OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Molí d'en Sala (Sant Martí de Llémena)

El Molí d'en Sala és una obra de Sant Martí de Llémena (Gironès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici penjat damunt el riu, sobre un fort desnivell. Està format per dos cossos afegits i d'èpoques diferents. El primer, d'una sola planta, està situat a peu de carretera i paral·lel al riu, i presenta una planta interior més. L'altre cos està afegit posteriorment, més penjat al riu i situat en perpendicular. El cos antic és el més proper a la terra. Té un pas a nivell inferior, paral·lel a l'edifici, amb accés per sengles arcs de punt rodó a les façanes laterals.
Al conjunt s'accedeix pel primer cos, a nivell de carretera, i per porta de modillons situada asimètricament respecte la façana. La façana esquerra té una finestra amb motius goticitzants a nivell del primer pis i damunt l'arc de pas. El canal entra al molí a nivell del pas inferior i pel costat dret de la façana.

## Referències

* 1 2 «Molí d'en Sala». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 febrer 2017].
# Casal masia de la plaça Major

El Casal masia de la plaça Major és una obra de la Secuita (Tarragonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran casal amb estructura de masia, que presideix la Plaça Major fent angle amb el carrer Major. Té teulada a dues vessants, amb el carener perpendicular a la façana. A la planta baixa s'obren dues portes d'arc de mig punt, una amb dovelles de pedra. A la resta de la façana hi ha diverses finestres amb finestrons de fusta i un balcó amb barana de ferro forjat al primer pis; a les golfes hi ha una finestra quadrangular sota un petit ràfec. Per damunt del nivell de la teulada i una mica enretirat respecte de la façana s'hi enlaira un cos quadrangular amb una finestra d'arc de mig punt a cada cara.

## Referències

* 1 2 «Casal masia de la plaça Major». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 juliol 2018].
# Chen Jiao

Chen Jiao és el nom dels següents personatges:
* Emperadriu Chen Jiao (陳嬌), una emperadriu de la Dinastia Han
* Chen Jiao (Tres Regnes) (陳矯), polític de Cao Wei durant el període dels Tres Regnes
# Eupsophus insularis

Eupsophus insularis és una espècie de granota que viu a Xile.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Veloso, A., Núñez, H., Núñez, J. & Ortiz, J.C. 2004. Eupsophus insularis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008.
# Porta d'embarcament

Una porta d'embarcament és la porció d'un aeroport que connecta una aeronau amb la seva càrrega útil. Les portes d'embarcament tenen una instal·lació d'aire per facilitar abordatge dels passatgers i/o del personal de terra.
Les portes poden incloure una àrea d'espera per passatgers abans d'embarcar en el seu vol. Mentre les especificacions exactes varien en cada aeroport i país, la majoria de portes porten cadires, un comptador, i una entrada o sortida des de o cap a l'aeronau. Les portes d'embarcament també tenen una porta paral·lela per embarcar-hi a l'aeronau mitjançant un autobús que porta els passatgers des de la terminal fins al pont de jet o del apron. Embarcant així directament utilitzant escala mòbil posat des del terra fins a les portes d'entrada/sortida de l'aeronau.

## Vols domèstics i internacionals

Depenent de l'aeronau, les portes d'embarcament solen obrir per un mateix cantó, fent que nomes es pugui pujar a l'avió. Hi han d'altres, que es poden obrir tant per embarcar, como desembarcar de l'avió. Si la porta està sent utilitzada per sortides o arribades en vols domèstics, una porta que va a una àrea d'esperar serà oberta i una porta que dona a la duana serà tancada, impedint així als passatgers d'entrar a la sala de duana. Per arribades internacionals, la porta que dirigeix a l'àrea d'esperar és tancada i els passatgers són dirigits a la sala de duana.
Hi han excepcions amb el tema de duanes, ja que hi han països que comparteixen duana, com l'espai Schengen a Europa.

