OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Península de Kanin

La península de Kanin (en rus Канин полуостров, Kanin poluóstrov) és una gran península situada al districte autònom de Nenètsia (Rússia). Ocupa une superfície de 10.500 km² i s'estén en direcció nord uns 300 km.
Està envoltada per la mar Blanca a l'oest i per la mar de Barentsz al nord i a l'est, entre les badies de Mezèn i Txioixa respectivament.
És un territori pla, cobert de vegetació de tundra. L'escassa població hi viu de la cacera, la cria de rens i, al litoral, de la pesca. La vila costanera de Xoina (Шойна), amb uns tres-cents habitants, n'és una de les poques pobles.
S'hi ha observat vint-i-nou espècies de papallones a la tundra del bosc i catorze espècies a la tundra hipoàrtica.

## Referències

* 1 2 «Península de Kanin». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Chauhan, Yamini; Rodriguez, Emily. «Kanin Peninsula | Kola Bay, Arctic Ocean, Murmansk» (en anglès). Encyclopædia Britannica, 28-12-2017. [Consulta: 26 agost 2023].
* ↑ Bolotov, I. N. «The fauna and ecology of butterflies (Lepidoptera, Rhopalocera) of the Kanin Peninsula and Kolguev Island» (en anglès). Entomological Review, 92, 3, 01-06-2012, pàg. 296–304. DOI: 10.1134/S0013873812030062. ISSN: 0013-8738.
# Ferrierita-K

La ferrierita-K és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la ferrierita. Va rebre aquest nom el 1997 per Coombs et al. durant una reorganització de les zeolites, al tractar-se d'una ferrierita amb potassi dominant. El nom arrel prové de Walter Frederick Ferrier (Montréal, 4 de maig de 1865 - Toronto, 15 de novembre de 1950), mineralogista, enginyer de mines i geòleg de la Geological Survey of Canada.

## Característiques

La ferrierita-K és un silicat de fórmula química (K₂,Na₂,Mg,Ca)$_{3-5}$Mg[Al$_{5-7}$Si$_{27.5-31}$O$_{72}$]·18H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la ferrierita-K pertany a «02.GD: Tectosilicats amb H₂O zeolítica; cadenes de 6-enllaços – zeolites tabulars» juntament amb els següents minerals: gmelinita-Ca, gmelinita-K, gmelinita-Na, willhendersonita, cabazita-Ca, cabazita-K, cabazita-Na, cabazita-Sr, cabazita-Mg, levyna-Ca, levyna-Na, bellbergita, erionita-Ca, erionita-K, erionita-Na, offretita, wenkita, faujasita-Ca, faujasita-Mg, faujasita-Na, maricopaïta, mordenita, dachiardita-Ca, dachiardita-Na, epistilbita, ferrierita-Mg, ferrierita-Na i bikitaïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a les muntanyes de Santa Monica, al comtat de Los Angeles (Califòrnia, Estats Units). També ha estat descrita a les localitats japoneses de Kamikawa i Nakanosawa, a la prefectura de Niigata, i al jaciment de dachiardita-K de Momchilgrad, a la província de Kardzhali (Bulgària).

## Referències

* ↑ «Ferrierite-K» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 abril 2020].
# Landaul

Landaul (en bretó Landaol) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 1.733 habitants.

## Demografia

Evolució de la població INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| - | - | - | - | - | 865 | - | - | - |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| - | - | - | 861 | - | - | - | - | 971 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| - | - | 1119 | - | - | 1168 | - | 1174 | 1016 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 979 | 1009 | 1051 | 1147 | 1327 | 1343 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1946-1989 | Arthur Le Dreau |
| 1989-1995 | Francois Quere |
| 1995- | Yvon Sénéchal |

## Història

A principis de 1944, la resistència organitzà el sabotatge de les vies del tren a través de la ciutat vers An Oriant. Com a conseqüència, l'abril 1944 els nazis començaren una política de cacera i extermini de resistents, amb tortures, execucions i deportacions. El 30 d'abril de 1944, sis joves resistents foren capturats a Kergouarec i afusellats a la plaça del poble. L'alcalde, Mathurin Le Rouzic i quaranta ciutadans de Landaul foren obligats a presenciar l'execució.
L'endemà, un comerciant de la ciutat, Joseph Gauter, va ser detingut, torturat per la Gestapo a Locminé i pel decret NN (Nacht und Nebel) condemnat a mort a la presó de Gwened i enviat al Camp de concentració de Struthof-Natzweiler. L'evacuació del deportats a Struthof cap al camp de concentració de Dachau per l'avenç dels aliats li va permetre escapar de la mort.
L'Alliberament va tenir lloc el 10 d'agost de 1944, i es va produir l'execució sense judici de 10 soldats alemanys en un camp proper al poble i les represàlies contra els homes i les dones acusades d'haver col·laborat amb els alemanys. Un refugiat lorientès fou posat contra la paret de la fleca Mallet, amenaçat de ser afusellat i fou deixat unes hores en aquesta situació.

