OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vyakarana

El vyakarana és un dels Vedanga destinat a la comprensió de la gramàtica dels Vedes. Constitueix una tradició formada especialment pels treballs de Yaksa i Panini cap al segle v aC, complementats pels estudiosos posteriors, tot i que se sap que hi havia textos anteriors referits a aquesta disciplina actualment perduts. El terme significa literalment "explicació" o "separació" i va néixer com una eina per assegurar la correcta transmissió del corpus de l'hinduisme. Per això és alhora un important document d'història de la lingüística, de crítica textual i del sànscrit. Ha influït en la filosofia del llenguatge i en la gramàtica de diversos segles, tant a Orient com Occident.

## Contingut lingüístic

Es considera que una oració està formada per diferents paraules i que la suma del sentit d'aquestes forma el significat de l'oració. Quan un mot tingui diversos significats, en absència d'indicadors s'optarà pel més comú a la llengua en el moment del text. La majoria de paraules deriven dels verbs, que són els elements més importants d'un idioma. A partir de diversos afixos es formen altres categories, especialment els noms.
El receptor té a la memòria el conjunt de sons que formen un mot, de manera que encara que aquests se succeeixin en el temps d'escolta o lectura, els percep com una unitat. El mateix ocorre amb les frases ben formades, on totes les paraules es necessiten mútuament i es combinen per transmetre un sentit unitari que es manté com a idea per al receptor.

## Referències

* ↑ W. J. Johnson (2009), A Dictionary of Hinduism, Oxford University Press, ISBN 978-0198610250,
* ↑ Harold G. Coward (1990). "The Philosophy of the Grammarians", dins Encyclopedia of Indian Philosophies Volum 5. Princeton University Press. ISBN 978-81-208-0426-5.
# Districte de Český Krumlov

El districte de Český Krumlov - (txec) Okres Český Krumlov - és un districte de la regió de Bohèmia Meridional, a la República Txeca. La capital és Český Krumlov.

## Llista de municipis

Benešov nad Černou - Besednice - Bohdalovice - Brloh - Bujanov - Černá v Pošumaví - Český Krumlov - Dolní Dvořiště - Dolní Třebonín - Frymburk - Holubov - Horní Dvořiště - Horní Planá - Hořice na Šumavě - Chlumec - Chvalšiny - Kájov - Kaplice - Křemže - Lipno nad Vltavou - Loučovice - Malonty - Malšín - Mirkovice - Mojné - Netřebice - Nová Ves - Omlenice - Pohorská Ves - Polná na Šumavě - Přední Výtoň - Přídolí - Přísečná - Rožmberk nad Vltavou - Rožmitál na Šumavě - Soběnov - Srnín - Střítež - Světlík - Velešín - Větřní - Věžovatá Pláně - Vyšší Brod - Zlatá Koruna - Zubčice - Zvíkov
Part del territori del districte pertany al camp militar de Boletice.

## Referències

* ↑ «Czech Republic: Administrative Division (Regions and Districts) - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ «Regionální statistiky» (en txec). Arxivat de l'original el 2022-01-25. [Consulta: 27 desembre 2021].
# Parc Nacional de la Cova del Vent

El Parc Nacional de la Cova del Vent (Wind Cave National Park), situat al comtat de Custer a Dakota del Sud (Estats Units), va ser el primer parc nacional creat específicament per protegir una cova. Establert el 3 de gener de 1903, i ara administrat pel Servei de Parcs Nacionals, els seus límits originals van ser relativament modestos. Més tard, el parc va ser ampliat per protegir els remats de bisons, uapitíes i antilops americans sobre la terra. Actualment cobreix 13.697 hectàrees.
La Cova del Vent és la sisena cova més llarga del món amb 223,94 quilòmetres de passatges explorats. La cova es destaca per l'existència de dos tipus d'espeleotemes, coneguts com a enreixat i agregat acicular. De fet la Cova del Vent conté la concentració d'enreixat mai descoberta.
Recentment els administradors del parc van reintroduir el turó de peus negres (Mustela nigripes) al parc amb la finalitat de controlar la població dels gossets de les praderies L'objectiu és restablir l'equilibri de l'ecosistema mitjançant la reintroducció d'aquests depredadors importants que abans es creien extints.

