OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Autism Is a World

Autism Is a World és un telefilm estatunidenc dirigit per Gerardine Wurzburg per la CNN, estrenat el 2004 i nominat als Oscars. Una dona amb autisme que va apredre a comunicar-se mitjançant comunicació facilitada, produïda i dirigida per Gerardine Wurzburg i coproduïda per la xarxa de cable CNN. Va ser nominada en la 77a gala dels premis Oscar. Wurzburg prèviament havia guanyat un Oscar el 1992 per a la pel·lícula "Educating Peter".

## Argument

Sue Rubin, és una dona autista que de petita, era considerada endarrerida. Als 13 anys, aprèn a expressar-se amb l'ajuda d'un teclat d'ordinador, demostrant així la seva intel·ligència. Llavors, estudia història al Whittier College a Whittier) i escriu discursos sobre la seva vida d'autista. La directora Wurzburg ha qualificat Rubin de la «Helen Keller de la nostra generació.». El diàleg de Rubin és narrat per actriu Julianna Margulies.

## Repartiment

* Julianna Margulies: Narradora
* Sue Rubin: Ella mateixa

## Al voltant de la pel·lícula

La pel·lícula ha estat rodada a Whittier, Califòrnia

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 2005. Oscar al millor documental

## Referències

* ↑ «NY Times: Autism Is a World». The New York Times.

## Enllaços externs

* Argument Arxivat 2012-02-09 a Wayback Machine., al lloc de State Of The Art . (anglès)
# Art nepalès

L'art nepalès és tot aquell art produït o desenvolupat al Nepal. A causa de la seva ubicació geogràfica, l'art nepalès rep influències de l'art xinès, indi i tibetà. Normalment les creacions i conjunts artístics nepalesos sempre tendeixen a un sentit religiós. Algunes de les obres més representatives es poden veure al Museu Nacional del Nepal.
La iconografia de l'art nepalès es realitza bàsicament en fusta. Pel que fa a l'arquitectura, rep influències estilístiques de la xina, sobretot pel que fa a l'estil de les teulades, curvilínies o amb angles aixecats. La fusta i la rajola són dos elements bàsics de construcció en les zones rurals. Els edificis de pedra només se solen veure a les localitats més importants i a la capital, Katmandú. Com a element decoratiu, sovint es recobreixen les parets amb elements de bronze cisellat. Alguna de les construccions més rellevants són el temple de Pashupati i l'estàtua del déu Bhaivai, a la capital.
Una de les tradicions més destacades de l'art nepalès és l'escola de manuscrits sobre palma, que data del segle x. A l'escola es creen unes senyeres que recorden als tanka que es poden veure al Tibet.

## Referències

* ↑ «Art nepalès». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Avard

Avard és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 26 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Avard tenia 26 habitants, 13 habitatges, i 6 famílies. La densitat de població era de 47,8 habitants per km².
Dels 13 habitatges en un 30,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,2% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 53,8% no eren unitats familiars. En el 46,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,2% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 26,9% de 45 a 60 i un 19,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 110 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.750 $ i la renda mediana per família de 40.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.750 $ mentre que les dones 14.583 $. La renda per capita de la població era d'11.757 $. Cap de les famílies i el 17,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Avard». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Avard». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Audiòfon

L'audiòfon és un producte sanitari destinat a les persones amb problemes auditius (sordesa). Tots els audiòfons es componen de dues parts:
* Micròfon: Capta el so i el transforma en senyals elèctrics.
* Amplificador: Augmenta el volum dels senyals rebuts i els envia a l'orella a través del motlle.

## Tipus

Actualment existeixen diferents tipus d'audiòfon:

### Audiòfon intra-auricular

Es caracteritzen pel fet que es posen completament dins de l'orella externa. L'estoig on s'emmagatzemen els components electrònics està format per plàstic dur i es caracteritza pel fet que s'hi poden incorporar elements com el telecoil que serveix per millorar la qualitat del so de les trucades telefòniques.
Aquests tipus d'audiòfon s'aconsellen a les persones amb una pèrdua auditiva lleu o severa. El candidat per portar aquest tipus d'audiòfon no és mai un nen, ja que les orelles dels nens estan desenvolupant-se a part que aquest tipus d'audiòfon s'ha de canviar amb freqüència.

### Audiòfon retroauricular

Es caracteritzen per una part (l'estoig) que es posa darrere de l'orella i estan connectats a l'orella per un motlle de plàstic. Els components electrònics estan situats dins de l'estoig de plàstic. El so es transmet des de l'estoig fins dins de l'orella per mitjà del motlle auditiu. Aquest tipus d'audiòfon es posa quan la persona (que pot ser de qualsevol edat) té una pèrdua lleu o profunda.