## Referències

* ↑ Landaul sur le site de l'Insee

## Enllaços externs

* Llista dels deportats de Morbihan
* Els afusellats de Landaul
# Cançó de Nadal (Doctor Who)

| Núm. d'història | Episodi | Títol | Directors | Guionistes | Data d'estrena al Regne Unit | Data d'estrena a Catalunya |
| 213 | - | Cançó de Nadal A Christmas Carol | Toby Haynes | Steven Moffat | 25 de desembre del 2010 | 18 de novembre del 2011 |
| L'onzè Doctor, i els acabats de casar Amy i Rory, tornen per viure una emocionant i divertida aventura, acompanyats pel veterà actor Michael Gambon i per la mezzosoprano gal·lesa Katherine Jenkins, per retre un homenatge al clàssic de Charles Dickens. És ple hivern, la nit de Nadal. L'Amy i en Rory estan atrapats en una nau d'una línia espacial que cau en picat a través de gruixos de boira gelada cap a la superfície del planeta que tenen a sota. Només un home té el poder per salvar-los, només un home està en possessió d'una màquina que pot aclarir la boira i deixar que aterrin de manera segura. Aquest home és en Kazran Sardick, un ric, però vell solitari, que governa Sardicktown. L'única oportunitat del Doctor per rescatar la nau i els 4.000 passatgers és salvar l'ànima d'en Kazran i mostrar-li que val la pena viure la vida. Per aconseguir-ho, ha de tornar al passat, quan en Kazran era un noi amb una vida plena de promeses. Serà capaç, el Doctor, de posar una cançó al cor d'en Kazran i amor a la seva vida, en ple Nadal? I el podrà treure de la foscor? |||||||

## Enllaços externs

* A Christmas Carol BBC
# Lactòmetre

Un lactómetre o lactodensímetre, és un areòmetre dissenyat per a la determinació de la densitat de la llet; la seva escala es gradua en cent parts. La densitat de la llet varia considerablement amb el contingut de greixos i de sòlids presents en l'emulsió i sol oscil·lar entre 1,028 a 1,034 g/cm³.

## Referències

* ↑ «Lactòmetre». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Equipament de laboratori de química :
# Fotoromanza

"Fotoromanza" és una cançó composta per Gianna Nannini, Conny Plank i Raffaella Riva (membre del grup de pop Gruppo Italiano) i interpretada per Gianna Nannini. El senzill va assolir el primer lloc durant quatre setmanes consecutives el setembre de 1984 a les llistes italianes. Va guanyar l'edició de 1984 del Festivalbar i també va guanyar "Vota la Voce", un esdeveniment musical organitzat per la revista TV Sorrisi e Canzoni. El vídeo musical de la cançó va ser dirigit pel guanyador de l'Oscar Michelangelo Antonioni.
La cançó va ser posteriorment interpretada per diversos artistes, incloent Ricchi e Poveri i Iva Zanicchi, i va ser sampleada pel raper Marracash per a la seva cançó "Fotoromanzo". Es va incloure a la banda sonora de la pel·lícula dramàtica de Gianni Amelio Nens robats.

## Llista de pistes i formats

* Senzill italià de 7 polzades
    A. "Fotoromanza" – 4:27
    B. "Venerdì notte" – 3:10

## Llistes

Rendiment setmanal a llistes per a "Fotoromanza" :
| Llista (1984) | Posició més alta |
| Itàlia (Musica e dischi) | 1 |
| Suïssa (Swiss Hitparade) | 4 |
| Alemanya Federal (Llista oficials alemanyes) | 60 |