## Referències

* 1 2 «A Brief History of the Park». National Park Service. [Consulta: 15 febrer 2013].
* 1 2 «Nature & Science - Wind Cave National Park». National Park Service. [Consulta: 15 febrer 2013].
* ↑ «NPS Land Resources Division Listing of Acreage». Arxivat de l'original el 2013-09-22. [Consulta: 14 febrer 2013].
* ↑ Bob Gulden. «Worlds longest caves». Geo2 Committee on Long and Deep Caves. National Speleological Society (NSS). Arxivat de l'original el 2019-06-08.
* ↑ Castaño, R.; Redondo, J.M.; Fernández, E. «La cueva de Valdelajo (Sahelices de Sabero, León): Una pequeña joya geológica en una comarca minera». A: Florido, P. i Rabano, I. Una Vision Multidisciplinar del Patrimonio Gelogico y Minero. 12. IGME, 2010, p. 51-58 (Cuadernos del Museo Geominero). ISBN 9788478408368.
* ↑ Bunnell, Dave. «The Virtual Cave:Boxwork». [Consulta: 15 febrer 2013].
* 1 2 Wind Cave Unigrid Brochure, National Park Service, Government Printing Office, Washington, D.C.
* ↑ «Resource Ramblings 2007-07». National Park Service. [Consulta: 15 febrer 2013].

## Enllaços externs

* Wind Cave National Park
# Otus madagascariensis

Otus madagascariensis (syn: Otus rutilus madagascariensis) és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae) que habita a l'oest i el centre de l'illa de Madagascar.

## Taxonomia

Segons la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.1, gener 2023) aquest tàxon tindria la categoria d'espècie. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), el consideren encara una subespècie del xot de Madagascar (Otus rutilus madagascariensis).

## Referències

* 1 2 «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 257. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Manuel Bertrand i Mata

Manuel Bertrand i Mata (Barcelona, 1905 - 1963) fou un industrial cotoner, fill d'Eusebi Bertrand i Serra.
Va succeir el seu pare en la propietat de Tèxtils Bertrand Serra SA, en les pitjors èpoques de la postguerra. Als anys seixanta la indústria tèxtil catalana entra en crisi, l'autarquia que havia seguit a la guerra civil havia perllongat artificialment un sistemes de producció que no es van modernitzar.
Presidí la Caixa de Jubilacions i Subsidis dels Treballadors de la Indústria Tèxtil (1946-1963). Va aconseguir que el govern franquista pagués el primer subsidi d'atur als obrers afectats pel tancament de fàbriques per la manca de cotó. A partir del 1959 formà part de la Comissió Especial del Pla de Reestructuració de la Indústria Tèxtil Cotonera. Presidí, també com el seu pare, la Catalana de Gas i Electricitat i fou conseller del Banco de España i del Banco Hispano Americano.
# Marc Peteli Libó Visol

Marc Peteli Libó Visol (en llatí: Marcus Poetelius M. F. M. N. Libo Visolus) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Petèlia, i de la família dels Peteli Libó, d'origen plebeu.
Va ser elegit cònsol romà l'any 314 aC juntament amb Gai Sulpici Llong, i l'any següent (313 aC) va ser designat magister equitum del dictador Gai Peteli Libó Visol. Durant el seu consolat va obtenir una important victòria sobre els samnites prop de Caudium i tot seguit va assetjar Benevent, però segons els Fasti va ser el cònsol Gai Sulpici Llong el que va obtenir els honors del triomf per aquesta victòria.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 779.
# Manuel Girón

Manuel Girón Bazán, alies "Girón" (Barrios de Salas, Lleó, 1919 - Molinaseca, Lleó, 1951) va ser un guerriller antifranquista espanyol. Va actuar principalment a Lleó i Galícia, un dels principals dirigents de la Federación de Guerrillas de León-Galicia.

