OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan Ventallol

Joan Ventallol fou un matemàtic mallorquí del segle xvi.
No es coneix res del cert de la seva vida. Només se'n conserva un exemplar a la Biblioteca de Catalunya del seu llibre Pratica mercantiuol publicat en català el 1521 a Lió, a la impremta de Jean de la Place. Segons sembla el llibre es va reeditar en castellà a Lió el 1524 i a Tarragona el 1619.
Els aspectes més destacats d'aquesta obra són la teoria sobre la utilització del ducat venecià com moneda de referència i la seva taula d'equivalències entre monedes que permet simplificar els canvis.
D'altra banda, es conserva el manuscrit d'un tractat a l'Arxiu de la Corona d'Aragó, procedent del monestir de Sant Cugat del Vallès, datat entorn del 1520, del que Ventallol en podria ser l'autor. Aquest manuscrit està força influït per l'obra de Luca Pacioli i tot allò que no procedeix de Pacioli es pot trobar a la Pratica Mercantiuol de Ventallol. Aquest manuscrit seria el més antic tractat d'àlgebra en alguna llengua peninsular, anterior al Libro Primero de Arithmética Algebrática de Marco Aurel (València, 1552) que és el primer llibre d'àlgebra publicat a la península.

## Referències

* ↑ El llibre està molt malmès: només se'n conserven 98 pàgines de les 133 originals.
* ↑ Mayordomo García-Chicote, pàgina 92.
* ↑ Mayordomo García-Chicote, pàgina 89.
* ↑ Docampo Rey, pàgina 47.
* ↑ Docampo Rey, pàgines 49-51. Cifuentes i Comamala, pàgina 451.
* ↑ Docampo Rey, pàgina 58.

## Bibliografia

* Mayordomo García-Chicote, Francisco. La Taula de Canvis: Aportación a la historia de la contabilidad valenciana (en (castellà)). Universitat de València, 2002. ISBN 9788437054278.
* Cifuentes i Comamala, Lluís. La ciència en català a l'Edat Mitjana i el Renaixement. Publicacions i Edicions de la Universitat de Barcelona. ISBN 84-475-3120-1.
* Docampo Rey, Javier «Reading Luca Pacioli’s Summa in Catalonia: An early 16th-century Catalan manuscript on algebra and arithmetic» (en (anglès)). Historia Mathematica, Vol. 33, 2006, pàg. 43-62. ISSN: 0315-0860.

## Enllaços externs

* «Joan Ventallol». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Pratica Mercantiuol al Google Books.
# Ampeli

Ampeli (en llatí Ampelius) va ser un magistrat romà que va viure al segle iii o al segle iv.
És possiblement l'autor d'un llibre titulat Lucii Ampelii Liber Memorialis que va ser compost segons els erudits abans del 305. Aquesta obra, dedicada a un tal Macrinus o Marinus, igualment desconegut, recull, d'una manera resumida i poc detallada, tota una sèrie de coses sorprenents que procedeixen de diverses fonts, fenòmens i fets notables de la història del món. El llibre es divideix en cinquanta capítols i no té gaire valor. Gairebé tots els fets narrats es poden trobar en altres autors d'una forma més detallada, i barreja fets certs amb falsedats, per tant no és molt fiable com a font. L'estil és senzill, però l'ús de paraules concretes i la construcció de les frases denota un llatí ja bastant corrupte.
Himeri de Prusa Ammià Marcel·lí i Simmac mencionen amb freqüència un Ampeli que va exercir com a magister officiorum, procònsol i praefectus urbi sota Valentinià I i els seus immediats successors, i que va intervenir en la redacció de 13 lleis del Codi Teodosià.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/ACL3129.0001.001/162?rgn=full+text;view=image;q1=AmpeliusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 147-148. ]
# Losxinka

Losxinka (en rus: Лощинка) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que el 2017 tenia 51 habitants. Pertany al districte de Zaoziorni.