## Referències

* 1 2 3 4 Ezio Guaitamacchi. 1000 canzoni che ci hanno cambiato la vita. Rizzoli, 2009, 14 January 2011. ISBN 978-8858617427.
* ↑ Dario Salvatori. Storia dell'Hit Parade. Gramese, 1989, 1989. ISBN 8876054391.
* ↑ Cosetta G. Saba. Lo sguardo che insegue. Lupetti, 2006, 2006. ISBN 8883911644.
* ↑ Gianni Amelio. Il Ladro Di Bambini. Feltrinelli, 1992, 1992. ISBN 8807812266.
* ↑ Album notes for Fotoromanza. Dischi Ricordi.
* ↑ «Classifiche» (en italian). Musica e dischi. Arxivat de l'original el 1 December 2016. [Consulta: 7 juny 2023]. Set "Tipo" on "Singoli". Then, in the "Artista" field, search "Gianna Nannini".
* ↑ "Gianna Nannini – Fotoromanza". Swiss Singles Chart. Consulta: 7 June 2023.
* ↑ "Offiziellecharts.de – Gianna Nannini – Fotoromanza". GfK Entertainment charts. Consultat 7 June 2023.
# Ferrierita-Na

La ferrierita-Na és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la ferrierita. Va rebre aquest nom el 1997 per Coombs et al. durant una reorganització de les zeolites, al tractar-se d'una ferrierita amb sodi dominant. El nom arrel prové de Walter Frederick Ferrier (Montréal, 4 de maig de 1865 - Toronto, 15 de novembre de 1950), mineralogista, enginyer de mines i geòleg de la Geological Survey of Canada.

## Característiques

La ferrierita-Na és un silicat de fórmula química (Na₂,K₂,Mg,Ca)$_{3-5}$Mg[Al$_{5-7}$Si$_{27.5-31}$O$_{72}$]·18H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la ferrierita-Na pertany a «02.GD: Tectosilicats amb H₂O zeolítica; cadenes de 6-enllaços – zeolites tabulars» juntament amb els següents minerals: gmelinita-Ca, gmelinita-K, gmelinita-Na, willhendersonita, cabazita-Ca, cabazita-K, cabazita-Na, cabazita-Sr, cabazita-Mg, levyna-Ca, levyna-Na, bellbergita, erionita-Ca, erionita-K, erionita-Na, offretita, wenkita, faujasita-Ca, faujasita-Mg, faujasita-Na, maricopaïta, mordenita, dachiardita-Ca, dachiardita-Na, epistilbita, ferrierita-K, ferrierita-Mg i bikitaïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta als talls de la carretera Altoona-Pillar, al seu pas per la localitat d'Altoona, al comtat de Wahkiakum (Washington, Estats Units). També ha estat descrita a una propera pedrera de basalt, dins la mateixa localitat; a la mina New Cornelia, situada a Ajo (Arizona); a la pedrera Libous, a la regió d'Ústí nad Labem (República Txeca); i al jaciment de dachiardita-K de Momchilgrad, a la província de Kardzhali (Bulgària).

## Referències

* ↑ «Ferrierite-Na» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 abril 2020].
# Francesc Guardans i Cambó

Francesc Guardans i Cambó (Barcelona, 1952) és un advocat i editor català. És net de Francesc Cambó.
Nascut l'any 1952 a Barcelona, es llicencià en dret per la Universitat Complutense de Madrid, i estudià diferents cursos de postgrau en Econòmiques de la Universitat de Colúmbia, a l'estat de Nova York. Va ser vicepresident segon del The Chase Manhattan Bank (1981-1985) a Ciutat de Nova York i conseller delegat del Grupo Anaya (1992-1996). També ha estat director regional per Àsia-Pacífic de la multinacional editorial holandesa Wolters Kluwer a Sydney (1996-2000). És president de l'Institut Cambó de Barcelona, ha estat també editor de la col·lecció Fundació Bernat Metge i assessor de Libros de Vanguardia. El 19 d'octubre de 2009 va ser nomenat president del Consell Nacional de la Cultura i de les Arts (CoNCA), en substitució de Xavier Bru de Sala El 14 de novembre de 2011 va dimitir juntament amb nou membres més del plenari del CoNCA com a protesta pel trencament de model que proposa el projecte de llei Òmnibus. En l'actualitat es soci director del Laboratorio de Aprendizaje Social y Emocional, institució dedicada a la divulgació de la intel·ligència emocional com eina per al canvi positiu. És també membre del Consell de diverses empreses i fundacions.