## Passarel·la d'embarcament i les escales mòbils

Abans de l'era de la pasarel·la d'embarcament o jetway (en anglès), els passatgers havien d'embarcar a l'avió des del nivell de terra amb unes escales mòbils. Aquest mètode és encara utilitzat per entaular avions més petits o entaulant a aeroports més petits. Tot i que també, es fan servir en aeroports grans però quan hi ha molts vols en tant poc temps.

## Propietat

L'equipament és de qualsevol aeroport o propietat de línia aèria, en molts casos, es propietat del propi aeroport o del propietari de l'aeroport.

## Referències

* 1 2 «Advisory Circular: Airport terminal planning» (en anglès). U.S Department of Transportation, Federal Aviation Administration, 18-07-2013. [Consulta: 21 març 2021].
* ↑ «At the Hub of It All: Concourses and Terminals» (en anglès). William Harris & Craig Freudenrich, Ph.D. (HowStuffWorks.com). [Consulta: 21 març 2021].
# Roger Gibbon

Roger Gibbon (9 de març de 1944) va ser un ciclista de Trinitat i Tobago que s'especialitzà en les proves en pista. Va participar en dos edicions dels Jocs Olímpics. Del seu palmarès destaquen diferents medalles en Jocs Panamericans, als Jocs de la Commonwealth i al Campionat del món en pista

## Palmarès en pista

* 1962
** Medalla d'or als Jocs Centreamericans i del Carib en Quilòmetre
* 1963
** Medalla d'or als Jocs Panamericans en Velocitat
* 1966
** Medalla d'or als Jocs de la Commonwealth en Velocitat
** Medalla d'or als Jocs de la Commonwealth en Quilòmetre
** Medalla d'or als Jocs Centreamericans i del Carib en Velocitat
** Medalla d'or als Jocs Centreamericans i del Carib en Quilòmetre
* 1967
** Medalla d'or als Jocs Panamericans en Velocitat
** Medalla d'or als Jocs Panamericans en Quilòmetre

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Cal Pelat (Alcoletge)

Cal Pelat és una casa d'Alcoletge (Segrià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatge en cantonera, amb planta baixa i tres pisos, que segueix les característiques de les construccions del darrer segle als pobles de la plana de Lleida. El portal d'entrada és adovellat amb escut a la clau. Els murs són arrebossats amb emmarcaments de pedra a les finestres i algun detall de regust clàssic, també present a la composició senzilla, simètrica i contundent del conjunt.

## Referències

* ↑ «Cal Pelat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 octubre 2018].
# Química de les dissolucions

La química de les dissolucions és una branca de la química que n'estudia les propietats de les dissolucions.
La dissolució consta de dues parts: solut i dissolvent. Les propietats físiques de la solució són diferents a les del solvent pur: l'addició d'un solut a un solvent augmenta el seu punt d'ebullició i disminueix el seu punt de congelació; l'addició d'un solut a un solvent en disminueix la seva pressió de vapor.
En alguns casos les substàncies es tornen conductores de l'electricitat, malgrat que prèviament a la dissolució no ho fossin.
L'osmosi: es produeix en dissolucions separades per membranes semipermeables que deixa passar el dissolvent però no el solut.

## Referències

* Propiedades de la disolución 3q4 8
# Saint-Divy

Saint-Divy (en bretó Sant-Divi) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2013 tenia 1.444 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2008 | 2011 | 2013 |
| 529 | 533 | 745 | 1.141 | 1.413 | 1.407 | 1.321 | 1.290 | 1.384 | 1.444 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Jean-Jacques Cozian | |
# Chayei Adam