## Referències

* ↑ Топокарты ГГЦ
* ↑ Список населенных мест Сибирского края. Том II. Округа Северо-Восточной Сибири. Новосибирск. 1929
# Porc senglar dels matolls

El porc senglar dels matolls (Potamochoerus larvatus) és una espècie de súid que viu en matollars als boscos, vegetació ripícola i llits de joncs propers a fonts d'aigua, a Àfrica. És principalment nocturn i és rar veure'n un de dia. La subespècie del porc senglar dels matolls meridional, Potamochoerus larvatus koirpotamus s'estén d'Etiòpia a Angola i el sud-est d'Àfrica i és classificada com a vulnerable.

## Referències

Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Carpineto della Nora

Carpineto della Nora és un municipi italià de la província de Pescara, regió dels Abruços, amb 710 habitants.
Es troba dins del Parc Nacional del Gran Sasso e Monti della Laga.
Carpineto della Nora limita amb els municipis de: Brittoli, Civitella Casanova, Ofena, Vicoli, Villa Celiera i Villa Santa Lucia degli Abruzzi.
# Vestit de mariner

El vestit de mariner és una imitació civil de l'uniforme de la marineria militar que s'empra com a indumentària formal per a infants. En són els elements més característics el color blanc o blau marí; l'ús d'una mena de brusa marinera, amb coll mariner incorporat (a diferència de l'original militar); i, a voltes, un casquet de mariner com a lligadura. Tot plegat es combina amb pantalons curts o, per a les nenes, faldilles prisades, en color a joc.
El 1846, amb quatre anys, el príncep de Gal·les Albert Eduard (futur rei Eduard VII) fou dut de visita oficial vestit amb una imitació de l'uniforme dels mariners del iot reial (encara sense casquet, doncs); el nombrós públic assistent el trobà encantador. L'exemple anà estenent-se, i pels volts de 1870 ja era habitual entre les classes altes euròpides (fins a la mitjana burgesia almenys) vestir els infants amb l'anomenat vestit de mariner.
A partir del darrer terç del segle xix el vestit de mariner també era uniforme escolar en molts estats, ús que s'estengué a països colonials i també al Japó. El vestit de mariner esdevingué el símbol del nen-repel·lent-de-casa-bona per als nens de les classes populars i per als caricaturistes.
La moda del vestit de marineret (com també se'n deia) ha remès des de la segona meitat del segle xx, però encara avui se'n veuen com a vestit de comunió en països com Espanya i com a uniforme escolar, sobretot femení, en països com el Japó. Entorn de l'uniforme d'escolar japonesa, per cert, s'ha generat un fetitxisme sexual específic.
En diversos períodes les bruses d'estil mariner s'han posat de moda per a dones adultes, sobretot per a activitats esportives o d'estiu; n'atrau especialment l'amplitud de les formes i la vistositat del coll mariner.

## Vegeu també

* Uniforme de la marineria
# Joast Hiddes Halbertsma

Joast Hiddes Halbertsma (Grou, Boarnsterhim, 23 d'octubre de 1789 - Deventer, 27 de febrer de 1869) fou un escriptor i filòleg frisó, així com pastor mennonita. Estudià teologia i exercí el seu magisteri a les comunitats de Bolsward i Deventer. Entre 1834 i 1858 va traduir al frisó l'Evangeli segons Mateu i posà les bases d'una ortografia del frisó occidental. També va escriure dos articles sobre el Renaixement frisó i un altres sobre Gysbert Japicx (Hulde aan Gijsbert Gysbert).
Juntament amb els seus germans Eeltsje i Tsjalling Hiddes Halbertsma foren els impulsors de la literatura frisona moderna (De Fryske beweging), i els primers a combinar el romanticisme amb els contes populars frisons. La seva col·lecció Rimen en Teltsjes (Poemes i contes) és encara avui un clàssic del frisó occidental. El 1822 va aparèixer per primera vegada en la col·lecció de cançons frisones De Lapekoer fen Gabe Scroar.

