OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nishikyō

Nishikyō (西京区, Nishikyō-ku) és un dels 11 districtes urbans de la ciutat de Kyoto, capital de la prefectura homònima, a la regió de Kansai, Japó. Es tracta del districte més occidental de Kyoto ja que com el seu nombre diu, està a l'"oest de la capital" (Nishi-kyō). És, principalment, un lloc residencial de la ciutat. Al districte es troba la vila imperial de Katsura, lloc d'esplai de la família imperial.

## Geografia

El districte urbà de Nishikyō es troba localitzat a la part més occidental de la ciutat de Kyoto. Pel districte flueix el riu Katsura, el qual dona nom a un barri del districte. El territori del districte limita amb els de Mukō i Nagaokakyō al sud; amb Takatsuki i Shimamoto (tots dos a la prefectura d'Osaka) a l'oest, amb Kameoka al nord; i amb Ukyō i Minami a l'est.

### Barris

Els barris del districte són els següents:
* Arashiyama (嵐山)
* Ushigase (牛ケ瀬)
* Ōe (大枝)
* Ōharano (大原野)
* Katagihara (樫原)
* Katsura (桂)
* Katsura-Kamino (桂上野)
* Kami-Katsura (上桂)
* Kawashima (川島)
* Kyōto Daigaku-Katsura (京都大学桂)
* Goryō (御陵)
* Shimotsubayashi (下津林)
* Tokudaiji-Shimizu-chō (徳大寺清水町)
* Matsuo (松尾)
* Matsumuro (松室)
* Yamada (山田)

## Història

Des de temps antics fins a la restauració Meiji, el territori on ara es troba el districte de Nishikyō ha format part de l'antiga província de Yamashiro. Amb les reformes administratives empreses pel govern Meiji, l'1 d'abril de 1889 es creen oficialment els pobles de Katsura, Kawaoka i Matsuo al ja desaparegut districte de Kadono i els pobles d'Ōe i Ōharano del districte d'Otokuni.
L'1 d'abril de 1931, la ciutat de Kyoto absorbeix els pobles de Katsura, Kawaoka i Matsuo integrant-los en el districte urbà d'Ukyō. Més tard, l'1 de desembre de 1950 faria el mateix amb el poble d'Ōe i l'1 de novembre de 1959 amb Ōharano. Finalment, tots aquests pobles absorbits entre els anys 1931 i 1959 assolirien l'autonomia quan l'1 d'octubre de 1976 es creà el districte de Nishikyō escindit del d'Ukyō.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| n/a | n/a | n/a | n/a | n/a | 71.947 | 109.325 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 142.677 | 155.928 | 152.974 | 147.373 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

* Ferrocarril Elèctric Exprés d'Osaka (Hankyū)
** Rakusaiguchi - Katsura - Kami-Katsura - Matsuo-taisha - Arashiyama
* Ferrocarril Turístic de Sagano
** Torokko Hozukyō

### Carretera

* Nacional 9 - Nacional 478

## Referències

* ↑ https://www.post.japanpost.jp/cgi-zip/zipcode.php?pref=26&city=1261110&cmp=1
* ↑ https://minchizu.jp/kyoto/k-nishikyo.html
* ↑ Statistics Bureau of Japan
# Marco Amelia

Marco Amelia (Frascati, Itàlia, el 2 d'abril de 1981) és un exfutbolista professional italià que jugava com a porter. Va ser nou cops internacional amb la selecció italiana

## Trajectòria
### Inicis

Amelia es va formar en les categories inferiors de l'AS Roma. El 2001 va ser cedit al Livorno FC equip en el qual només hi jugà un partit en la seva primera temporada, tot i això, va ser traspassat definitivament a l'equip toscà durant la següent campanya per una xifra pròxima als 2.8 milions d'€.
Després de dues cessions força infructuoses a equips de la Serie A va tornar al Livorno, on es va consagrar com a pilar fonamental de l'equip. Va arribar a debutar a nivell europeu a la Copa de la UEFA i fins i tot va marcar un gol de cap en el temps afegit contra el Partizan de Belgrad.

