OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Acanthaluteres brownii

Acanthaluteres brownii és una espècie de peix de la família dels monacàntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 55 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i associat als esculls de corall que viu fins als 50 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud d'Austràlia: des del sud d'Austràlia Occidental fins a Victòria.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker, P., 1865-1869. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. V. Baudroies, Ostracions, Gymnodontes, Balistes. Atlas Ichthyol. v. 5: 1-152, Pls. 194-231.
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ Richardson, J., 1844-1848. Ichthyology of the voyage of H. M. S. Erebus & Terror,... A: J. Richardson & J. E. Gray. The zoology of the voyage of H. H. S. "Erebus & Terror," under the command of Captain Sir J. C. Ross ... during ... 1839-1843. Londres. Ichthy. Erebus & Terror v. 2 (2): i-viii + 1-139, Pls. 1-60.
* 1 2 3 4 «Acanthaluteres brownii» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ May, J.L. i J.G.H. Maxwell, 1986. Trawl fish from temperate waters of Australia. CSIRO Division of Fisheries Research, Tasmània. 492 p.

## Bibliografia

* Bussing, W.A. i R.J. Lavenberg, 1995. Monacanthidae. Cachúas, lijas. p. 1278-1280. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hutchins, J.B., 1984. Monacanthidae. A: W. Fischer i G. Bianchi (eds.) FAO species identification sheets for fishery purposes. Western Indian Ocean (Fishing Area 51). Vol. 3. FAO, Roma. pag. var.
* Hutchins, J.B., 2001. Monacanthidae. Filefishes (leatherjackets). p. 3929-3947. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Tortonese, E., 1979. Monacanthidae. p. 643. A: J. C. Hureau i Th. Monod (eds.) Check-list of the Fishes of the north-eastern Atlantic and of the Mediterranean (CLOFNAM). UNESCO, París. Vol. 1.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# AMSS

LAMSS (damplitude modulation signalling system) és un sistema semblant al Radio Data System (RDS) per a la transmissió d'informacions de text sobre emissores de ràdio. A diferència del sistema RDS, l'AMSS no es fa servir per a emissores d'FM, sinó per a emissores d'Ona Llarga, d'Ona Mitjana i d'Ona Curta.
Es poden rebre les dades d'AMSS amb l'ajuda d'un receptor de DRM o una ràdio modificada i programari corresponent que pugui descodificar també DRM.
Aquest sistema ha estat estandarditzat per l'ETSI (TS 102 386) com a extensió al sistema Digital Radio Mondiale (DRM).

## Ús

Són emeses dades d'AMSS per les emissores següents:
Ona Llarga:
* 234 kHz - RTL Radio França
Ona Mitjana:
* 648 kHz - BBC World Service
* 990 kHz - Deutschlandradio Kultur
Ona Curta:
* 15575 kHz - BBC World Service
L'antiga emissora privada alemanya Truckradio ho usava també als 531 kHz.
# Aguasal

Aguasal és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó. Limita amb Olmedo al nord i oest, Pedrajas de San Esteban al nord, Villaverde de Íscar a l'est, i Llano de Olmedo, Fuente-Olmedo i Bocigas al sud.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 25 | 25 | 25 | 24 | 28 | 28 | 25 | 25 | 28 | 26 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | | | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Elpidio García Martín | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Elpidio García Martín | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Enllaços externs

* Diputació de Valladolid Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.. Dades d'interès sobre la població.
# Adolf Frederic VI de Mecklenburg-Strelitz

Adolf Frederic VI de Mecklenburg-Strelitz (Neustrelitz 1882 - Neustrelitz 1918). Gran duc de Mecklenburg-Strelitz des de 1914 fins a la seva mort, el 1918.
Nascut a Neustrelitz, capital del Gran Ducat de Mecklenburg-Strelitz, el dia 17 de juny de 1882 essent fill del gran duc Adolf Frederic V de Mecklenburg-Strelitz i de la princesa Elisabet d'Anhalt. Adolf Frederic era net per via paterna del gran duc Frederic Guillem I de Mecklenburg-Strelitz i de la princesa Augusta del Regne Unit, i per via materna del duc Frederic I d'Anhalt i de la princesa Antonieta de Saxònia-Altenburg.
Adolf Frederic VI mai contragué noces malgrat que des de Neustrelitz es feu arribar una proposta de casament a Berlín destinada a unir Adolf Frederic i la princesa Victòria Lluïsa de Prússia, filla del kàiser Guillem II de Prússia. Victòria Lluïsa no acceptà la proposta i Adolf Frederic romangué solter.

