OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El Campanaret (Reus)

* Pel que fa a l'obra de Josep Pla, vegeu Els pagesos.
El Campanaret era un edifici, avui desaparegut, de la ciutat de Reus, situat al capdamunt del carrer de Llovera que feia cantonada amb el carrer de l'Amargura.
La construcció era d'arquitectura popular i donava una bona solució a la confluència dels dos carrers. El Campanaret va ser edificat a petició del rellotger Pau Amiel en un solar encara no construït i al costat de la seva rellotgeria. Va proposar a l'alcalde Víctor Rosselló la construcció d'una torre amb un rellotge i campanes situades en una espadanya a canvi de cedir-li una part del solar i nomenar-lo encarregat del manteniment d'aquest rellotge, que seria públic, amb la retribució que creguessin convenient. El 1867 va començar i acabar l'edificació, i la popularitat de la torre va donar nom a aquella confluència de carrers. Alguns fets van donar-li encara més popularitat, com la mort en aquell lloc del general carlí Joan Francesch quan va entrar a ocupar Reus el 1872. El 1909 va sortir a Reus un setmanari satíric, Lo Campaneret, que tractava els temes locals de forma irònica. Figurava que l'edifici es presentava per regidor municipal, cosa que fa evident la popularitat del Campanaret. Era un punt de referència i trobada a la ciutat i tothom el coneixia. El 1977, desaparegut ja l'edifici, va sortir una publicació, El Campanaret: frater Reus, editat per la Germandat Cristiana de malalts minusvàlids de Reus, perquè el nom era molt vigent. Actualment encara s'utilitza "el Campanaret" entre els reusencs com a lloc de trobada o de referència.
Al seu voltant hi va haver diversos comerços i serveis que, tot i estar situats al carrer de Llovera o de l'Amargura, indicaven "El Campanaret" com a adreça o referència. El més conegut va ser el quiosc de Josep Maria Gort, però els laboratoris d'anàlisi química de Lluís Mas, o una merceria i fins i tot algun bar i restaurant donaven també com a referència aquell edifici. L'any 1969 va ser enderrocat en un moment d'especulació urbanística sota el mandat de l'alcalde Juan-Amado Albouy.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels nom de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 133. ISBN 8486387655
* ↑ Fort Prats, Jaume. Anales de Reus desde 1860 hasta nuestros días. Reus: Imprenta de Celestino Ferrando, 1927, p.280
# Cynoglossus oligolepis

Cynoglossus oligolepis és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que es troba a les costes de la Xina i Indonèsia.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Phrynobatrachus scapularis

Phrynobatrachus scapularis és una espècie de granota que viu a la República Democràtica del Congo.

## Referències

* Pickersgill, M. 2004. Phrynobatrachus scapularis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Blackwater (Arizona)

Blackwater és una concentració de població designada pel cens del Comtat de Pinal a l'estat d'Arizona (Estats Units d'Amèrica).

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000, Blackwater tenia 504 habitants, 135 habitatges, i 110 famílies La densitat de població era de 29,5 habitants/km².
Dels 135 habitatges en un 48,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 34,1% hi vivien parelles casades, en un 34,1% dones solteres, i en un 17,8% no eren unitats familiars. En el 13,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,73 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 41,5% tenia menys de 18 anys, un 12,3% entre 18 i 24, un 23% entre 25 i 44, un 17,7% de 45 a 60 i un 5,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 22 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.438 $ i la renda mediana per família de 28.854 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.909 $ mentre que les dones 31.250 $. La renda per capita de la població era de 8.674 $. Aproximadament el 30,1% de les famílies i el 26,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Blackwater». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Blackwater». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mohamed Hawadle Madar