### Palermo

El juliol del 2008, després del descens del Livorno a la Serie B, va firmar pel Palermo. El traspàs que es va tancar amb un acord de 6M€.

### Gènova

L'agost del 2009 va ser traspassat al Genoa equip on hi va jugar durant dues temporades alternant-se la titularitat amb Alessio Scarpi.

### Milan AC

El 23 de juny del 2010 Amelia va signar un contracte de cessió pel Milan AC. Després d'una primera temporada com a cedit i on no va jugar massa partits, el Milan va exercir l'opció de compra.

## Referències

* ↑ «Dichiarazione Di Zamparini» (en italià). Web del Palermocalcio.it. Arxivat de l'original el 2009-04-29. [Consulta: 1r agost 2011].
* ↑ «Boateng è del Milan Riscatto da 7 milioni» (en italià). Web de la Gazzeta dello sport. [Consulta: 1r agost 2011].

## Enllaços externs

* Marco Amelia - Lloc web oficial
* Estadístiques a Soccerway
Marco Amelia amb la selecció italiana - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Itàlia – Copa del Món de futbol 2006
1 Buffon •
2 Zaccardo •
3 Grosso •
4 De Rossi •
5 Cannavaro •
6 Barzagli •
7 Del Piero •
8 Gattuso •
9 Toni •
10 Totti •
11 Gilardino •
12 Peruzzi •
13 Nesta •
14 Amelia •
15 Iaquinta •
16 Camoranesi •
17 Barone •
18 Inzaghi •
19 Zambrotta •
20 Perrotta •
21 Pirlo •
22 Oddo •
23 Materazzi •
Entrenador: Lippi
Selecció de futbol d'Itàlia – Eurocopa 2008
1 Buffon •
2 Panucci •
3 Grosso •
4 Chiellini •
5 Gamberini •
6 Barzagli •
7 Del Piero •
8 Gattuso •
9 Toni •
10 De Rossi •
11 Di Natale •
12 Borriello •
13 Ambrosini •
14 Amelia •
15 Quagliarella •
16 Camoranesi •
17 De Sanctis •
18 Cassano •
19 Zambrotta •
20 Perrotta •
21 Pirlo •
22 Aquilani •
23 Materazzi •
Entrenador: Donadoni
Selecció de futbol d'Itàlia – Copa Confederacions 2009
1 Buffon •
2 Santon •
3 Grosso •
4 Chiellini •
5 Cannavaro •
6 Legrottaglie •
7 Pepe •
8 Gattuso •
9 Toni •
10 De Rossi •
11 Gilardino •
12 De Sanctis •
13 Gamberini •
14 Amelia •
15 Iaquinta •
16 Camoranesi •
17 Rossi •
18 Palombo •
19 Zambrotta •
20 Montolivo •
21 Pirlo •
22 Dossena •
23 Quagliarella •
Entrenador: Lippi :
# Martin Derganc

Martin Derganc (Novo Mesto, 20 de març de 1977) fou un ciclista eslovè, professional des del 2000 fins al 2005. El seu èxit més important for el campionat nacional en ruta de 2001.

## Palmarès

* 1997
** 1r al Gran Premi Krka
* 1999
** 1r a la Copa de la Pau
* 2000
** 1r a la Volta a Eslovènia
** 1r al Tour de Croàcia i vencedor d'una etapa
** 1r al Gran Premi Krka
* 2001
** Campió d'Eslovènia en ruta
* 2002
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Àustria
* 2003
** 1r al Brixia Tour i vencedor d'una etapa

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2002. 45è de la classificació general
* 2004. 127è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2002. Abandona

## Enllaços externs

* Fitxa a cyclingarchives.com
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Ancistrus eustictus

Ancistrus eustictus és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Colòmbia.