### Audiòfon intracanal

Es caracteritzen pel fet que caben dins de l'orella i estan disponibles en dues mides. Intracanal que és aconsellat per les pèrdues lleus i el Completament intracanal que s'aconsella per la gent amb pèrdua lleu-severa.
Els audiòfons intracanals es poden adaptar tenint en compte la forma i la mida de l'orella del pacient.

### Audiòfon d'adaptació profunda

És l'audiòfon més petit que existeix, ja que es pot posar totalment dins del canal auditiu. Aquests audiòfons són difícils de graduar i consten de menys espai per piles i no se'ls hi pot incorporar cap accessori.
Es recomana a la gent amb pèrdua lleu o severa. No es pot recomanar a gent amb pèrdua moderada o profunda, ja que la seva mida en limita la potència i el volum. Tampoc es recomana als nens.
# Bandera de Michigan

La bandera de l'estat de Michigan consisteix en l'escut d'armes de l'estat sobre un camp blau fosc, segons el que s'estableix per la llei de l'estat de Michigan. La bandera d'ús del governador és un variant d'aquesta, ja que el camp és blanc en comptes de blau.

## Disseny

L'escut de Míchigan que es representa té un escut intern al seu torn de color blau clar, en el qual es veu la sortida del sol sobre un llac i una península, sobre aquesta un home amb una mà en alt i l'altra recolzada en un rifle, que representa la pau i la capacitat de defensar-la. Un ant i un ren representen els animals de Michigan, mentre que l'àguila calba representa als Estats Units.
El disseny inclou tres lemes en llatí. De dalt a baix són:
* El llaç vermell: E Pluribus Unum, "De molts un", un dels lemes oficials dels Estats Units.
* L'escut de color blau clar: Tuebor, "defensaré".
* El llaç blanc: Si quæris peninsulam amœnam circumspice, "tenim una agradable península, mira al voltant" (lema oficial de l'estat).

## Història

La bandera actual, va ser adoptada el 1911, la tercera adoptada per l'estat. La primera bandera oferia un retrat del primer governador de Michigan, Stevens Thomson Mason, d'una banda i l'escut d'armes de l'Estat i "un soldat i una dona" a l'altra banda. La segona bandera, adoptada el 1865, mostrava l'escut d'armes de l'estat d'una banda i els l'escut d'armes dels Estats Units, a altra banda.

## Promesa

La promesa de lleialtat a la bandera de l'Estat de Michigan va ser escrita per Harold G. Coburn i va ser adoptada oficialment com a Llei Pública número 165 de 1972.
| « | Prometo lleialtat a la bandera de Michigan, i l'estat que representa, dues belles penínsules unides per un pont d'acer, on la igualtat d'oportunitats i justícia per a tothom és el nostre ideal. | » |

## Qualificació

L'Associació Vexil·lològica Nord-americana, en la seva enquesta de 2001 sobre el disseny de 72 banderes d'estats i Territoris d'entre els EUA i Canadà va avaluar l'actual bandera de Michigan i li va atorgar la posició 59 d'entre les 72 altres banderes participants, donant-li una puntuació mitjana de només 3,46 sobre un màxim possible de 10 punts.

## Referències

* ↑ www.netstate.com
* ↑ Act 165 of 1972 Pledge to State Flag in Michigan Compiled Laws
* ↑ www.nava.org Arxivat 2011-06-06 a Wayback Machine. NAVA.
# Autun

«Autun» té aquests significats:
* bisbat d'Autun, seu de l'Església Catòlica a França, sufragània de l'arquebisbat de Dijon
* catedral d'Autun, catedral catòlica, i monument nacional de França, a la ciutat d'Autun
* ciutat d'Autun, població de la regió de Borgonya, departament de Saona i Loira
* districte d'Autun, districte del departament francès de Saona i Loira, a la Borgonya
* comtat d'Autun, jurisdicció feudal de França
# Bartolomeo Ammannati

Bartolomeo Ammannati (Settignano, 18 de juny de 1511 - Florència, 13 d'abril de 1592), arquitecte i escultor manierista italià.

