OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Referèndum d'independència de Mongòlia de 1945

El referèndum d'independència de Mongòlia de 1945 va ser un referèndum d'independència que es va celebrar en la República Popular de Mongòlia el 20 d'octubre de 1945. Va ser aprovat pel 100% dels votants, sense vots en contra, segons les estadístiques oficials. La participació va ser del 98,5%.

## Context

Mongòlia s'havia independitzat de facto de la República de la Xina en la revolució mongola de 1921. Aquest any, les últimes tropes xineses a Mongòlia havien estat expulsades pel general rus blanc Roman Ungern von Sternberg, la qual cosa va provocar la intervenció soviètica. La República Popular de Mongòlia era en la pràctica un estat satèl·lit no reconegut de la Unió de Repúbliques Socialistes Soviètiques (URSS). Cap al final de la Segona Guerra Mundial, l'URSS va pressionar a la Xina perquè reconegués oficialment l'statu quo, amenaçant d'avivar el panmongolisme dins de la Xina. En el Tractat d'Amistat i Aliança sinosoviètic, signat el 14 d'agost de 1945, la Xina va acceptar reconèixer la independència de Mongòlia després de l'èxit d'un referèndum.

## Resultats

El referèndum va ser aprovat pel 100% dels votants, aparentment sense vots en contra, segons les estadístiques oficials. La participació va ser del 98,5%.

## Conseqüències

Fins al final de la Segona Guerra Mundial, l'URSS fou l'únic país del món que reconeixia la independència mongola.
La República Popular de la Xina va establir relacions diplomàtiques amb Mongòlia el 16 d'octubre de 1949, i totes dues nacions van signar un tractat fronterer en 1962. Amb la ruptura sinosoviètica, Mongòlia es va alinear amb la Unió Soviètica i va sol·licitar el desplegament de forces soviètiques, la qual cosa va suscitar preocupació per la seguretat a la Xina.
Més tard, Mongòlia va aconseguir el reconeixement internacional en gran part amb l'ajuda de l'URSS.
La República de la Xina (Taiwan) no la va reconèixer fins al 2002.

## Referències

* ↑ Nohlen et al., p490.
* 1 2 Nohlen et al., p491.
* ↑ Kuzmin, S.L. History of Baron Ungern: an Experience of Reconstruction. Moscow, KMK Sci. Pres, p.156-293. - ISBN 978-5-87317-692-2
* 1 2 Eric, A. Hyer «HAUNTED BY HISTORY: CHINA AND ITS NORTHWESTERN NEIGHBOURS». Historia Actual Online, 7, 2005, pàg. 87. ISSN: 1696-2060.
* ↑ «China-Mongolia Boundary». International Boundary Study. The Geographer, Bureau of Intelligence and Research, 173, 01-08-1984, pàg. 2–6. Arxivat de l'original el 2006-09-16 [Consulta: 16 juny 2008]. Arxivat 2006-09-16 a Wayback Machine.
* ↑ «Mongolia-China relations». Library of Congress. Arxivat de l'original el 2017-08-01. [Consulta: 15 juny 2008].
* ↑ «Международное признание независимого статуса Монголии». [Consulta: 21 novembre 2023].
* ↑ «Major Taipei decision alters Mongolia's status». China Post, 27-02-2002. Arxivat de l'original el 21 gener 2021. [Consulta: 5 febrer 2008].
* ↑ «Mongolian office to ride into Taipei by end of the year». Taipei Times, 11-10-2002. Arxivat de l'original el 10 febrer 2009. [Consulta: 5 febrer 2008].

## Bibliografia

* Dieter Nohlen, Florian Grotz & Christof Hartmann (2001). Elections in Asia: A data handbook, Volume II. ISBN 0-19-924959-8.
# Rajgarh (ciutat)

Rajgarh és una ciutat i nagar panchayat a Madhya Pradesh, capital del districte de Rajgarh. Està situada a 22° 41′ N, 74° 57′ E﻿ / ﻿22.68°N,74.95°E﻿ / 22.68; 74.95 a la riba del riu Newaj afluent del Parbati. Segons el cens del 2001 tenia 23.927 habitants. El 1901 tenia 5.399 habitants. La ciutat fou fundada vers 1660 pel Rawat Mohan Singh que hi va establir la capital de l'estat dels rajputs del clan Umat, abans situada a Ratanpur. L'antiga residència dels rages és l'edifici més notable de la població.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Ramon Mayoral i Manero

Ramon Mayoral i Manero (Barcelona, 12 de juliol de 1916 - Igualada, 28 de febrer de 2006) fou un futbolista català de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Va començar a la UE Sant Andreu. Acabada la guerra civil va passar al FC Barcelona, club amb el qual disputà tres partits al Campionat de Catalunya. Durant la temporada 1941-42 jugà amb el Deportivo de La Coruña a primera divisió. Entre 1942 i 1944 jugà al Gimnàstic de Tarragona. Posteriorment jugà a diversos clubs modestos catalans, com el CD Tortosa, CF Igualada, FC Palafrugell o UE Sants.