## Referències

* ↑ Kner, R. 1854. Die Hypostomiden. Zweite Hauptgruppe der Familie der Panzerfische. (Loricata vel Goniodontes). Denkschr. Akad. Wiss. Wien v. 7: 251-286 [separate 1-36], Pls. 1-5.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Ancistrus eustictus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Fowler, H. W. 1945. Colombian zoological survey. Pt. I.--The freshwater fishes obtained in 1945. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 97: 93-135.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Miranda Ribeiro, A. de 1918: Ancistrus. Revista da Sociadade Brasileira de Sciências (Rio de Janeiro) v. 2: 112-114.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Regió eclesiàstica Piemont

La regió eclesiàstica Piemont és una de les setze regions eclesiàstiques en les que està dividit el territori de l'Església catòlica a Itàlia.

## La regió eclesiàstica avui
### Territori

El seu territori es correspon amb els límits de les regions administratives del Piemont i de la Vall d'Aosta, encara que hi ha petites variacions als límits, car les delimitacions de les diòcesis segueixen criteris propis, independents de les fronteres civils; el territori de la diòcesi de Tortona pertany a la regió eclesiàstica Ligúria, alguns municipis meridionals de la província d'Alessandria pertanyen a l'arxidiòcesi de Gènova, la diòcesi de Novara conté una parròquia situada en territori llombard, i la diòcesi del baix Piemont té diversos municipis ligurs.
La regió està formada per dos províncies eclesiàstiques, de les quals depenen altres diòcesis:
* Província eclesiàstica de Torí:
** arquebisbat de Torí, metropolitana
*** bisbat d'Acqui
*** bisbat d'Alba
*** bisbat d'Aosta
*** bisbat d'Asti
*** bisbat de Cuneo
*** bisbat de Fossano
*** bisbat d'Ivrea
*** bisbat de Mondovì
*** bisbat de Pinerolo
*** bisbat de Saluzzo
*** bisbat de Susa
* Província eclesiàstica de Vercelli:
** arquebisbat de Vercelli, metropolitana
*** bisbat d'Alessandria
*** bisbat de Biella
*** bisbat de Casale Monferrato
*** bisbat de Novara

### Organigrama
#### Conferència episcopal del Piemont

* President: Cesare Nosiglia, arquebisbe de Torí
* Vicepresident: Pier Giorgio Micchiardi, bisbe d'Acqui
* Secretari: Franco Lovignana, bisbe d'Aosta

## Història

Les primeres formes d'evangelització en les àrees de la regió eclesiàstica moderna es deuen a sant Eusebi, primer bisbe de Vercelli, qui en el segle iv, en tornar de l'exili va començar a treballar per crear una església viva en aquesta zona fronterera. La seva obra va ser continuada pels seus deixebles, especialment per Màxim, que va ser bisbe de Torí el segle següent, segle en el qual es van establir molts llocs sagrats i també va començar l'evangelització de les terres aostanes (des del 450 està present una presència episcopal en aquestes terres). Als segles següents el cristianisme era capaç de resistir a les terres de Piemont durant les invasions hongareses i sarraïnes.

## Tribunal eclesiàstic

Les causes eclesiàstiques són jutjades en primera instància pel Tribunal eclesiàstic piamontès, i en segon grau pel llombard, mentre que el tribunal eclesiàstic piamontès jutja en segon grau les causes que, en primera instància, són jutjades pel tribunal eclesiàstic ligur.

## Notes

* ↑ «Chiesacattolica». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 29 agost 2015].

## Enllaços externs

* Mapa de la Regió Eclesiàstica Piemontesa i comtats
* Anuari de la CEI Arxivat 2004-06-18 a Wayback Machine. (italià)
# Arnold Pihlak

Arnold Pihlak (Tallinn, 17 de juliol de 1902 - Bradford, 1 de novembre de 1985) fou un futbolista estonià de la dècada de 1920.
Fou 44 cops internacional amb la selecció d'Estònia amb la que participà en els Jocs Olímpics de 1924.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de JK Tallinna Kalev i FK Austria Wien.