## Obres

* Rimen en Teltsjes,
* Hulde oan Gysbert Japiks, 2 volums, 1824-1826
* Letterkundige Naoogst I, 1840 96-298
* It Evangeelje fen Matthewes oersetten yn it Lânfrysk (1857)
* Het Heksershol
* Biografies de Salverda i R. Posthumus
* Kent Gij Halbertsma van Deventer?
* Lexicon Frisicum, A-Feer, 1872

## Enllaços externs

* Meyers Großes Konversations-Lexikon 1905: Halbertsma (alemany)
* Joast Hiddes Halbertsma Arxivat 2010-03-02 a Wayback Machine. a kanon fan de Fryske skiednis (frisó)
# Tokyo Nichi Nichi Shimbun

El Tokyo Nichi Nichi Shimbun (東京日日新聞 Tōkyō Nichi Nichi Shinbun, lit."Notícies diàries de Tòquio") fou un diari imprès a Tòquio (Japó) del 1872 al 1943.
En 1875, la companyia va començar el primer servei de lliurament de premsa del món.
El 1911, el diari es va fusionar amb l'Osaka Mainichi Shimbun (大阪毎日新聞, lit."Notícies diàries d'Osaka") per formar l'empresa Mainichi Shimbun (毎日新聞, lit."Notícies diàries"). Els dos diaris es van continuar imprimint de manera independent fins al 1943.
# Amòrfia

Amorpheae és una tribu de plantes que pertany a la subfamília Faboideae dins de la família Fabaceae.

## Gèneres

* Amorpha
* Apoplanesia
* Dalea
* Errazurizia
* Eysenhardtia
* Marina
* Parryella
* Psorothamnus
# Corrado IV Trinci

Corrado IV Trinci fou fill d'Ugolino III Trinci. Fou vicari pontifici de Foligno i Nocera des del 1421 fins al 8 de setembre de 1439. El 1434 fou nomenat governador de Viso (1434-1435), i el mateix any encara va adquirir Montefalco, de la que fou investit el 1438, però el setembre del 1439 fou deposat i empresonat per ordre del Papa i fou estrangulat a la seva cel·la del castell de Soriano a Viterbo el 14 de juny de 1441.
Es va casar el 1400 amb Armellina Casali filla d'Uguccione Urbano senyor de Cortona; més tard es va casar amb Tancia Orsini però es van separar el 1436. Va deixar nou fills: Niccolò (estrangulat amb el pare el 14 de juny de 1441), Ugone (assassinat per les masses de Foligno el 1439, casat el 1429 amb Orsolina da Varano, filla de Gentil IV Pandolf senyor i vicari pontifici de Camerino, i que va deixar dues filles, Francesc i Constanza), Cèsar (també assassinat a Foligno el 1439), Rinaldo (prior i canònic de Foligno el 1398, bisbe de Foligno el 1437 fins al 1439 no reconegut pel Papa, exiliat el 1439 a Milà on va morir vers el 1452), Contessa, Faustina (morta el 1448), Marsobilia (1415-1485), Ugolino (estrangulat amb el pare el 14 de juny de 1441) i Francesco (assassinat a Foligno el 1439).
# Carpio de Azaba

Carpio de Azaba és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord amb Saelices el Chico, a l'Est amb Ciudad Rodrigo, al Sud amb El Bodón i Campillo de Azaba i a l'Oest amb Espeja i Gallegos de Argañán.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2006 |
| 119 | 115 | 110 | 100 | 108 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2008-12-02 a Wayback Machine.
# Dècada del 1650
## Esdeveniments

* Guerra dels Segadors, que desemboca en el Tractat dels Pirineus
* Es crea la Societat Religiosa d'Amics (els quàquers)
* Inici del període clàssic maorí

## Personatges destacats

* Blaise Pascal
* Diego Velázquez
* Oliver Cromwell
* Lluís XIV de França
* Joan IV de Portugal
* Innocenci X
# Jocs Olímpics d'Atenes

«Jocs Olímpics d'Atenes» té aquests significats:
* Jocs Olímpics d'Estiu de 1896
* Jocs Olímpics d'Estiu de 1906
* Jocs Olímpics d'Estiu de 2004
# Timeu Sofista