## Bibliografia

* Helmut Borth: Tödliche Geheimnisse. Das Fürstenhaus Mecklenburg-Strelitz. Ende ohne Glanz und Gloria. Verlag Steffen, Friedland 2007, ISBN 978-3-937669-97-7
# Aberdare

«Aberdare» té aquests significats:
* Aberdâr o Aberdare, població de Gal·les
* Muntanyes Aberdare, a Kenya
# Aberdeen

* Per a altres significats, vegeu «Aberdeen (desambiguació)».
Aberdeen (en scots Aiberdeen, en gaèlic escocès Obar Dheathain) és la tercera ciutat més habitada d'Escòcia (Regne Unit) amb una població estimada de 222.793 habitants segons dades oficials del 2011.
Alguns dels seus malnoms són Ciutat de Granit, Ciutat Gris i Ciutat d'Argent amb Sorra Daurada. Des del descobriment del petroli al Mar del Nord als anys 70, altres malnoms han estat Capital Europea del Petroli i Capital Europea de l'Energia.
L'àrea al voltant d'Aberdeen ha estat habitada des de fa com a mínim 8.000 anys, quan van aparèixer assentaments prehistòrics a les desembocadures dels rius Dee i Don. La ciutat té una llarga costa sorrenca.
Aberdeen rebé el títol de vila reial (Royal burgh) ;David I d'Escòcia (1124-53) i Guillem el Lleó li atorgà carta de ciutat cap al 1175. Les dues universitats de la ciutat, la Universitat d'Aberdeen fundada el 1495 i la Universitat Robert Gordon, que va rebre l'estatus d'universitat el 1992, fan d'Aberdeen la capital educativa del Nord-est d'Escòcia. Les indústries tradicionals de la pesca, la paperera, la construcció de vaixells i la tèxtil han estat superades per la indústria petroliera i el port marítim. L'heliport d'Aberdeen és un dels més importants del món i el port marítim és el més gran del Nord-est d'Escòcia.
Aberdeen ha guanyat fins a deu cops una competició britànica de ciutats en flor i atrau fins a un miler de joves amb talent per al Festival Internacional de Jovent d'Aberdeen. El 2012, l'empresa consultora Mercer va considerar Aberdeen la cinquanta-sisena millor ciutat del món per a viure-hi, la quarta del Regne Unit.
El mateix 2012 HSBC va reconèixer la ciutat com una de les vuit superciutats punta de llança de l'economia britànica, l'única població escocesa a rebre aquesta distinció.

## Fills il·lustres

* J. Michael Kosterlitz (1942 -) físic, Premi Nobel de Física de l'any 2016.
* William Dyce (1806 - 1864) pintor

## Referències

* ↑ «Cens 2011» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-07-28. [Consulta: 19 abril 2015].
* ↑ «Scottish Accommodation» (en anglès). Arxivat de l'original el 2006-12-31. [Consulta: 19 abril 2015].
* ↑ «Aberdeen. Enciclopèdia Catalana en línia». [Consulta: 19 abril 2015].

## Vegeu també

* Aberdeen Football Club
* Universitat d'Aberdeen
* Torry
* Universitat Robert Gordon
# Aberci de Hieràpolis

El bisbe Aberci (llatí Abercius, grec Abérkios Ἀβέρκιος), va ser el suposat successor de Pàpies de Hieràpolis o Paplas a la seu de Hieràpolis cap a l'any 150. És venerat com a sant i la festa és el 22 d'octubre.