## Referències

* 1 2 3 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Ramon Menezes Hubner

Ramon Menezes Hubner, conegut futbolísticament com a Ramon, (Contagem, Brasil, 30 de juny de 1972) és un futbolista brasiler. Va disputar 5 partits amb la selecció del Brasil.

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Bartomeu Cucala

Bartomeu Cucala (Sant Mateu del Maestrat, finals segle xv-?) va ser un escriptor religiós valencià.
Prevere, mestre en teologia i escriptor religiós allunyat de l'erasmisme. Va ser l'autor del tractat de confessió Baculus clericalis, obra molt profitosa [...] per a confessar, més encara [...] per a bé confessar-se, que va ser imprès a València el 1524. El text que va assolir molta importància a la formació del baix clergat, generalment poc instruït, i dels penitents laics d'una forma amena i breu. Gràcies al seu èxit, va ser reimprès diverses vegades a València, Barcelona i Saragossa, durant el segle xvi, entre els anys 1529 i 1563, en català, castellà i llatí.

## Referències

* 1 2 3 4 «Bartomeu Cucala». Diccionari de la literatura catalana. Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 23 abril 2020].
* 1 2 3 Querol Col, Enric. Estudis sobre cultura literària a Tortosa a l'edat moderna. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2006, p. 121.
* ↑ Redacció «Normalització impulsa la publicació d'un estudi sobre el 'Baculus clericalis', un tractat del s. XVI». Vilaweb, 10-04-2017.
# Daniela Veronesi

Daniela Veronesi (Parma, 13 de juny de 1972) va ser una ciclista de San Marino, professional del 1999 al 2004.

## Palmarès

* 1999
** Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2000
** Vencedora d'una etapa al Gran Bucle
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Mallorca
* 2001
** Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Daniele Colli

Daniele Colli (Rho, Milà, Llombardia, 19 d'abril de 1982) és un ciclista italià, professional des del 2005 i actualment a l'equip Qinghai Tianyoude.

## Biografia

Daniele Colli es va començar a fer conegut en guanyar el campionat italià en ruta júnior de 1999 per davant d'un desconegut Damiano Cunego. La seva potència li va servir per guanyar algunes curses sub-23, com el Giro del Canavese de 2003 o el Gran Premi della Liberazione i el Trofeu Alcide Degasperi de 2004. Aquests bon resultats el van dur a fitxar per l'equip Liquigas-Bianchi el 2005 i poder així disputar les curses del ProTour. La primera temporada fou prou bona, però no evolucionà i això el va dur a quedar sense contracte a primers del 2008. Posteriorment passà per diversos equips fins que el 2013 fitxà pel Vini Fantini-Selle Italia. Durant la disputa del Giro d'Itàlia de 2015 es va veure implicat en una caiguda quan xocà amb un teleobjectiu d'un espectador que li provocà una fractura d'húmer.

## Palmarès

* 1999
** Campió d'Itàlia júnior en ruta
** 1r al Gran Premi dell'Arno
* 2000
** 1r al Tour al País de Vaud
* 2003
** 1r al Giro del Canavese
* 2004
** 1r al Trofeu Alcide Degasperi
** 1r al Gran Premi della Liberazione
** 1r al Memorial Guido Zamperoli
** 1r al Gran Premi de la vila de Conegliano
* 2008
** Vencedor d'una etapa al Tour de Szeklerland
* 2011
** Vencedor de la classificació per punts al Brixia Tour
* 2012
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Àustria
* 2015
** 1r a la Volta a la Xina I i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Hokkaidō

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2014. Abandona (16a etapa)
* 2015. Abandona (6a etapa)

## Referències

* ↑ «La espeluznante lesión de Daniele Colli en el Giro». El Mundo Deportivo, 15-05-2015 [Consulta: 18 maig 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Daihatsu Cast

El Daihatsu Cast (ダイハツ・キャスト, Daihatsu Kyasuto) és una kei car de la marca d'automòbils japonesa Daihatsu produït des de 2015 fins a l'actualitat (2020). Aquest model és el successor natural del Naked i del Sonica. Des del 2016, la marca Toyota també produeix aquest model amb el nom de Toyota Pixis Joy (トヨタ・ピクシス ジョイ, Toyota Pikushisu Joi), sent en aquesta marca el successor del Pixis Space. El març de 2020 les versions Sport i Activa, així com les seues equivalents a Toyota van deixar-se de produir.

