OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Victor Ochen

Victor Ochen (Lira, Uganda, 16 de setembre de 1981) és un activista que treballa perquè els joves siguin agents de pau que va fundar l'African Youth Initiative Network (AYINET). El 2015 es convertí en primer ugandès i l'africà més jove que en ser candidat al premi Nobel de la Pau, així com ambaixador de les Nacions Unides per a Projectes Globals.

## Biografia

Vuitè de deu germans d'una família de l'etnia Lango del nord d'Uganda, va viure una infància marcada pel conflicte entre la Lord's Resistance Army (LRA) de Joseph Kony, el robatori de bestiar i l'administració d'Uganda, que va durar més de vint anys. La seva mare, una dona forta, el crià en un context de disciplina i pobresa. Va viure 21 anys en un camp de refugiats. Durant anys no tenia sabates, només feia un àpat al dia i va viure el segrest del seu germà.
Fundador el 2005 de l'African Youth Initiative Network (AYINET), ha treballat durant 15 anys ajudant a nenes violades i nens mutilats per la guerra, ampliant el suport a les víctimes obligades a cometre atrocitats durant la guerra. L'entitat compta amb una unitat clínica i assessorament, així com un departament de projectes i un grup de voluntaris. Té el convenciment que els joves ugandesos, sobretot els nens soldat, s'han de rebel·lar contra la violència per a ser els vertaders artífex de la pau al seu país. El 2015 va ser candidat al Premi Nobel de la Pau i la revista Forbes el nomenà com un dels deu homes més poderosos per la seva influència a l'Àfrica. "Víctor és una de les noves esperances per l'Àfrica, el nou rostre icònic del potencial de l'Àfrica per lapau i la reconciliació: ho veiem com la nova cara del canvi positiu del continent africà".

## Reconeixements

* Candidat al Premi Nobel de la Pau 2015 a proposta de l'American Friends Service Committee (AFSC).
* Premi "Mundo Negro a la Fraternitat 2015" y candidato al Premio Nobel de la Paz 2015.
* Regional Winner for Commonwealth Youth Worker Award 2015.
* Pan-Commonwealth Youth Worker Award 2015.

## Referències

* ↑ «Victor Ochen: ‘África necesita paz, pero también justicia’». Atalayar, 09-02-2016 [Consulta: 10 març 2016].
* 1 2 3 4 5 6 «El ugandés Víctor Ochen, premio Mundo Negro a la Fraternidad 2015, hablará en Granada». Ecclesia Digital, 01-02-2016 [Consulta: 10 març 2016].
* ↑ «Entrevista a Victor Ochen». Catalunya Religió, 03-03-2016 [Consulta: 10 març 2016].
* ↑ EP «Victor Ochen, Premio Mundo Negro 2015: "África tiene mucha gente implicada en la paz e inspirada en Nelson Mandela"». Lainformacion.com, 05-02-2016 [Consulta: 10 març 2016]. Arxivat 6 de febrer 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-02-06. [Consulta: 10 març 2016].
* ↑ «El ugandés Víctor Ochen lleva 15 años sanando a niños soldados, obligados a matar y a comerse a sus padres». Religion Confidencial, 07-02-2016 [Consulta: 10 març 2016].

## Enllaços externs

* Entrevista amb l'Associació Esportiva Ramassà
* Entrevista a TV3
* Entrevista a greenfugees.org Arxivat 2022-01-19 a Wayback Machine.
# Alfonso Banda Moras

Alfonso Banda Moras (?, ? - Barcelona, 6 d'agost de 1999) fou un periodista espanyol. Des de 1939 al setembre de 1941 fou delegat a Catalunya del Departament de Radiodifusió. Va dirigir durant més de vint anys Radio España a Barcelona, fins que el 1969 el va substituir Gonzalo Serraclara. Posteriorment seria cap dels Serveis Informatius de Radio Nacional de España a Barcelona, càrrec que va ocupar fins a jubilar-se, el 1980, quan va ser substituït per Emilio López Valls. El desembre de 1970 va ser nomenat cap de promoció de programes de Radio Nacional i Televisió Espanyola a Barcelona. Va rebre un Premi Ondas (1954) per la tasca de difusió de la ràdio espanyola que va fer als EUA; un Premi de l'«Operación Bravo» (1972), atorgat per l'Arquebisbat de Barcelona, i el Premi Enrique Lacalle de ràdio (1974).