## Obra

Va escriure "Epístola a l'emperador Marc Aureli" i "el llibre de la disciplina", ambdós perduts. L'epitafi d'Aberci, una inscripció sepulcral en vers, es conserva al Museu Vaticà.
Se li atribueixen:
* Una epístola a l'emperador Marc Aureli.
* Un llibre sobre disciplina (βίβλος διδασκαλίας) dirigit al seu clergat.

## Referències

* ↑ «St. Abercius Marcellus - Catholic Online», 07-08-2007. Arxivat de l'original el 2007-08-07. [Consulta: 3 abril 2022].
* ↑ «Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, page 2 (v. 1)», 28-07-2005. Arxivat de l'original el 2005-07-28. [Consulta: 3 abril 2022].

## Bibliografia

* GEC, 1, 66
# Acantopsis thiemmedhi

Acantopsis thiemmedhi és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11,8 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tailàndia.

## Referències

* ↑ van Hasselt, J. C. 1823. Uittreksel uit een′ brief van Dr. J. C. van Hasselt, aan den Heer C. J. Temminck. Algem. Konst Letter-bode 130-133.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Sontirat, S. 1999. Description of a new species of Acantopsis (Cypriniformes: Cobitidae) from Thailand. p. 65-68. A B. Séret i J.-Y. Sire (eds.) Proc. 5th Indo-Pac. Fish Conf. Noumea.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Acoli

Acoli (en llatí Acholius) va ser magister admissionum durant el regnat de Valerià I (253-260).
Una de les seves obres es titulava Acta i contenia una història del regnat d'Aurelià en nou llibres com a mínim. També va escriure una altra obra amb la vida d'Alexandre Sever.

## Referències

* ↑ Flavi Vopisc. Aurelianus 12
* ↑ Eli Lampridi. Alexandrus Severus XIV,48,68
# Adolfo García Quesada

Adolfo García Quesada (La Zubia, Granada, 27 de setembre de 1979) és un ciclista espanyol, professional des del 2001 fins al 2006. Va aconseguir algunes victòries d'etapa en curses com la Volta a Catalunya, la Volta a Portugal o la Volta a Astúries.
El 2006 es va veure implicat en l'Operació Port, sent identificat per la Guàrdia Civil com a client de la xarxa de dopatge liderada per Eufemiano Fuentes amb el nom en clau Fito. García Quesada no fou sancionat per la Justícia espanyola en no ser el dopatge un delicte a Espanya en aquell moment, i tampoc va rebre cap sanció en negar-se el jutge instructor del cas a facilitar als organismes esportius internacionals (AMA, UCI) les proves que demostrarien la seva implicació com a client de la xarxa de dopatge.
El seu germà Carlos també fou ciclista professional.

## Palmarès

* 2000
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Navarra
* 2004
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Portugal
* 2005
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Portugal
** 1r a la Volta a Astúries
* 2006
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Andalusia
* 2011
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Extremadura

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2005. 34è de la classificació general.

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2003. 18è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Informe de la Guardia Civil (Capítulo III)». Cadena SER, 12-07-2006. Arxivat de l'original el 2009-07-23. [Consulta: 12 març].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Accelerador de vulcanització

Els acceleradors de la vulcanització són additius que s'afegeixen als elastòmers per accelerar la reacció (catalitzadors) de vulcanització. Tot i que la reacció de vulcanització d'un cautxú és una cinètica de primer ordre, la velocitat amb què aquesta ocorre pot ser accelerada o desaccelerada per mitjà d'additius.
L'addició de sofre a l'elastòmer a vegades produeix una reacció lenta i ineficient. Els processos moderns de vulcanització utilitzen de forma comuna els acceleradors.
Tradicionalment els acceleradors de la vulcanització es classificaven com:
* Ultrarápids
* Molt ràpids
* Ràpids
* Mitjanament ràpids
* Lents
Actualment aquesta classificació ha passat a donar lloc a una classificació més científica, en funció de les diferents famílies de compostos que participen en la reacció.
En seleccionar els acceleradors és molt important tenir en compte que l'accelerador equivocat en quantitats excessives pot donar lloc a una explosió.