## Referències

* ↑ RSSSF – Estonia – Record International Players
* ↑ «Sports Reference profile». Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 6 gener 2019].
* ↑ Eesti koondislaste välisklubid (estonià)
* ↑ Perfil a spordiinfo.ee
# Rainier d'Osnabrück

* Per a altres significats, vegeu «Rainier».
Rainier d'Osnabrück o Rainerius Inclusus ("Tancat") (Groningen, Països Baixos, segona meitat del s. XII - Osnabrück, Baixa Saxònia, 1237) fou un anacoreta que va viure retirat fent penitència. És venerat com a beat per l'Església catòlica.

## Biografia

Rainier, nascut a Groningen, vivia a Osnabrück i, tot i tenir una vida cristiana i honrada, portat per l'afany d'ésser millor, va destacar per fer tota mena de penitències i mortificacions. Així, cap al 1210 va recloure's i va viure durant 22 anys tancat voluntàriament en una cel·la vora la catedral d'Osnabrück, des de la que es podia veure l'altar major del temple. A més vestia una cota de malla carregada amb cadenes, directament sobre la pell, per tal que li produís major dolor, i es flagel·lava fins a sagnar. Amb aquesta mortificació volia apropar-se a Crist i quan algú li retreia el patiment innecessari, ell contestava: "Com Jesucrist nostre Senyor va patir en totes les seves extremitats per mi, jo desitjo, per amor a Ell, patir en tots els meus membres".
Els dimarts, dijous i diumenges feia dejuni i només menjava pa i productes vegetals; els dilluns, dimecres i dissabtes, pa i cervesa, i els divendres, només pa i aigua. Resava cada dia el salteri i altres pregàries per vius i morts. Guardava el silenci llevat dels dies de festa, que parlava per predicar i edificar la gent que el visitava; així i tot, es ficava una pedra a la boca per evitar dir paraules vanes, i es comunicava amb senyals. Hi morí en 1237.

## Bibliografia

* Strunck. Westphalia Sancta, vol. 2, p. 192—195.
# Nikki Bella

Stephanie Nicole Chigvintsev (nascuda Garcia-Colace el 21 de novembre de 1983), coneguda professionalment com a Nikki Garcia, és una personalitat de la televisió nord-americana i professional de la lluita lliure retirada. És coneguda pel seu mandat a la WWE del 2007 al 2022, en què va actuar sota el nom de Nikki Bella al costat de la seva germana bessona, Brie, com a The Bella Twins. També ha presentat el programa de jocs, Barmageddon.
El 2007, Garcia va signar amb la WWE i va ser assignada al club escola de lluita lliure Florida Championship Wrestling al costat de la seva germana bessona Brie, formant el duo The Bella Twins. Va fer el seu debut a la marca SmackDown el 2008. És dues vegades campiona de dives de la WWE, amb el seu segon regnat de 301 dies, que ha estat el més llarg per al títol ja desaparegut. Ella i Brie van ser incorporades al Saló de la Fama de la WWE el 2021 com a The Bella Twins. També durant el seu temps a la WWE, va protagonitzar la sèrie de televisió, Total Divas, i ella i Brie van tenir el seu propi spin-off, Total Bellas. En els seus últims anys a la WWE, només va fer aparicions esporàdiques, però va actuar com a ambaixadora de la companyia. Després que el seu contracte amb la WWE expirés el 2023, ella i Brie van anunciar que retirarien el cognom "Bella" i que tornarien al seu nom de soltera legal de "Garcia" professionalment, i es van tornar a presentar com a The Garcia Twins.
Garcia va ocupar el primer lloc a la Pro Wrestling Illustrated's Female 50 el novembre de 2015 i va ser nomenada Diva de l'any per Rolling Stone el desembre de 2015. També va guanyar el premi a Choice Female Athlete al costat de la seva germana als Teen Choice Awards el 2016.