## Referències

* ↑ «Muere un pionero de la radio, Alfonso Banda». La Vanguardia, 07-08-1999, pàg. P. 23.
* ↑ Munsó Cabús, Joan «RNE a Catalunya, síntesi històrica». Annals del periodisme català, 23, 1993, p. 67.
* ↑ «Nuevo director de Radio España». ABC, 24-06-1969, p. 46.
* ↑ «Potenciación de los informativos de Barcelona». ABC, 27-09-1977, p. 126.
* ↑ «Emilio López Valls, nuevo jefe de los Servicios Informativos». La Vanguardia, 08-03-1980, p. 25.
* ↑ «Nuevo jefe de promoción de programas de Radio Nacional y TV. E. en Barcelona». La Vanguardia Española, 06-12-1970, p. 31.
* ↑ «Los premios de la Operación Bravo, discernidos». ABC, 11-05-1972, p. 51.
* ↑ «Los premios nacionales del Salón del Automovil, concedidos a periodistas barceloneses». ABC, 15-09-1974, p. 71.
# Sotero Aranguren Labairu

Sotero Aranguren Labairu, (Buenos Aires, 7 de maig de 1894 - Sant Sebastià, 1922) va ser un futbolista basc nascut a l'Argentina.

## Biografia

Nascut a l'Argentina, de pares bascos, va marxar amb cinc anys a Sant Sebastià. Allà, amb el seu germà Eulogio, van començar a jugar a futbol a l'Easo, on varen coincidir amb Alberto Machimbarrena. El 1911 va marxar a Madrid per motius familiars, inscrivint-se ambdós germans al Reial Madrid CF i esdevenint els primers argentins a jugar-hi. Disputà 60 partits oficials i marcà 4 gols. Allà va coincidir, entre altres jugadors, amb Santiago Bernabéu. Després de set anys jugant amb el club blanc com a extrem esquerre, en finalitzar els seus estudis d'Enginyeria de Camins va marxar a Miranda de Ebro.
El 1922 va morir a Sant Sebastià. Tres anys més tard, es va realitzar una escultura per recordar-lo, juntament amb Machimbarrena, també mort prematurament. L'escultura encara perdura a l'estadi Santiago Bernabéu.

## Palmarès
### Reial Madrid CF

* 1 Copa del Rei: 1917
* 3 Campionats regionals: 1912-13, 1915-16 i 1916-17

## Notes

* ↑ «Sotero Aranguren ha fallecido» (en castellà). Hemeroteca Mundo Deportivo.
* ↑ «El Madrid F.C. campeón». Hemeroteca Mundo Deportivo, 22-05-1917.

## Enllaços externs

* «Sotero Aranguren, el primer símbol blanc» (en castellà). Web oficial del Real Madrid CF. [Consulta: 24 gener 2011].
# Tommo Inc.

Tommo és una companyia distribuïdora de videojocs amb seu a City of Industry, California, EUA. Fundada el 1989, Tommo va començar com una petita empresa de distribució de videojocs independent que distribuïa jocs importats. Avui Tommo, Inc és un editor mundial, llicenciant i fabricant de jocs i accessoris a través de múltiples plataformes d'entreteniment. Al juliol de 2013, Tommo va comprar Humongous Entertainment i més de 100 jocs clàssics pel procediment de fallida d'Atari.

