OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ctesil·la

Ctesil·la (grec antic: Κτήσυλλα), filla d'Alcidamant, va ser, segons la mitologia grega, una noia que vivia a Iulis, una ciutat de l'illa de Ceos.
A Cartea, ciutat veïna, un jove anomenat Hermòcrates la va veure ballar prop de l'altar d'Apol·lo durant els Jocs Pítics. Es va enamorar d'ella, va escriure unes paraules en una poma i li va llançar als peus dins del santuari d'Àrtemis. La noia la va recollir i la va llegir. La inscripció era un jurament: «Per Àrtemis!, que en veritat m'haig de casar amb Hermòcrates d'Atenes». Ctesil·la, avergonyida, s'ho va prendre malament, tal com havia fet Cidipe quan va ser enganyada per Aconci. Però Hermòcrates va parlar amb el pare de la noia i aquest consentí en el matrimoni jurant per Apol·lo i tocant un llorer, que els dos es casarien. Acabada la festa, però, Alcidamant va oblidar el seu jurament i va comprometre la seva filla amb un altre. Ctesil·la va anar a fer un sacrifici al santuari d'Àrtemis, i Hermòcrates, disgustat per la dissort del seu matrimoni, va plantar-se al davant d'ella. La noia, en veure'l, per una intervenció dels déus, se'n va enamorar. Gràcies a la seva dida, la noia es posà d'acord amb Hermòcrates, i burlant la vigilància del seu pare, van marxar tots dos a Atenes on es van casar. Ctesil·la va tenir un fill, però de resultes del part va emmalaltir greument i va morir, per designi dels déus, ja que el seu pare havia incomplert un jurament. Van amortallar el cos, i al transportar-lo per fer-li les honres fúnebres va sortir del llit de mort un colom, i el cos de Ctesil·la va desaparèixer. Hermòcrates va consultar un oracle que li va dir que havia de fundar a Iulis un santuari dedicat a Ctesil·la. Es va informar d'això també a la gent de Ceos, i a partir de llavors els habitants de Iulis invoquen a Afrodita Ctesil·la, i els altres habitants de l'illa a Ctesil·la Hecaerga.

## Referències

* ↑ Aristòfanes a les Tesmofòries diu que Hecaerga és un epítet d'Àrtemis
* ↑ Antoní Liberal. «I. Ctesil·la». A: Recull de metamorfosis. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 2012, p. 126-128. ISBN 9788498592061.
# Andrònic Paleòleg (fill de Manuel II)

Andrònic Paleòeg (en grec: Ανδρόνικος Παλαιολόγος; v. 1400– 4 març 1428) fou el darrer governant romà d'Orient de Tessalònica (1408-1423). El seu pare, l'emperador Manuel II Paleòleg li va concedir el títol de dèspota.

## Biografia

Andrònic era un dels fills de l'emperador romà d'Orient Manuel II Paleòleg i de la seva esposa Helena Dragaš. El seu avi matern era el príncep de Sèrbia Constantí Dragaš. Dos dels seus germans van ser emperadors: Joan VIII Paleòleg i Constantí XI Paleòleg i tres germans van ser governants de Morea: Teodor II Paleòleg, Demetri II Paleòleg i Tomàs Paleòleg.
De jove va superar la mateixa malaltia que havia matat el seu germà Constantí i dues germanes, però mai no es va recuperar totalment. Al llarg de la seva vida va tenir una salut feble i finalment va agafar la lepra. Quan només tenia vuit anys el seu pare li va concedir el títol de dèspota, que en aquell temps era un equivalent a príncep. Després el va enviar a Tessalònica a substituir el seu cosí Joan VII Paleòleg en el govern de la regió de Tessàlia. Com que era menor d'edat, durant els primers anys va estar sota la tutela del general Demetri Làscaris Leontares.
Quan el 1421, el seu germà Joan VIII Paleòleg va assumir temporalment el control del govern imperial, l'Imperi Romà d'Orient estava sotmès a la creixent hostilitat de l'Imperi Otomà. Constantinoble i Tessalònica van ser sotmeses a un llarg setge el 1422. Andrònic va iniciar maniobres diplomàtiques per lliurar la ciutat a la República de Venècia i l'ajudaven a fer fora els otomans. No tenia el suport de tota la població ni la dels membres de l'Església ortodoxa, que malfiaven del catolicisme dels venecians. Els venecians es van avenir a la proposta d'Andrònic i es van presentar amb un exèrcit que va prendre la Tessalònica el 1423. Aquest va ser el primer de diversos enfrontaments entre els venecians i els otomans, els quals van obtenir la victòria per al seu imperi el 1430.
Poc després de lliurar la ciutat als venecians, Andrònic, que tenia la seva malaltia molt avançada, va marxar a Constantinoble per ingressar com a monjo en el monestir del Pantocràtor. Allà va morir el 1429. Almenys va tenir dos fills. La darrera descendent seva va ser un besneta, anomenada Sofia Paleòloga, casada amb Giorgio Trasci, un cavaller de Coró.