## Tipus

La classificació moderna no classifica segons la velocitat de reacció sinó en funció de la família química de l'accelerador.
* Ditiocarbamats
* Xantats
* Tiuramis
* Tiazols
* Aminoaldehids
* Guanidines

## Referències

* ↑ Billmeyer, Fred W. Ciencia de los polímeros (en castellà). Reverte, 2020, p. 545. ISBN 9788429191622.
# Agne Simonsson

Agne Simonsson (Göteborg, 19 d'octubre de 1935 - Göteborg, 22 de setembre de 2020) fou un futbolista i entrenador de futbol suec dels anys 1950 i 1960.
Fou internacional amb la selecció de Suècia, amb la qual disputà 51 partits i marcà 27 gols. Jugà la Copa del Món de 1958 on marcà 4 gols. Pel que fa a clubs, passà la major part de la seva carrera a l'Örgryte IS, amb breus estades a Reial Madrid i Reial Societat.

## Referències

* ↑ «Fotbollslegendaren Agne Simonsson död – vann VM-silver i Sverige 1958» (en suec). [Consulta: 25 setembre 2020].
* ↑ Agne Simonsson Fitxa i estadístiques a la FIFA

## Enllaços externs

* SvFF Hall of Fame
* Fotbollsweden.se
# Agustí Martra i Baixeras

Agustí Martra i Baixeras (1841 - Olot, 1923) va ser un organista i capellà.
El 18 de desembre de l'any 1905 li va ser acceptada la sol·licitud per ser admès com a coadjutor d'organista. Abans havia estat organista de Sant Feliu de Guíxols i Sant Feliu de Girona, entre els anys 1876-1884. Agustí Martra va ser beneficiat a Sant Esteve d'Olot, a on va traspassar el 14 de gener de 1923. També va ser capellà del Dolors des del 1884. També va ser capellà del Dolors des del 1884.
De la seva obra només es conserva la següent orquestració d'un himne de Joan Carreras i Dagàs que es troba al Fons de l'Església Parroquial de Sant Esteve d'Olot (SEO)].

## Referències

* ↑ «música d'Olot». Gran Enciclopèdia de la Música. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Acgex.apseo. Llibre de Resolucions, 1668-1906, p. f. 237v..
* ↑ Marqués, Josep M. Organistes i Mestres de Capella de la diòcesi de Girona, p. 110.
* ↑ Pagès i Pons, Joan. L'església de Sant Esteve d'Olot (Notes Històriques), p. 267.
* ↑ «Fons de l'Església Parroquial de Sant Esteve d'Olot (SEO)». Inventari dels Fons Musicals de Catalunya (Ifmuc). Universitat Autònoma de Barcelo.
* ↑ Gregori i Cifré, Josep Maria; Monells i Laqué, Carme. Fons de l'Església Parroquial de Sant Esteve d'Olot i Fons Teodoro Echegoyen e l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa, 2012.
# Aina Torres Pallarès

Aina Torres Pallarès (Barcelona, 26 de febrer de 1992) és una futbolista catalana.
Migcampista, es formà al planter del Futbol Club Barcelona, debutant amb l'equip B la temporada 2008-09 a la Segona Divisió Femenina. El 2010 es trasllàda als Estats Units per continuar els seus estudis a la Universitat de Mercyhurst de Pennsilvània. Competí amb l'equip universitari a la lliga de la National Collegiate Athletic Association durantes dues temporades. Fou seleccionada en l'equip rookie de l'any. La temporada 2015-16 debutà a la lliga espanyola amb el Reial Club Deportiu Espanyol i la temporada següent competí amb el Santa Teresa d'Extremadura (2016-18). El juny de 2018 fitxà pel Soyaux de la lliga francesa i, durant l'estiu d'aquell any, jugà a la Women's Premier Soccer League americana amb el Houston Aces, marcant quatre gols en vuit partits. Posteriorment, jugà al Pink Sport Time de la Sèrie A (2019-20), Córdova (2020-21), Santa Teresa (2021-22) i Ternana Calcio (2022). L'hivern de 2023 competí de nou amb el RCD Espanyol i la temporada següent fitxà pel Club Esportiu Europa.