## Referències

* ↑ El president comunica a Francesc Guardans que properament serà nomenat president de CONCA, Generalitat de Catalunya, 19 d'octubre 2009 (2-12-09).
* ↑ http://www.conca.cat/ca/noticies/noticia/ComunicatEndefensadelCoNCA Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
# Francesc Guarch Gimeno

Francesc Guarch Gimeno (Morella, 30 de setembre de 1921 - Sabadell, 16 de febrer de 2008) fou un futbolista valencià de la dècada de 1940.
La seva posició al camp era la d'extrem esquerre. Va ser jugador del CE Sabadell, on jugà entre 1945 i 1947, la segona temporada a primera divisió. L'any 1947 fitxà pel RCD Espanyol de Josep Espada. En el seu debut a El Molinón, el 21 de setembre de 1947 va marcar el gol de l'empat final. No obstant, només jugà tres partits més a primera, motivat per la forta competència i les lesions.

## Referències

* 1 2 Juan Pedro Martínez; Xavi Ensenyat. Cor Perico. RCD Espanyol, 2018.
* ↑ Francesc Guarch Gimeno a BDFutbol
* 1 2 3 «Fitxa de Guarch». Periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
# Francesc Guasch i Fernández

Francesc Guasch i Fernández (Les Borges Blanques, 17 de juny de 1932) és un polític català.

## Biografia

Treballà com a agent comercial i d'assegurances i com a administratiu en una oficina d'exportació d'olis. És membre d'Òmnium Cultural Fou vicepresident del Consell Nacional d'Unió Democràtica de Catalunya (UDC), partit amb el qual fou nomenat tinent d'alcalde de Les Borges Blanques a les eleccions municipals espanyoles de 1979.
Fou elegit diputat per la província de Lleida per Convergència i Unió a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1984 i 1988. Durant la primera legislatura fou secretari de la comissió de control parlamentari de RTVE i en la segona fou secretari de la Comissió de Política Territorial del Parlament de Catalunya.

## Enllaços externs

* Diputats al Parlament a La Vanguardia, 31 de maig de 1988.

## Referències

* ↑ Diputats de la II Legislatura
# Francesc Galí

Francesc Galí és el nom dels següents personatges:
* Francesc Galí i Duffour (Barcelona, 1918 - Sant Cugat del Vallès, 2006), crític d'art i escriptor català
* Francesc d'Assís Galí i Fabra (Barcelona, 1880 - 1965), pintor i pedagog català
* Francesc d'Assís Galí i Solà (Camprodon, segle xix – Barcelona, 1914), sacerdot escolapi i pedagog català.
* Francisco Galí (??, 1539 - Mèxic, 1591), mariner i cosmògraf espanyol
# Font, safareig i abeurador de l'Ametlla de Segarra

Font, safareig i abeurador de l'Ametlla de Segarra és un conjunt arquitectònic del nucli de l'Ametlla de Segarra, al municipi de Montoliu de Segarra (Segarra), inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquest conjunt està situat fora del nucli urbà, seguint el camí de la Font, a un quilòmetre del poble. Es tracta d'una estructura d'obra situada al costat dret del camí, i que aprofita un recer de natural d'un marge. Tot el conjunt se situa al llarg d'un pany de mur i presenta un parament a base de pedres mig picades irregulars i lligades amb argila i falcades amb resquills de pedra desbastada. Primer de tot, se situa l'estructura de la font, mitjançant l'obertura d'un nínxol rectangular, on se situa una pica de pedra per recollir l'aigua a la seva part inferior. Seguidament, aquesta aigua circula cap a un abeurador i passa finalment a un petit safareig, on es disposa d'una llosa inclinada per rentar la roba. Encara es conserven clavades al parament del mur, les anelles per lligar els animals, cavalls o mules.

## Referències

* ↑ «Font, safareig i abeurador de l'Ametlla de Segarra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Landavran

Landavran (en bretó Landavran) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 536 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 210 | 226 | 229 | 239 | 330 | 399 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Noël Divay | |
| 2008- | Fabrice Loncle | |
# Cançó d'amor i de guerra

Cançó d'amor i de guerra és una sarsuela catalana en dos actes, que es va estrenar el 16 d'abril de 1926 al Teatre Nou (Avinguda del Paral·lel) de Barcelona i es va convertir en el primer gran èxit del compositor valencià Rafael Martínez i Valls. El text és de Lluís Capdevila i Víctor Mora.
Creada l'any 1926 en plena dictadura de Primo de Rivera, es titulà inicialment "Els soldats de l'ideal", però la situació política feu que l'obra es prohibís abans de l'estrena. Sembla que aquest nom (la "ideal" era la revolució republicana francesa) no va agradar gens al governador civil, el general Milans del Bosch, i en una reunió presidida per ell mateix, els autors de la sarsuela van decidir de canviar-ne el nom pel que ara coneixem.
Després de la guerra civil va ser prohibida però, malgrat tot, va ser una de les obres de teatre en català que més aviat va aconseguir de poder-se representar.