## Referències

* ↑ Bluestone, Gabrielle. «'Total Bellas' Refuse to Be Knocked Out by Quarantine». The New York Times, July 20, 2020. Arxivat de l'original el July 20, 2020. [Consulta: August 27, 2020].
* ↑ McNamara, Andy. «Smackdown: Hardy goes Extreme!». Slam! Sports. Canadian Online Explorer, November 7, 2008. Arxivat de l'original el June 29, 2012. [Consulta: March 31, 2009].
* ↑ «Nikki Bella Tops PWI Female 50». Diva-Dirt, November 4, 2015. [Consulta: November 4, 2015].
* ↑ «WWE Wrestler(s) of the Year». Rolling Stone, December 14, 2015. Arxivat de l'original el December 15, 2015. [Consulta: December 14, 2015].
# Noche de carnaval

Noche de carnaval és una pel·lícula mexicana dirigida per Mario Hernández. Filmada en 1981 i estrenada el 1984, va ser protagonitzada per Ninón Sevilla i Manuel Ojeda.

## Argument

Durant el dimarts de Carnaval a Veracruz, Mèxic, es barregen diverses històries: Ninón (Ninón Sevilla) i Panchita (Carmen Salinas), són dues ficheras velles que volen reviure les seves glòries passades; els treballadors portuaris volen divertir-se però l'arribada d'un vaixell fa que l'empresa els negui el permís per a sortir i es cregui un conflicte sindical, un grup liderat per Diablo (Manuel Ojeda), es rebel·la i abandona el treball; diversos estudiants universitaris discuteixen de política mentre beuen; una dona (Leonor Llausás), vol vendre la seva filla, Tulia (Luz María Jerez) a Don Mustafá (Carlos Riquelme), un turc adinerat; Pepe (Miguel Ángel Ferríz), un jove s'oblida de la seva parella i tracta de seduir a la del seu amic però després les dues dones acaben fent l'amor amb uns altres; el líder dels treballadors és tret a la força del cabaret i apareix assassinat a la platja.

## Repartiment

* Ninón Sevilla... Ninón
* Manuel Ojeda... Diablo
* Carmen Salinas... Panchita
* Carlos Riquelme... Don Mustafá
* Miguel Ángel Ferríz... Pepe
* Jaime Garza... Amic de Pepe
* Leonor Llausás... Mamà de Tulia
* Luz María Jerez... Tulia
* Tina Romero... Irma
* José Carlos Ruiz... Jincho
* Rebeca Silva ... Rebeca
* Sergio Ramos «El Comanxe»... Zangarrón
* Alejandro Parodi... Jorge, el poeta
* Noè Murayama
* Luis Mnauel Pelayo
* Zamorita
* Eric del Castell... Capità de policia

## Comentaris

En l'apogeu de les pel·lícules del Cine de ficheras del Cinema Mexicà, en lloc de veure a un munt d'actors còmics amb un munt d'extres (dones nues), veiem un ric elenc de bons actors que no tenien molt a triar per a tenir treball. Gràcies a això, podem veure Manuel Ojeda, Noè Murayama, José Carlos Ruiz, Alejandro Parodi, els qui fan creïble la qüestió dels sindicats i la corrupció entre els seus líders mafiosos i propietaris d'embarcaments al port de Veracruz. A més, paral·lel a això, una història de cabaret protagonitzada per Ninón Sevilla, qui tracta de recordar els seus anys gloriosos com a rumbera trenta anys després; i Carmen Salinas, les paraules del qual més divertides de la pel·lícula surten de la seva boca. És una llàstima que el director Mario Hernández acabi tot això d'una manera abrupta. Sembla que ell no tenia idea de com acabar-la i va prendre la pitjor opció. De totes maneres el major mèrit d'aquesta pel·lícula es deu al seu productor, l'actor, Antonio Aguilar, qui es va anar dels millors actors de les pel·lícules mexicanes de l'època.
La pel·lícula va marcar en retorn de Ninón Sevilla després de 21 anys absent dels sets de filmació. Gràcies a la seva participació en aquesta cinta, als XXIV edició dels Premis Ariel Sevilla va rebre el primer i únic Premi Ariel a la millor actriu de la seva carrera.