## Referències

* ↑ Barker, 1969, p. 279.
* ↑ Necipoğlu, 2009, p. 39, 44.
* ↑ Treadgold, 1997, p. 791-792.

## Bibliografia

* Barker, John. Manuel II Paleologus (1391–1425): A Study in Late Byzantine Statesmanship. Nova Jersey: Rutgers University Press, 1969. ISBN 0-8135-0582-8.
* Necipoğlu, Nevra. Byzantium between the Ottomans and the Latins: Politics and Society in the Late Empire. Regne Unit: Cambridge University Press, 2009. ISBN 978-1-107-40388-8.
* Treadgold, Warren T. A History of the Byzantine State and Society. Stanford, Califòrnia: Stanford University Press, 1997.
# Biela

Una biela és una peça que es troba subjectada per un dels seus extrems a un èmbol o pistó que realitza un moviment en línia recta, i per l'altre a una manovella. Aquest sistema biela-manovella serveix en mecànica per a transformar un moviment rectilini alternatiu en un moviment de rotació, i viceversa.
Actualment les bieles són un element bàsic en els motors de combustió interna i en els compressors alternatius. En automoció, a la manovella del motor de combustió se li sol anomenar, tradicionalment, cigonyal.
El sistema biela-manovella s'usa també en molts altres tipus de mecanismes i màquines.

## Parts de la biela

Es poden distingir tres parts en una biela:
* El peu de la biela, és la part amb el forat de menor diàmetre, i en la que s'introdueix el coixinet a pressió, en el que després s'afegeix el buló, un cilindre o tub metàl·lic que uneix la biela amb el pistó.
* El cos de la biela, que és la part central, està sotmesa a esforços de tracció-compressió en el seu eix longitudinal, i acostuma a estar alleugerit, presentant, per regla general, una secció en forma de doble T, i en alguns casos de creu o tubular.
* El cap de la biela, que és la part que té el forat més gran.

## Vegeu també

* Tapeta (mecànica)
# Biel Ràfols Perramon

Biel Ràfols Perramon (Barcelona, 7 d'agost de 1987) és un orientador i corredor de curses d'orientació.

## Carrera

Llicenciat en Ciències de l'Activitat Física i l'Esport per l'INEFC (2010), és membre del Club Orientació Catalunya. Destacà en categories inferiors i guanyà el Campionat d'Espanya de totes les categories des de catorze anys fins a sènior. L'any 2002 es convertí en el campió de Catalunya absolut de curses d'orientació més jove, títol que repetí setze vegades més fins al 2013. L'any 2010 fou escollit millor esportista català universitari, havent participat en dos Campionats del Món universitaris. Ha estat campió d'Espanya de relleus en sis ocasions, els anys 2006, 2007, 2008, 2010, 2011 i 2012; de mitjana distància el 2010; i de marató-orientació el 2009, 2010 i 2012. Ha format part de les seleccions nacional i estatal des del 2003, havent disputat quatre Campionats del Món en categoria júnior. Aconseguí quatre vegades el títol de campió d'Espanya de rogaine, i ha participat en sis Mundials en categoria sènior, en els quals, el 2009, aconseguí el millor resultat de la història de la selecció espanyola d'orientació, i la quinzena posició en la prova de relleus. El 2017 fou designat Director de Comunicació de la Federació Espanyola d'Orientació. També és Manager del Team Salomon España. Des del 2013 és assistent personal i home de confiança de l'atleta Núria Picas, dues vegades campiona de la Copa del Món d'Ultra Trails.

## Referències

* 1 2 «Biel Ràfols Perramon». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 17 febrer 2020].
* ↑ «Biel Ràfols, Director de Comunicación de la FEDO». Federación Española de Orientación, 30-01-2017. [Consulta: 17 febrer 2020].
* ↑ De Pablo, José Antonio. «Behind the tracks: Biel Rafols Manager del Team Salomon España». Trail Run, 12-09-2017. [Consulta: 17 febrer 2020].
* ↑ «Biel Ràfols Perramon». Club d'Orientació Catalunya. [Consulta: 17 febrer 2020].