## Argument

L'acció es desenvolupa en una farga situada en un poble indeterminat del Vallespir, l'any 1793, en plena Revolució Francesa. L'argument de l'obra se centra en la història d'amor entre dos joves, l'Eloi i la Francina, que veuen com els seus destins se separen a causa d'un inesperat infortuni, ja que el fill del batlle Ridau es proposa com a objectiu de maridar-se amb Francina costi el que costi.
D'aquesta manera la trama principal descobreix les disputes i contrarietats que es produeixen dins aquest triangle amorós, alhora que il·lustra l'agitat moment històric que convulsava la França de final del segle xviii.

## Discografia

* La sarsuela catalana: les nostres veus retrobades, vol. 17, Cancó d'amor i de guerra amb Tana Lluró, Emilio Vendrell, Pablo Gorgé, Josep Llimona, Albert Cosin, reedició en CD del 2000 del disc històric d'Aria Recordings.
* 1926 (Odeón), amb Tana Lluro i Emili Vendrell.
* 1930 (Regal), amb Josefina Bugatto i Ignasi Cornadó, dirigits per R. Lamote de Grignon.
* 1956 (Alhambra) amb Lina Richarte, Amadeu Casanovas i Manuel Ausensi; Coral Sant Jordi, dirigida per Oriol Martorell; Orquestra Simfònica, dirigida per Ricard Lamote de Grignon.
* 1974 (Columbia), amb Montserrat Caballé, Josep Carreras i Vicent Sardinero; Orfeó Gracienc, dirigit per Antonio Pérez Simó; i Orquestra Simfònica de Barcelona, dirigida per Antoni Ros-Marbà.
* 2017 (Musica Global), amb Marta Mathéu, Roger Padullés, Toni Marsol, Ricard Sabata, Laura Escudé, Simfònica de Cobla i Corda, Coral Polifònica de Puig-reig. Direcció musical: Francesc Cassú

## Referències

* ↑ La sarsuela catalana; les nostres veus retrobades; vol.17
* 1 2 3 4 «La Zarzuela».
* ↑ «Cançó d'amor i de guerra». Arxivat de l'original el 2017-12-15. [Consulta: 15 desembre 2017].

## Enllaços externs

* La cantant Salomé interpreta la celebrada sardana de Cançó d'amor i de guerraCançó d'amor i de guerra.
* La soprano Marta Mathéu va enregistrar aquesta obra l'any 2017. (vídeo)
# Lacus

En astrogeologia, lacus (plura llacus; abr. LC) és una paraula llatina que significa «llac» que la Unió Astronòmica Internacional (UAI) utilitza per indicar petites planes, generalment més fosques que els territoris circumdants, presents a la superfície lunar, segons un ús manllevat de l’astrònom italià Giovanni Riccioli, qui va dibuixar el primer mapa lunar realitzat mai.
El terme es va estendre més tard també a altres tipus d’objectes: els llacs d’hidrocarburs de Tità descoberts per la sonda Cassini i els dipòsits de nitrogen congelats a Plutó.
També hi ha algunes característiques d’albedo a Mart el nom del qual inclou la paraula lacus: Hyperboreus Lacus, Ismenius Lacus, Moeris Lacus, Niliacus Lacus, Phoenicis Lacus, Sithonius Lacus, Solis Lacus, Tithonius Lacus

## Referències

* ↑ Gazetteer of Planetary Nomenclature. «Descriptor Terms (Feature Types)» (en anglés). International Astronomical Union (IAU) Working Group for Planetary System Nomenclature (WGPSN).
# Xamil

Xamil és el nom dels següents personatges:
* Xamil Bassàiev, primer ministre de Txetxènia i després cap de la resistència txetxena a l'ocupació russa fins a la seva mort el 2006
* Imam Xamil, imam del Daguestan i Txetxènia 1834-1859
# La Paz (escultura)

La Paz és una escultura urbana al carrer Tigre Juan del barrio de La Carisa, pertanyent a La Corredoria (població de la parròquia d'Oviedo (Astúries, Espanya). Fou esculpida el 1995 per l'artista aficionat ovetense, Emilio García, "Escotet". El conjunt escultòric està format per una piràmide constituïda per plaques de vius colors (blau, groc i vermell), que descansen en una base hexagonal que s'utilitza com a banc. A la part més elevada de la piràmide, un colom, en actitud de vol, desenganxa de tres mans obertes.