## Biografia

Va néixer en la localitat de Barrios de Salas, en El Bierzo (Lleó). De família camperola, ell mateix va ser camperol.
Després de lluitar durant la Guerra Civil en el front d'Astúries es va integrar en les partides de fugits al costat del seu germà, amb tan sols 26 anys. Era membre del sindicat UGT i, d'haver estat detingut, li hagués esperat la mateixa destinació de molts dels seus companys del sindicat, que van ser afusellats. Acabarien per refugiar-se en serra Calba, en els límits entre la província de Lleó i Galícia. Cap de partida, actuaria en els concejos orensans de Bolo, A Veiga, Carballeda de Valdeorras i Viana do Bolo, i també a la comarca zamorana de Sanabria.
En 1949 abandonaria aquesta zona, per a actuar amb major intensitat en les comarques lleoneses de La Cabreira i El Bierzo. Víctima d'una emboscada, va ser assassinat en Molinaseca (Lleó) en 1951.

## Referències

* ↑ «(castellà) Paisajes de la guerrilla: Manuel Girón». Arxivat de l'original el 2002-09-03. [Consulta: 3 setembre 2002].

## Vegeu també

* Maquis

## Bibliografia

* Santiago Macías, El monte o la muerte. Madrid. 2005
# Paper Monsters

Paper Monsters és l'àlbum de debut de Dave Gahan, cantant de Depeche Mode. Comptà amb la producció de Ken Thomas i fou publicat el 2 de juny de 2003 a Europa i un dia després a Amèrica del Nord. L'àlbum es publicà en dos formats, una versió d'un disc i una versió de doble disc que inclou també un DVD extra amb un curtmetratge, vídeos musicals i actuacions en directe filmades a Nova York.

## Recepció

Aquest treball fou molt ben rebut pels seguidors de Depeche Mode però a nivell comercial no tingué gaire ressò si es compara amb el de la banda. Al Regne Unit tingué un èxit modest, però en canvi, a certs països d'Europa com Alemanya, Suècia o Suïssa aconseguí arribar a llocs importants de les respectives llistes, per contra, als Estats Units va patir una ensopegada en el seu impacte a llistes comercials.
El primer senzill, «Dirty Sticky Floors», segueix sent el tema més reeixit de la trajectòria de Dave Gahan en solitari.

## Llista de cançons

Totes les cançons foren escrites i compostes per Dave Gahan i Knox Chandler.

### Cançons extres i material fotogràfic

* Curtmetratge
* «Dirty Sticky Floors» (videoclip)
* Material fotogràfic de la filmació de «Dirty Sticky Floors»
* «Hold On» (actuació acústica en directe a Nova York)
* «A Little Piece» (actuació acústica en directe a Nova York)
* Material fotogràfic de l'actuació a Nova York
* Galeria fotogràfica

## Posicions en llistes

| Llista (2003) | Posició |
| Alemanya | 5 |
| Estats Units | 127 |
| França | 21 |
| Itàlia | 10 |
| Regne Unit | 36 |

## Crèdits

* Dave Gahan − cantant, veus addicionals, teclats, glockenspiel, piano elèctric, harmònica
* Dee Lewis − veus addicionals
* Knox Chandler − guitarra, dulcimer, violoncel, baix, teclats, vibraphone, arranjaments de corda, programació
* Jane Scarpantoni − violoncel
* Doug Petty − piano
* David Gold − viola
* Maxim Moston, Antoine Silverman, Joan Wasser − violí
* Paul Garisto, Victor Indrizzo − bateria
* Jolyon Thomas − pandereta, tambors Tom-tom
* John Collyer − programació
* Jonathan Adler − enginyeria
* Jack Clark − mescles, enginyeria mescles
* Ken Thomas − mescles
* Mike Marsh − masterització
* Anton Corbijn − fotografia, direcció artística
* FourFiveOneCreative − disseny artístic

## Referències

* ↑ «Dave Gahan: Paper Monsters» (en alemany). Media Control. [Consulta: 25 setembre 2016].
* 1 2 «Dave Gahan: Paper Monsters» (en francès). LesCharts.com. [Consulta: 25 setembre 2016].
* ↑ «Dave Gahan: Paper Monsters» (en anglès). The Official Charts Company. [Consulta: 25 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# Marcel Artelesa

Marcel Artelesa (2 de juliol de 1938 - 23 de setembre de 2016) fou un futbolista francès.