## Descripció general

El Cast va començar a produir-se el setembre de 2015 a la planta de la marca a la prefectura d'Oita i va ser llançat al mercat amb tres versions diferenciades, però amb la mateixa carrosseria de cinc portes: Activa, amb uns detalls de carrosseria pròpis d'un SUV, Sport d'estil esportiu com el seu propi nom indica i Style, d'estil urbà i refinat, amb detalls cromats a la carrosseria. Indistintament de la versió, la motorització és la mateixa a les tres. Les variants Sport i Activa de la gama Daihatsu, així com els seus equivalents de la Toyota, han estat substituïdes el març de 2020 degut a que les dues han estat substituïdes a la gama pel Taft, amb el seu estil esportiu i tot-terreny.
La motorització del model consisteix en un motor triciñíndirc de 658 centimetres cúbics atmosfèric o amb turbocompressor que atorga 51 i 63 cavalls respectivament. Només hi ha disponible una transmissió CVT, tot i que a l'acabat Sport amb una caixa manual de 7 velocitats. Totes les variants es comercialitzaven amb tracció davantera o 4WD.

## Referències

* ↑ «TOYOTA、新型軽乗用車ピクシス ジョイを発売 | トヨタ自動車株式会社 公式企業サイト».
* ↑ «Launch of New Mini Passenger Vehicle CAST». Daihatsu Motor Co., Ltd. Arxivat de l'original el 6 novembre 2015. [Consulta: 20 novembre 2016]. Arxivat 6 de novembre 2015 a Wayback Machine.
* ↑ «Data Book 2016». Daihatsu Motor Co., Ltd. Arxivat de l'original el 19 octubre 2016. [Consulta: 20 novembre 2016]. Arxivat 19 October 2016$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «2016 Daihatsu Cast Activa 2WD all versions specifications and performance data». automobile catalog. [Consulta: 20 novembre 2016].
* ↑ «2016 Daihatsu Cast Style 4WD all versions specifications and performance data». automobile catalog. [Consulta: 20 novembre 2016].
# Degree Confluence Project

El Degree Confluence Project (nom anglès per Projecte de Confluència de Graus) és un projecte internacional que consisteix a visitar, amb l'ajuda d'un receptor GPS, tots els punts d'intersecció entre meridians i paral·lels amb un nombre enter de graus de longitud i latitud.

## Principis del projecte

A la Terra existeixen 64.442 punts d'intersecció entre meridians i paral·leles enters, 21.541 sobre terra, 38.411 al mar i 4.490 sobre els casquets polars. L'objectiu del projecte és visitar-los tots, aconseguint un mostrari del globus terrestre.
Es diferencien els punts d'intersecció primaris i els punts d'intersecció secundaris. Una intersecció és primària només si és sobre terra ferma, o a la vista de terra. A grans altituds els punts es poden considerar secundaris degut a la seva dificultat. A latituds elevades, en els casquets polars, només alguns punts són considerats com a primaris per tal d'evitar tenir diversos punts primaris massa propers un de l'altre.

## Visita dels punts d'intersecció

L'indret precís d'una intersecció és determinada per un receptor GPS. Per poder aconseguir una visita reeixida, el visitant ha d'arribar a menys de 100 m del punt d'intersecció (segons el Sistema Geodèsic Mundial WGS 84), treure almenys dues fotografies (una del receptor GPS indicant la posició ple de zeros decimals, i l'altre dels voltants del punt) i escriure un resum de la seva expedició sobre l'indret. Si el visitant no aconsegueix complir amb aquestes condicions, per exemple perquè el punt és inaccessible, la visita és inscrita com a incompleta.
És possible inscriure una visita d'un punt ja visitat prèviament. De fet, nombrosos punts ja han estat visitats diverses vegades, especialment a l'Amèrica del Nord i a Europa. Aquestes visites múltiples poden ser un registre de les evolucions produïdes en el lloc. Altres llocs de difícil accés queden encara pendents. Es tracta de llocs amb condicions climàtiques extremes, una altitud elevada, un bosc dens, una extensió desèrtica o amb conflictes locals que són obstacles per a una visita.

