OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rivoli Veronese

Rivoli Veronese (en vènet Rivołi Veronexe) és un municipi italià, situat a la regió de Vèneto i a la província de Verona. L'any 2010 tenia 2.129 habitants. Limita amb els municipis d'Affi, Brentino Belluno, Caprino Veronese, Cavaion Veronese, Costermano, Dolcè, Sant'Ambrogio di Valpolicella

## Història

La ciutat ha estat sempre un punt de pas important per als que venen des del nord d'Europa per a arribar a la Mediterrània, o viceversa. Hi ha superposades rutes paleolítiques, la Via Clàudia Augusta i el camí imperial de l'edat mitjana. Els primers assentaments, però, pertanyen al neolític.
Ja en 1100 hi havia una fortificació a la Rocca di Rivoli, però no fou escenari de combats importants fins que el 14 de gener de 1797 les tropes de Napoleó I s'hi enfrontaren l'exèrcit austríac, als qui vencé després d'una sagnant batalla tot i que ells tenien superioritat numèrica.
Durant la Guerra de la Independència fou escenari de nous combats: el 1848 algunes divisions de l'exèrcit piemontès va lluitar victoriosament contra les tropes del mariscal austríac Josef Radetzky.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Mirco Campagnari | Lliga Nord |

## Galeria d'imatges

* Campanar de l'església parroquial
* Fortificació austríaca del s.XIX
* Creu i capitell a Gaium

## Personatges il·lustres

* Sara Simeoni, atleta olímpica.
# Suimanga del Kilimanjaro

El suimanga del Kilimanjaro (Cinnyris mediocris) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les muntanyes de l'oest i centre de Kenya i nord de Tanzània.

## Taxonomia

Fins fa poc, el suimanga dels Usambara (Cinnyris usambaricus) i el suimanga de Fülleborn (Cinnyris fuelleborni) , eren considerats una subespècies d'aquest, però ara són considerades espècies diferents.

## Referències

* ↑ «Suimanga del Kilimanjaro». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
* ↑ RCK Bowie, J Fjeldså, SJ Hackett i TM Crowe. 2004. Systematics and biogeography of double-collared sunbirds from the Eastern Arc Mountains, Tanzania. Auk 121: 660–681.
# L'Energia (Sabadell)

L'Energia és una obra noucentista de Sabadell (Vallès Occidental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada al costat de la carretera de Molins de Rei, nau de planta rectangular i coberta a dues vessants a dos nivells. Les dues façanes més estretes tenen l'acabament en arc apuntat, dins del qual hi ha quatre obertures, de gran simplicitat. En una de les façanes laterals hi ha tres xemeneies adossades. A banda i banda de l'edifici hi ha construccions annexes, d'una planta i coberta plana.

## Història

A l'Arxiu Històric Municipal de Sabadell hi ha documentada la data de sol·licitud del permís d'obres (3 d'abril del 1911), així com la data de la concessió, el 5 d'octubre del mateix any. (Datació per font)

## Referències

* 1 2 «L'Energia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2017].
# Sidi Abdel Rahman

Sidi Abdel Rahman (àrab: سيدي عبدالرحمن, Sīdī ʿAbd ar-Raḥmān) es una població d'Egipte a la governació de Matruh.
Sidi Abdel Rahman es famosa per la seva platja, situada a 25 km a l'oest d'El Alamein i a 161 a l'est de Mersa Matruh i és un lloc d'aturada en els viatges des d'Alexandria a l'Oasi de Siwa i Marsa Matruh. El golf de Sidi Abdel Rahman en la Mediterrànea està sent promocionat com a zona turística i s'hi realitzen fortes inversions.
Entre Sidi Abdel Rahman i El Alamein va tenir lloc la Primera Batalla d'El Alamein, durant la Segona Guerra Mundial. El lloc és conegut també on el 30 de setembre de 1942 va ser lloc de la mort de l'as alemany de la Luftwaffe Hans-Joachim Marseille. El lloc està marcat amb una piràmide a 10 km al sud de la població.

