OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Penya Almogàvers

La Penya Almogàvers és una penya oficial del FC Barcelona. La seva filosofia és ben clara, animar al Barça, però també defensar Catalunya, la llengua i cultura catalana, sempre des d'una vessant practicant de la no violència i de la defensa dels valors de barcelonisme, catalanitat, antifeixisme i antiracisme.
En els seus primers anys van estar a Gol Nord de l'estadi del Camp Nou, i a la temporada 1998/99 es van desplaçar a la primera graderia de gol sud de l'estadi. Actualment, des de la temporada 2016/17, estan situats a l'Espai d'Animació (EdA), a primera graderia del Gol Nord, juntament amb altres grups d'animació que donen suport al Barça.
L'origen del nom de la Penya Almogàvers surt a partir del 10 de maig de 1988 després que el Barça acabés de guanyar la Recopa a Berna contra la UC Sampdoria d'Itàlia. Una colla d'amics que van anar junts a la final va quedar molt sorpresa per la manera que com animaven els tifosi italians, i partir d'aquest partit, aquests amics van decidir imitar aquest ambient en el Camp Nou i crear un grup d'animació. Durant les xerrades de creació del nou grup i dels comentaris de la final, algú va dir "hem conquerit Europa com els almogàvers". I així va sortir el nom.

## Referències

* ↑ «Trobada de penyes Almogàvers del Barça a Borrassà». Diari de Girona, 15-07-2012. [Consulta: 28 octubre 2013].
* ↑ «Penya Almogàvers».
* ↑ «Entrevista al portaveu».

## Enllaços externs

* Lloc web de la Penya Almogàvers
# Alva

«Alva» té aquests significats:
* Toponímia:
** Alva (Florida), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida
** Alva (Oklahoma), població dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma
** Alva (Wyoming), localitat estatunidenca a l'estat de Wyoming
* Biografies:
** Alva Myrdal (Uppsala, 1902 - Estocolm, 1986), política i escriptora sueca
** Luigi Alva (Lima, 1927), cantant de la corda de tenor
** Walter Alva Alva (Cajamarca, 1951), arqueòleg peruà
** Felipe Pinglo Alva (Lima, 1899-1936), cantautor peruà
** Thomas Alva Edison (1847 – 1931), inventor i home de negocis estatunidenc
* Miscel·lània: Alva o dinastia Alupa, dinastia de la costa de la actual Karnataka vers 200-450
# Alutiiq

L'idioma alutiiq, també anomenat yupik del Pacífic o sugpiaq, és una branca del yupik d'Alaska que s'estén per la costa sud, i com a tal, pertany al grup de les Llengües esquimoaleutianes. La llengua no ha de ser confosa amb la Llengua aleutiana, llengua parlada pels aleutians que viuen més cap al sud-est, al llarg de les illes Aleutianes.
La llengua alutiiq és relativament pròxima a la llengua parlada pels yupiks a l'àrea de Bethel (Alaska), però es considera una llengua diferent amb dos dialectes majors. El dialecte Chugach es parla a la Península de Kenai, i a l'estret de Prince William. Amb una població aproximada de 3,000 persones, el nombre de parlants arriba als pocs centenars. Les comunitats alutiiq estan en procés de revitalitzar la seva llengua. Tradicionalment han viscut a la costa, subsistint principalment dels recursos de l'oceà com el salmó, el mero i la balena, així com d'altres recursos de la costa com baies i mamífers terrestres. Abans d'entrar en contacte amb comerciants de pells russos, els alutiiq vivien en cases construïdes parcialment sota terra anomenades barabaras. Actualment viuen en comunitats pesqueres a la costa, on treballen en tots els aspectes de l'economia moderna.

## Referències

* ↑ www.ethnologue.com

## Enllaços externs

* www.alutiiqmuseum.org (anglès)
* www.alutiiqlanguage.org (anglès)
# Andreas Herzog

Andreas Herzog (Viena, 10 de setembre de 1968) és un exfutbolista austríac de la dècada de 1990.
Pel que fa a clubs, destacà al Rapid Viena, Werder Bremen –on passà vuit anys en dues etapes– i al Bayern de Múnic. Acabà la carrera al Los Angeles Galaxy el 2004.
Fou internacional amb Àustria entre 1988 i 2003, amb la qual participà en les Copes del Món de 1990 i 1998. En total fou 103 cops internacional i marcà 26 gols.
L'1 d'agost de 2018 fou nomenat seleccionador d'Israel.

