OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Doom 64

Doom 64 és un videojoc per la Nintendo 64 llançat per Midway Games el 1997. Forma part de la saga de videojocs d'acció en primera persona anomenada Doom.
La línia del joc segueix els esdeveniments dels jocs anteriors a aquest.

## Mapes o nivells

Doom 64 conté 32 nivells originals:
| MAP01: Staging Area MAP02: The Terraformer MAP03: Main Engineering MAP04: Holding Area MAP05: Tech Center MAP06: Alpha Quadrant MAP07: Research Lab MAP08: Final Outpost MAP09: Even Simpler MAP10: The Bleeding MAP11: Terror Core MAP12: Altar Of Pain MAP13: Dark Citadel MAP14: Eye Of The Storm MAP15: Dark Entries MAP16: Blood Keep | MAP17: Watch Your Step MAP18: Spawned Fear MAP19: The Spiral MAP20: Breakdown MAP21: Pitfalls MAP22: Burnt Offerings MAP23: Unholy Temple MAP24: No Escape MAP25: Cat And Mouse MAP26: Hardcore MAP27: Playground MAP28: The Absolution MAP29: Outpost Omega MAP30: The Lair MAP31: In The Void MAP32: Hectic |

## Enllaços externs

* (anglès) Entrevista amb els dissenyadors dels mapes del Doom 64 Arxivat 2010-03-20 a Wayback Machine.
* (anglès) Pàgina oficial de la descàrrega de "Doom 64: Absolution" Arxivat 2009-02-20 a Wayback Machine.
* (anglès) La pàgina de Doom: Doom 64
* (anglès) Doom 64 a Arxivat 2007-06-15 a Wayback Machine. MobyGames
* (anglès) Doom 64 a GameFAQs
# Beast

«Beast» té aquests significats:
* Beast (Marvel Comics), personatge de Marvel
* Beast (pel·lícula), pel·lícula dels Estats Units del 2022
* Beast (videojoc), videojoc desenvolupat el 1984
# Bòrda deth To

La Bòrda deth To és un monument del municipi de Canejan (Val d'Aran) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La borda deth Tò pertany a les anomanades de tipus "CUR" i resulta molt característica. Segueix els paràmetres habituals de les bordes de "tet de palha" que aprofiten un esglaó del vessant per a integrar sengles estables en la planta baixa i el paller en el tercer nivell, amb entrades diferenciades, les dues primeres a peu pla i la tercera, però, en aquest cas més elevada. L'obra de paredat amb cantonades travades, suporta una "charpanta" coberta amb garbes de palla que en el vèrtex foren reforçades amb dues files "d'estartèrs" per banda. La façana principal s'orienta a ponent, paral·lela a la "capièra" i presenta entre les dues portes (1,70 x 1,50m; 1,60 x 0,80m) un annex sobresortint (2x1x1,80m) que crea un petit espai diferenciat. Les finestres, també de fusta, s'obren a les bandes menys exposades: dues vers migdia (0,80 x 0,50m; 0,40 x 0,40m) i una vers llevant (0,80 x 0,50m). Els "penàlers" sota l'aixopluc de les pales de la teulada clouen amb taulons de fusta, de manera que en la banda nord es desclou la porta que dona accés al paller, de dues fulles, la qual necessita escala.

## Referències

* ↑ «Bòrda deth To». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 abril 2013].
# Manor (Pennsilvània)

Manor és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 2.796 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Manor tenia 2.796 habitants, 1.001 habitatges, i 784 famílies. La densitat de població era de 537,1 habitants/km².
Dels 1.001 habitatges en un 42,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,5% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 21,6% no eren unitats familiars. En el 20,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,73 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,7% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 32,2% entre 25 i 44, un 20,1% de 45 a 60 i un 13,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.266 $ i la renda mediana per família de 47.440 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.281 $ mentre que les dones 26.250 $. La renda per capita de la població era de 18.118 $. Entorn del 4,5% de les famílies i el 5,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Manor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Manor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Verquigneul

Verquigneul és un municipi francès situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 1.971 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Verquigneul era de 1.971 persones. Hi havia 629 famílies de les quals 127 eren unipersonals (50 homes vivint sols i 77 dones vivint soles), 169 parelles sense fills, 268 parelles amb fills i 65 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 664 habitatges, 628 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 35 estaven desocupats. 632 eren cases i 24 eren apartaments. Dels 628 habitatges principals, 479 estaven ocupats pels seus propietaris, 140 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 9 estaven cedits a títol gratuït; 17 tenien una cambra, 14 en tenien dues, 34 en tenien tres, 161 en tenien quatre i 402 en tenien cinc o més. 506 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 243 habitatges hi havia un automòbil i a 311 n'hi havia dos o més.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 1.425 persones, 881 eren actives i 544 eren inactives. De les 881 persones actives 781 estaven ocupades (439 homes i 342 dones) i 99 estaven aturades (57 homes i 42 dones). De les 544 persones inactives 78 estaven jubilades, 347 estaven estudiant i 119 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Verquigneul hi havia 635 unitats fiscals que integraven 1.795,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 17.935 €.