## Referències

* ↑ Bakr, Amena. «Egypt revels in tourism boom» (en anglès), 03-09-2008. [Consulta: 5 abril 2023].
* ↑ Tate, Robert. Hans-Joachim Marseille : an illustrated tribute to the Luftwaffe's "Star of Africa". Atglen, PA: Schiffer Military History, 2008. ISBN 978-0-7643-2940-1.
# Sidi Abdelmoumen (Marroc)

Sidi Abdelmoumen (en àrab سيدي عبد المومن, Sīdī ʿAbd al-Mūmin; en amazic ⵙⵉⴷⵉ ⵄⴱⴷⵍⵎⵓⵎⵏ) és una comuna rural de la província de Chichaoua, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 9.007 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Simfonia de les Joguines

La Simfonia de les Joguines, el títol complet de la qual és Cassació en Sol M per a Orquestra i Joguines, és una obra musical amb parts per a joguines que es toca popularment per Nadal i s'utilitza també per a iniciar als infants a la música clàssica.
Durant molt de temps es va creure que era una composició de Joseph Haydn, però estudis posteriors han suggerit que va ser composta per Leopold Mozart a qui s'atribueix formalment en l'actualitat. Tanmateix, encara es disputa la seva autoria i altres compositors han estat proposats com a autèntic autor de la simfonia, inclòs el germà petit de Joseph Haydn, Michael Haydn, que suposadament va aportar moviments a l'obra.
Investigacions recents en un manuscrit aparegut recentment, suggereixen que l'autor podria ser un monjo benedictí austríac anomenat Edmund Angerer (1740-1794), però aquest descobriment encara està en discussió entre els erudits.

## Instrumentació i estructura

La Simfonia de les Joguines està escrita per a orquestra de corda i 7 instruments infantils típics de Berchtesgadener, als Alps bavaresos: Cucut, reclam per a guatlla, trompeteta, tambor, matraca, gallineta i Orgue de campanetes.
L'obra completa consta de set moviments:
* Marche
* Menuetto
* Allegro
* Menuetto
* Allegretto
* Menuetto
* Presto
De tots aquests moviments, el número 3 (Allegro) és el més conegut i és el que ofereix el tema principal de tota la composició.
El sobrenom de "Simfonia de les sorpreses" sembla que prové d'una edició feta el 1813. En aquesta versió només hi apareixen els moviments 3r. Allegro - 4t. Menuetto i 7è. Finale (Presto). És per això que aquests són els únics números que s'interpreten en l'actualitat.

## Referències

* ↑ p. 201, Ewen (1965) David. Upper Saddle River, New Jersey The Complete Book of Classical Music Prentice-Hall
* ↑ Description by Uncle Dave Lewis. «Toy Symphony (Cassation), for toys, 2 oboes, 2 horns & strings in G major (formerly K. 63) – Leopold Mozart | Details, Parts / Movements and Recordings» (en anglès). AllMusic.
* ↑ Benstock, Seymour. Did You Know?: A Music Lover's Guide to Nicknames, Titles, and Whimsy (en anglès). USA: Trafford Publishing, 14 de juny de 2013. ISBN 9781466972926.
* ↑ «15. Wer komponierte die weltbekannte Kindersinfonie?» (en anglès). Arxivat de l'original el 2012-03-01. [Consulta: 16 juny 2020].

## Enllaços externs

* Simfonia de les sorpreses: Audició de la simfonia sencera on line
* Simfonia completa a You Tube
* Article aparegut a la revista musical Mundo Clásico Arxivat 2006-11-27 a Wayback Machine. (castellà)
* Qui compongué la "Simfonia de les joguines"? Arxivat 2008-10-13 a Wayback Machine. (anglès) (alemany)
# Strasburg (Ohio)

Strasburg és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 2.310 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Strasburg tenia 2.310 habitants, 947 habitatges, i 646 famílies. La densitat de població era de 749,5 habitants per km².
Dels 947 habitatges en un 31,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,9% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 31,7% no eren unitats familiars. En el 27,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,6% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 29,6% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 16,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.371 $ i la renda mediana per família de 44.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.171 $ mentre que les dones 20.033 $. La renda per capita de la població era de 16.389 $. Aproximadament el 4,6% de les famílies i el 8,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Strasburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Strasburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Solis Lacus

Solis Lacus és una zona fosca de la superfície marciana, una característica d'albedo. S'hi troba centrada en les coordenades 85° W, 26° S. En el camp de l'astronomia observacional, rep el nom de "l'ull de Mart" o "Oculus", a causa de la regió circumdant coneguda com Thaumasia, de tons més clars, recorda a la pupil·la d'un ull. Solis Lacus és conegut per la variabilitat de la seva aparença, canviant la seva forma i grandària quan esdevenen tempestes de pols.