Mohamed Hawadle Madar fou primer ministre de Somàlia del 3 de setembre de 1990 al 24 de gener de 1991. Era membre del clan issaq, i originari de l'antiga Somàlia Britànica.
Va substituir a Mohamed Ali Samatar, el qual fou destituït per donar pas a un issaq, en un intent de desactivar la revolta dels issaq del Moviment Nacional Somali i els hawiye del Congrés de la Somàlia Unificada. Va nomenar vice primer ministre i ministre d'Interior a Abdiqassim Salad Hassan, que després fou president del Govern Nacional de Transició. L'octubre va anunciar l'entrada en vigor immediata de la nova constitució i de la nova llei electoral, però el novembre el Moviment Patriòtic Somali va ocupar Kisimaayo, el Moviment Nacional Somali seguia la seva ofensiva i el Congrés de la Somàlia Unificada (CSU) estava a les portes de Mogadiscio. El 25 de desembre va legalitzar als partits de l'oposició. El 30 o 31 de desembre els primers homes del CSU del interior van començar a agafar posicions a Mogadiscio i l'1 de gener van entrar a alguns barris forces de l'exterior. No va aconseguir aturar la revolta i va caure amb el règim el 24 de gener del 1991.
# Campmajor

Campmajor és un despoblat de l'antic terme municipal de Bellestar, actual municipi de Montferrer i Castellbò (Alt Urgell). Es troba al vessant meridional del roc de la Guàrdia a 1.132 metres d'altitud, aigua amunt del poble de Bellestar i de cal Roger.
El despoblat dona nom al camí de Bellestar on es troba la Pista Poliesportiva Municipal de Montferrer i Castellbò i l'Escola de Capacitació Agrària del Pirineu. El camí després d'un revolt porta a la població i l'església de Sant Joan de Campmajor. A dos quilòmetres més amunt es troba l'església de la Mare de Déu dels Dolors de Cal Porredon.

## Història

Apareix esmentant en l'acta de consagració del 912 de l'església de Santa Eugència de la Torre i a la de Sant Serni de Tavèrnoles l'any 1040.
Havia format part del quarter de Ciutat o de Castellciutat del vescomtat de Castellbò. El Spill, un manifest del vescomtat que data de 1519 esmenta un castell a la població.

## Referències

* ↑ «Montferrer i Castellbò». Poblesdecatalunya.cat, 08-03-2012. Arxivat de l'original el 2011-09-03. [Consulta: 8 maig 2012].
* ↑ «Campmajor». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Campmajor». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Ruta Santa Eugénia de la Torre». Ajuntament de la Seu d'Urgell. [Consulta: 8 maig 2012].
* ↑ «Equipaments públics: Montferrer i Castellbò - L'Alt Urgell». Comarcalia.com. Arxivat de l'original el 2018-01-01. [Consulta: 8 maig 2012].
* 1 2 «Pla d'Ordenació Urbana Municipal de Montferrer i Castellbó». Ajuntament de Montferrer i Castellbò, 01-02-2011. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 8 maig 2012].
* ↑ «Història». Ajuntament de Montferrer i Castellbò. Arxivat de l'original el 2011-04-07. [Consulta: 8 maig 2012].
# Cornelis Johannes van Houten

Cornelis Johannes van Houten (La Haia, 1920 – 24 d'agost del 2002), va ser un astrònom neerlandès. Es fa servir sovint el nom Kees van Houten, en neerlandè, El nom de Cornelis s'abreuja sovint com a Kees. Nascut a La Haia, va realitzar la seua carrera a la Universitat de Leiden, tot exceptuant un breu període entre 1954 i 1956, on va estar-se a l'Observatori Yerkes com assistent. Va treure el primer títol el 1940. La II Guerra Mundial va aturar els seus estudis i no es va poder doctorar fins al 1952.
Casat amb la també astrònoma Ingrid van Houten-Groeneveld, va mostrar interès en els asteroides. Junt amb la seua muller i Tom Gehrels, van formar un equip que va descobrir milers d'aquests cossos espacials, gràcies al telescopi Schmidt de 48 polzades que tenia Gehrels a l'Observatori de Palomar a Califòrnia.
També va estudiar les velocitats radials d'estrelles binàries properes. Van Houten mai es va jubilar i va publicar articles fins al darrer dia de sa vida.
# Cynoglossus ogilbyi

Cynoglossus ogilbyi és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que es troba des de les costes del sud de Queensland fins a Papua Nova Guinea.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Phrynobatrachus perpalmatus

Phrynobatrachus perpalmatus és una espècie de granota que viu a la República Democràtica del Congo, Malawi, Moçambic, el Sudan, Tanzània, Zàmbia i, possiblement també, a Burundi i Zimbàbue.