## Palmarès
### Rapid Viena

* Lliga austríaca de futbol: 1986-87, 1987-88

### Werder Bremen

* Lliga alemanya de futbol: 1992-93
* DFB-Pokal: 1993-94, 1998-99

### Bayern de Múnic

* Copa de la UEFA: 1995-96

### Individual

* Futbolista austríac de l'any: 1992

## Referències

* ↑ «Herzog, Andreas» (en alemany). kicker.de. [Consulta: 1r setembre 2011].
* ↑ Arnhold, Matthias. «Andreas Herzog - Matches and Goals in Bundesliga». RSSSF, 09-06-2016. [Consulta: 17 juny 2016].
* ↑ «Advantage to Bayern». The Independent, 02-05-1996 [Consulta: 13 setembre 2014].
* ↑ «Bayern de Múnic wins UEFA Cup». Associated Press, 15-05-1996 [Consulta: 13 setembre 2014].
* ↑ «Galaxy's Herzog retires». Lodi News-Sentinel. Google News Archive, 11-11-2004 [Consulta: 14 setembre 2014].
* ↑ «Baggio strike seals top spot». BBC Sport. British Broadcasting Corporation, 27-06-1998 [Consulta: 13 setembre 2014].
* ↑ «Austria - Record International Players». RSSSF. [Consulta: 1r setembre 2011].
* ↑ «Österreich in BayArena chancenlos» (en alemany). Der Standard, 20-05-2002 [Consulta: 13 setembre 2014].
* ↑ Stokkermans, Karel. «Andreas Herzog - Century of International Appearances». RSSSF, 09-06-2016. [Consulta: 17 juny 2016].
* ↑ «Andreas Herzog wird Nationaltrainer in Israel» (en alemany). Der Kurier, 01-08-2018 [Consulta: 1r agost 2018].

## Enllaços externs

* Player Perfil and stats - Rapid Archive (alemany)
* Andreas Herzog Fitxa a Fussballdaten
* Andreas Herzog a worldfootball.net
* Andreas Herzog a National-Football-Teams.com (anglès)
# Andreas Hofer Bund

Andreas Hofer Bund és el nom que van adoptar diversos grups polític del Tirol en honor d'Andreas Hofer, cap de l'aixecament antifrancès de 1809.
Andreas-Hofer-Bund Tirol (AHBT) fou el nom que adoptà el 1919 la Tiroler Volksbund, creada a Innsbruck el 1905. Entre 1920 i 1930 va treballar en col·laboració amb la Deutschen Schulverein finançant les (Katakombenschule a Tirol del Sud. Els seus caps foren:
    1919 Dr. Heinrich von Schullern (Gründungsobmann)
    1921 Prof. Dr. Ferdinand Kogler
    1925 Dr. Walter Pembauer
    1925 Dr. Emil Klebelsberger
    1925 Prof. Dr. Hans Lederer
    1928 Dr. Walter Pembauer
    1931 Prof. Dr. Alois Dollinger
    1934 Msgr. Dr. Franz Kolb
    1935 Dr. Eduard Reut-Nicolussi
    1937 Hofrat Dr. Oskar von Hohenbruck
Després de l'Anchluss de 1938 fou obligat a dissoldre's i a integrar-se en el NSDAP. L'agost de 1994 fou reconstituït al Tirol austríac. El 1920 es va constituir una Andreas-Hofer-Bund a Múnic com a aliança de protecció als alemanys de Tirol del Sud, i que col·labora amb grups com Union für Südtirol i Süd-Tiroler Freiheit.
Un altres grup amb aquest nom es va crear el novembre de 1939 pels Dableibern, contraris a l'Acord d'Opció al Tirol del Sud, com Friedl Volgger, Hans Egarter, Josef Mayr-Nusser i Erich Amonn. Foren molt durament perseguits per les autoritats italianes i el 1943 van constituir alguns grups de resistència contra els nazis.