## Vegeu també

* Ona Ràfols Perramon
* Carles Lladó i Badia
* Club Orientació Catalunya
* Federació de Curses d'Orientació de Catalunya

## Enllaços externs

* «Biel Ràfols Perramon». Esportpèdia - Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* «Curses d'orientació». Esportpèdia - Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* «Tres generacions», Club d'Orientació de Catalunya (aquí es menciona Pilar Lladó Badia, les filles Laura i Neus Perramon Lladó, els nets Biel, Ona i Pol Ràfols Perramon, i l'àvia Pilar Lladó Badia, germana del Carles Lladó Badia).
* «Entrevista Biel Ràfols - Team Manager Salomon Etixx» (en castellà), vídeo de 9 minuts al canal de YouTube de la revista TRAILRUNNINGreview (TRR), 6-10-2016.
# Biel Medina Piris

Biel Medina Piris (Ciutadella de Menorca, 22 de març del 1980), va ser un futbolista menorquí, jugador del Lleida Esportiu, titular indiscutible a l'eix de la defensa blava fins que es retirà en 2014.

## Biografia

De petit ja li agradava jugar a futbol fins que jugà amb la lliga de tercera de les Balears amb l'Atlètic Ciutadella. Al cap d'uns anys jugà amb l'Alaior i també amb l'Sporting Maonès. Fins que fitxà per un equip de Segona B, l'Hospitalet. Va estar dos anys fins que va fitxar amb l'Eibar de segona A.
La temporada 2009/2010 passa a les files del Gimnàstic de Tarragona, també de Segona Divisió A. La temporada següent, 2010/2011 va jugar en un equip de la lliga xipriota, l'Anorthosis, en qualitat de cedit. La temporada 2011/2012 signava amb el Sporting Mahonés fins a la seva desaparició, el gener de 2012. Al mercat d'hivern d'aquesta mateixa temporada s'incorpora al CD Leganés. La temporada 2012/2013 va fitxar pel Club Lleida Esportiu i lluito pel playfoff a Segona Divisió A, sent un pilar important per al seu equip. El que li va valer la renovació per a la següent temporada. El 25 de juliol de 2014 es feia oficial la seva retirada del futbol professional. El seu últim equip va ser el Club Lleida Esportiu.

## Referències

* ↑ El Eibar prosigue su baile de fichajes con Markel Robles y Biel Medina, El Correo, 29 de juny de 2007
* ↑ Biel Medina a as.com
* ↑ Biel Medina acaba su partido Arxivat 2016-11-12 a Wayback Machine., menorca.info
* ↑ Biel Medina cuelga las botas Arxivat 2016-11-12 a Wayback Machine. lasegundab.es

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
* Perfil a Futbolme (castellà)
* Perfil a PlayerHistory (anglès)
* Biel Medina Piris a facebook
# Michelle Cameron

Michelle Cameron (Calgary, Alberta, Canadà, 28 de desembre de 1962) és una nedadora canadenca de natació sincronitzada retirada que va arribar a ser campiona olímpica a Seül 1988 en el concurs per duos.

## Carrera esportiva

* Al Campionat Mundial de Natació de 1986 celebrat a Madrid, va guanyar dues medalles d'or: en duo i equip.
* Dos anys després, als Jocs Olímpics de 1988 celebrats a Seül (Corea del Sud) va guanyar la medalla d'or en el concurs per duos, per davant dels Estats Units (plata) i Japó (bronze), al costat de la seva companya d'equip que va ser Carolyn Waldo.

## Referències

* ↑ Fitxa. Arxivat 2012-11-11 a Wayback Machine. Sports Reference. Consultat el 22 d'abril de 2018.

## Enllaços externs

* CBC Archives: 1988 Seoul: Carolyn Waldo & Michelle Cameron
# Moenkhausia loweae

Moenkhausia loweae és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,3 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Araguaia (Brasil).