El Chayei Adam (en hebreu: חיי אדם) (en català: "La vida de l'home") és una obra sobre la llei jueva escrita pel Rabí Avraham Danzig (1748–1820), que tracta sobre les lleis discutides en la secció Orach Chayim del Xulhan Arukh.
El llibre está organitzat en 224 seccions, 69 d'elles tracten sobre la conducta diaria i la pregària, i 155 tracten sobre mantenir el Sàbat i els dies festius.
El Chayei Adam estava destinat principalment als jueus laics, i no als erudits rabínics. L'obra literària es presenta en un format fàcilment accessible. En moltes ciutats, algunes societats d'estudi es van formar amb el propòsit d'estudiar el Chayei Adam.
El Rabí Danzig va recopilar i va seleccionar les obres dels savis Acharonim, en relació amb la halacà que es va escriure durant més de dos segles i mig després de l'aparició del codi legal del Xulhan Arukh. Una obra paral·lela, Nixmat Adam, es va publicar juntament amb el Chayei Adam, aquesta obra analitza els problemes de la halacà amb una major profunditat. Les dues obres normalment s'imprimeixen juntes.
El valor de l'obra s'evidencia en el fet que el Rabí Chaim de Volozhin, conegut per la seva oposició als resums de halacà, va atorgar la seva aprovació a l'obra, amb la condició que cada secció tingués referències creuades amb el Xulhan Arukh per a permetre un estudi més profund del mateix. Les regles del Chayei Adam es citen sovint en altres obres posteriors, especialment a la Mixna Berura.

## Referències

* ↑ «www.sefaria.org/» (en anglès).
* ↑ «www.jewishvirtuallibrary.org/» (en anglès).
# Evaporita

Una evaporita o roca evaporítica és aquella roca, sovint formada per un sol mineral, que s'origina per la precipitació de sals quan s'evapora l'aigua en què estan dissoltes. Aquesta mena de roques es formen en els llocs de clima sec i calorós i, a més hi ha extensions d'aigua salada, com els aiguamolls i les llacunes costaneres, l'evaporació intensa de l'aigua fa que els minerals dissolts es precipitin. Aquesta precipitació forma dues roques:
* Guix: Constituït per l'acumulació de minerals del tipus del guix.
* Sal: Originada per l'acumulació de minerals del tipus de l'halita.

## Referències

* ↑ «Evaporita». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «Evaporita». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Pont de la carretera N-340 (Amposta)

El Pont de la carretera N-340 és un pont sobre l'Ebre a Amposta inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Es tracta del pont de la carretera N-340 per travessar el riu Ebre, a uns 800 metres aigües avall del centre urbà d'Amposta.
Té una longitud de 1.047 metres i una amplada de 21 metres. Està constituït per 17 trams o plataformes recolzades en 156 pilars. El seu recorregut representa una corba lleugerament pronunciada, donant a tot el conjunt una aparença més tectònica, baixa i pesada que la del pont de l'autopista. Els elements dels mòduls són: grups de 5 pilars cilíndrics alineats -paral·lels -, bastant amples i poc alts, sustentant una gran llinda, a on, a més de recolzar-se, queda perfectament encaixat cada un dels trams del pont.
Cal apuntar la repetició del mòdul [6 pilars+llinda], per als situats dins del conducte de riu -conjunts apariats: dos mòduls de 6 pilars més llinda-, tal com succeeix al pont de l'autopista.
El pont té dos carrils de circulació -un per cada sentit-, a més de dues petites vies laterals per als vianants amb baranes de ferro. El material bàsic és el formigó armat.
Es va construir amb l'objectiu de canalitzar el gran trànsit d'aquesta carretera, i a la vegada, alleugerir el del Pont Penjant Amposta.
Cal destacar que, iniciades les obres el juliol de 1965, les característiques del terreny -terres d'al·luvió - obligaren a enfonsar els pilars de 36 metres sota terra.
És propietat del Ministeri de Foment.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Pont de la carretera N-340». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].

## Enllaços externs

* Pont de la carretera N-340, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Cal Pepet

Cal Bepet és una casa del segle xviii a la cantonada dels carrers del Mig i de Sant Antoni Pàdua d'Almenar (Segrià), protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Habitatge entre mitgeres de planta baixa i dos pisos, disposat en xamfrà i cobert amb teulada de carener paral·lel a la façana principal. Es tracta d'una casa gran que va estar abandonada força temps i que es rehabilità com a segona residència. L'estructura de l'edifici és bàsicament l'originària i tot i que els murs són arrebossats encara hi ha parts on es pot veure l'aparell de pedra.