## Videojocs

| Any | Jocs | Platforme(s) | Editor | Distruïdor |
| 2002/2003 | Space Raiders | PlayStation 2, GameCube | Sí | No |
| 2006 | Jump Super Stars | Nintendo DS | No | Sí |
| 2006 | Jump Ultimate Stars | Nintendo DS | No | Sí |
| 2006 | Breath of Fire III | PlayStation Portable | No | Sí |
| 2014 | Dragonsphere | Microsoft Windows, OS X | No | Sí |
| 2014 | Darklands | Microsoft Windows, OS X | No | Sí |
| 2014 | Sid Meier's Colonization | Microsoft Windows, OS X | No | Sí |
| 2014 | Sid Meier's Covert Action | Microsoft Windows, OS X | No | Sí |
| 2014 | BloodNet | Microsoft Windows, OS X | No | Sí |
| 2014 | Silent Service | Microsoft Windows, OS X | No | Sí |
| 2014 | Silent Service II | Microsoft Windows, OS X | No | Sí |
| 2014 | The UnderGarden | Microsoft Windows | No | Sí |
| 2014 | Tycoon City: New York | Microsoft Windows | No | Sí |
| 2014 | Deadlock: Planetary Conquest | Microsoft Windows | No | Sí |
| 2014 | Deadlock II: Shrine Wars | Microsoft Windows | No | Sí |
| 2014 | Sid Meier's Pirates! | Microsoft Windows, OS X | No | Sí |
| 2014 | Pirates! Gold | Microsoft Windows | No | Sí |
| 2014 | 7th Legion | Microsoft Windows | No | Sí |
| 2014 | Sword of the Samurai | Microsoft Windows, OS X | No | Sí |
| 2014 | Rex Nebular and the Cosmic Gender Bender | Microsoft Windows, OS X | No | Sí |
| 2014 | B-17 Flying Fortress: The Mighty 8th | Microsoft Windows | No | Sí |
| 2014 | Slave Zero | Microsoft Windows | No | Sí |
| 2014 | Redline | Microsoft Windows | No | Sí |
| 2014 | F-117A Nighthawk Stealth Fighter 2.0a | Microsoft Windows | No | Sí |

## Vegeu també

* Chameleon: To Dye For!

## Referències

* ↑ «Purchase Agreement between Atari, Inc. and Rebellion Developments, Stardock & Tommo». BMC Group, 22-07-2013.
# Gail Amundrud

Gail Amundrud (Toronto, 6 d'abril de 1957), coneguda posteriorment amb el nom de casada Gail Beattie, és una nedadora canadenca, ja retirada, especialista en estil lliure, que va competir durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Mont-real, on va disputar tres proves del programa de natació. Va guanyar la medalla de bronze en els 4x100 metres lliures, formant equip amb Becky Smith, Barbara Clark i Anne Jardin, mentre en els 200 metres lliures fou cinquena i en els 100 metres lliures quedà eliminada en semifinals. El boicot canadenc als Jocs de Moscou de 1980 impedí la seva participació en uns segons Jocs.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles de bronze al Campionat del Món de natació de 1975, quatre medalles de plata i dues de bronze als Jocs Panamericans de 1975 i 1979 i tres medalles d'or, una de plata i una de bronze als Jocs de la Commonwealth de 1974 i 1978. Es va retirar el 1981, un cop llicenciada a la Universitat Estatal d'Arizona.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Gail Amundrud». [Consulta: 7 juliol 2021].
* ↑ «Pan American Games - Swimming and Diving». [Consulta: 7 juliol 2021].
* ↑ «Commonwealth Games Medallists - Swimming and Diving (Women)». [Consulta: 7 juliol 2021].
# R.E.M. Live

R.E.M. Live és un àlbum de directe de la banda R.E.M., que es va enregistrar al Point Theatre de Dublín els dies 26 i 27 de febrer de 2005, coincidint amb les darreres nits de la gira europea Around the World Tour. Es va publicar el 15 d'octubre de 2007 en format doble DC d'àudio, un DVD o triple vinil. L'actuació fou filmada per Blue Leach, qui també havia dirigit el Touring the Angel: Live in Milan de Depeche Mode.
Aquest treball inclou diverses cançons poc usuals en els seus concerts com «I Took Your Name» de Monster i «Ascent of Man» de Around The Sun, o la novetat «I'm Gonna DJ», que encara no s'havia publicat oficialment. Al setembre de 2007 van publicar R.E.M. Live Zine per promocionar l'àlbum.

## Llista de cançons

Totes les cançons foren escrites i compostes per Peter Buck, Mike Mills i Michael Stipe.

## Crèdits
### R.E.M.

* Peter Buck – guitarra
* Mike Mills – baix, veus addicionals, teclats, cantant
* Michael Stipe – cantant, harmònica

### Músics addicionals

* Scott McCaughey – guitarra, teclats, veus addicionals
* Bill Rieflin – bateria
* Ken Stringfellow – teclats, guitarra, melòdica, veus addicionals
* Daniel Ryan de The Thrills – guitarra, veus addicionals
# Adeu a les armes

«Adeu a les armes» té aquests significats:

## Cinema

* Adeu a les armes (pel·lícula de 1932)
* Adeu a les armes (pel·lícula de 1957)
# Sotero López Clemente

Sotero López Clemente (Albacete, 12 d'agost de 1972) és un futbolista castellanomanxec, que ocupa la posició de defensa.