### Activitats econòmiques

Dels 21 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de construcció, 5 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de transport, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa financera, 1 d'una empresa immobiliària, 1 d'una empresa de serveis, 6 d'entitats de l'administració pública i 2 d'empreses classificades com a «altres activitats de serveis».
Dels 3 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un guixaire pintor, 1 perruqueria i 1 restaurant.
L'únic establiment comercial que hi havia el 2009 era una fleca.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Nombre d'équipements et de services dans le domaine du commerce en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Verquigneul a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Verquigneul a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Tsvitúsxe

Tsvitúsxe (en (ucraïnès) Цвітуще, en rus: Цветущее) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 280 habitants. Pertany al districte de Nijnegorski. Fins al 1948 la vila es deia Krasni Korpé.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 30 maig 2017].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 30 maig 2017].
# Beast Loose in Paradise

"Beast Loose in Paradise" és una cançó de Lordi del 2008.

## Llista de cançons

* Beast Loose In Paradise (Radio Edit) (3:09)
* Beast Loose In Paradise (Dark Floors Version) (3:33)

## Crèdits

* Mr. Lordi (veu)
* Amen (guitarra)
* OX (baix)
* Kita (bateria)
* Awa (piano)

## Referències

* ↑ «Uriah Heep's first two albums get limited-edition vinyl picture disc release» (en anglès). [Consulta: 8 gener 2022].
# Agustín Marchesín

Agustín Federico Marchesín (San Cayetano, Argentina, 16 de març de 1988) és un futbolista professional argentí que juga com a porter al Grêmio i a la selecció argentina.
Va començar la seva carrera al Lanús, on va disputar 222 partits i va guanyar la Copa Sud-americana el 2013. Després va passar diversos anys a la Lliga MX de Mèxic, guanyant títols de lliga amb el Santos Laguna i el Club Amèrica, abans de fitxar pel Porto el 2019 Va guanyar dues vegades el doblet de la Primeira Liga i la Taça de Portugal, i es va traslladar al Celta de Vigo en 2022.
Marchesín va debutar amb la selecció argentina el 2011 i va formar part de les seves convocatòries a tres Copes Amèrica. Va ser subcampió el 2015, tercer el 2019 i campió el 2021.

## Premis
### Club

Lanús
* Copa Sudamericana: 2013
Sants Laguna
* Lliga MX: Clausura 2015
* Campeón de Campeones: 2015
Amèrica
* Lliga MX: Apertura 2018
* Copa MX: Clausura 2019
* Campió de Campions: 2019
Porto
* Primera Lliga: 2019–20, 2021–22
* Taça de Portugal: 2019–20, 2021–22
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2020, 2022

### Internacional

Argentina
* Copa Amèrica: 2021

### Individual

* Millor porter del Torneig de Toulon: 2009
* Premi Ubaldo Fillol: Torneo Inicial 2012
* Guant d'Or Lliga MX: 2015–16, 2018–19
* Lliga MX Millor XI: Apertura 2017, Clausura 2018, Apertura 2018
* Porter del mes de la Primeira Liga: agost de 2019, setembre de 2019, octubre/novembre de 2019, desembre de 2019
* Equip de l'any de la Primeira Liga: 2019-20
* Porter de l'any de la Primeira Liga: 2019–20

## Referències

* ↑ «Youthful talents convene in Toulon». Eurosport, 01-06-2005. [Consulta: 3 gener 2016].
* ↑ «Melhores d'agost: Agustín Marchesín é o EuroBic Guarda-Redes da Liga NOS» (en portuguès). Liga Portugal, 10-09-2019. [Consulta: 20 setembre 2020].
* ↑ «Melhores de setembro: Agustín Marchesín é o EuroBic Guarda-Redes da Liga NOS» (en portuguès). Liga Portugal, 14-10-2019. [Consulta: 20 setembre 2020].
* ↑ «Melhores de outubro/novembro: o Eurobic Guarda-Redes da Liga NOS é Agustín Marchesín» (en portuguès). Liga Portugal, 10-12-2019. [Consulta: 20 setembre 2020].
* ↑ «Melhores de dezembro: Agustín Marchesín vence EuroBic Guarda-Redes da Liga NOS» (en portuguès). Liga Portugal, 06-01-2020. [Consulta: 20 setembre 2020].
* ↑ «Liga: Todos os premiados da época 2019/20» (en portuguès). TVI 24, 28-08-2020. [Consulta: 20 setembre 2020].
* ↑ «Agustín Marchesín recebeu o prémio EuroBic Guarda-redes do Ano» (en portuguès). Liga Portugal, 11-09-2020. [Consulta: 20 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Agustín Marchesín a mediotiempo.com
# Bòreas (Waterhouse)