## Referències

* ↑ García, Manuel. «Aina Torres vivirá una segunda etapa en el Santa Teresa» (en castellà). Hoy, 23-07-2021. [Consulta: 20 juny 2024].
* ↑ «Aina Torres» (en anglès). Mercyhurst University Athletics. [Consulta: 20 juny 2024].
* ↑ «D1 : L’ASJ Soyaux recrute l'Espagnole Aina Torres» (en francès). Coeursdefoot, 13-06-2018. [Consulta: 20 juny 2024].
* ↑ «Aina Torres, segundo fichaje del Espanyol Femenino» (en castellà). La Grada, 19-01-2023. [Consulta: 20 juny 2024].
* ↑ «Aina Torres, qualitat i experiència a la medular». Club Esportiu Europa, 12-07-2023. [Consulta: 20 juny 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Aina Torres Pallarès - UWS
* Fitxa d'Aina Torres Pallarès - Txapeldunak
# Achillea nobilis

Achillea nobilis (Aquilea noble) és una espècie de plantes amb flors dins la família asteràcia. És una planta nativa d'Euràsia incloent els Països Catalans, però també s'ha naturalitzat a Amèrica del Nord i altres parts del món.

## Descripció

Té les flors de color blanc-crema i s'assembla a la milfulles (Achillea millefolium) excepte pel fet de tenir més flors que són més petites i el seu fullatge és més fi. Fulles i tiges estan cobertes per pèls pubescents.

## Distribució natural

És distribuiex pel centre i sud d'Europa, principalment per la part oriental i s'extent cap a l'Oest d'Àsia. A la península Ibèrica és molt poc freqüent; es troba només en llocs molt puntuals de Catalunya com als pirineus Orientals (Fenolleda), la Segarra i les muntanyes de Prades. Viu en prats secs i roquissars, de 500 a 1100 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* ↑ «Achillea nobilis a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 15 juliol 2015].
# Agrupación Deportiva Super Sego

La Agrupación Deportiva Super Sego fou un club de futbol sala espanyol de la ciutat de Saragossa. Jugava els seus partits al Pavelló Príncipe Felipe.
Va ser fundat l'any 1983. Va tenir una gran actuació a la LNFS que li van permetre guanyar una lliga i una copa durant la dècada de 1990. En finalitzar la temporada 1996-97, començaren els problemes econòmics en el club, provocant impagaments. A meitat de la temporada 1997-98 el club fou desqualificat de la competició en no presentar-se en dos partits. Després de la seva desaparició, el Sala 10 Zaragoza esdevingué principal club de la ciutat.
Evolució del nom:
* 1983: Ria de Arosa
* 1989: Super Sego Bomberos
* 1990: Super Sego Caretto
* 1991: Sego Zaragoza
* 1993: Pinturas Lepanto
* 1996: Sego Zaragoza

## Palmarès

* Lliga espanyola de futbol sala masculina:
** 1994-95
* Copa espanyola de futbol sala masculina:
** 1992-93
* Supercopa espanyola de futbol sala masculina:
** 1993-94

## Referències

* ↑ «Llega la hora de la verdad» (en castellà). mundodeportivo.com, 18-05-1996. [Consulta: 7 abril 2023].
* ↑ «Newspaper clipping» (en castellà). mundodeportivo.com, 25-05-1996. [Consulta: 7 abril 2023].
* ↑ «Newspaper clipping» (en castellà). mundodeportivo.com, 12-03-1998. [Consulta: 7 abril 2023].
* ↑ «Newspaper clipping» (en castellà). mundodeportivo.com, 14-03-1998. [Consulta: 7 abril 2023].
* ↑ «Newspaper clipping» (en castellà). mundodeportivo.com, 19-03-1998. [Consulta: 7 abril 2023].
# Aji Čay