## Referències

* Pickersgill, M. & Channing, A. 2004. Phrynobatrachus perpalmatus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Blackville

Blackville és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 2.973 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Blackville tenia 2.973 habitants, 1.145 habitatges i 800 famílies. La densitat de població era de 125,3 habitants/km².
Dels 1.145 habitatges en un 32,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 35,2% hi vivien parelles casades, en un 29,2% dones solteres, i en un 30,1% no eren unitats familiars. En el 27,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,2% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 12,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.316 $ i la renda mediana per família de 28.537 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.150 $ mentre que les dones 20.742 $. La renda per capita de la població era d'11.881 $. Entorn del 27% de les famílies i el 29,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Blackville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Blackville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Chenequa

Chenequa és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 583 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chenequa tenia 583 habitants, 223 habitatges, i 183 famílies. La densitat de població era de 63,6 habitants per km².
Dels 223 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 78% hi vivien parelles casades, en un 2,2% dones solteres, i en un 17,5% no eren unitats familiars. En el 13,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,8% tenia menys de 18 anys, un 4,6% entre 18 i 24, un 19% entre 25 i 44, un 37,2% de 45 a 60 i un 16,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 163.428 $ i la renda mediana per família de 166.623 $. Els homes tenien una renda mediana de 100.000 $ mentre que les dones 40.000 $. La renda per capita de la població era de 86.552 $. Cap de les famílies i el 0,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chenequa» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chenequa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mohamed Ismail Didi

Mohamed Ismail Deedi (divehi: މުޙައްމަދު އިސްމާއިލް ދީދީ, Mohamed Ismail Didi; 17 de setembre) va ser un escriptor i traductor maldivià en divehi, a més de polític.
Mohammed Ismail Deedi és autor de molts llibres. Alguns dels seus llibres més famosos són:
* މޮޓަރު ބޯޓުގެ ގަޑުބަޑު / މޯޓަރުބޯޓުގެ ގަޑުބަޑު (L'embolic de la barca de motor)
* ޕިރާޑުގެ ގަލަމުން ދިވެހިރާއްޖެ (Divehi Raje de la mà de Pyrrha)
* ބައްޕަގެ ހަނދާން (Memòria del pare)
* މަޔަކަށްވުން (Ser mare)
* ޅކުދިން ބެލުން (Tenint cura d'infants)
* ގެއްލުނު ފުރާވަރު (L'adolescent desaparegut)
* ކްރިސްޓޮފަރގެ ނަޒަރުގައި ދިވެހިން (La visió de Christopher sobre els locals)
A més d'escriure'n, també va traduir obres d'idiomes estrangers a la pròpia, entre els quals destaquen els escrits de H. C. P. Bell.

## Bibliografia

* Najib, Ahmed. ހަދާނާއި ތާރީޚްގެ ތެރެއިން - 1 ވަނަ ބައި (en divehi).

## Referències

* ↑ «މޮޓަރު ބޯޓުގެ ގަޑުބަޑު ފޮތުގެ މުރާޖާ» (en divehi), 10-01-2022. [Consulta: 25 juliol 2022].
* ↑ «Mohamed Ismail Didi». Maldives National Library. [Consulta: 2 maig 2024].
* ↑ «މޯޓަރުބޯޓުގެ ގަޑުބަޑު» (en anglès). Goodreads. [Consulta: 25 juliol 2022].
# Campllong (Vernet)

Campllong fou un poble del terme comunal de Vernet, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
Estava situat a prop al sud-est del poble de Vernet, a la dreta del Sant Vicenç, curs d'aigua que pren el nom de l'església del lloc, Sant Vicenç de Campllong.
L'Alou de Campllong era una propietat territorial lliure i exempta de tota càrrega i dret senyorial. L'església de Sant Vicenç i l'alou d'aquest nom originàriament pertangueren al comte Bel·ló; el seu net, el comte Miró el Vell, cedí a Sant Andreu d'Eixalada, i que més tard, constituït ja el monestir a Cuixà, foren objecte d'una nova donació per la comtessa vídua Ermesinda i els seus fills Guifre, Rodulf, Miró i Quixilo, el 885. És en aquesta donació on es donen els detalls i termenals del predi: “alodes nostros quos habemus in valle Confluente, in apendicio de castro Verneto, id est, ecclesia Sancti Vincentii cum omnibus finibus et affrontationibus ejus ad se pertinentibus, et ipso alode quod dicitur Campolongo, tam cultum quam eremum; et affrontat ipse alodis Sancti Vicentii de una parte in Exaume, de alia in Campo longo, de tertia in Vivel, de quarta in planitie, de quinta in Singorano”.
La continuïtat d'aquest alou en el patrimoni de Cuixà està comprovada per la seva inclusió en les llistes de la butlla del 950 i del precepte de Lluís IV de França del 952.
També pels voltants de l'alou de Campllong tingué el monestir de Sant Miquel de Cuixà algunes possessions disperses. Al Vernet, per exemple, hi rebé el 947 uns béns que donava la comtessa Ava a canvi d'altres que Cuixà li donà a Fullà; a aquests béns indeterminats a Cornellà de Conflent i a Fillols, els d'aquest últim lloc anomenats també en el precepte de Lotari I de França, el 958.