Bòreas és una pintura a l'oli d'estil prerafaelita realitzada el 1903 per John William Waterhouse.

## Descripció

La pintura es titula Bòreas, en referència al déu del vent del nord de la mitologia grega.
Mostra una noia jove assotada pel vent. El 1904, la Royal Academy of Arts descrivien el tema de la pintura com:
    "Amb les seves robes de color gris pissarra i blaves flotant al vent, una noia camina per un paisatge primaveral ressaltat per les flors de color rosa i els narcisos".

## Historial

Boreas es va posar a la venda a mitjans dels 1990 després d'haver-hi estat en parador desconegut durant 90 anys, la qual cosa va causar una gran sensació dins la comunitat artística. La pintura va aconseguir un preu de rècord per un Waterhouse per l'època, aconseguint un preu de 848,500 lliures.

## Referències

* 1 2 Boreas at JWWaterhouse.com.
# Weislingen

Weislingen (en alsacià Wislínge) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 582 habitants.
Forma part del cantó d'Ingwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes de l'Alsace Bossue.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 595 | 652 | 633 | 605 | 534 | 582 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Roger Anthony | |
# Walter R1-203

El Walter R1-203 era un motor de coet alimentat per ergols líquids de l'inventor alemany Hellmuth Walter.

## Desenvolupament i característiques

Es va desenvolupar el 1938 com a motor de prova. Es basava en la reacció "freda" del cicle Walter. Els dos ergols quan entraven en contacte l'un amb l'altre s'inflamaven immediatament i es descomponien a uns 700 graus, els gasos produïts sortien per una tovera. Els propulsors utilitzats eren "T-Stoff" (peròxid d'hidrogen) i "M-Stoff" (metanol), portats a la cambra de combustió mitjançant turbobombes, accionades pels vapors de la reacció del T-Stoff descompost per catàlisi amb "Z-Stoff", un oxidant compost per diversos permanganats (solució aquosa de permanganat de sodi o potassi). L'empenta era variable entre 50 i 500 kg, la potència màxima es podia mantenir només durant 60 segons.

## Aplicacions

El motor de prova es va utilitzar en el Heinkel He 176, el primer avió de motor de coet del món. Un motor similar es va utilitzar més tard en el DFS 194. Aquest motor va constituir la base per a altres motors de coets, especialment el Walter RII-203 del Messerschmitt Me 163A i el Walter HWK 109-509 del Me 163B i el Bachem Ba 349 "Natter".

## Referències

* 1 2 3 STOKES, P. R. «Hydrogen Peroxide for Power and Propulsion». Transactions of the Newcomen Society, 69, 1, 01-01-1997, pàg. 69–96. DOI: 10.1179/tns.1997.004. ISSN: 0372-0187.
* ↑ Dr. Koos, Volker «Heinkel He 176 - Dichtung und Wahrheit». JET+PROP, 1994, pàg. 17-21.
* ↑ Sutton, George P. (George Paul), 1920-. History of liquid propellant rocket engines. Reston, Va.: American Institute of Aeronautics and Astronautics, 2006. ISBN 1-56347-649-5.
* ↑ Clark, John D. (John Drury), 1907-1988.. Ignition! An informal history of liquid rocket propellants.. New Brunswick, N.J.,: Rutgers University Press, [1972]. ISBN 0-8135-0725-1.
# Civilization

«Civilization» té aquests significats:
* Civilization (sèrie), saga de videojocs d'estratègia per torns creada per Sid Meier per a Microprose el 1991
* Civilization (videojoc), primer videojoc de la sèrie
* Civilization II, videojoc d'estratègia per torns, publicat el 1996
* Civilization III, tercer lliurament de la saga de videojocs d'estratègia per torns
* Civilization IV, videojoc d'estratègia per torns
* Civilization V, videojoc d'estratègia per torns
* Civilization Revolution, videojoc d'estratègia per torns
Viccionari
# Tsvétnoie

Tsvétnoie (en rus: Цветное) és un poble de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 1.121 habitants.