Aji Čay (en Àzeri: آجی چای Acıçay, persa: تلخه رود Talkheh Rud o Talka-rud, "Riu amarg") és un riu de l'Iran a regió de l'Azerbaidjan. La major part es troba a la província de l'Azerbaidjan Oriental.d'uns 200 km aproximadament de llargada, que neix a la part occidental de les muntanyes de Kūh-e Sabalān, prop de Sarab, i desaigua al llac Úrmia, prop de Gugan.
Al seu curs superior i mitjà, a l'est de Tabriz, rep nombrosos afluents de cabal variable. Alguns d'aquests afluents porten força sal que segurament és el que dona el seu nom al riu. Alguns anys amb poca pluja el riu es perd a les maresmes anteriors al llac sense arribar a desaiguar.
La seva aigua és alcalina pel seu pas de les terres d'alta mineralització. És el riu més gran que desemboca al llac Urmia. Neix sobre Sarab dels vessants del pic Bozgush i la muntanya Sabalan. El seu afluent, l'aigua dolça Quri Chay, s'uneix a l'Aji just al nord-est del centre de Tabriz.
El govern iranià té un projecte en desenvolupament per destinar l'aigua a l'agricultura alterant el curs d'aigua del Talkheh-Roud lluny de les terres alcalines. Com a part d'aquest projecte, la presa de Madani s'està construint al Talkheh-Roud al costat nord-est de la muntanya Eynali, que es troba al nord-est de Tabriz.
L'històric pont Aji Chay sobre el riu, a l'antic camí de Tabriz cap a Marand, es troba als afores de Tabriz i a l'est de l'aeroport internacional de Tabriz.

## Referències

* ↑ Eduljee, K. E. «Persian Gardens, Chahar Bagh, Pairidaeza, Baghs». Zoroastrian Heritage. [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ «Talkheh Rūd» (en castellà). mapcarta.com. [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ Kundell, Jim. «Iran». Encyclopedia of Earth, 29(05/2008. [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ «Sabalan» (en anglès). Global Volcanism Program. [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ Woolley, A. R.. Alkaline Rocks and Carbonatites of the World, Part 4: Antarctica, Asia and Europe (excluding the former USSR), Australasia and Oceanic Islands (en anglès). Geological Society of London, 2019-09-02. ISBN 978-1-78620-445-5.
* ↑ Baker, Patricia; Baker, Patricia L.; Smith, Hilary. Iran (en anglès). Bradt Travel Guides, 2009, p. 143. ISBN 978-1-84162-289-7.
# Ahmad ibn Muhammad

«Ahmad ibn Muhammad» té aquests significats:
* Ahmad ibn Muhammad ibn Tahir (segle ix), emir tahírida
* Àhmad ibn Muhàmmad, pretendent gaznèvida, fill de Muhammad ibn Mahmud, sultà de Gazni
# Ahmad ibn Zaydan

Ahmad ibn Zaydan o Àhmad al-Àsghar fou sultà sadita de Fes el 1628. Era fill de Zaydan ibn Ahmad de Marràqueix
A la mort d'Abd al-Malik ibn al-Mamun el seu germà Muhammad III ibn al-Mamun va agafar el poder (1627) i controlava la kasba de la ciutat. A la mort de Zaydan ibn Ahmad de Marràqueix el setembre del 1627, el seu fill Ahmad ibn Zaydan, es va declarar pretendent al sultanat i es va presentar a Fes on va entrar el 15 de novembre i va fer encunyar monedes amb el seu nom, disputant el poder a Muhammad III. El 16 de juny de 1628 va aconseguir assassinar Muhammad III, àlies Zeghuda, a traïció.
El 12 d'agost de 1628, derrotat pel marabut del Gharb, al-Ayyashi, cap dels «Voluntaris de la Fe», fou empresonat a Fes.

## Referències

* Muhammad al-Saghir ibn al-Hadjdj ibn Abd Allah al-Wafrani, Nozhet-el hādi bi akhbar moulouk el-Karn el-Hadi (Histoire de la dynastie saadienne au Maroc : 1511-1670), traduït i publicat per O. Houdas, Ernest Leroux, París, 1889. En línia a «Enllaç». [Consulta: 19 juliol 2012].