## Biografia

Ammannati va néixer a Settignano, a la vora de Florència. Va ser alumne de Baccio Bandinelli i Jacopo Sansovino i va imitar l'estil de Miquel Àngel.
Va ser més conegut en arquitectura que en escultura. Va dissenyar molts edificis a Roma entre els que està el treball realitzat al complex Vil·la Giulia (en col·laboració amb Vignola i Vasari, i molts altres edificis a Lucca i Florència. El seu treball a la finalització del Palau Pitti (1558-1570), contractat per Leonor de Toledo, esposa de Cosme I de Mèdici, és una de les seves creacions més famoses, respectant l'estil original de Filippo Brunelleschi.
També va ser contractat el 1569 per construir el pont d'Arno, conegut com el pont de la Santa Trinitat, que és una de les seves més grans obres. Els tres arcs són el·líptics, i encara que semblen molt lleugers i elegants, han resistit la fúria del riu que s'ha endut altres ponts en nombroses ocasions. Va ser destruït el 1944, durant la Segona Guerra Mundial, i reconstruït el 1957.
Una altra de les seves obres més importants és la Font de Neptú de la Piazza della Signoria, fabricada en marbre i bronze. La font va ser encarregada inicialment a Baccio Bandinelli qui va morir sense acabar l'obra. Ammanati va ser escollit per continuar l'obra, deixant de banda a escultors famosos com Benvenuto Cellini i Vincenzo Danti. Va treballar junt als seus ajudants en aquesta obra entre 1563 i 1565, al bloc original de marbre escollit per Bandinelli. Com a model per a la cara de Neptú va escollir el Gran Duc Cosme I. Quan la figura de Neptú va ser acabada, Miquel Àngel li va dir a Ammanati que havia arruïnat una preciosa peça de marbre. Realment, la figura va ser tan universalment avorrida (també avui dia) que s'acostumava a dir: "Ammannati, Ammanat, che! bell'marmo hai rovinato!" que traduït seria: "Ammannati, Ammanat, Quina gran peça de marbre has arruïnat!". Ammanati va continuar treballant a la font durant 10 anys més, afegint al perímetre diverses deïtats fluvials, cavalls marins, amb influència clara de l'estil manierista.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.21. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 5 novembre 2014].
# BCN Design Week

La Barcelona Design Week, organitzada per BCD Barcelona Centre de Disseny, és un esdeveniment internacional dut a terme a Barcelona anualment, que es dirigeix a empreses, dissenyadors, emprenedors i altres agents de l'àmbit empresarial, la innovació i les indústries creatives. Des de l'any 2006 aquesta plataforma d'intercanvi de coneixement i experiències entorn del món del disseny atrau anualment a empreses i conferenciants de prestigi internacional, i s'ha convertit en una de les cites més importants del disseny en el panorama internacional. Els ponents i participants poden aprendre, compartir i debatre sobre diverses temàtiques que marquen l'agenda actual del sector disseny i la innovació, com ara la Gestió del Disseny, l'experiència de l'usuari, l'Ecodisseny, entre molts altres.
L'assistència als events ha anat augmentant gradualment, si en 2016 eren 12.000 assistents, en 2018 eren 42.000 i en 2019, 67.000 visitants.

## Referències

* ↑ «Barcelona Design Week 2021». Beteve, 30-09-2021. [Consulta: 27 novembre 2021].
* ↑ «Barcelona Design Week» (en castellà). Simon. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «Web oficial». [Consulta: 7 abril 2014].
* ↑ «La Barcelona Design Week supera els 12.000 assistents». Ara Balears, 12-06-2016. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «Barcelona Design Week 2019 supera els 67.000 visitants, 25.000 més que l’any anterior». Revista Mirall, 11-07-2019. [Consulta: 19 desembre 2021].
# BCI

BCI té els següents significats:
* Bíblia Catalana Interconfessional, versió de la Bíblia en català
* Biblioteca Central d'Igualada, biblioteca pública d'Igualada (Anoia)
* Banco de Crédito e Inversiones, banc de Xile
* Banca Commerciale Italiana, antic banc d'Itàlia
* Interfície Cervell-Ordinador (del nom en anglès Brain-Computer Interface), tecnologia que connecta l'activitat cerebral amb els ordinadors
# BCD

BCD (sigles de l'anglès Binary-coded decimal, decimal codificat en binari), o BCD8421, és un sistema numèric usat en sistemes computacionals i electrònics per a codificar nombres enters positius i facilitar les operacions aritmètiques. És un codi ponderat a causa del fet que cada posició numèrica té un pes específic (8421).