## Referències

* 1 2 3 [loweae FishBase] (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Oyakawa, O.T. 1998. Catalogo dos tipos de peixes recentes do Museu de Zoologia da USP. I. Characiformes (Teleostei: Ostariophysi). Pap. Avuls. Zool. 39(23):443-507.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Bloomington (Indiana)

Bloomington és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 69.291 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bloomington tenia 69.291 habitants, 26.468 habitatges, i 10.454 famílies. La densitat de població era de 1.356 habitants per km².
Dels 26.468 habitatges en un 17,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 29,2% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 60,5% no eren unitats familiars. En el 39,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,09 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 12,7% tenia menys de 18 anys, un 42,3% entre 18 i 24, un 24,6% entre 25 i 44, un 12,6% de 45 a 60 i un 7,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 23 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.377 $ i la renda mediana per família de 50.054 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.470 $ mentre que les dones 26.100 $. La renda per capita de la població era de 16.481 $. Entorn del 10,3% de les famílies i el 29,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bloomington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bloomington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bloomsdale

Bloomsdale és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 419 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bloomsdale tenia 419 habitants, 173 habitatges, i 120 famílies. La densitat de població era de 100,5 habitants per km².
Dels 173 habitatges en un 30,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,7% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 30,1% no eren unitats familiars. En el 27,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 15% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 16,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.125 $ i la renda mediana per família de 61.429 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.688 $ mentre que les dones 22.857 $. La renda per capita de la població era de 17.714 $. Entorn del 3,8% de les famílies i el 6,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bloomsdale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bloomsdale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Blue Mountain

«Blue Mountain» té aquests significats:
* Blue Mountain (Mississipi), població dels Estats Units a l'estat de Mississipi
* Cafè Blue Mountain, classe de cafè que es cultiva a les Blue Mountains de Jamaica
* Pic Blue Mountain, muntanya més alta de Jamaica i un dels cims més alts del Carib
# Boïns

Els boïns (Boinae) són una subfamília de serps de la família Boidae pròpies d'Amèrica, Àfrica i el Sud-est asiàtic.

## Distribució geogràfica

Els boïns estan distribuïts per l'Amèrica Central, Amèrica del Sud, Àfrica, Madagascar, Reunió, Maurici, Moluques i Nova Guinea.

## Gèneres

Els boïns inclouen 33 espècies repartides en 6 gèneres actuals i un d'extintː
* Boa
* Candoia
* Chilabothrus
* Corallus
* Epicrates
* Eunectes
* Titanoboa †

## Referències

* ↑ Reptile Database
* Kluge AG. 1991. Boine Snake Phylogeny and Research Cycles. Misc. Pub. Museum of Zoology, Univ. of Michigan No. 178. PDF at University of Michigan Library. Accessed 8 July 2008.
# Billboard Hot 100

El Billboard Hot 100, establert per la revista Billboard magazine, és la classificació setmanal de les 100 cançons és populars (vendes de singles i difusió en la ràdio) als Estats Units, en qualsevol categoria musical.
Aquesta classificació es va crear el 1958, comprèn únicament les vendes en singles, des de la dècada de 1990 la indústria musical nord-americana promou les cançons sense fer sortir singles.

## Rècords

Heus ací una llista amb col·laboracions (featurings) incloses, d'alguns rècords establerts des de la creació del Billboard Hot 100 el 1958. Actualitzada a gener de 2012.

### Per cançó
#### Major nombre de setmanes número 1

| Setmanes | Títol(s) |
| 16 | Mariah Carey i Boyz II Men — "One Sweet Day" (1995-1996) |
| 14 | Whitney Houston — "I Will Always Love You" (1992-1993) Boyz II Men — "I'll Make Love to You" (1994) Los del Río — "Macarena" (Bayside Boys mix) (1996) Elton John — "Candle in the Wind 1997" / "Something About the Way You Look Tonight" (1997-1998) Mariah Carey — "We Belong Together" (2005) The Black Eyed Peas — "I Gotta Feeling" (2009) |
| 13 | Boyz II Men — "End of the Road" (1992) Brandy and Monica — "The Boy Is Mine" (1998) |
| 12 | Carlos Santana featuring Rob Thomas — "Smooth" (1999-2000) Eminem — "Lose Yourself" (2002-2003) Usher featuring Lil Jon and Ludacris — "Yeah!" (2004) The Black Eyed Peas — "Boom Boom Pow" (2009) |
| 11 | Elvis Presley — "Hound Dog" / "Don't Be Cruel" (1956) All-4-One — "I Swear" (1994) Toni Braxton — "Un-Break My Heart" (1996-1997) Puff Daddy i Faith Evans featuring 112 — "I'll Be Missing You" (1997) Destiny's Child — "Independent Women Part I" (2000-2001) |

