OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marc Bertomeu Goixens

Marc Bertomeu Goixens és un politòleg català, ex-secretari general de Podem a la ciutat de Barcelona. És fill de Jordi Bertomeu, president executiu de l'Euroleague Basketball.

## Trajectòria

Graduat en Ciències Polítiques a la Universitat Pompeu Fabra i posteriorment va fer un màster en comunicació política i social per Blanquerna - Universitat Ramon Llull. Va exercir de becari a Unió Democràtica de Catalunya. Va ser escollit secretari general de Barcelona després d'un procés de primàries on els membres de Podem van votar candidat per via telemàtica entre el 26 i el 30 de desembre de 2014. A Barcelona van votar 1.813 persones de les 8.457 inscrites (21,44%). D'aquests, 956 van votar l'opció de Bertomeu (59,27%). La segona candidatura Podem per la Dignitat, encapçalada per Monserrat Cutando, va obtenir 209 vots. A principis de 2015 el seu partit descartava participar en solitari en les eleccions municipals de 2015 i finalment van arribar a un acord amb Barcelona en Comú, projecte liderat per Ada Colau. Quan va ser escollit secretari general treballava de becari a mitja jornada en una empresa dedicada a la publicitat.
Bertomeu es va presentar de número dotze de la coalició d'esquerres Catalunya Sí que es Pot a la llista de la circumscripció de Barcelona en les eleccions catalanes de 2015. Posteriorment va treballar com a assessor de CSQP al Parlament de Catalunya, fins que fou acomiadat el maig del 2017.

## Referències

* ↑ «Atrevit». Ara, 03-01-2015, p. 2 [Consulta: 4 gener 2015].
* ↑ «Marc Bertomeu, representante de Podemos en Barcelona, es hijo de la casta». Libertad Digital, 03-01-2015.
* ↑ «2013 Any Zero - Marc Bertomeu». 2013 Any Zero. TV3. [Consulta: 4 gener 2015].
* ↑ Serra, Joan «Entrevista a Marc Bertomeu». Ara, 03-01-2015 [Consulta: 4 gener 2015].
* ↑ «De becari d'Unió a portaveu de Podem, David Fernàndez s'explica a Madrid (i dues retirades a mitges)». El Nacional, 15-10-2015.
* ↑ «Marc Bertomeu será el líder de Podemos en Barcelona». El Periódico de Catalunya, 02-01-2015 [Consulta: 4 gener 2015].
* ↑ Ferrer, Mariona «Els líders amb l'aval d'Iglesias controlaran les grans ciutats» (paper). Ara, 03-01-2015, p. 8 [Consulta: 4 gener 2015].
* ↑ «Podem acomiada Marc Bertomeu com a assessor de Catalunya Sí que es Pot al Parlament». Ara.cat.
# Marc Bertran i Vilanova

Marc Bertran i Vilanova (La Pobla de Segur, 22 de maig del 1982) és un futbolista professional català, que ocupa la posició de defensa, concretament lateral dret. Ha estat internacional amb la selecció espanyola sub-21.

## Carrera esportiva

Es va formar al planter del Club de Futbol Pobla de Segur. Posteriorment, va marxar al planter del RCD Espanyol, on va debutar a Primera divisió amb els pericos la temporada 01/02. Durant les dues campanyes següents no jugà gaire amb l'Espanyol, que el va cedir al Córdoba CF, de Segona Divisió, la temporada 04/05.
Sense continuïtat a l'Espanyol, l'estiu del 2005 fitxa pel Cadis CF, amb qui jugà només un partit abans de marxar a la Lorca Deportiva en el mercat d'hivern. A l'any següent s'incorpora al planter del CD Tenerife. Al quadre canari aconsegueix la titularitat; va jugar 35 partits la temporada 08/09, que culminava amb l'ascens del CD Tenerife a la màxima categoria.
Al juny del 2011 va fitxar pel CA Osasuna.

## Referències

* ↑ Fusté Munich, Joan. Club Futbol Pobla: 80 anys d'història gràfica. Tremp: Garsineu Edicions, 2002. ISBN ISBN 84-95194-48-1.