## Trajectòria

Es va formar al planter de l'Albacete Balompié. Sotero va formar part del denominat queso mecánico (formatge mecànic), tal com era conegut l'equip manxec a principis de la dècada dels 90, quan militava a primera divisió.
Sotero va debutar a la màxima categoria la temporada 91/92, tot i que no es faria titular fins a la temporada 94/95, en la qual va jugar 36 partits. A l'any següent baixa a 21 i el seu equip perd la categoria. Llavors, el defensa recala al CD Logroñés, amb qui jugaria altres 21 partits a la primera divisió en la 96/97, en la qual els riojans també van baixar.
La temporada 97/98 tan sols va jugar dos partits amb el Logroñés. Posteriorment, la carrera de Sotero ha transcorregut per equips de Segona B i Tercera, com la UD Mérida, la UD Puertollano, el Motril CF o el Quintanar del Rey.

## Enllaços externs

* Fitxatge pel Mérida Arxivat 2004-09-10 a Wayback Machine.
* Fitxatge pel Puertollano Arxivat 2011-09-19 a Wayback Machine.
# Tommy Aldridge

Tommy Aldridge (Jackson, 15 d'agost de 1950) és un bateria de rock i heavy metal. S'ha destacat pel seu treball en nombroses bandes, algunes de gran importància en l'escena musical com Ozzy Osbourne, Thin Lizzy i Whitesnake. El 1970 s'uneix a la banda Black Oak Arkansas i grava nou discos al costat d'ells entre 1972 i 1976. Entre 1978 i 1981 va participar en l'enregistrament de cinc àlbums amb el guitarrista Pat Travers. El 1982 se li ofereix el lloc de bateria en el projecte solista de Ozzy Osbourne.
El 1984 s'uneix a la banda de Gary Moore per gravar Dirty Fingers, i després és reclutat per l'agrupació de l'ex de Deep Purple, David Coverdale, anomenada Whitesnake. Grava dos discs al costat d'ells, i deixa la banda en 1989.
A partir d'aquest moment, Aldridge ha format part d'alguns projectes, com Manic Eden, i ha estat músic convidat en diversos actes, dels quals cal destacar presentacions de Motörhead, Ted Nugent i novament Whitesnake.En l'actualitat es troba de gira amb la renovada banda Thin Lizzy.

## Referències

* 1 2 3 «Tommy Aldridge - Biography & History - AllMusic». AllMusic. «Born August 15, 1950, in Jackson, MS»
* ↑ Kielty, Martin. «How David Coverdale Returned From the Abyss With ‘Whitesnake’» (en anglès). [Consulta: 23 setembre 2019].
* ↑ Galla, Brittany. «Tommy Aldridge, Whitesnake Reunion: Drummer Rejoins Group» (en anglès). [Consulta: 23 setembre 2019].
# Gail

El Gail (eslovè: Zilja, italià: Zeglia, friülès: la Gail) és el nom d'un riu del sud d'Àustria. És l'afluent per la dreta més gran del Drava. Va d'oest a est travessant el Tirol oriental i la Caríntia occidental, a la vall del Gail, la Gailtal, al nord de la frontera d'Itàlia amb Eslovènia.
Neix als Alps Càrnics, sota el Tilliacher Joch, al Tirol oriental, a Hermagor (eslovè: Šmohor) conflueix el Gössering i a Arnoldstein el Gailitz. Mor al Drava, al sud-est de Villach. El cabal mitjà prop de la confluència amb el Drava és de 45,08 m³/s.
La vall era des de sempre víctima del riu capritxós que sovint negava els prats i pobles riberencs. El 1875 van començar les obres per a regularitzar-lo. Es von construir dics per contenir el riu i conques de retenció per emmagatzemar l'aigua excedentària en cas d'aigua alta. Com a conseqüència de les obres van sorgir problemes nous: el Gail porta molt material fi, sorra i fang que se sedimenta i dificulta el desguàs. Eliminar aquesta fang i sorra és una obra costosa. A més, el riu endigat tenia poca diversitat de biòtops. Al curs mitjà creua la reserva natural Görtschachter Moos-Obermoos, una zona humida valuosa de 1242 hectàrees. Entre 2010 i 2014 s'ha va realitzar un projecte de renaturalització d'un tram d'un 20 km en amont de Villach.