## Referències

* ↑ Карта села Бирючек в Астраханской области
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. 1. Численность и размещение населения Астраханской области». Arxivat de l'original el 2018-08-27. [Consulta: 18 març 2019].
* ↑ Расстояние от Бирючека до Камызяка
# Cynoglossus maculipinnis

Cynoglossus maculipinnis és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que es troba des de les costes de l'oest d'Austràlia fins a Queensland i Papua Nova Guinea.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Labeo dyocheilus

Labeo dyocheilus és una espècie de peix de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.
Els adults poden assolir els 90 cm de longitud total. Es troba al Pakistan, l'Índia, Bangladesh i Nepal. També present a la conca del riu Mekong.

## Referències

* 1 2 Torres, Armi G.; Reyes, Rodolfo B. «Labeo dyocheilus (McClelland, 1839)» (en anglès). Fishbase. [Consulta: 17 novembre 2021].
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* ↑ Kottelat, M., 1998. Fishes of the Nam Theun and Xe Bangfai basins, Laos, with diagnoses of twenty-two new species (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Cobitidae, Coiidae and Odontobutidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 9(1):1-128.
* ↑ Vidthayanon, C., J. Karnasuta i J. Nabhitabhata, 1997. Diversity of freshwater fishes in Thailand. Office of Environmental Policy and Planning, Bangkok, Tailàndia. 102 p.
# Ikigai

Ikigai (生き甲斐, pronunciat [ikiɡai]) és un concepte japonès que significa "una raó de ser." És similar a la frase francesa Raison d'être. Tothom, segons la cultura japonesa, té un ikigai. Trobar-lo requereix una recerca profunda i sovint llarga d'un mateix. Tal recerca és fonamental per la creença cultural que creu que descobrir un ikigai porta satisfacció i sentit a la vida. Els exemples inclouen feina, aficions i criar fills.
El terme ikigai es compon de dues paraules japoneses: iki (wikt:生き) que significa "vida; estar viu" i kai (甲斐) "(un) efecte; (un) resultat; (un) fruit; (un) valor; (un) ús; (un) benefici;" (pronunciat com gai) "una raó per viure [sentir-se viu]; un significat per [la] vida; [alguna cosa, allò] pel que val la pena viure; una raison d'etre".
En la cultura d'Okinawa, ikigai és pensat com "una raó per aixecar-se al matí"; això és, una raó per gaudir la vida. En una xerrada TED, Dan Buettner va suggerir que l'ikigai era una de les raons per les quals la gent de l'àrea tenia vides tan llargues.

## Referències

* ↑ Mathews, Gordon. What Makes Life Worth Living?: How Japanese and Americans Make Sense of Their Worlds. University of California Press, 1996.
* ↑ Sone, Toshimasa; Nakaya, Naoki; Ohmori, Kaori; Shimazu, Taichi; Higashiguchi, Mizuka; Kakizaki, Masako; Kikuchi, Nobutaka; Kuriyama, Shinichi; Tsuji, Ichiro «Sense of Life Worth Living (Ikigai) and Mortality in Japan: Ohsaki Study». Psychosomatic Medicine, 70, 6, 2008, pàg. 709–715. DOI: 10.1097/PSY.0b013e31817e7e64. ISSN: 0033-3174 [Consulta: 12 març 2016].
* ↑ Watanabe Toshirō (渡邊敏郎), Edmund R. Skrzypczak, and Paul Snowden, eds. (2003), Kenkyūsha's New Japanese-English Dictionary (新和英大辞典), 5th edition, Kenkyusha, pp. 127, 459, 130.
* ↑ https://www.ted.com/talks/dan_buettner_how_to_live_to_be_100?language=en
# Wali al Gerf