## Selecció de França

Va formar part de l'equip francès a la Copa del Món de 1966.

## Palmarès
### AS Monaco

* Ligue 1: 1963
* Coupe de France: 1963

## Referències

* ↑ Marcel Artelesa, ancien international et figure du football aubois est décédé lest-eclair.fr
* ↑ Former France captain Marcel Artelesa dies Arxivat 30-9-2016 a Wayback Machine.
* ↑ Profile on French federation official site
* ↑ Perfil a L'Équipe Football (in French)
# Maisie Richardson-Sellers

Maisie Richardson-Sellers (Londres, 2 de març de 1992) és una actriu anglesa, coneguda per interpretar a Rebekah Mikaelson en The Originals.

## Biografia

Richardson-Sellers és filla d'actors de teatre, sempre va estar prop del teatre i va començar a actuar des d'edat primerenca. En 2013, es va graduar de la Universitat d'Oxford en Arqueologia i Antropologia en la qual va participar i va dirigir diverses obres com: Mephisto, Chatroom i There Will Be Xarxa.

### Carrera

Després de graduar-se a la universitat, Richardson-Sellers va fer el seu primer paper en la seqüela de Star Wars Star Wars: The Force Awakens. Després d'acabar el rodatge d'aquesta pel·lícula, Richardson-Sellers va ser triada per interpretar a Rebekah Mikaelson en la sèrie de The CW The Originals.
El març de 2015, es va donar a conèixer que Richardson-Sellers va ser contractada per donar vida a Michal en el drama de l'ABC Of Kings and Prophets, escrit per Adam Cooper i Bill Collage.
Uns altres dels seus crèdits inclouen els curtmetratges Music Wherever She Goes, Americà and Rum, The Five Year Cycle i la pel·lícula Magpie.

## Filmografia

Cinema :
| Any | Pel·lícula | Rol | Notes |
| 2012 | Music Wherever She Goes | Curtmetratge |
| 2012 | Our First World | Curtmetratge |
| 2013 | Americà and Rum | Ellie | Curtmetratge |
| 2013 | The Five Year Cycle | Curtmetratge |
| 2014 | Magpie |
| 2015 | Star Wars: Episode VII - The Force Awakens | Korr Sella |
| Televisió ||||
| Any | Títol | Rol | Notes |
| 2014-present | The Originals | Eva Sinclair/Rebekah Mikaelson | Elenc recurrent |
| 2015 | Of Kings and Prophets | Michal | Elenc principal |

## Referències

* 1 2 «Biografía de Maisie Richardson-Sellers» (en anglès). Maisie Richardson-Sellers.com. Arxivat de l'original el 2015-07-17. [Consulta: 17 maig 2015].
* ↑ Vincent, Alice. «Maisie Richardson-Sellers confirms Star Wars The Force Awakens role» (en anglès). Telegraph, 22-12-2014. [Consulta: 17 maig 2015].
* ↑ Barna, Daniel. «Star Wars' Maisie Richardson-Sellers Knows How To Keep A Secret» (en anglès). Refinery 29, 16-12-2014. [Consulta: 17 maig 2015].
* ↑ «‘The Originals' Brings In A New Rebekah In More Ways Than One» (en anglès). Inquisitr, 16-03-2015. [Consulta: 17 maig 2015].
* ↑ Andreeva, Nellie. «Richardson-Sellers Joins ‘Of Kings and Prophets'» (en anglès). Deadline, 06-03-2015. [Consulta: 17 maig 2015].
# Mairé-Levescault

Mairé-Levescault és un municipi francès situat al departament de Deux-Sèvres i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 2019 tenia 519 habitants.