## Referències

* ↑ «Carnic Alps, mountains, Europe» (en anglès). Eencyclopædia Britannica. [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ «Gailtal Alps : Climbing, Hiking & Mountaineering :». SummitPost. [Consulta: 2 gener 2022].
* 1 2 LIFE-Projekt Gail, 2015, p. 6.

## Bibliografia

* Die Gail wieder lebendig und sicher [Per tornar a un Gail viu i segur] (pdf) (en alemany). Klagenfurt: Amt der Kärntner Landesregierung, 2015, p. 28.
# Sigrid Undset

Sigrid Undset (Kalundborg, Dinamarca, 20 de maig del 1882-Lillehammer, Noruega, 10 de juny del 1949) fou una escriptora noruega guardonada amb el Premi Nobel de Literatura l'any 1928.

## Biografia

Va néixer el 20 de maig del 1882 a la ciutat de Kalundborg, població situada al comtat de Sjælland occidental de l'illa de Sjælland, filla d'Ingvald Undset, arqueòleg de reconeixement internacional i especialitzat en l'edat del ferro a Europa. Tot i néixer a Dinamarca, la seva família es va traslladar a Noruega quan ella tenia dos anys. Va cursar els estudis a Oslo, però no va poder cursar estudis universitaris a causa de la mort del seu pare, i hagué de treballar com a secretària en una important empresa d'enginyeria. Convertida al catolicisme l'any 1924, el 1940 va fugir als Estats Units davant la seva oposició al règim nazi i l'ocupació alemanya del seu país. Retornà al seu país el 1945, un cop acabada la Segona Guerra Mundial.
Morí el 10 de juny del 1949 a la ciutat de Lillehammer, població situada al comtat d'Oppland.

## Obra literària

En les obres de Sigrid Undset, es poden distingir dues classes de novel·les, les contemporànies i les històriques. Així mateix, la dona serà un tema referent al llarg de la seva obra. El seu treball més conegut és Kristin Lavransdatter, una trilogia modernista sobre la vida a Escandinàvia a l'edat mitjana, publicada entre 1920 i 1922 en tres volums i en què retrata la vida d'una dona des del seu naixement fins a la mort.
L'any 1928, fou guardonada amb el Premi Nobel de Literatura principalment per les seves descripcions de gran abast de la vida nòrdica durant l'edat mitjana.

## Obra publicada

| 1907: Fru Marta Oulie 1908: Den lykkelige alder 1909: Viga-Ljot og Vigdis 1910: Ungdom 1911: Jenny 1912: Fattige skjebner 1914: Vaaren 1915: Fortællinger om kong Artur og ridderne av det runde bord 1917: Splinten av troldspeilet 1917: Tre søstre, assaig 1918: De kloge jomfruer 1919: Et kvindesynspunkt, assaig 1920-1922: Kristin Lavransdatter 1920: Kransen 1921: Husfrue 1922: Korset | 1921: Vårskyer 1925: Sankt Halvards liv, død og jærtegn 1925: Olav Audunssøn i Hestviken 1927: Olav Audunssøn og hans barn 1927: Katholsk propaganda, assaig 1929: Gymnadenia 1929: Etapper, assaig 1930: Den brændende busk 1930: Hellig Olav, Norges konge, assaig 1932: Ida Elisabeth 1933: Etapper. Ny række, assaig 1933: To europeiske helgener 1934: Elleve aar 1936: Den trofaste hustru 1937: Norske helgener 1938: Selvportretter og landskapsbileder 1939: Madame Dorthea |

## Reconeixements

En honor seu, s'anomenà l'asteroide (9919) Undset descobert el 22 d'agost del 1979 per Claes-Ingvar Lagerkvist.

## Referències

* ↑ «Sigrid Undset». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* «Sigrid Undset» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Victor Nessler

Victor Ernst Nessler (Baldenheim, 1841 - Estrasburg, 1890) fou un compositor alsacià. Va estudiar teologia a la Universitat d'Estrasburg, però finalment es dedicà a la música quan el 1864 compongué l'òpera Fleurette. Marxà a Leipzig per a completar els seus estudis musicals amb el professor Moritz Hauptmann.
És conegut, entre d'altres, per les seves òperes Der Rattenfänger von Hameln (El flautista d'Hameln) composta a Leipzig el 19 de març de 1879, i Der Trompeter von Säckingen (El trompetista de Säckingen) composta a Leipzig el 4 de maig de 1884 i basada en el poema de Joseph Viktor von Scheffel.
El 28 de maig de 1890 va morir a Estrasburg. El 1895 hi fou instal·lada en homenatge seu una escultura d'Alfred Marzolff.