Timeu Sofista (en llatí Timaeus, en grec antic Τίμαιος ὁ Σοφιστής) va ser un sofista grec que va escriure un Lexicó sobre l'obra de Plató dirigit a un personatge anomenat Gencià (Gentianus), que es conserva.
Podria ser que l'autor hagués viscut al segle iii, però no se sap segur. El Lexicó, que és breu, porta el títol de Τιμαίου σοφιστοῦ ἐκ τῶν τοῦ Πλάτωνος λέξεων ("Timaíou sophistou ek ton tou Platonos lexeon" Un lèxic sobre Plató escrit per Timeu sofista) i potser és un resum d'una obra més llarga, encara que Foci diu que era una obra curta. Tot i la seva brevetat, l'obra presenta moltes interpolacions, especialment en les paraules que apareixen a Heròdot. Malgrat les interpolacions, les paraules que inclou i les seves explicacions són molt interessants i és una obra especialment útil en el camp de la gramàtica. Una obra en 68 llibres anomenada Συλλογὴ ῥητορικῶν ἀφορμῶν ("Sillogé retorikón áphormon", col·lecció d'inicis de retòrica) que Suides assigna a Timeu de Tauromenium, probablement és en realitat obra seva.

## Referències

* ↑ 6.Timaeus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1131
# Daniel Serrano Coronado

Daniel Serrano Coronado (Barcelona, 18 de juny de 1976) és un advocat i polític català, diputat al Congrés dels Diputats en la X Legislatura.

## Biografia

Nascut en Barcelona el 18 de juny de 1976, va estudiar Dret en la Universitat Autònoma de Barcelona i és advocat de professió. És afiliat del Partit Popular (PP) i ha estat president del Comitè de Drets i Garanties del Partit Popular de Catalunya. En les eleccions generals espanyoles de 2011 va ser escollit diputat per la circumscripció de Barcelona, i ha estat portaveu del Partit Popular en la comissió d'Afers exteriors i vocal en les comissions de Defensa, mixta per a la Unió Europea i mixta de control parlamentari de la corporació RTVE. Fou també cap de llista pel PP a les eleccions municipals de 2015 a Cornellà de Llobregat.

## Referències

* ↑ Fitxa al Congrés dels Diputats
* ↑ «Resultats provisionals, Cornellà de Llobregat» (en castellà). Ministeri de l'Interior, 25-05-2015. Arxivat de l'original el 2015-06-11. [Consulta: 11 juny 2015].
# Premis Ondas 1991

Els Premis Ondas 1991 van ser la trenta-vuitena edició dels Premis Ondas, fallats el 7 de novembre de 1991. Com a novetat d'aquesta edició s'institueix una categoria dedicada al cinema, amb tres guardons. En total van ser premiats 18 treballs i professionals, entre les 131 candidatures presentades. La cerimònia d'entrega es va celebrar el 21 de novembre de 1991 al Saló del Cent de l'Ajuntament de Barcelona, i en ella Jesús de Polanco va demanar al govern espanyol mesures concordes amb la lliure competència per normalitzar el panorama audiovisual espanyol.

## Premis internacionals de ràdio

* All the world's globe de BBC
* Der friedhof der namenlosen d'Österreichischer Rundfunk
* Clásicos populares de RNE

## Internacionals de televisió

* 24 Heures San Francisco: Generation SIDA de Canal+
* Les Femmes de Fleury de TF1
* Equipo de investigación: El caso 112 de TVE

## Nacionals de ràdio

* Cadena Ser, per la difusió de la cinta de José María Benegas
* José Luis Balbín per Hora cero (Antena 3 Radio)
* Radio Nacional de España per la cobertura de la Guerra del Golf

## Nacionals de televisió

* VIP Noche i el seu presentador Emilio Aragón (Telecinco)
* Nieves Herrero pel programa De tú a tú (Antena 3 Televisió)
* Martes y Trece pel Especial Fin de Año (TVE)

## Hispanoamericans de ràdio i televisió

* FM Tango (Argentina)
* Expedición Sima Aonda de Radio Caracas TV

## Premis Ondas de cinema

* Millor pel·lícula
** Amantes
* Millor direcció
** Ana Belén per Cómo ser mujer y no morir en el intento
* Millor interpretació
** Maribel Verdú per Amantes

## Referències

* ↑ El País - La 38ª edición de los Ondas incluye tres galardones dedicados al cine (02/11/1991)
* ↑ Polanco pide medidas acordes con la libre competencia para normalizar el panorama audiovisual español, El País, 22 de novembre de 1991

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial dels Premis Ondas Arxivat 2019-05-06 a Wayback Machine.
# Castell de Brullà

El Castell de Brullà era un castell medieval d'estil romànic del segle xi situat en el poble i comuna de Brullà, a la comarca del Rosselló (Catalunya del Nord).