#### Cançons no anglòfones número 1

| Any | idioma | Cançó | Artista | Observacions |
| 1958 | italià | "Nel Blu Dipinto Di Blu (Volare)" | Domenico Modugno (Itàlia) | Número 1 durant 5 setmanes no consecutives. |
| 1963 | japonès | "Sukiyaki" | Kyu Sakamoto (Japó) | Numero 1 durant 3 setmanes |
| 1963 | francès | "Dominique" | Soeur Sourire aka The Singing Nun (Bèlgica) | Durant 4 setmanes, tot el mes de desembre de 1963. |
| 1986 | alemany i anglès | "Rock me Amadeus" | Falco (Àustria) | Durant tres setmanes. |
| 1987 | castellà | "La Bamba" | Los Lobos (Estats Units) | Durant tres setmanes. |
| 1996 | castellà i anglès | "Macarena (Bayside Boys Mix)" | Los del Rio (Espanya) | Durant 14 setmanes. |

### Per artista
#### El major nombre de cançons número 1

* The Beatles (20)
* Mariah Carey (18)
* Elvis Presley (17)
* Michael Jackson (13)
* Madonna (12)
* Rihanna (11)
* Whitney Houston (11)
* Janet Jackson (10)
* Stevie Wonder (10)

#### Major nombre de setmanes número 1

* Glee (113)
* Elvis Presley (79)
* Mariah Carey (79)
* The Beatles (59)
* Boyz II Men (50)
* Usher (47)
* Rihanna (43)
* Michael Jackson (37)
* Beyoncé (37)
* Elton John (34)

## Vegeu també

* Billboard 200 (àlbums)

## Enllaços externs

* (anglès) Billboard Hot 100 de la setmana Arxivat 2008-01-06 a Wayback Machine.
# Birged

Els birged són un grup ètnic del Darfur, a l'est i sud-est de Nyala (Sudan). La seva llengua està emparentada al nubià del Nil, però avui dia està extingida i parlen àrab. Estan dividits en dos grups, el del nord o Birged Dali, i el més gran del sud, Birged Kajjar, centrat al Jabal Ghor Abeshei. Els sedus nazirs no obstant viuen a Nyala.

## Bibliografia

* R. S. O'Fahey & Jérôme Tubiana, Darfur, historical and contemporary aspects
# Miner becgròs

El miner becgròs (Geositta crassirostris) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).
Habita les roques i penyes dels Andes a l'oest de Perú.

## Referències

* ↑ «Miner becgròs». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Miquel Agelet Gosé

Miquel Agelet Gosé (Barcelona, 8 de juny de 1871 - Lleida, 1949?) va ser un arxiver, bibliotecari i professor català.
Fill d'una família il·lustre de Lleida, el seu pare era Miquel Agelet i Montaner la mare Antònia Gosé nascuts a Lleida. El 1888 inicià els estudis de Filosofia i Lletres i Dret a la Universitat de Saragossa. El 1892 acabà Filosofia i Lletres i el 1894 Dret. Com a funcionari del Cos Facultatiu d'Arxivers, Bibliotecaris i Arqueòlegs, entre 1925 i 1929 ocupà el càrrec de director de l'Arxiu de la Corona d'Aragó, fins que el va substituir Ferran Valls i Taberner. Després es trasllada a Vilanova i la Geltrú on dirigeix la Biblioteca Museu Víctor Balaguer entre 1930 i 1933. Aquest any es trasllada a Lleida i passa a dirigir la Biblioteca Provincial i l'Arxiu de la Delegació d'Hisenda, fins a la seva jubilació el 1941. El 1929 ingressa com a membre corresponent de la Reial Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona.
Pel que fa a la seva activitat docent, el 1925 és nomenat professor de Pràctiques de transcripció i interpretació de documents paleogràfics i de la classificació d'arxius i museus de l'Escola Superior de la Dona. I el 1927 professor auxiliar d'Arxivística, restant en el càrrec fins al 1930, quan cessà tot el professorat que havia exercit durant la dictadura, en reorganitzar-se el centre i convertir-se en l'Escola de Bibliotecàries.

## Referències

* 1 2 3 Estivill Rius, Assumpció. «Miquel Agelet Gosé». A: Qui era qui a l'Escola de Bibliotecàries. Notícies biogràfiques del professorat (1915-1972). Edicions Universitat de Barcelona, 2016, p. 64. ISBN 978-84-475-4015-0 [Consulta: 17 maig 2020].
* ↑ «Orden por la que se jubila, con el haber anual que le corresponda, al funcionario del Cuerpo Facultativo de Archiveros, Bibliotecarios y Arqueólogos, don Miguel Agelet Gosé». Boletín Oficial del Estado, Núm. 171, 20-06-1941, pàg. 4.511 [Consulta: 17 maig 2020].