## Referències

* ↑ "Solis Lacus". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Sophie Scholl - Die letzten Tage

Sophie Scholl – Die letzten Tage (traducció literal al català: "Sophie Scholl – Els darrers dies") és una pel·lícula alemanya de 2005 dirigida per Marc Rothemund i escrita per Fred Breinersdorfer.

## Argument

La pel·lícula aborda els darrers dies de vida de Sophie Scholl, una estudiant de 21 anys membre del col·lectiu clandestí La Rosa Blanca, un grup estudiantil antinazi de resistència no-violenta. El 22 de febrer de 1943, Sophie, el seu germà Hans i els membres més destacats de l'organització van ser condemnats per alta traïció per un tribunal popular nazi i van morir el mateix dia executats a la guillotina.

## Repartiment

| Actor / Actriu | Personatge fictici |
| Julia Jentsch | Sophie Scholl |
| Fabian Hinrichs | Hans Scholl |
| Gerald Alexander Held | Robert Mohr, membre de la Gestapo |
| Johanna Gastdorf | Else Gebel |
| André Hennicke | Dr. Roland Freisler |
| Florian Stetter | Christoph Probst |
| Maximilian Brückner | Willi Graf |
| Johannes Suhm | Alexander Schmorell |
| Lilli Jung | Gisela Schertling |
| Petra Kelling | Magdalena Scholl |
| Jörg Hube | Robert Scholl |
| Franz Staber | Werner Scholl |

## Premis i nominacions

La pel·lícula va ser presentada a la Berlinale de 2005 i va guanyar l'Os de Plata a la millor direcció i l'Os de Plata a la millor interpretació femenina. El setembre del mateix any, la pel·lícula també va ser nominada a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa.
* Festival Internacional de Cinema de Berlín de 2005
** Os de Plata a la millor direcció: Marc Rothemund
** Os de Plata a la millor interpretació femenina: Julia Jentsch
** Premi del Jurat Ecumènic
* Premis Oscar de 2006
** Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa
* Premis del cinema alemany de 2005
** Millor pel·lícula
** Millor actriu: Julia Jentsch
* Premis del Cinema Europeu de 2005
** Millor actriu: Julia Jentsch
** Premi del públic al millor director: Marc Rothemund
** Premi del públic a la millor actriu: Julia Jentsch
* Premis de cinema Jupiter
** Millor pel·lícula alemanya
** Millor actriu alemanya: Julia Jentsch
** Millor director alemany: Marc Rothemund

## Referències

* 1 2 «Filmdatenbank der Jugendmedienkommission». [Consulta: 24 desembre 2023].
* ↑ «Spieltrieb: Michelle Barthel und Jannik Schümann überzeugen in einem Spiel um Liebe, Triebe, Sex und Macht, das außer Kontrolle gerät | Style One Magazin | Style One Magazin», 04-10-2013. Arxivat de l'original el 2013-10-04. [Consulta: 24 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Sophie Scholl - Die letzten Tage - Lloc web oficial
* Sophie Scholl – Die letzten Tage a Filmportal.de (alemany)
* Fulletó de la pel·lícula de la Deutschen Bundeszentrale für politische Bildung (Format PDF) (alemany)
* Ressenya a moviemaster.de (alemany)
* Roda de premssa a film-zeit.de Arxivat 2009-02-18 a Wayback Machine. (alemany)
# Simone Tanner Chaumet

Simone Tanner Chaumet (França, 1916 - Bouzareah, 25 de maig de 1962) va ser una activista per la pau francesa i voluntària de l'SCI (Servei Civil Internacional) entre 1943 i 1945 a França i entre 1951 i 1956 a Algèria. El 2011, l'Estat d'Israel li va atorgar el títol de “Justos entre les Nacions” per les seves accions per salvar els infants jueus durant la Segona Guerra Mundial.

## Infància

Simone Tanner Chaumet va néixer durant la Primera Guerra Mundial (1914- 1918), però la seva data i lloc de naixement són desconeguts. Mai va conèixer el seu pare, situació que la va afectar durant l'adolescència. La seva mare es va tornar a casar i es va traslladar a Canes amb la seva família. La relació entre Chaumet i el seu padrastre va ser molt intensa. L'any 1942, Simone va associar-se al CLAJ (Club de lleure, acció i joventut) amb el seu amic Jamy Bissérier i el 1943 en va esdevenir la secretària, associat amb les ''Amistats Cristianes'' al Col du Fanget, Alps francesos. Mentre estava treballant allí va salvar la vida d'infants jueus (François Gelbert, Maurice and Charles Wrobel, Gilbert i Maxime Allouche) durant la Segona Guerra Mundial a França.