## Bibliografia

* Gottfried Solderer (Hrsg.): Das 20. Jahrhundert in Südtirol. Autonomie und Aufbruch (1960–1979). Edition Rætia, Bozen 2002, ISBN 88-7283-183-0.
* Gerald Steinacher: Südtirol und die Geheimdienste 1943-1945. Innsbrucker Forschungen zur Zeitgeschichte 15. Studien-Verlag, Innsbruck - Wien 2000, ISBN 3-7065-1346-3.
* Gerald Steinacher (Hrsg.): Südtirol im Dritten Reich. NS-Herrschaft im Norden Italiens 1943–1945. Italienisch: L'Alto Adige nel Terzo Reich. L'occupazione nazista nell'Italia settentrionale 1943–1945. Studien-Verlag, Innsbruck - Bozen 2003, ISBN 3-7065-1914-3. (Beiträge teilweise deutsch, teilweise italienisch)
* Leopold Steurer, Martha Verdorfer, Walter Pichler: Verfolgt, verfemt, vergessen. Lebensgeschichtliche Erinnerungen an den Widerstand gegen Nationalsozialismus und Krieg. Südtirol 1943–1945. Edition Sturzflüge, Bozen 1993, ISBN 3-900949-02-6.

## Referències

* ↑ «What does andreas hofer mean?». [Consulta: 3 gener 2022].
* ↑ «The Peace Treaty of St. Germaine and the formation of the Andreas Hofer Bund» (en anglès americà). [Consulta: 3 gener 2022].

## Enllaços externs

* Web oficial de l'Andreas-Hofer-Bundes e.V. (Múnic)
# Andreas Ivanschitz

Andreas Ivanschitz (Eisenstadt, Àustria, 15 d'octubre de 1983), és un jugador de futbol austríac que juga de centrecampista al Seattle Sounders FC dels Estats Units.
El 10 de juny el jugador va ser presentat oficialment pel Llevant UE. El jugador va arribar amb la carta de llibertat després d'haver acabat el contracte amb el Mainz 05 alemany, va firmar per tres anys.

## Referències

* ↑ «Principio de acuerdo entre el Levante UD y el jugador austriaco Andreas Ivanschitz» (en castellà). Web del Llevant UE. Arxivat de l'original el 2013-06-11. [Consulta: 8 juny 2013].
* ↑ «Andreas Ivanschitz firma por tres años con el Levante» (en castellà). Web del diari Superdeporte. [Consulta: 10 juny 2013].

## Enllaços externs

* Fitxa a Soccerway
# Anna Connelly

Anna Connelly fou una inventora nord-americana de Pennsylvania. És coneguda per haver patentat l'escala contra incendis.

## Biografia

De pares anglesos, nasqué a Filadèlfia, Pennsylvania, el 3 de setembre de 1868. Es creu que va viure en aquella ciutat fins al final dels seus dies morint l'abril de l'any 1969 als 100 anys.

## L'escala contra incendis

En 1860, diverses famílies moriren a causa d'un incendi ocorregut en un forn de Nova York que afectà a les seues cases. Per tal d'aconseguir una solució, s'hi aprovà una llei de seguretat contra incendis presentada pels legisladors que deia: "Els balcons ignífugs s'han de connectar per escales ignífugues", la qual cosa suposà un cost elevat per als propietaris". Anna Connelly, conscient del problema, va veure la necessitat d'una solució millor. Estava decidida a crear un disseny d'escapament d'incendis eficaç que es poguera adoptar àmpliament per millorar la seguretat dels edificis a les ciutats.
El 1870, la llei canvià. Tots els edificis públics havien de disposar d'un sistema resistent com a parament contra incendis per a totes les plantes. El dispositiu d'Anna Connelly foren patentats l'agost de 1877 amb el número 386.816A. L'invent consistia en col·locar una plataforma en la qual es podia escapar de l'edifici en flames a una compartiment i baixar les escales abans que el foc arribara. Amb el temps, el seu disseny evolucionà cap a un sistema més segur i fiable, que consistia en una sèrie de plataformes metàl·liques adossades al lateral d'un edifici i connectades per una sèrie d'escales. La innovació més gran fou que l'escala es construira de ferro, un element ignífug i resistent a grans pesos. El disseny d'escapament d'incendis d'Anna Connelly guanyà ràpidament popularitat i prompte s'instal·là en molts edificis del país i fou adoptat per diversos departaments d'arreu del país.