## Demografia

El 2007 la població de fet de Mairé-Levescault era de 544 persones. Hi havia 228 famílies i 301 habitatges, 229 habitatges principals, 43 segones residències i 29 desocupats.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 342 persones, 222 eren actives i 120 eren inactives. Hi havia una escola elemental integrada dins d'un grup escolar amb les comunes properes formant una escola dispersa. Hi havia una quinzena d'empresa de fabricació, de construcció i de serveis de proximitat. L'únic establiment comercial que hi havia el 2009 era una adrogueria.
L'any 2000 hi havia 22 explotacions agrícoles que conreaven un total de 880 hectàrees.

## Referències

* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements et de services dans le domaine du commerce en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
# Maisegott

Maisonsgoutte (en alsacià Maisegott) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2005 tenia 888 habitants.
Forma part del cantó de Mutzig, del districte de Sélestat-Erstein i de la Comunitat de comunes de la Vall de Villé.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 813 | 828 | 828 | 812 | 789 | 776 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Serge Adrian | |
| 2008 | Roland Mangin | |
# Marc Pérez

Marc Pérez (Castellnou, Alt Palància, ca. 1600 - València, 1662) fou un compositor valencià de les primeries del Barroc.
El 1618 fou admès com a cantor de la catedral de Sogorb, el 1624 fou nomenat contralt de capella, el 1625 fou dotat amb una capellania perquè es pogués ordenar de prevere, i finalment, havent mort el 1626 mossèn Juan Bautista Ponz de Fitera, prèvies oposicions en què actuà de censor l'organista del Col·legi del Corpus Christi de València, mossèn Antonio Beltran, assolí el magisteri de capella, que li fou conferit el 22 de juliol de 1626. El Capítol li encarregà l'ensenyança del cant, tant d'orgue com el pla, i el 2 de març de 1628, apreciant els dots personals de Pérez, la seva assiduïtat en l'ensenyança i el copiós fruit de les seves composicions, elevà el seu salari de 50 a 65 lliures. De Sogorb passà a València, i en restar vacant la plaça de capellà primer contralt del Col·legi del Patriarca la guanyà i li fou adjudicada el 1630. En aquell temps dirigia la capella d'aquest Col·legi l'insigne mestre Comes, el qual, requerit pel Capítol metropolità, passà el 1632 a regir el magisteri de la catedral. Vacant, en conseqüència, la plaça de mestre de capella del Col·legi del Corpus Christi, per a succeir a Comes en aquest càrrec fou nomenat Pérez, que al principi el desenvolupà interinament i rebent un augment de 20 lliures «per portar el compàs i ensenyar els infantons», i després amb nomenament propi des del 1635, fins a la seva mort. L'hi succeí José Hinojosa.
Se'n conserven quatre obres: un motet a la Mare de Déu, una Salve Regina, un Magnificat i un Dixit Dominus.

## Referències

* 1 2 «Marc Pérez». enciclopèdia.cat.
* ↑ Enciclopèdia Espasa, vol. 43, p. 660. ISBN 84-239-4543-X.
# Los peces rojos

Los peces rojos és una pel·lícula espanyola de 1955 en blanc i negre, dirigida per José Antonio Nieves Conde, amb guió de Carlos Blanco i protagonitzat per Arturo de Córdova i Emma Penella.Utilitza la trama del cinema negre i la figura de la "femme fatale", i sovint es compara amb l'obra d'Alfred Hitchcock
En 2003 es va fer un remake de la pel·lícula, amb el títol Hotel Danubio, dirigit per Antonio Giménez Rico i protagonitzat per Santiago Ramos i Carmen Morales.

## Argument

Hugo i Ivón són una parella que arriba a un hotel de Gijón, acompanyats del fill d'Hugo, Carlos. Surten a veure la mar embravida i poc després Ivón torna demanant socors perquè el noi ha caigut a la mar. El cadàver no apareix, i el comissari que es fa càrrec del cas sospita que el fill podia haver estat assassinat per la parella, per a cobrar una gran herència que li corresponia a Carlos. Però l'assumpte es complica, perquè ningú ha arribat a veure a Carlos.