## Exemples

* A Catalunya hi ha tres punts terrestres: Vilanova de Meià (42° N, 1° E﻿ / ﻿42°N,1°E﻿ / 42; 1), Santa Maria de Merlès (42° N, 2° E﻿ / ﻿42°N,2°E﻿ / 42; 2) i Corçà (42° N, 3° E﻿ / ﻿42°N,3°E﻿ / 42; 3).
* Al País Valencià n'hi ha dos: Aiora (39° N, 1° O﻿ / ﻿39°N,1°O﻿ / 39; -1) i Castelló de la Plana (40° N, 0° E﻿ / ﻿40°N,0°E﻿ / 40; 0).
* A les illes Balears n'hi ha un: Ferreries (40° N, 4° E﻿ / ﻿40°N,4°E﻿ / 40; 4).
* Punt més alt: Küba, a la Regió Autònoma del Tibet, amb 5.835 m d'altitud (33° N, 80° E﻿ / ﻿33°N,80°E﻿ / 33; 80).
* Intersecció de la línia equatorial i el meridià de Greenwich: al golf de Guinea (0° N, 0° E﻿ / ﻿0°N,0°E﻿ / 0; 0).

## Referències

* Web del Degree Confluence Project
* ↑ Punts d'intersecció de Catalunya
* ↑ Punts d'intersecció del País Valencià
* ↑ Punts d'intersecció de les Balears
* ↑ Visita del punt 33,80
* ↑ Visita del punt 0,0
# Ramon de Grevalosa

Ramon de Grevalosa fou un noble català, Senyor de Castellar, es va casar amb Elionor de Josa, filla de Guillem de Josa. Van firmar capítols matrimonials el 4 de febrer de 1420 i van tenir almenys un fill a Guillem Ramon de Grevalosa i Josa. Ramon de Grevalosa va morir aviat, i la seva dona Elionor es va casar en segones núpcies amb Guillem de Pinós.

## Referències

* ↑ B. Mestre, ms, Fr. X. de Garma
* ↑ Mil Anys d'història, Castell de Castellar- Roser Parcerises i Colomer ISBN 978-84-9375217-0

## Bibliografia

* Llibre del Veguer de Manresa, Arxiu Comarcal del Bages
* Llibre dels Grevalosa, Arxiu Comarcal del Bages
# Bolxaia Alekséievka

Bolxaia Alekséievka (en rus: Большая Алексеевка) és un poble de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 234 habitants.

## Referències

* ↑ Село Бобяково на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
* ↑ Расстояние от Анны до Бобякова
# Belter

Belter (Discs Belter) fou una empresa discogràfica catalana fundada el 1954 a Barcelona. Era coneguda per l'edició d'artistes de pop, cançó espanyola i música lleugera com Manolo Escobar, Lola Flores, Víctor Manuel, Josep Guardiola, Salomé o Conchita Bautista i de cantants llatinoamericans com Antonio Machín o Carlos Gardel.
El nom de la companyia prové de les contraccions de Bel (Isabel) i Ter (Teresa), nom de les dones dels fundadors, Joaquín Alfonso Navas i Josep Ramon Batalla Altayó.
La millor facturació de Belter va superar els 1.300 milions de pessetes fins que a partir dels anys setanta va decréixer l'interès del públic pels intèrprets del gènere espanyol. Es va recuperar a principis dels anys vuitanta gràcies a èxits aïllats, com la contractació de Raimon, el grup infantil Parchís, la Orquestra Encantada i "Marfil". No obstant això, l'arribada massiva de la música rock i la implantació gradual de les multinacionals del disc van arraconar Belter que es va orientar cap a l'edició de produccions marginals.
Belter formava part d'un grup d'empreses, juntament amb la fàbrica de discos Fabricsa (antiga Emi-Odeon) i la fàbrica de cassets Duplicsa, sent l'accionista majoritari Lluís Portabella Ràfols, amb una participació del 19%. L'any 1983 va ingressar 750 milions de pessetes i el 7 de novembre de 1984 va presentar suspensió de pagaments.