## Fonaments

En BCD cada xifra que representa un dígit decimal (0, 1,...8 i 9) es representa amb el seu equivalent binari en quatre bits (nibble o quartet) (és així perquè és el nombre de bits necessari per a representar el nou, el nombre més alt que es pot representar en BCD). En la següent taula es mostren els codis BCD més emprats:
| Decimal | Natural | Aiken | 8 4 2 1 | Excess-3 |
| 0 | 0000 | 0000 | 0000 | 0011 |
| 1 | 0001 | 0001 | 0001 | 0100 |
| 2 | 0010 | 0010 | 0010 | 0101 |
| 3 | 0011 | 0011 | 0011 | 0110 |
| 4 | 0100 | 0100 | 0100 | 0111 |
| 5 | 0101 | 1011 | 0101 | 1000 |
| 6 | 0110 | 1100 | 0110 | 1001 |
| 7 | 0111 | 1101 | 0111 | 1010 |
| 8 | 1000 | 1110 | 1000 | 1011 |
| 9 | 1001 | 1111 | 1001 | 1100 |
Com s'observa amb el BCD només s'utilitzen 10 de les 16 (= s$^4$) possibles combinacions que es poden formar amb nombres de 4 bits, això significa que el sistema perd capacitat de representació, encara que facilita la comprensió dels nombres. Això és perquè el BCD només s'usa per a representar xifres no nombres en general. Això vol dir que per a nombres de més d'una xifra fan falta nombres BCD per a compondre-lo. A primera vista això pot semblar més complex però en realitat de cara al càlcul i la programació de sistemes digitals és summament pràctic, ja que permet treballar de fet amb nombres decimals ordinaris fent ús només dels bits possibles que atorga un circuit digital típic ON (1) / OFF (0).
Des que els sistemes informàtics començaren a emmagatzemar les dades en conjunts de vuit bits (octet), hi han dues maneres comunes d'emmagatzemar les dades BCD:
* Omissió dels quatre bits més significatius(com succeïx en el EBCDIC)
* Emmagatzemant de dues dades BCD, és el denominat BCD "empaquetat", en el qual també és inclòs en primer lloc el signe, en general amb 1100 per al + i 1101 per al -.
D'aquest mode, el nombre 127 seria representat amb (11110001, 11110010, 11110111) en el EBCDIC o (00010010, 01111100) en el BCD empaquetat.
El BCD segueix sent àmpliament utilitzat per a emmagatzemar dades, en aritmètica binaria o en electrònica. Els nombres es poden mostrar fàcilment en visualitzadors de set segments enviant cada quartet BCD a un visualitzador. La BIOS d'un ordinador personal emmagatzema generalment la data i l'hora en format del BCD, probablement per raons històriques es va evitar la necessitat de la seva conversió en ASCII.
L'avantatge del codi BCD front a la representació binària clàssica és que no hi ha límit per a la mida d'un nombre. Els nombres que es representen en format binari estan generalment limitats pel nombre major que es pot representar amb 8, 16, 32 o 64 bits. Per al contrari utilitzant BCD afegir un nou dígit només implica afegir una nova seqüència de 4 bits.

## Vegeu també

* BCD (6-bit)
* ASCII
* EBCDIC
* Unicode
* ANSI X3.64
* UTF-8
* UTF-16
# Baksar

* Per a altres significats, vegeu «Buxar».
Baksar és un poble d'Uttar Pradesh al districte de Fatehpur a la riba esquerra del Ganges a uns 50 km al sud de Unnao. Fou la primera seu del clan Bais conquerida per Raja Abhai Chand. Celebra una fira a la boca del Kartik on milers de persones es reuneixen per banyar-se al Ganges.
Va adquirir notorietat per la seva connexió amb la massacra de Cawnpur el juliol de 1857; un grup de fugitius que havia pogut escapar en barca pel riu, va encallar en un banc d'arena prop de Baksar. 14 ocupants de la barca van baixar en ser tirotejats i van perseguir als atacants però van quedar aïllats del riu i no van poder tornar a la barca; després d'hores d'enfrontament i persecució van poder ser acollits pel maharaja Digbijai Singh (que després va rebre terres a Oudh en recompensa i fou fet cavaller de l'Imperi); dels 14 fugitius només 4 van sobreviure.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Astacus astacus

Astacus astacus és una espècie de crustaci decàpode d'aigua dolça de la família Astacidae. Habita els rius d'Europa, tot i que hi ha països on ha sigut introduït, com ara el Regne Unit, Luxemburg, Ucraïna, Xipre, Liechtenstein i possiblement Itàlia i Montenegro. A fora d'Europa se l'ha introduït al Marroc.
El color de la seva part dorsal varia entre el marró oliva i el marró fosc, mentre que cara ventral és més clara, de color rogenc-ataronjat. Els exemplars adults poden superar els 10 cm de longitud.
Aquesta espècie està amenaçada per l'afanomicosi, el dragatge de cursos d'aigua i la pluja àcida.