## Història

Hi ha gravada la data 1730.

## Referències

* ↑ FORNS I BARDAJÍ, J. ALMENAR. Valls: Cossetània Edicions, 2011, p.84. ISBN 978-84-9791-970-1.
* 1 2 «Cal Pepet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 abril 2015].
# Siljan (Noruega)

Siljan és un municipi situat al comtat de Telemark, Noruega. Té 2.335 habitants (2016) i la seva superfície és de 213,96 km². El centre administratiu del municipi és el poble homònim.
El municipi es troba al nord-est de Skien i limita amb el comtat de Buskerud al nord i amb el de Vestfold a l'est. Hi ha un districte forestal a banda i banda del riu Skien. Una carretera que va d'Oslo a Skien passa per Siljan.

## Ciutats agermanades

Siljan manté una relació d'agermanament amb les següents localitats:
* Mpouya, República del Congo

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 8 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Siljan - Lloc web oficial
# Chayesita

La chayesita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de l'osumilita. Rep el nom en honor de Felix Chayes (10 de maig de 1916 – 28 de febrer de 1993), petròleg i geòleg matemàtic del laboratori de geofísica de la Carnegie Institution, a Washington, DC. També va ser president de la Societat Mineralògica d'Amèrica.

## Característiques

La chayesita és un silicat de fórmula química KMg₄Fe$^{3+}$[Si₁₂O$_{30}$]. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1987. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5 i 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la chayesita pertany a «09.CM - Ciclosilicats, amb dobles enllaços de 6 [Si₆O$_{18}$]$^{12-}$ (sechser-Doppelringe)» juntament amb els següents minerals: armenita, brannockita, darapiosita, eifelita, merrihueïta, milarita, osumilita-(Mg), osumilita, poudretteïta, roedderita, sogdianita, sugilita, yagiïta, berezanskita, dusmatovita, shibkovita, almarudita, trattnerita, oftedalita i faizievita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Smithsonian, amb el número de catàleg: 165807.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al Moon Canyon, a la localitat de Woodland, dins el comtat de Summit (Utah, Estats Units). També ha estat descrita a Espanya, França, Alemanya i Àustria.

## Referències

* ↑ «Chayesite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 gener 2020].
# Etsuko Tahara

Etsuko Tahara (田原 悦子) és una exfutbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 1994. Va disputar 1 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 1994 | 1 | 0 |
| Total | 1 | 0 |

## Referències

* ↑ Japan Football Association(japonès)
# Pont de la Vinyota

El Pont de la Vinyota és un pont del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès.
Està situat a la part central del terme, en el punt quilomètric 5,4 de la carretera C-1413b, just a llevant del Pla de la Casanova i al sud-oest de la masia de Plana Serra.

## Referències

* ↑ Cingles de Bertí i de Gallifa [Document cartogràfic]: Gallifa, Vall de S. Miquel, Sots Feréstecs, Sot del Bac, Vall de Neu, Castell Cir, Sauva Negra: mapa topográfico excursionista: topografía procedente del mapa nacional del Instituto Geográfico y Catastral, de otros centros y observaciones directas por el equipo técnico de editorial Alpina / cartografía: A. Bescós; cartografía complementaria y res.tecn. X. Coll. Granollers: Editorial Alpina, 1986. ISBN 84-7011-033-0

## Enllaços externs

* El Pont de la Vinyota en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya; el topònim no surt en el mapa
# Brasparts

Brasparts (en bretó Brasparzh) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 1.026 habitants.