## Repartiment

* Arturo de Córdova... Hugo Pascal
* Emma Penella... Ivón
* Félix Dafauce... Don Jesús - comissari
* Pilar Soler ... Magda
* Félix Acaso... Inspector
* Manuel de Juan ... Conserge de l'hotel
* María de las Rivas ... Tía Ángela
* Montserrat Blanch... Cambrera #1
* Ángel Álvarez ... Porter del teatre
* Luis Roses ... Salvador Castro - advocat
* Julio Goróstegui... Señor Muro - editor
* Manuel Guitián ... Amigo del porter
* Rafael Calvo Revilla ... Guardia Civil
* Antonio Moreno ... Regidor del teatre
* Carmen Pastor ... Cambrera #2

## Premis

La pel·lícula va aconseguir un premi econòmic de 200.000 ptes, als premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1955.

## Referències

* ↑ Los peces rojos a Fotogramas
* ↑ Los peces rojos: vida y literatura en un clásico del cine español, cineconene.es
* ↑ Los peces rojos a alohacriticon.com
* ↑ Un café de los años 50, La voz de Galicia, 17 d'octubre de 2002
* ↑ Féliz Martialay El cine español durante el franquismo, p. 112-114

## Enllaços externs

* Los peces rojos a Historia de nuestro cine, rtve.es
* Los peces rojos, pel·lícula sencera a Facebook
# Arogno

Arogno és un municipi del cantó de Ticino (Suïssa), situat al districte de Lugano.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Muralles de Palau-sator

Muralles de Palau-sator és una obra del municipi de Palau-sator (Baix Empordà) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

El poble de Palau-sator conserva encara suficients elements de l'antiga muralla medieval com per poder seguir-ne el traçat. El recinte murat posseïa dos portals, nord i sud. Aquest darrer és el millor conservat, obert a la part baixa de la «Torre de les Hores». En l'angle sud-oest de la muralla hi ha una torre de planta circular, atalussada a la base i que conserva les espitlleres per a arma de foc. El sector de ponent del recinte, destruït o amagat en part pels habitatges posteriors, presenta restes del parament, amb algunes sageteres rectangulars. A la banda nord es pot observar l'altra sortida del recinte. Al costat hi ha una torre de planta quadrada, segurament l'element més antic del conjunt fortificat de Palau-sator. En aquest mateix sector nord hi ha també un tram de llenç amb espitlleres. Finalment, la part de llevant del recinte, la més modificada, conserva només escassos elements -la base d'una torre i espitlleres-.

## Història

La muralla medieval de Palau-sator es pot datar entre els segles XII-XVI. L'element més antic és la base de la torre del tram nord, que segurament és dels segles XII-XIII. La torre de les Hores pot datar del segle xiv i els elements més tardans són del segle xvi.

## Referències

* 1 2 «Muralles de Palau-sator». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].
# Oecomys roberti

Oecomys roberti és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu al nord de Bolívia, el Brasil, la Guaiana Francesa, Guyana, l'est del Perú, Surinam i el sud de Veneçuela. Es tracta d'un animal relativament comú. El seu hàbitat natural són els boscos. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Costa, L. P.; Weksler, M.; Bonvicino, C. R. Oecomys roberti. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 8 febrer 2017.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Capçal

El capçal o la capçalera és la part del llit adossada a la paret, sol ser un moble o bé una post de fusta o ferro que limita verticalment la part superior del llit, la que és més prop del coixí on descansarà el cap de la persona.
El capçal s'oposa al pecer del llit, lloc que acaba aquest, a tocar dels peus de qui hi està. Sovint el capçal d'un llit de fusta llaurada li confereix un aspecte decoratiu.
Capçal per extensió s'empra per al coixí de llit, dit també coixí de capçalera, o simplement capçalera (o capçaler a les Balears).

## Referències

* ↑ «40 Dreamy DIY Headboards You Can Make by Bedtime». DIY&Crafts. [Consulta: 22 juliol 2014].
* ↑ «The Headboards Original Purpose». BedBoards Design Co., 18-02-2014. [Consulta: 22 juliol 2014].