## Chaumet i l'SCI

L'SCI va ser molt important per a Chaumet i la seva vida. Simone va estar sempre molt interessada en la notícies de l'SCI i va decidir fer-se voluntària. Va ser molt activa a França entre 1945 i 1950 dins d'aquesta associació i va continuar com voluntària de llarga durada a Algèria entre 1951 i 1956. Es va casar amb el secretari de l'SCI Emile Tanner.

## El seu centre educatiu a Bouzareah

Chaumet va investigar sobre aspectes útils de l'educació mentre era voluntària a l'SCI i va obrir una escola a Bouzareah. Volia ajudar a les persones que no sabien llegir ni escriure i als inants que necessitaven una educació. Va treballar molt contra la ignorància.

## Mort i reconeixements

Va ser assassinada el 25 de maig de 1962 a l'inici de la guerra d'independència d'Algèria. El 7 de maig de 2005 es va instal·lar una placa commemorativa al Col du Fanget. Els infants que ella va salvar (François Gelbert, Gilbert i Maxime Allouche) van estar present durant l'acte commemoratiu. Chaumet també ha estat commemorada a Israel per haver salvat la vida de infants jueus durant la Segona Guerra Mundial a França. Finalment, va ser honorada el 24 d'octubre de 2011 amb el premi Justos entre les Nacions a París.

## Referències

* ↑ «| Le comité Français pour Yad Vashem». Arxivat de l'original el 2019-04-03. [Consulta: 6 agost 2019].
* 1 2 3 Rodriguez, Philipp. «Service Civil International - Archives of Service Civil International». [Consulta: 30 juliol 2017].
* ↑ Rodriguez, Philipp. «Simone Tanner-Chaumet - Archives of Service Civil International». [Consulta: 30 juliol 2017].
* ↑ France, ajpn, Hellen Kaufmann, Bernard Lhoumeau, Bordeaux, Aquitaine,. «Simone-Chaumet». [Consulta: 30 juliol 2017].
# Star Crash: xoc de galàxies

Star Crash: xoc de galàxies (títol original: Scontri stellari oltre la terza dimensione) és una pel·lícula estatunidenco-italiana de ciència-ficció dirigida per Luigi Cozzi (amb el pseudònim de Lewis Coates) i estrenada el 1978. Ha estat doblada al català.
Aquesta pel·lícula, vista com un avatar de Star Wars episodi IV: Una nova esperança estrenada un any abans, és una pel·lícula d'exploitation i ha esdevingut per certs cinèfils una pel·lícula de culte.

## Argument

En els confins de l'univers, el malèfic comte Zarth Arn s'oposa a l'Imperi i al seu benèvol emperador. Dos aventurers, Stella Star i Akton, reben de l'emperador la perillosa missió de trobar la base secreta de Zarth Arn…

## Repartiment

* Caroline Munro: Stella Star
* Marjoe Gortner: Akton
* Christopher Plummer: l'Emperador
* David Hasselhoff: Simon, el fill de l'Emperador
* Hamilton Camp: Elle
* Joe Spinell: el comte Zarth Arn
* Anthony Moro: el jove esclau
* Nadia Cassini: la reina de les amazones
* Dirce Funari: una amazona (No surt als crèdits)

## Premis i nominacions

* Nominació al Saturn Award a la millor pel·lícula internacional 1980

## Starcrash 2

El 1981 és estrenada la pel·lícula Starcrash 2, dirigida per Bitto Albertini, però que no pot ser realment considerada com una continuació de Starcrash , malgrat el títol: les dues pel·lícules no tenen res en comú, ni pel càsting, ni per la intriga. Els únics vincles que els uneixen consisteixen en una sèrie de stock-shots (panorames còsmics i plans ràpids de batalles espacials) manllevats per la segon a la primera.

## Referències

* ↑ esadir.cat. Star Crash: xoc de galàxies. esadir.cat.
* ↑ IMDb. Sunburn (en anglès). IMDb.
* ↑ Veure 2 , fitxa crítica a Terror.net.
# Star City

Star City és un despoblat i una antiga ciutat minera estatunidenca de l'actual comtat de Pershing, a Nevada. El lloc està identificat com a Nevada historical marker 231.