## Referències

* 1 2 «A Celebration of Anna Connelly» (en anglès americà), 03-03-2022. [Consulta: 4 abril 2023].
* ↑ «Anna Connelly (1868 - 1969)». Ancient Faces. [Consulta: 23 agost 2023].
* 1 2 Kelly, Kate. «The Invention of the Fire Escape» (en anglès americà), 09-10-2022. [Consulta: 4 abril 2023].
# Anna Comnena Angelina

Anna Comnena Angelina, en grec medieval Αννα Κομνηνα Ἄγγελινα, nascuda cap al 1175 i morta el 1212, va ser emperadriu consort de l'Imperi de Nicea pel seu casament amb Teodor I Làscaris.
Era filla de l'emperador Aleix III Àngel i d'Eufrosina Ducena. Es va casar en un primer matrimoni amb Isaac Ducas Comnè, un nebot de l'emperador Manuel I Comnè, alm el que va tenir una filla. El seu pare, Aleix, es va convertir en emperador l'any 1195, i Isaac Ducas Comnè va ser enviat a combatre la rebel·lió dels valacs i dels búlgars. Va ser fet presoner i va morir en captivitat.
Anna es va tornar a casar l'any 1200 amb Teodor I Làscaris, futur emperador de Nicea. El mateix dia es va celebrar el mateix dia, entre la seva germana Irene Àngel amb Aleix Paleòleg.

## Fills

Del seu matrimoni amb Teodor I Làscaris va tenir tres filles i dos fills que van morir joves:
* Irene, casada amb Andrònic Paleòleg i després amb el futur Joan III Ducas Làscaris Vatatzes
* Maria, casada amb Bela IV d'Hongria
* Nicolau († 1212)
* Joan († 1212)
* Sofia Eudòxia, casada amb Robert de Courtenay, però el matrimoni va ser anul·lat, i casada després amb Anseau de Cayeux, cavaller que va participar en la Quarta Croada.

## Referències

* ↑ Varzós, Konstandinos. Ἡ γενεαλογία τῶν Κομνηνῶν. Α΄-Β (La genealogia dels Comnens). Tessalònica: Kentron Vyzantino̲n erev̲no̲n, 1984, p. 255-258.
# Circumscripció electoral

Una circumscripció o districte electoral en unes eleccions o un sistema electoral és el conjunt d'electors, agrupats en una base territorial, a partir del vot dels quals es procedeix a la distribució d'escons.
Les circumscripcions no són sempre homogènies:
* En les eleccions al Parlament Europeu les circumscripcions són d'àmbit estatal i regional.
* En les generals espanyoles i les presidencials franceses, d'àmbit provincial i departamental, respectivament.
* En les eleccions al Parlament de Catalunya i a les Corts Valencianes, d'àmbit provincial.
* En les eleccions al Parlament de les Illes Balears d'àmbit insular.
* En les eleccions locals, d'àmbit municipal.
* En les eleccions al Consell General d'Aran la circumscripció és el terçó.
* En les eleccions al Consell General d'Andorra el sistema de vot paral·lel fa que, al mateix temps, hi hagi una circumscripció nacional i 7 circumscripcions parroquials

## Magnitud

S'anomena magnitud al nombre d'escons que s'escullen en cada circumscripció. La magnitud dels districtes sol venir marcada per les lleis electorals i el sistema electoral que s'apliquin. Generalment se'n distingeixen dos tipus:
* Circumscripcions uninominals: són aquelles circumscripcions on només hi ha un escó en joc i només hi ha un guanyador a cada elecció. Com que només es pot escollir un representant, el sistema utilitzat serà l'escrutini majoritari plurinominal a una volta (surt escollit el candidat que obtingui més vots, sense necessitat de majoria absoluta) o amb segona volta (si cap candidat la majoria absoluta de vots, els dos candidats més votats a la primera volta o aquells que permeti la llei electoral passen a la segona volta, on són escollits per majoria simple).
* Circumscripcions plurinominals: són aquelles circumscripcions on s'escull més d'un escó. Per tant, hi ha més d'un guanyador perquè en cada elecció surt electe més d'una persona. Els sistemes electorals que es poden utilitzar amb aquest sistema són l'escrutini majoritari plurinominal, la representació proporcional o el vot únic transferible.

## Gerrymandering

S'anomena gerrymandering a la manipulació dels límits geogràfics de les circumscripcions per beneficiar-se electoralment. Aquesta pràctica sol ser més efectiva quan hi ha circumscripcions uninominals. Hi ha indrets, com per exemple Espanya, Noruega o Suïssa, que per evitar qualsevol intent de gerrymandering, fan coincidir els límis de les circumscripcions amb els límits administratius, que són més rígids.