## Referències

* ↑ Lloc on era Campllong en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ D'Abadal, ap 73.
* ↑ D'Abadal, ap 76.
* ↑ D'Abadal, ap 70.
* ↑ D'Abadal, ap 86.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «188 - Vernet». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* D'Abadal i Vinyals, Ramon. Dels Visigots al Catalans. Tom I. Barcelona: Edicions 62, p. 434-435.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Vernet». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Maltractament psicològic

El maltractament psicològic o maltractament psíquic és una forma de violència que inclou moltes modalitats d'agressió intel·lectual i moral; i que consisteix en hostilitat reiterada, que pot ser verbal o no verbal, que perjudica directament o indirecta l'estabilitat emocional de la persona que la pateix.
Fa referència a conductes que atempten contra la integritat psíquica i emocional de la persona. Són manifestacions d'aquest tipus: la humiliació, els insults, l'exigència a l'obediència, els crits, l'aïllament social, la culpabilització, el rebuig, el xantatge emocional, el tractament de silenci en una relació i totes aquelles conductes que tinguin com a objectiu minvar l'autoestima de la persona.
Aquest tipus de violència no és tan visible com la física, i és més difícil de demostrar. Moltes vegades la víctima no identifica aquesta violència sinó que la justifica com a pròpia del caràcter de l'agressor. El maltractament psicològic es pot manifestar de diferents maneres: depressió, aïllament, baixa autoestima, ansietat, por, estrès, suïcidi o intents de suïcidi, sentiments de vergonya i culpabilitat, cometre robatoris, inestabilitat emocional, pertorbacions del son, queixes de dolors físics sense base mèdica, comportaments inadequats per a l'edat o el desenvolupament, entre moltes altres.

## Fases del maltractament psicològic

La víctima experimenta diferents fases quan rep maltractament psicològic
* Reacció d'atordiment (paralitzada, no pot actuar) o negació del fet
* Vivències més dramàtiques que provoquen dolor, indignació, ràbia, culpa...
* Tendències a reexperimentar l'episodi violent amb somnis, records...
Les seqüeles emocionals són les mateixes en el maltractament físic i en el psicològic: trastorn per estrès posttraumàtic, ansietat, baixa autoestima, inadaptació global, processos depressius, etc.

## Maltractament psicològic de gènere

El maltractament psicològic a un home o una dona es considera una forma de violència de gènere, especialment quan aquest ocorre per part de la seva parella. Alguns exemples en són la degradació de l'home o la dona, desvaloritzant contínuament la víctima o usant una vulnerabilitat seva per a erosionar la seva autoestima de manera continuada; la cosificació de la parella, que se sent tractada com un objecte; sobrecarregar-la de responsabilitats emocionals i pràctiques; privar-la de satisfer demandes bàsiques, cosa que produeix que la persona quedi aïllada; provocar-li por i una distorsió de la realitat.

## Referències

* 1 2 Eva Patrícia Gil Rodríguez, Imma Lloret Ayter, La violència de gènere, Editorial UOC, 2007. ISBN 9788497885645 (català)
# Corvera de Toranzo

Corvera de Toranzo és una comarca de la Comunitat Autònoma de Cantàbria. Està situat en la part de la conca del Pas que es coneix com a Vall de Toranzo. Limita al nord amb el municipi de Puente Viesgo, al sud amb Luena, a l'est amb Santiurde de Toranzo i a l'oest amb Arenas de Iguña, Anievas i San Felices de Buelna.