## Obres

* Fleurette (1864)
* Irmgard (1876)
* Der Rattenfänger von Hameln (1879)
* Der wilde Jäger (1881)
* Der Trompeter von Säkkingen (1884)
* Otto der Schütz (1886)
* Die Rose von Strassburg (1890)

## Referències

* "Nessler, Viktor E(rnst)" (2003). a The Harvard Biographical Dictionary of Music. (Retrieved April 01, 2008)
# Adgaon

Argaon o Adgaon o Argaum (Ciutat de les Fonts) és una vila del districte d'Akola a Maharashtra, a l'Índia, al tehsil de Telhara, al costat d'Akot. És coneguda per la batalla d'Angaon, lliurada el 28 de novembre de 1803 en què Arthur Wellesley de Wellington va derrotar l'exèrcit maratha del raja de Nagpur dirigit per Venkaji (germà de Raghuji Bhonsla). La batalla va suposar la conquesta de Gawilgarh (15 de desembre) pel general Stevenson, i va comportar el Tractat de Deogaon (19 de desembre) en el que Raghuji Bhonsla va fer diverses cessions i va renunciar als territoris a l'oest del Wardha.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Imperial Gazetteer of India, Volume VI, Page 1
* The Gazetteers Department - AKOLA
* http://akola.gov.in/Gazetteers/berar/history.html# Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine..
# Fitxer temporal

Un fitxer temporal d'Internet és una mena de fitxer informàtic que s'arxiva a la carpeta de fitxers de sistema temporals d'Internet. Aquesta carpeta s'utilitza com a memòria cau (memòria caché en francès i en anglès) per a les pàgines web visitades per l'usuari d'Internet. Això permet al navegador web trobar de forma més ràpida les pàgines visitades anteriorment quan es desitja visitar-les una altra vegada.

## Funcionament

Cada vegada que un usuari baixa una pàgina d'Internet mitjançant un navegador, tots els fitxers utilitzats per carregar la pàgina són copiats en una carpeta de fitxers temporals (.tmp) d'Internet ubicada al disc dur de l'ordinador. La propera vegada que l'usuari vulgui carregar la mateixa pàgina, els fitxers necessaris per fer-ho s'obtindran de la carpeta del nostre disc dur, això accelera i fa més fàcil la nova càrrega de la pàgina.
Malgrat l'adjectiu «temporal» contingut en l'expressió «fitxers temporals d'Internet», aquests fitxers romanen en el disc dur fins que l'usuari els esborra manualment o fins que s'esborren automàticament pel navegador quan manca espai per emmagatzemar nous fitxers temporals de noves pàgines web. Els fitxers temporals d'Internet poden romandre a la memòria cau durant dies o setmanes abans de ser eliminats per noves pàgines web. Hom considera la persistència d'aquests fitxers un atemptat contra la vida privada si altres persones poden accedir al mateix ordinador, llegir la memòria cau i conèixer les pàgines web que van ser visitades per l'usuari anterior.
El contingut dels fitxers temporals d'Internet és indexat en una base de dades enregistrada al fitxer index.dat. Aquests fitxers s'ubiquen habitualment, sota sistema operatiu Windows a la carpeta «C:/Documents and Settings/Nom de l'usuari/Local Settings/Temporary Internet Files». La ubicació de la carpeta pot ser modificada per l'usuari del navegador.

## Referències

* ↑ Ana Belén Corgés; Ana Díaz. «Manteniment de l'ordinador». [Consulta: 23 desembre 2009]. Aquesta obra està sota una llicència Reconeixement-NoComercial de Creative Commons
# Grabèls

Grabèls (en francès Grabels) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània. L'any 2014 tenia 7.597 habitants.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Cambil

Cambil és un municipi de la província de Jaén (Espanya), situat en la comarca de Sierra Mágina, amb una població de 2.996 habitants (INE 2006).

## Personatges il·lustres

* Pura Fernández García, feminista.