Wali al Gerf (àrab: وادي الجرف, Wādī al-Garf) és un jaciment a la costa del mar Roig a Egipte, a uns 180 quilòmetres de la ciutat egípcia de Suez. Data de l'època del faraó Keops, el segon rei de la IV dinastia, que va regnar entre el 2589 i el 2566 aC. Ha estat excavat en diverses ocasions des del segle xix, però es desconeixia que fos una zona portuària. Els arqueòlegs creuen que va ser utilitzat com a tal des de finals de la dinastia III o principis de la IV, al voltant del 2650 aC, fet que el converteix en el port artificial més antic del món, amb mil anys més d'antiguitat que qualsevol altre conegut fins avui. A l'interior d'aquest port, s'ha trobat un conjunt de papirs que daten de l'any 27 del regnat de Keops, i són també els més antics trobats a Egipte.
La primera documentació coneguda sobre les antigues estructures portuàries de Wali al Gerf daten del 1832, quan John Gardner Wilkinson va assenyalar la seva existència. Va descobrir una sèrie de galeries tallades a la pedra que creia que eren catacumbes gregues. A la dècada de 1950, un grup d'afeccionats francesos en arqueologia van començar a explorar algunes zones del jaciment, que van anomenar Rod el-Khawaga, però van ser expulsats durant la crisi de Suez del 1956. Les seves notes es van publicar el 2008, provocant l’interès per reprendre la feina. L'excavació sistemàtica es va reprendre el 2011 per un equip arqueològic conjunt franco-egipci dirigit per Pierre Tallet (Universitat París IV-La Sorbonne) i Gregory Marouard (The Oriental Institute, Chicago). L'abril de 2013 els arqueòlegs van anunciar el descobriment d'un antic port i desenes de papirs a la zona.

## Referències

* 1 2 «Descoberts a Egipte el port i els papirs més antics del món». Sàpiens. [Consulta: 8 maig 2021].
* 1 2 Rossella Lorenzi «Most Ancient Port, Hieroglyphic Papyri Found». Discovery News, 12-04-2013.
* ↑ Marouard, Gregory; Tallet, Pierre «Wadi al-Jarf - An early pharaonic harbour on the Red Sea coast». Egyptian Archaeology, 40, 2012, pàg. 40–43.
* ↑ Tallet, Pierre «Ayn Sukhna and Wadi el-Jarf: Two newly discovered pharaonic harbours on the Suez Gulf». British Museum Studies in Ancient Egypt and Sudan, 18, 2012, pàg. 147–68.
# Francesc Vicente i Cisneros

Francesc Vicente i Cisneros (Barcelona, 24 de gener del 1936) és un músic, compositor i instrumentista de flabiol i contrabaix

## Biografia

Estudià a l'Escola Municipal de Música de Barcelona i al Conservatori del Liceu, on aprengué contrabaix i piano; també va fer flabiol amb Narcís Paulís. Posteriorment tocà en les cobles Verneda (Barcelona, anys 60), Inspiració (Sant Sadurní d'Anoia, 1971-1973), Triomfal (Igualada, 1974-1976), Costa Daurada (Mataró, 1977-1978), La Principal de Barcelona (1979-1980), Atlàntida (Girona, 1982-1985), Ciutat Comtal (1986-1988) i Badalona (1988-1991); i també tocà en les Orquestra de Cambra de Pompeia i l'Orquestra Simfònica de la Universitat de Bellaterra.
En la seva faceta de compositor ha vist premiades algunes de les seves sardanes; també ha estat autor de música coral, balls de saló, i ha musicat poemes per a infants de Joana Raspall i música de cambra.

## Obres
### Sardanes

* Batzegades (1982), Finalista en el concurs "Noves Experiencies" enregistrada per la cobla La Principal de la Bisbal en Disc fonogràfic LP Novasardana 87 (Barcelona: Audiovisuals de Sarrià, 1988 ref. AVS 20.0137)
* Castellbisbal Sardanista (1993) Dedicada a la Colla Sardanista Marinada de Castellbisbal
* Cel rogent (1982), Dedicada a la Colla Sardanista Cel Rogent de Teia
* Ceret, del carrer Vell al carrer Nou (1982), Dedicada al Foment de la Sardana de Ceret
* D'Iluro a Mataró (2009), segon premi del concurs "Mataró [Ciutat Pubilla de la Sardana] 2009", enregistrada per la cobla Sant Jordi en Disc compacte[DC] Concert de sardanes (Barcelona: Audiovisuals de Sarrià, 2009 ref. AVS 5.2157)
* La festa del poble (1988), finalista en el XVI Memorial Francesc Basil. Premi Ciutat de Figueres
* Entristidora (1993) (inedita)
* Germans occitans (1976) sardana-himne. Dedicada al CAOC [Cercle Agermanament Occità Català]
* Muntanya de Montjuïc (1967), enregistrada en Disc fonogràfic Belter 3r. Premi en el Concurs Escalada de Montjuïc(Barcelona: ref. 52.251), particel·les
* Ramblejant (1973), sardana dedicada a l'Associació de Comerciants de les Rambles de Barcelona.
* El Rabadà Congelat. (2000) sardana nadalenca (inedita)

## Bibliografia

* Article a Som 97 (1988), p. 14

## Enllaços externs

* Llista de sardanes