## Història

Star City es va fundar el 1861 quan es van descobrir jaciments d'argent a la zona. Durant el seu apogeu de 1864 a 1865 la ciutat va ser la llar de 1.200 persones. També albergava dos hotels, botigues, una oficina de Wells Fargo, una església i més d'una dotzena de saloons. L'oficina de correus va estar en funcionament des d'abril de 1862 fins a setembre de 1868. La mina més gran del districte va ser la mina Sheba, que va produir uns 5 milions de dòlars en plata el 1868. Aquell mateix any el jaciment va començar a esgotar-se: «va ser tan sobtada la seva decadència que el correu diari i l'oficina de telègraf estan encara en funcionament, tot i que tota la població està formada per una sola família».
El 1871 només 78 persones romanien a Star City. Avui els únics vestigis de la ciutat són els fonaments enfonsats i l'equipament rovellat del molí de vent.

## Referències

* ↑ 846108 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Star City (historical) (en anglès)
* ↑ 864379 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Star City Post Office (historical) (en anglès)
* ↑ Paul, Rodman W. Mining frontiers of the Far West, 1848-1880, 1963. ISBN 978-0-8263-0315-8.
* ↑ «Star City». Nevada State Historic Preservation Office. [Consulta: 3 abril 2020].
* ↑ «Map of the Overland Railroad (Early Central Pacific RR)». Barry Lawrence Ruderman Antique Maps Inc.. [Consulta: 4 febrer 2020]. Star City Overland Railroad stop] shown as "OSTAR CITY" on early Map of the Overland Railroad route for the Central Pacific Railroad
# Sphyraena picudilla

Sphyraena picudilla és un peix teleosti de la família dels esfirènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 61 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de l'Atlàntic occidental (des de Bermuda, Florida i les Bahames fins a Uruguai).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Stokesosaure

El stokesosaure (Stokesosaurus) és un gènere de petit tiranosaure primitiu que va viure al Juràssic superior en el que actualment és Utah i Anglaterra. Va ser anomenat en referència al geòleg de Utah William Lee Stokes. S'han recuperat restes fòssils possiblement atribuïbles al stokesosaure de la zona estratigràfica 2. de la formació de Morrison.

## Referències

* ↑ Madsen «A new theropod dinosaur from the Upper Jurassic of Utah». Journal of Paleontology, vol. 48, 1974, pàg. 27–31.
* ↑ Foster, J. (2007). "Appendix." Jurassic West: The Dinosaurs of the Morrison Formation and Their World. Indiana University Press. p. 327-329.

## Enllaços externs

* Stokesosaurus a DinoData.org (anglès)
# Squalius palaciosi

Squalius palaciosi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Guadalquivir.

## Referències

* ↑ Bonaparte, C. L. 1837. Iconografia della fauna italica per le quattro classi degli animali vertebrati. Vol. III. Pesci. Roma. Iconografia, v. 3: Fasc. 19-21, puntata 94-103, 105-109, 5 pls.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.
* ↑ Crivelli, A.J., 1996. The freshwater fish endemic to the Mediterranean region. An action plan for their conservation. Tour du Valat Publication, 171 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Squalius svallize

Squalius svallize és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Croàcia, Bòsnia i Hercegovina, Sèrbia, Albània i Montenegro.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Muus, B.J. i P. Dahlström 1968 Süßwasserfische. BLV Verlagsgesellschaft, Múnic. 224 p.

## Bibliografia

* Crivelli, A.J. 1996 The freshwater fish endemic to the Mediterranean region. An action plan for their conservation. Tour du Valat Publication, 171 p.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Symphurus pelicanus

Symphurus pelicanus és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que viu a l'Atlàntic occidental (des de Florida fins a l'Illa de Trinitat).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Studienka

Studienka és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Bratislava, a l'extrem occidental del país, prop de la frontera amb Àustria.
# Sudan (desambiguació)

«Sudan» té aquests significats:
* Colorant Sudan
* Sudan, estat d'Àfrica, oficialment República del Sudan
* Sudan del Sud, estat d'Àfrica, oficialment República del Sudan del Sud
* Sudan Angloegipci, condomini angloegipci (1898-1956) que avui forma el Sudan
* Sudan Francès, antiga colònia francesa, avui Mali
* Bilad al-Sudan
* Port Sudan, ciutat portuària del Sudan
* Sudan Tribune, portal d'Internet de notícies sobre el Sudan i els països veïns
Viccionari