## Enllaços externs

* Web Oficial
* Fitxa del jugador
# Malik (Elefant)

Malik (Bioparc València, 14 de març de 2024) és un elefant africà nascut en Bioparc València. És el segon nascut a aquest parc i al País Valencià, després de Makena, nascuda el 2022.
Malik va nàixer després de 651 dies de gestació, a les 2:14 hores de 14 de març de 2024. La seua mare és Maja, una de les sis elefantes en capacitat de criar de la manada. El part es va produir de forma natural i sense incidències.
Es va obrir una votació per a triar el nom de l'elefant, les tres opcions eren Malik, Meru i Makonnen. Amb més de 7.000 vots finalment va guanyar l'opció Malik, que significa rei en àrab.

## Referències

* ↑ «Nit d'entusiasme a BIOPARC València pel part “en viu” d'un segon elefant». Bioparc, 14-03-2024.
* ↑ «Nace un segundo elefante africano en Bioparc Valencia con casi cien kilos de peso» (en castellà). 20Minutos, 14-03-2024.
* ↑ «El segon elefant nascut a BIOPARC València es dirà Malik». Bioparc, 29-04-2024.
# Macrourus holotrachys

Macrourus holotrachys és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes que es troba des de l'est del Riu de La Plata fins a les Illes Malvines i Geòrgia del Sud.
És un peix d'aigües profundes que viu entre 300-1400 m de fondària. Els mascles poden assolir 80 cm de llargària total.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ «Macrourus holotrachys». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
# Mario Javier Saban

Mario Javier Saban (Buenos Aires, 1966), teòleg argentí d'origen sefardita. La família de Saban és descendent de jueus espanyols refugiats a l'Imperi Otomà el 1492. L'any 1987 va començar les seves investigacions històriques sobre els orígens jueus de les famílies tradicionals argentines, publicant la seva primera obra, Jueus Conversos (1990), que va arribar al grau de best-seller.
L'any 1991 va publicar el seu segon llibre Els Hebreus nostres Germans Majors o Jueus Conversos II, que és la continuació de la seva primera obra. El 1992 va sortir a la llum Els Marrano i l'economia en el Rio de la Plata o Jueus Conversos III. El 1993, Mil preguntes i respostes sobre el judaisme espanyol i portuguès. Entre 1996 i 2000 es va exercir com a professor-ajudant d'Història del Dret Argentí a la Universitat de Buenos Aires, i el 1994 va publicar la seva cinquena obra, Les arrels jueves del cristianisme.
L'any 2002 es va instal·lar a Espanya, on ulteriorment publicà El judaisme de Sant Pau (2003) i El dissabte hebreu al Cristianisme (2004). En aquests últims llibres va realitzar una profunda investigació sobre la separació del cristianisme del món jueu entre els segles I i II.
En aquests anys és designat secretari de l'Entesa judeocristiana de Catalunya i després professor de "Interpretació Mística de la Torà" en l'Ordre de Càbala del Sender Interior (OCSI). L'any 2005 va publicar la seva vuitena obra, que constitueix una filosofia de la història jueva, titulada La Matriu Intel·lectual del judaisme i la Gènesi d'Europa. L'any 2006 la Fundació de la Universitat de Lleida va crear sota la seva direcció el curs de Pensament hebreu, i l'octubre del mateix any va ser designat vicepresident de l'organització Tarbut d'amics de la cultura hebrea de Lleida.
El juny 2007 va fundar l'organització Tarbut Sefarad, de la qual és president. L'agost de 2007 va publicar La cronologia del pensament jueu. El gener de 2008 va ser elegit professor i director de la càtedra "David Melul" per a la difusió del judaisme a Espanya. El març de 2008 es va doctorar en filosofia per la Universitat Complutense de Madrid.
El juny de 2008 va publicar el seu desè llibre, fruit de la seva tesi doctoral, titulat Rambam: El Genio de Maimònides, basat en el seu estudi de la Guia dels perplexos i les controvèrsies internes del judaisme. El setembre de 2008 va publicar El judaisme de Jesús, extens treball dedicat al pensament de Jesús i la seva relació amb el judaisme.

## Enllaços externs

* Lloc oficial de Mario Saban
* Tarbut Sefarad
* El judaisme de Jesús

## Bibliografia

* Saban, Mario Javier (2008). El judaísmo de Jesús. Buenos Aires: Editorial Saban.
# Marco Airosa

Marco Airosa (Luanda, 6 d'agost de 1984) és un exfutbolista angolès de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de futbol d'Angola.
Pel que fa a clubs, destacà a CD Nacional i AEL Limassol.