## Història

Documentat ja des del segle x, a l'XI ja hi havia una senyoria laica en el terme de Brullà. El 1132 és esmentat Pere Bernat de Brullà, i en els anys següents estan documentats diferents personatges d'aquest cognom. A finals del segle xii l'Orde del Temple havia ja adquirit nombroses possessions a Brullà, i al XIII el senyoriu passà als comtes d'Empúries, els quals la van vendre al monestir de Sant Genís de Fontanes. Estigué en mans d'aquest monestir fins a la Revolució Francesa.

## Característiques

Tot i que aparentment no queda res visible del vell castell de Brullà, l'emplaçament en el punt més enlairat del poble de Brullà és evident en la mateixa forma i elements constructius de les cases que el formen. El castell va ser desmuntat a principis de l'Edat moderna, com molts altres castells del país, i les pedres, reaprofitades en les cases del poble. Tanmateix, algunes de les estructures de l'edifici es conservaren en els habitatges que s'hi crearen.

## Bibliografia

* Catafau, Aymat. Les celleres et la naissance du village en Roussillon Xe-XVe siècles. Perpinyà: Presses universitaires de Perpignan, Éditions Trabucaire, 1998 (Études). ISBN 9782905828972.
* Ponsich, Pere. «Castells i fortificacions militars del Rosselló anteriors al 1300: Brullà, Castell de Brullà». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.
# Dècada del 1640
## Esdeveniments

* Guerra dels Segadors
* Portugal torna a aconseguir la seva independència
* Invenció del termòmetre i de la màquina de sumar
* 1648 - Pau de Westfàlia
* Guerra civil a Anglaterra

## Personatges destacats

* Rubens, pintor
* René Descartes, filòsof
* Pau Claris, polític català
* Galileo Galilei
* Blaise Pascal
* Innocenci X, papa
# Joan XII de Constantinoble

Joan XII (en grec medieval Ίωάννης ΙΒ') va ser patriarca de Constantinoble de l'any 1294 fins al 1303.
Havia nascut a Sozòpolis (actualment Sozòpol), vora la mar Negra. Era una persona prudent però que va actuar en contra de les decisions arbitràries de l'emperador Andrònic II Paleòleg (1282-1328).
Finalment, davant de les pressions, es va veure obligat a dimitir del càrrec i es va retirar a Sozòpolis, on va morir després de l'any 1308.

## Referències

* ↑ «Ἰωάννης ΙΒ´» (en grec). Ecumenical Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 18 juliol 2023].
# Tumor de cèl·lules germinals

Un tumor de cèl·lules germinals (TCG) és una neoplàsia derivada de cèl·lules germinals. Els tumors germinals poden ser cancerosos o benignes. Les cèl·lules germinals solen produir-se a l'interior de les gònades (ovari i testicle). Els TCG que s'originen fora de les gònades poden ser defectes de naixement derivats d'errors durant el desenvolupament de l'embrió.

## Classificació

Els TCG es classifiquen segons la seva histologia, independentment de la ubicació del cos. Es divideixen àmpliament en dues classes:
* Els tumors germinomatosos o seminomatosos de cèl·lules germinals (TCGG, TCGS) inclouen només el germinoma, el disgerminoma i el seminoma.
* Els tumors de les cèl·lules germinals no germinomatosos o no seminomatosos (TCGNG, TCGNS) inclouen tots els altres tumors de cèl·lules germinals, purs i mixtes. Inclouen el teratoma, el coriocarcinoma, el gonadoblastoma, el poliembrioma, el carcinoma embrional.