## Referències

* 1 2 3 http://www.vivirasturias.com/quehacer/Oviedo/Qu%C3%A9+hacer%7CPatrimonio+civil%7CEsculturas/es Arxivat 2014-08-11 a Wayback Machine.
* 1 2 «Escultura p�blica en Oviedo». Arxivat de l'original el 2014-07-17. [Consulta: 27 desembre 2018].
* ↑ http://www.turismoviedo.es/
# Xantoxenita

La xantoxenita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup whiteïta. Va ser descoberta l'any 1949 i rep el seu nom del grec xanthos, groc, i oxenite, en al·lusió a la seva semblança a la cacoxenita.

## Característiques

La xantoxenita és un fosfat hidratat de calci i ferro amb fórmula Ca₄Fe₂$^{3+}$(PO₄)₄(OH)₂·3H₂O. Cristal·litza en el sistema triclínic, i la seva exfoliació és perfecta. Pertany al grup whiteïta de minerals. La seva duresa a l'escala de Mohs és de 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la montgomeryita pertany a «08.DH: Fosfats amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ < 1:1» juntament amb els següents minerals: minyulita, leucofosfita, spheniscidita, tinsleyita, jahnsita-(CaMnFe), jahnsita-(CaMnMg), jahnsita-(CaMnMn), keckita, rittmannita, whiteita-(CaFeMg), whiteita-(CaMnMg), whiteita-(MnFeMg), jahnsita-(MnMnMn), kaluginita, jahnsita-(CaFeFe), jahnsita-(NaFeMg), jahnsita-(NaMnMg), jahnsita-(CaMgMg), manganosegelerita, overita, segelerita, wilhelmvierlingita, juonniita, calcioferrita, kingsmountita, zodacita, montgomeryita, arseniosiderita, kolfanita, mitridatita, pararobertsita, robertsita, sailaufita, mantienneita, paulkerrita, benyacarita, mahnertita, andyrobertsita, calcioandyrobertsita, englishita i bouazzerita.

## Formació i jaciments

És un mineral secundari resultant de l'alteració de la trifilita en pegmatites granítiques. Sol trobar-se associada a altres minerals com: apatita, whitlockita, childrenita, eosforita, laueita, strunzita, stewartita, mitridatita, ambligonita i siderita.

## Referències

* ↑ «Xanthoxenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 juliol 2015].
* ↑ «Xanthiosite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 21 juliol 2015].
* ↑ «Whiteite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 juliol 2015].
# Zurich Insurance Group

Zurich Insurance Group Ltd. és una empresa d'assegurances suïssa, normalment coneguda simplement com a Zurich, que té la seu central a Zúric. La companyia és l'asseguradora més gran del país. A data de 2017, el grup és la 91a empresa pública més gran del món segons Forbes i el 2011 estava al 94è lloc de les 100 marques principals d'Interbrand.
Zurich és una companyia d'assegurances global que està organitzada en tres segments de negocis troncals: assegurança general, vida global i agricultura. Zurich té gairebé 54.000 treballadors que serveixen a clients de més de 170 països de tot el món. La companyia està llistada a SIX Swiss Exchange.

## Referències

* ↑ "Zurich Says Board Will Propose Ackermann as Chairman", Bloomberg.com, 13 març 2012
* ↑ "The World's Biggest Public Companies" Forbes.com
* ↑ "Best Global Brands 2011" Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine., Interbrand
* ↑ "About us", Zurich.com

## Enllaços externs

* Zurich Insurance Group - Lloc web oficial
# Zurg

Zurg, o Kufra és una llengua amaziga extingida. Era parlada a la vila de Kufra al sud-oest de Líbia.

## Referències

* ↑ Blench (2001) "Types of language spread and their archaeological correlates: the example of Berber", Origini XXIII, p. 186. Retrieved 2015 October 26.