## Referències

* ↑ «Angola announce World Cup squad». BBC Sport, 14-05-2006. [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ Marco Airosa Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Matheus dá três pontos» (en portuguès). Correio da Manhã, 01-12-2008 [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ «Chipre: sotaque português na festa do título do AEL» (en portuguès). Mais Futebol, 05-05-2012. [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ Marco Airosa a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Marco Airosa, Fitxa a Soccerway
# Martin Dempsey

Martin Edward Dempsey va ser el President de l'Estat Major Conjunt dels Estats Units l'1 d'octubre de 2011 al 24 de setembre de 2015. Es va convertir en el cap de l'Estat Major Conjunt, després de servir més recentment com a cap de l'Exèrcit de la 37a Gabinet. Així mateix també es va exercir com a comandant interí del Comandament Central dels Estats Units.
# Maria (desambiguació)

«Maria» té aquests significats:
* Maria, diversos noms.
* Verge Maria
** Ave Maria
** Companyia de Maria, diversos ordes religiosos.
** Societat de Maria, diversos ordes religiosos.
* Geografia:
** María, municipi d'Andalusia
** l'illa Maria Est (a l'arxipèlag de les Tuamotu)
** Illots Maria a les illes Australs.
* Altres
** Marihuana, cànnabis.
** Galeta maria

## Vegeu també

* Santa Maria
* Mària
# Mongomo

Mongomo o també Mongomo de Guadalupe és un municipi de Guinea Equatorial, de la província de Wele-Nzas a la Regió Continental. Es troba a uns 4 kilòmetres de la frontera amb el Gabon. El 2005 tenia 53.510 habitants, d'ells 49.710 autòctons i uns 3.800 treballadors xinesos que resideixen en la localitat pagats per l'empresa Dalian China.

## Comunicacions

Compta amb un aeroport intercontinental, amb connexions amb el Camerun, Etiòpia, Sud-àfrica i altres països africans.

## Esports

L'esport més popular és el futbol, esport en el qual la ciutat té dos equips, el Deportivo Mongomo i el Real Castel que juguen en la Primera Divisió de Guinea Equatorial, organitzada per la Federació Equatoguineana de Futbol (FEGUIFUT). Fou una de les ciutats amfitriones de la Copa d'Àfrica de Nacions 2015.

## Persones il·lustres

Mongomo és el lloc d'origen de l'actual president Teodoro Obiang Nguema Mbasogo qui va néixer a Akoacam, situada al districte de Mongomo, i es va criar a Mongomo. El seu familiar i antecessor en el càrrec, Francisco Macías Nguema, va ser alcalde de la ciutat. Per això, al seu clan familiar de vegades se l'anomena clan de Mongomo.

## Tecnologia i estudis

En Mongomo es va crear la primera i única universitat d'hostaleria a Guinea Equatorial. També destaca per tenir la seu de l'Institut Nacional de Tecnologia d'Hidrocarburs de Guinea Equatorial (INTHGE).

## Referències

* ↑ Mongomo de Guadalupe a es.getamap.net (Última consulta: 17 de setembre de 2011)
* ↑ «Afcon 2015: Ebola fears, freebies & big names - all you need to know», 15-01-2015.

## Bibliografia

* Klotchkoff, Jean-Claude. «Mongomo». A: La Guinée équatoriale aujourd'hui (en francès). París: Éd. du Jaguar, 2009, p. 165. ISBN 978-2-86950-440-0.
# Mongsit

Mongsit (birmà Maingseik) era un petit estat de l'estat dels Estats Shan (Myanmar).
Té una superfície de 487 km². És a l'oest de Mongnai. La capital és Mongsit. L'estat és una plana ben regada d'uns 25 km de llarg on es cultiva l'arròs. La població és shan amb minories Taungthu i Yin.

## Referències

* ↑ Imperial Gazetteer of India, v. 17, p. 408.
# Montarchièr

Montarcher és un municipi francès situat al departament del Loira i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 65 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Montarcher era de 65 persones. Hi havia 28 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 73 habitatges, 27 eren l'habitatge principal de la família, 43 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 72 eren cases i 1 era un apartament. Dels 27 habitatges principals, 22 estaven ocupats pels seus propietaris i 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 5 en tenien tres, 11 en tenien quatre i 9 en tenien cinc o més. 23 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Montarcher el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 8 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 8 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 41 persones, 28 eren actives i 13 eren inactives. De les 28 persones actives 27 estaven ocupades (18 homes i 9 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 13 persones inactives 6 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 7 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària, 2 d'empreses de fabricació d'altres productes industrials, 2 d'empreses de construcció, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració i 1 d'una empresa financera.
Dels 3 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un guixaire pintor, 1 fusteria i 1 restaurant.
L'any 2000 a Montarcher hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Montarcher a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Montarcher a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Molí d'en Santo