## Referències

* 1 2 Gámez, Carles «Achi-li-pu-po-ro-pom-pom-achilipú-porompompero». La Vanguardia, 20-11-2013, p. 30 [Consulta: 27 abril 2016].
* 1 2 3 «Con Belter muere la empresa reina del disco». El País, 09-12-1984 [Consulta: 27 abril 2016].
* ↑ «Suspende pagos la discográfica Belter, con un pasivo de 1.100 millones». El País, 07-11-1984 [Consulta: 27 abril 2016].
* ↑ «Suspendió pagos Discos Belter, con un pasivo de 1.160 millones». La Vanguardia, 07-11-1984 [Consulta: 27 abril 2016].
# Ramoth-Gilead

Ramoth-Gilead o Ramot Galaad fou una ciutat de l'antiga Palestina, al territori de la tribu Gad, assignada a lloc de refugi primer per Moisès i després per Josuè. Fou una ciutat dels levites de la família de Merari. El rei Acab hi va morir intentant recuperar la ciutat als assiris. La seva situació no es coneix, però Eusebi la situa a poc més de 20 km a l'oest de Filadèlfia.
# Bola 9

Bola 9 (en anglès: nine-ball, de vegades escrit 9-ball) és una modalitat contemporània de billar americà, amb els inicis històrics arrelats als Estats Units i traçables als anys vint del segle xx.
El joc es pot jugar tant en entorns socials com lúdics, per qualsevol nombre de jugadors (generalment un contra un), i pot estar subjecte a les normes acordades prèviament, o a les establertes en la lliga o torneig en qüestió.
Durant gran part de la seva història aquesta especialitat ha estat coneguda com un joc d'aposta, tant en entorns professionals com recreatius, però s'ha acabat establint com a alternativa legítima a les modalitats bola 8 i pool continu, així com a altres jocs de competició.
En les darreres dècades, la bola 9 s'ha convertit en la modalitat dominant en billar professional a la World Pool-Billiard Association, a la Women's Professional Billiard Association i a la Professional Professional Poolplayers Association dels Estats Units. Les partides són ràpides, adequant-se a les restriccions dels temps televisius.

## Referències

* ↑ Billiards: The Official Rules and Records Book. 50th Anniversary Commemorative. Coralville, IA: Billiard Congress of America (BCA), 1998, p. 26.

## Enllaços externs

* WPA/BCA World Standardized Rules (for nine-ball) a Wayback Machine (archived 2004-11-23)
* Historical nine-ball and ten-ball match videos (by year) a Wayback Machine (archived 2015-01-11)
# Bola d'escriure

La bola d'escriure (nom original en danès Skrivekugle) és la primera màquina d'escriure fabricada en sèrie del món. Va ser desenvolupada el 1865 pel pastor danès Hans Rasmus Johann Malling Hansen (1835-1890) i patentada el 1870. El Museu de la Tècnica de l'Empordà en conserva un dels rars exemplars conservat en bon estat. No només és una de les màquines mes cares en l'actualitat, valorada en desenes de milers d'euros, sinó també, des del punt de vista de l'estètica industrial, una de les més estètiques. El filòsof Friedrich Wilhelm Nietzsche va ser un dels primers a utilitzar aquesta eina, que el va ajudar el 1872 quan, quasi cec, ja no podia escriure a la mà.

## Referències

* ↑ Eberwein, Dieter; Avnskog, Sverre. «The most famous of Rasmus Malling-Hansen's inventions: The Writing Ball» (en anglès). The International Rasmus Malling-Hansen Society, 06-10-2027. [Consulta: 6 setembre 2017].
* ↑ Puigbert, Josep «La «joia» de l'empresa». El Punt, 20-02-2010, pàg. 30.
* 1 2 Disser, Monika «Friedrich Nietzsche und das «Experiment Schreibmaschine»» (pdf) (en alemany). Archiv für Stenografie, Textverarbeitung, Informationstechnologie, 2, 2006, pàg. 47-51.
# Bessey-en-Chaume

Bessey-en-Chaume és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 100 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bessey-en-Chaume era de 100 persones. Hi havia 45 famílies, de les quals 15 eren unipersonals (11 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 15 parelles sense fills i 15 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 52 habitatges, 44 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 5 estaven desocupats. 51 eren cases i 1 era un apartament. Dels 44 habitatges principals, 38 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 4 en tenien tres, 17 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 38 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 25 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bessey-en-Chaume el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 4 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 12 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 8 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 12 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 57 persones, 47 eren actives i 10 eren inactives. Les 47 persones actives estaven ocupades(27 homes i 20 dones).. De les 10 persones inactives 4 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 6 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses extractives, 2 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de serveis i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Bessey-en-Chaume hi havia 6 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 951 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bessey-en-Chaume a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bessey-en-Chaume a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.