## Referències

* ↑ «Germ cell tumors of the gonads: a selective review emphasizing problems in differential diagnosis, newly appreciated, and controversial issues». Modern Pathology, 18 Suppl 2, 01-02-2005, pàg. S61-79. DOI: 10.1038/modpathol.3800310. PMID: 15761467.
* ↑ Germinoma, Central Nervous System a eMedicine
# Andreaeobryum

Andreaeobryum és un gènere de molses amb una sola espècie Andreaeobryum macrosporum, endèmica d'Alaska al Canadà occidental. Aquest gènere es posa en una família separada, ordre i classe entre les molses

## Referències

* ↑ Goffinet, Bernard. «Systematics of the Bryophyta (Mosees): From molecules to a revised classification». A: Molecular Systematics of Bryophytes. St. Louis, Missouri: Missouri Botanical Garden Press, 2004, p. 205–239. ISBN 1-930723-38-5.
* ↑ Murray, B. M. «Systematics of the Andreaeopsida (Bryophyta): Two orders with links to Takakia». Nova Hedwigia, vol. 90, 1988, pàg. 289–336.
* 1 2 Steere, W. C. «Andreaeobryum macrosporum, a new genus and species of Musci from northern Alaska and Canada». Phytologia, vol. 33, 1976, pàg. 407–410.
* ↑ Eckel, Patricia M. «Andreaeobryaceae». A: Flora of North America. 27, 2007, p. 108–110.
* ↑ Buck, William R. & Bernard Goffinet. 2000. "Morphology and classification of mosses", pages 71-123 in A. Jonathan Shaw & Bernard Goffinet (Eds.), Bryophyte Biology. (Cambridge: Cambridge University Press). ISBN 0-521-66097-1.

## Enllaços externs

* Eckel, Patricia M. 2007. Bryophyte Flora of North America: Andreaeobryaceae
# Daniel Silva

Daniel Eduardo Moreira Silva, conegut com a Daniel Silva, (8 de juny de 1985) és un ciclista portuguès, professional des del 2007 i actualment a l'equip Soul Brasil Pro Cycling Team.

## Palmarès

* 2009
** 1r al Gran Premi Liberty Seguros
* 2013
** Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Alentejo
* 2014
** 1r al Gran Premi de Mortágua

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Antonia de sacerdotiis

Antonia de sacerdotiis va ser una llei aprovada per rogatio del triumvir Marc Antoni, que retornava als col·legis sacerdotals el dret d'elegir els sacerdots.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 15 [Consulta: 8 abril 2022].
# Castell de Brocà

El Castell de Brocà és un edifici del municipi de Guardiola de Berguedà (Berguedà) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Es troba actualment desaparegut, podria haver estat situat a l'indret de la masia dita "El Castell", sobre l'actual parròquia de Brocà, o al serrat que domina el poble.

## Història

El castell de la Barònia de Pinòs fou documentat el 1257.

## Referències

* 1 2 «Castell de Brocà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r desembre 2015].
# El Remei de Creixenturri

El Remei de Creixenturri és l'església parroquial del veïnat de Creixenturri del municipi de Camprodon, a la comarca catalana del Ripollès. Està inscrita en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya amb el codi IPA-3867.

## Descripció

Originàriament (930) el lloc era ocupat per l'església romànica de Sant Cristòfol de Creixenturri, transformada als segles xiv i xv, després dels terratrèmols. Reformada contínuament durant el segle xix (1815 altar i 1843-49 absis i creuer). A final de segle es fan reformes sota la direcció d'Antoni Masmitjà fins a configurar-la tal com avui la coneixem. El temps passat registrava gran afluència de malalts i penitents per les curacions de la Verge del «Forat».
S'hi celebra missa per l'aplec del Remei, el segon diumenge d'octubre.
A pocs metres de la seva façana nord hi trobem un arbre monumental catalogat, l'Auró del Remei.

## Referències

* 1 2 Patrimoni. «Església del Remei». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2016].
* 1 2 «Santuari de la Mare de Déu del Remei». Misas.org. [Consulta: 1r setembre 2016].