## Localitats

* Alceda.
* Borleña.
* Castillo Pedroso.
* Corvera.
* Esponzúes.
* Ontaneda.
* Prases.
* Quintana de Toranzo.
* San Vicente de Toranzo (Capital).
* Sel del Tojo.
* Villegar.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 | 2007 |
| 2.884 | 2.943 | 2.962 | 2.945 | 3.013 | 3.105 | 2.893 | 2.607 | 2.508 | 2.264 | 2.064 | 2.199 |
Font: INE

## Administració

Eleccions municipals, 23 de maig de 2003 :
| Partit | Vots | % | Regidors |
| UCCT | 581 | 34,92% | 4 |
| IVT | 525 | 31,55% | 3 |
| PSOE | 234 | 14,06% | 1 |
| PP | 211 | 12,68% | 1 |
Eleccions municipals, 27 de maig de 2007 :
| Partit | Vots | % | Regidors |
| PP | 797 | 49,87% | 6 |
| PRC | 567 | 35,48% | 4 |
| PSOE | 223 | 13,95% | 1 |

## Personatges il·lustres

* José Manuel Abascal: (1958) Atleta, medalla de bronze als Jocs Olímpics de 1984.

## Referències

cat:Corvera de Toranzo
# Cornera

La cornera o cornera vulgar (Cotoneaster integerrimus), és una espècie de planta rosàcia. La seva distribució és europea, lateboreal, alpina i subalpina, incloent Catalunya (Pirineus i Montseny).

## Descripció

Arbust tortuós de 30 a 200 cm d'alt amb les fulles glabres a l'anvers i el limbe d'1-3 x 0,5-3 cm; calze glabre (o pubescent al marge); flors de color de rosa en nombre d'1-4, floreix de maig a juny; fruit de 6 a 8 mm de color vermell reflex glabre i lluent.

## Hàbitat

Matollar de ginebró, de bàlec, etc. Principalment a l'estatge subalpí entre els 1.200 i 2.750 m d'altitud.

## Referències

* ↑ Pascual, Ramon. Guia dels arbustos dels Països Catalans. Pòrtic, p. 67. ISBN 84-7306-407-0.
* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans
# Beronicià

Beronicià (Beronicianus, Βερονικιανός) fou un filòsof grec nadiu de Sardes a Lídia. Va gaudir de considerable reputació segons diu Eunapi, que és l'únic que l'esmenta a la seva Vitae sophistae.

## Referències

* Beronicianus a The Philosophers of the Ancient World: An A-Z Guide, per Trevor Curnow. Editor: A&C Black, 2006. ISBN 849667713 i ISBN 9781849667715 Error en ISBN: longitud ni 10 ni 13 (anglès)
# Montes de Toledo

Montes de Toledo és una comarca de la província de Toledo, situada a la zona sud de la demarcació amb Sonseca com a cap comarcal. Com a comarca natural agrupa alguns municipis de la província de Ciudad Real.

## Municipis

* Sonseca
* Los Yébenes
* Argés
* Navahermosa
* Polán
* Gálvez
* Cobisa
* Menasalbas
* Urda
* Nambroca
* Orgaz
* San Pablo de los Montes
* Ajofrín
* Burguillos de Toledo
* Guadamur
* Pulgar
* Cuerva
* Las Ventas con Peña Aguilera
* Mazarambroz
* Almonacid de Toledo
* San Martín de Montalbán
* Villaminaya
* Mascaraque
* Manzaneque
* Totanés
* Layos
* Marjaliza
* Chueca
* Casasbuenas
* Hontanar

## Municipis de Ciudad Real

* Alcoba
* Arroba de los Montes
* El Robledo
* Fontanarejo
* Fuente el Fresno
* Las Labores
* Los Cortijos
* Navalpino
* Navas de Estena
* Porzuna
* Puebla de Don Rodrigo
* Retuerta del Bullaque

## Referències

* ↑ «Comarca de los Montes» (en castellà). [Consulta: 15 juliol 2018].
* ↑ «Diputación de Toledo - Turismo - Los Montes de Toledo» (en castellà). [Consulta: 15 juliol 2018].
* ↑ ciudad-real.es. «La Provincia de Ciudad Real» (en castellà). [Consulta: 15 juliol 2018].