## Referències

* ↑ "Carmen Salinas lamenta fallecimiento de su amiga Ninón Sevilla", Noroeste, 16 de novembre de 2015
* ↑ Critica de Fermìn Teviño Adame en IMdB
* ↑ Fallece la aventurera Ninón Sevilla, La Opción, 2 de gener de 2015
# No Way Out (pel·lícula)

No Way Out és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Joseph L. Mankiewicz, estrenada el 1950. Es presenta com un conte violent contra l'odi racial. Davant Richard Widmark actua Sidney Poitier, en el seu primer paper en el cinema.

## Argument

En una ciutat americana no identificada, Luther Brooks, que acaba d'aconseguir el seu diploma de doctor, intenta cuidar dos germans malfactors a l'hospital de la presó del comtat. Brooks és el primer metge afroamericà destinat en aquest establiment. Un dels dos germans mor, l'altre acusa immediatament Brooks d'haver-lo matat, injuriant-lo amb paraules racistes.

## Repartiment

* Richard Widmark: Ray Biddle
* Linda Darnell: Edie Johnson
* Sidney Poitier: El Doctor Luther Brooks
* Stephen McNally: El Doctor Daniel Wharton
* Mildred Joanne Smith: Cora Brooks
* Harry Bellaver: George Biddle (sord-mut)
* Stanley Ridges: El Doctor Sam Moreland
* Dots Johnson: Lefty Jones
* Amanda Randolph: Gladys
* Will Wright: Dr. Cheney
I, entre els actors que no surten als crèdits :
* Victor Kilian: el pare
* Frank Overton: un intern
* Jack Kruschen (no surt als crèdits)

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1951: Oscar al millor guió original per Joseph L. Mankiewicz i Lesser Samuels

## Referències

* ↑ «No Way Out». The New York Times.
# Nucli històric de Falset

El Nucli històric de Falset és el centre històric de Falset (Priorat), un conjunt protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

El nucli antic de la població comprèn els espais urbans que van originar-se en el període medieval i durant l'època moderna en una zona planera a ponent del poblament primitiu, ja habitat des de la prehistòria. El nucli antic comprèn l'espai entre les muralles, un espai que no va variar gaire fins al segle XX amb la creació de barris fora muralles. Trobem una sèrie de carrers paral·lels entre l'església i el castell que uneixen l'espai entre el carrer de Dalt i el carrer de Baix. Es conserven alguns fragments de les muralles medievals, un dels cinc portals, el Portal Bou, i al carrer del Vall de les Moreres i voltants. Hi ha algunes restes del barri jueu encara que molt destruït per remodelacions modernes al carrer del Lluc i carrer de l'Escoleta. El centre històric també és conegut com a Malanyet.

## Referències

* ↑ «Nucli històric de Falset». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 març 2019].
# Nombre 171

El nombre 171 (CLXXI) és el nombre natural que segueix el nombre 170 i precedeix el nombre 172. La seva representació binària és 10101011, la representació octal 253 i l'hexadecimal AB. La seva factorització en nombres primers és 3²×19; altres factoritzacions són 1×171 = 3×57 = 9×19. És el nombre triangular d'ordre 18; és un nombre 3-gairebé primer: 19 × 3 × 3 = 171.

## Referències

* ↑ «Number 171: mathematical and symbolic properties | Crazy Numbers». [Consulta: 26 juliol 2021].
# Northglenn

Northglenn és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2008 tenia 33.697 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Northglenn tenia 31.575 habitants, 11.610 habitatges, i 8.208 famílies. La densitat de població era de 1.643 habitants per km².
Dels 11.610 habitatges en un 33,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,6% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 29,3% no eren unitats familiars. En el 23% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 32,9% entre 25 i 44, un 20,3% de 45 a 60 i un 10,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.276 $ i la renda mediana per família de 52.888 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.214 $ mentre que les dones 28.231 $. La renda per capita de la població era de 20.253 $. Entorn del 3,8% de les famílies i el 5,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Northglenn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 1r agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Northglenn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 1r agost 2010].