## Referències

* ↑ Forès, Laia «Guia dels comicis europeus:què i com votarem el dia 25». Diari Ara, 04-05-2014 [Consulta: 4 maig 2014].
* ↑ «Glossari electoral». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 març 2013].

## Vegeu també

* Llista de circumscripcions electorals a Catalunya
* Circumscripcions electorals de Nova Zelanda
# Circumscripció electoral de Castelló

Castelló és una de les 52 circumscripcions electorals utilitzades com a districtes electorals per al Congrés dels Diputats i el Senat, que són la cambra baixa i la cambra alta del Parlament espanyol. S'hi elegeixen 5 diputats i 4 senadors. Castelló també és una de les 3 circumscripcions electorals del País Valencià per a les eleccions autonòmiques. Es correspon amb la província de Castelló.

## Diputats obtinguts per partit (1977–2016)

| Candidatura | 1977 | 1979 | 1982 | 1986 | 1989 | 1993 | 1996 | 2000 | 2004 | 2008 | 2011 | 2015 |
| Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE) | 2 | 2 | 3 | 3 | 3 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 1 |
| Partit Popular (PP) | | | 2* | 2* | 2 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 2 |
| Unió de Centre Democràtic (UCD) | 2 | 3 | 0 | | | | | | | | | |
| Compromís-Podem-EUPV: A la valenciana (Podem-Compromís-EUPV) | | | | | | | | | | | 0* | 1* |
| Ciutadans-Partit de la Ciutadania (C's) | | | | | | | | | | | | 1 |
| Candidatura Independent de Centre (CIC) | 1 | | | | | | | | | | | |
* A les Eleccions generals de 1982, el Partit Popular es va presentar com AP-PDP-UV.
* A les Eleccions generals de 1986, el Partit Popular es va presentar com Coalició Popular.
* A les Eleccions generals de 2011, Compromís-Podem-EUPV: A la valenciana es va presentar com Coalició Compromís, sense incloure a Podem (inexistent) ni a EUPV.
* A les Eleccions generals de 2015, Compromís-Podem-EUPV: A la valenciana es va presentar com Compromís-Podemos-És el moment, sense incloure a EUPV.

## Referències

* ↑ «Eleccions generals 2008». El País.
* ↑ «Eleccions generals 2011». El País.
* ↑ «Eleccions generals 2015». El País.
# Anchusa

Ancusa, Anchusa, és un gènere de plantes amb flors dins la família Boraginaceae. Inclou unes 40 espècies.
Són plantes natives d'Europa, Nord d'Àfrica, Sud d'Àfrica i Àsia occidental.
Als Paisos Catalans són plantes natives d'aquest gènere:Anchusa undulata, A. italica i A.arvensis.
Són plantes anuals, biennals i perennes. Generalment són herbàcies i amb pilositat. Les flors són simètriques radialment i tenen interès apícola.
Les rels d'Anchusa (com les dels gèneres Alkanna i Lithospermum) contenen ancusina una matèria colorant de color vermell-marronós.

## Taxonomia

Hi ha 4 subgèneres: Buglossum, Buglossoides, Buglossellum i Anchusa.
Els dos primers formen un subclade, els altres dos un subclade cadascun.
Els següents gèneres són sinònims per Anchusa : Buglossum Mill., Hormuzakia Gusul, Lycopsis L. i Phyllocara Gusul.. El gènere Anchusella Bigazzi et al. de vegades s'inclou dins Anchusa.