## Referències

* 1 2 3 4 Edsman, L., Füreder, L., Gherardi, F. & Souty-Grosset, C. «Astacus astacus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Versió 2011.2, 2010. Arxivat de l'original el 2011-09-27. [Consulta: 12 novembre].
* 1 2 Crayfish of Romania. «Astacus astacus (Linnaeus 1758)» (en anglès). [Consulta: 12 novembre].
# Batalla de South Mountain

El 14 de setembre 1862, George Brinton McClellan general de les forces nordistes, volia obrir-se camí a través del coll de Tunner's Gap per arraconar Lee contra el Potomac. Al migdia, llançà dos cossos de l'exèrcit sota les ordres de Ambrose E. Burnside contra la divisió confederada de D.H. Hill, sostinguda una mica més tard per la divisió de Longstreet.
La batalla s'aturà amb la nit. Els sudistes, desbordats al nord pel cos de l'exèrcit de Hooker, foren forçats a retirar-se. La victòria fou pels nordistes, però la resistència acarnissada de D.H. Hill permeté Lee de reunir les seves forces en previsió de la batalla d'Antietam del 17 setembre de 1862.

## Bibliografia

* Eicher, David J., The Longest Night: A Military History of the Civil War, Simon & Schuster, 2001, ISBN 0-684-84944-5.
* Kennedy, Frances H., Ed., The Civil War Battlefield Guide, 2nd ed., Houghton Mifflin Co., 1998, ISBN 0-395-74012-6.
* McPherson, James M., Crossroads of Freedom: Antietam, The Battle That Changed the Course of the Civil War, Oxford University Press, 2002, ISBN 0-19-513521-0.
* Sears, Stephen W., George B. McClellan: The Young Napoleon, Da Capo Press, 1988, ISBN 0-306-80913-3.
* Sears, Stephen W., Landscape Turned Red: The Battle of Antietam, Houghton Mifflin, 1983, ISBN 0-89919-172-X.

## Enllaços externs

* Descripció de la batalla pel National Park Service Arxivat 2007-05-19 a Wayback Machine.
* U.S. War Department, The War of the Rebellion Arxivat 2009-09-13 a Wayback Machine. : Per llegir els documents relatius a aquest combat, vegeu "Official Records of the American Civil War of the Union and Confederate Armies"
# Baldwin (comtat de Nassau)

Baldwin és una concentració de població designada pel cens al Comtat de Nassau (Nova York). Segons el cens dels Estats Units del 2000 tenia 23.455 habitants., 7.868 habitatges, i 6.081 famílies. La densitat de població era de 3.069,8 habitants per km².
Dels 7.868 habitatges en un 38,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 22,7% no eren unitats familiars. En el 18,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,98 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,4.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 30,5% entre 25 i 44, un 24,1% de 45 a 60 i un 12% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 71.456 $ i la renda mediana per família de 78.400 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.069 $ mentre que les dones 40.496 $. La renda per capita de la població era de 28.114 $. Entorn del 3,3% de les famílies i el 5,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Vegeu també

* Melanie Martinez

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Baldwin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Baldwin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.

## Enllaços externs

* Baldwin - Lloc web oficial
# Aulus Terenci Varró Murena

* No s'ha de confondre amb Aulus Terenci Varró Murena (pompeià).
Aulus Terenci Varró Murena (llatí: Aulus Terentius Varro Murena) va ser un militar i polític romà del segle i aC. Era probablement fill de Luci Licini Murena, però va ser adoptat per Aulus Terenci Varró i en va prendre el nom.
Sembla que va perdre les seves propietats a les guerres civils i l'eques romà Gai Proculeu, que probablement era un cosí seu, un fill de Gai Licini Murena adoptat per un Proculeu, i molt amic d'August, li va donar una part de la seva pròpia hisenda. Proculeu és anomenat "germà" de Varró Murena, però entre els romans es confonien els cosins i els germans (frater patruelis, i frater)
L'any 25 aC August el va enviar contra els salasses als Alps, i els va sotmetre. Els mascles van ser venuts com a esclaus i el territori donat en bona part als soldats pretorians que van fundar la ciutat d'Augusta, la moderna Aosta, a la província d'Aosta, una de les vuit divisions del domini continental del rei de Sardenya.
L'any 23 aC va ser nomenat cònsol sufecte. El 22 aC es va embolicar en la conspiració de Fanni Cepió contra August i va ser jutjat, condemnat a mort i executat tot i la intercessió de Proculeu i de Terència, la germana de Murena, que estava casada amb Mecenàs, que era també molt amic d'August.
Dió Cassi parla de la mort de Murena, però l'anomena Licini Murena, tot i que abans el menciona com a Aulus Terenci Varró. Horaci, de qui era amic, li va donar alguns consells sobre com s'havia de comportar amb August, que no va seguir.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1122.