El Molí d'en Santo és un molí paperer del municipi de Barberà del Vallès. Es troba molt a prop del riu Ripoll. Segurament és el molí paperer més antic del municipi. És una obra inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un molí de paper i cartró. Consta d'una nau longitudinal i una de transversal, ambdós cobertes a doble vessant, conformant una forma d'ela. Té dues plantes, la superior amb més obertures que la inferior. Les obertures són petites. La planta superior tenia la funció de ventilació del cartró i del paper que allà s'hi posava a assecar. Situat fora del poble i, com tots aquests tipus edificis, prop del riu Ripoll. Construït amb pedra o còdols i totxo tot recobert amb un arrebossat. Al llarg del temps s'hi ha afegit altres cossos.

## Història

L'expansió de les factures papereres, iniciada a principis del segle xvi, esdevingué intensificada d'una manera progressiva en el transcurs del segle xviii. La indústria paperera en el segle xviii fou notablement ampliada amb la incorporació de nous centres de producció. La necessitat de la provisió de draps per als molins paperers de Catalunya motivà la prohibició d'exportar aquella primera matèria mitjançant la publicació d'una reial ordre datada l'any 1728. En conseqüència es confeccionà una llista de molins paperers catalans. A la conca del Ripoll, s'esmenten dos casals paperers a Ripollet i un altre a Barberà, especialitzats en la fabricació de paper d'estrassa.
La primera notícia documentada de l'existència d'aquest molí correspon a l'any 1660, ja que el dia 14 d'abril Onofre Argemir, el seu propietari, el cedia en arrendament per tres anys a Andreu Sibelli, paperaire de Marsella. Apareix en pergamins amb el nom de molí de Canyadell, nom que comparteix amb el molí d'en Dou. L'existència i funcionament d'aquest molí continuava encara el 8 de novembre de 1790, ja que Oleguer Argemir i Cruells arrendava per cinc anys als paperaires de Sabadell Jaume i Josep Bruxas el mas anomenat de la Font. Es creu que va subministrar paper a l'impressor reial de l'arxiduc Carles. Posteriorment, va ser molí fariner, de pólvora, fàbrica de cartró gris i fàbrica tèxtil auxiliar. L'any 1927 deixà de servir com a molí i actualment acull una granja de cavalls. La família Vidal i Calvo en va fer la darrera reforma.

## Referències

* 1 2 «Molí d'en Santo (Barberà del Vallès - Vallès Occidental)». Pobles de Catalunya. [Consulta: 15 febrer 2015].
* 1 2 «Barberà del Vallès». Consell Comarcal del Vallès Occidental. Arxivat de l'original el 2015-02-14. [Consulta: 15 febrer 2015].
* 1 2 3 4 5 «Molí d'en Santo». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 novembre 2015].
* ↑ Alsina i Giralt, Joan. Els molins del riu Ripoll, 1988, p. 70-71.
# Molí d'en Sabina

El molí d'en Sabina o molí de ca'n Teco és un molí de vent fariner que forma part del molinar de Fartàritx, a Manacor. Actualment s'ubica en el carrer del Remei, 53. Està ja integrat en el nucli urbà; roman, però aïllat, envoltat d'alguns solars buits. Les cases de l'entorn segueixen en general les directrius de l'arquitectura popular. Destaca sobre la llinda un sol amb la inscripció “IHS” al centre. Al 2020 es va obrir un expedient d’infracció urbanística per realizar obres sense permís.

## Tipologia i elements

El molí d'en Sabina presenta una base de tres cossos i una sola planta d’altura, bastant baixa. El parament combina la paret verda i els carreus de marès. A la façana de migjorn s’obre un portal allindanat i s’hi adossa una escala exterior que permet l’accés a l’envelador. A la façana nord s’obren una finestra i un finestró. A la façana est s’obre un finestró. Davant la façana principal es localitza una cisterna de capelleta. L’interior es configura mitjançant voltes de canó. La torre fou rebaixada i actualment només presenta un sostre. Sobre la torre es localitza una caseta feta amb peces de llivanya. A la façana de migjorn s’obre un portal allindanat emmarcat en marès. Sobre la llinda es localitza un sol amb la inscripció “IHS” al centre. No conserva cap peça de la maquinària.