## Taxonomia

* Anchusa aegyptiaca (L.) A. DC.
* Anchusa aggregata Lehm.
* Anchusa arvensis (L.) M.Bieb.. : agafallosos, ancusa arvense
* Anchusa atlantica Ball
* Anchusa aucheri A. DC.
* Anchusa azurea P.Mill.: buglossa, boleng, bolenga borda, borratja borda, llengua bovina, llengua de vaca
* Anchusa barrelieri (All.) Vitman
* Anchusa caespitosa Lam.
* Anchusa calcarea Boiss.
* Anchusa capellii Moris
* Anchusa capensis Thunb.
* Anchusa cretica Miller
* Anchusa crispa Viv.)
* Anchusa davidovii Stoj.
* Anchusa formosa sp. nov. : (Sardenya)
* Anchusa gmelinii Ledeb.
* Anchusa hispida Forsskål
* Anchusa hybrida Ten.
* Anchusa italica Retz.
* Anchusa leptophylla Roemer & Schultes
* Anchusa leucantha sp. nov. (Grècia)
* Anchusa littorea Moris
* Anchusa macedonica Degen & Dörfler
* Anchusa mairei Gusuleac
* Anchusa milleri Sprengel
* Anchusa ochroleuca M.Bieb.
* Anchusa officinalis L. : buglossa (espècie tipus)
** A. officinalis L. ssp. intacta (Griseb.) Selvi & Bigazz
* Anchusa ovata Lehm.
* Anchusa procera Besser
* Anchusa pseudogranatensis (Br.-Bl. & Maire) Sennen & Mauricio
* Anchusa puechii Valdés
* Anchusa pusilla Gusuleac
* Anchusa samothracica
* Anchusa sartorii Gusuleac
* Anchusa sempervirens :
* Anchusa spruneri Boiss.
* Anchusa strigosa
* Anchusa stylosa M.Bieb.
** A. stylosa M.Bieb. ssp. spruneri (Boiss.) Selvi & Bigazzi
* Anchusa subglabra A. Caballero
* Anchusa thessala
* Anchusa tiberiadis Post
* Anchusa undulata L.
** A. undulata subsp. granatensis (Boiss.) Valdés
** A. undulata subsp. lamprocarpa Br.-Bl. & Maire
** A. undulata subsp. viciosoi Laínz
** A. undulata ssp. sartorii (Gu ul.) Selvi & Bigazzi
* Anchusa variegata (L.) Lehm.
* Anchusa velenovskii (Gusuleac) Stoj.

## Referències

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans
* Molecular Systematics of Boraginaceae Tribe Boragineae Based on ITS1 and trnL Sequences, with Special Reference to Anchusa s.l.; HILGER et al. Ann Bot.2004; 94: 201-212.
# Amphilophus margaritifer

Amphilophus margaritifer és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Amèrica Central: llac Petén (Guatemala)

## Referències

* 1 2 «Amphilophus margaritifer» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Anònim, 1999. Fish collection database of the Natural History Museum. Natural History Museum, Londres, la Gran Bretanya.
* Anònim, 2002. Fish collection database of the American Museum of Natural History. American Museum of Natural History,, Central Park West and 79th Street, Nova York.
* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Conkel, D., 1993. Cichlids of North and Central America. T.F.H. Publications, Inc., Estats Units.
* Günther, A. 1862. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Acanthopterygii, Pharyngognathi and Anacanthini in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 4: i-xxi + 1-534.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hureau, J.-C., 1991. La base de données GICIM: Gestion informatisée des collections ichthyologiques du Muséum. Atlas Préliminaire des Poissons d'Eau Douce de France, pp. 225-227. Conseil Supérieur de la Pêche, Ministère de l'Environnement, CEMAGREF et Muséum national d'Histoire naturelle, París.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Rosenmeier, M.F., Brenner, M., Kenney, W.F., Whitmore, T.J. i Taylor, C.M., 2004. Recent eutrophication in the Southern Basin of Lake Petén Itz'a, Guatemala: human impact on a large tropical lake. Hydrobiologia 511: 161–172.
* Stiassny, M. L. J. 1982. The relationships of the neotropical genus Cichla: a phyletic analysis including some functional considerations. J. Zool. Lond. 197: 427-453.
* Stiassny, M. L. J. 1987. Cichlid familial intrarelationships and the placement of the neotropical genus Cichla. J. nat. Hist. 21: 1311-1331.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Wu, H.L., Shao, K.T. i Lai, C.F., 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Picaflors olivaci

El picaflors olivaci (Prionochilus olivaceus) és una espècie d'ocell de la família dels dicèids (Dicaeidae) que habita boscos poc densos de Luzon, Catanduanes, Samar, Leyte, Bohol, Dinagat, Mindanao i Basilan, a les Filipines.

## Referències

* ↑ «Picaflors olivaci». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Picaflors estriat

El picaflors estriat (Dicaeum chrysorrheum) és un ocell de la família dels diceids (Dicaeidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, vegetació secundària i terres de conreu de les terres baixes, des del nord-est de l'Índia i sud-oest de la Xina i cap al sud a fins Sumatra, Borneo i Java.

## Referències

* ↑ «Picaflors estriat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)