## Referències

* 1 2 «CATÀLEG D’ELEMENTS I ESPAIS PROTEGITS DEL TERME MUNICIPAL DE MANACOR» (en català).
# Molí d'en Roca (Seròs)

El Molí d'en Roca és una obra de Seròs (Segrià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Molí de construcció moderna i rehabilitat per a ús particular. Es tracta d'una construcció situada en un terreny amb un suau desnivell, de planta rectangular, planta baixa i dos pisos, i teulat a dues aigües. Les finestres són rectangulars, mentre que la porta d'accés presenta un arc carpanell. Encara es conserva l'obertura que permetia l'entrada de la canal d'aigua al molí, d'arc de mig punt adovellat.

## Referències

* ↑ «Molí d'en Roca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 juliol 2021].
# Cal Pelut Nou

Cal Pelut Nou és una masia del Prat de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia que correspon a la tipologia 1.I de l'esquema de Danés i Torras, amb l'afegit d'un mòdul lateral cobert a una sola vessant. El cos principal està cobert a dues vessants, de manera paral·lela a la façana, que s'orienta a mar. Hi ha un celler o pallissa exempt amb la teulada en mal estat, parcialment recoberta d'uralita.

## Referències

* ↑ «Cal Pelut Nou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2018].
# Motor OHC

Un motor OHC (de l'anglès Overhead camshaft, "arbre de lleves al cap" o "arbre de lleves a la culata") és aquell que té l'arbre de lleves situat a la part superior del capçal del motor, és a dir, de la culata. La situació, per tant, de l'arbre de lleves per sobre de la cambra de combustió contrasta amb els motors de vàlvules aèries (OHV), un disseny més antic on l'arbre de lleves està situat al bloc del motor, sota la cambra de combustió.
El fet de tenir l'arbre de lleves a la culata permet l'activació directa de les vàlvules d'admissió i d'escapament del motor. A la vegada, l'acció directa de les vàlvules permet una major precisió, cosa que es tradueix en una major eficiència energètica. L'eficiència d'aquest sistema s'incrementa quan es combina amb la transmissió variable contínua, la qual, en variar el temps d'activació de les vàlvules, aporta una major economia de combustible, així com una corba de parell motor més lineal.
Hi ha dos tipus de motor OHC:
* SOHC (de l'anglès Single Overhead camshaft): quan el sistema té només un arbre de lleves i, generalment, dues vàlvules per cilindre.
* DOHC (de l'anglès Double Overhead camshaft): quan el sistema té dos o més arbres de lleves i, generalment, quatre vàlvules per cilindre.

## Referències

* 1 2 «What is the difference between OHV, OHC, SOHC and DOHC engines?» (en anglès). samarins.com, 04-08-2013. [Consulta: 30 desembre 2016].
* ↑ «O que é uma polia de velocidade variável» (en portuguès). mecanicaindustrial.com.br. [Consulta: 30 desembre 2016].

## Enllaços externs

* El motor OHC a Wikicars (anglès)
# Motor Radmax

El Motor RadMax, conegut també com a Ram-cam o Rand-cam engine és un motor rotatori inventat pel canadenc James McCann. Té l'avantatge d'ocupar poc espai, és potent, eficient i ecològic. Funciona amb etanol, gas natural, dièsel, propà o hidrogen. S'han fet diversos prototipus petits i actualment la societat Regi U.S. Inc. està desenvolupant un motor de 42 cavalls per accionar un petit helicòpter militar sense tripulació. Construït en material ceràmic pot aguantar temperatures elevades i passar desapercebut als radars enemics.

## Enllaços externs

* REGI US INC
# Brass Castle

Brass Castle és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2000 tenia 1.507 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brass Castle tenia 1.507 habitants, 517 habitatges, i 436 famílies. La densitat de població era de 199,3 habitants/km².
Dels 517 habitatges en un 42,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 75,2% hi vivien parelles casades, en un 6,6% dones solteres, i en un 15,5% no eren unitats familiars. En el 13,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,91 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,4% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 28,4% entre 25 i 44, un 25,3% de 45 a 60 i un 12,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 79.227 $ i la renda mediana per família de 84.783 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.689 $ mentre que les dones 35.690 $. La renda per capita de la població era de 32.393 $. Aproximadament el 5,1% de les famílies i el 4,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Brass Castle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Brass Castle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cal Pere Vallès

Cal Pere Vallès és una masia situada al municipi d'Odèn, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya (2003), pàg. 589.