## Demografia

Evolució de la població Cassini :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 2 323 | 2306 | 2 504 | 2 441 | 2 640 | 2 802 | 2 802 | 2 921 | 3029 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 2 757 | 2 917 | 2 958 | 2984 | 3 016 | 3 097 | 2 918 | 3 137 | 3 418 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 3 528 | 3 469 | 3 518 | 3 382 | 2 505 | 2 287 | 2 066 | 2 102 | 1 831 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 591 | 1 469 | 1 189 | 1 115 | 1 003 | 1 013 | 1 026 | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Jean-Pierre Broustal | |

## Personatges il·lustres

* Gwenc'hlan Le Scouëzec, Gran Druida de Bretanya

## Referències

* ↑ http://cassini.ehess.fr/ Des villages de Cassini aux communes d'aujourd'hui
# Nikolai Zinin

Nikolai Nikolàievitx Zinin (en rus Николай Николаевич Зинин), nascut el 25 d'agost de 1812 a Şuşa, Imperi rus, i traspassat el 18 de febrer de 1880 a Sant Petersburg fou un químic orgànic rus conegut per la reducció de Zinin.

## Biografia

Zinin estudià a la Universitat de Kazan graduant-se en matemàtiques, i passà a ser professor de química el 1835. Amplià coneixements a diferents centres universitaris d'Europa entre 1833 i 1841. Estudià amb Justus von Liebig a Gießen on completà una recerca sobre la condensació de la benzoïna que havia descobert Liebig uns anys enrere. Posteriorment presentà els seus resultats com a tesi doctoral a la Universitat de Sant Petersburg on rebé el doctorat. Obtingué una plaça de professor de química a la Universitat de Kazan i el 1847 passà a la Universitat de Sant Petersburg, entrant també a l'Acadèmia de Ciències de Sant Petersburg. Fou el primer president de l'Acadèmia Russa de Física i Química (1868-1877)
A la Universitat de Sant Petersburg fou professor privat del jove Alfred Nobel. També foren alumnes seus els destacats químics russos Alexander Borodin i Aleksandr Butlerov.

## Obra

Quant a la seva obra destaca la reacció de Zinin o reducció de Zinin, en la qual els nitroderivats d'anells aromàtics, com ara el nitrobenzè, es transformen en amines per reducció amb sulfur de sodi.

## Referències

* ↑ Zinin, N «Beiträge zur Kenntniss einiger Verbindungen aus der Benzoylreihe». Annalen der Pharmacie, 31, 3, 1839, pàg. 329–332. doi: 10.1002/jlac.18390310312.
* ↑ Zinin, N «Ueber einige Zersetzungsprodukte des Bittermandelöls». Annalen der Pharmacie, 34, 2, 1840, pàg. 186–192. doi: 10.1002/jlac.18400340205.
* ↑ Vinogradov, S.N «[http://links.jstor.org/sici?sici=0021-1753%28196522%2956%3A2%3C168%3ACAKUIT%3E2.0.CO%3B2-2 Chemistry at Kazan University in the Nineteenth Century: A Case History of Intellectual Lineage]». Isise, 56, 2, 1965, pàg. 168–173. doi: 10.1086/349954.
* ↑ Zinin, N «Beschreibung einiger neuer organischer Basen, dargestellt durch die Einwirkung des Schwefelwasserstoffes auf Verbindungen der Kohlenwasserstoffe mit Untersalpetersäure». Journal für Praktische Chemie, 27, 1, 1842, pàg. 140–153. doi: 10.1002/prac.18420270125.
* ↑ Willstätter, R. «Über die Reduktion von Nitroverbindungen nach der Methode von Zinin». Berichte der deutschen chemischen Gesellschaft, 41, 2, 1908, pàg. 1936–1940. doi: 10.1002/cber.19080410273.
# Chaya Mushka Schneerson

Chaya Mushka Schneerson (en yidis: חיה מושקא שניאורסון) (Liozna, 16 de març de 1901-Nova York, 10 de febrer de 1988) era una dona jueva ortodoxa russa, esposa del setè i últim rabí de Lubavitx, el Rebe Menachem Mendel Schneerson.
Chaya Mushka va ser la segona de les tres filles del sisè Rebe, el rabí Yosef Yitzchak Schneerson. Va ser nomenada en honor a l'esposa del tercer Rebe de Lubavitx (el Tzemach Tzedek). Immediatament després de la seva mort, el Rebe va fundar una organització caritativa en el seu nom, que opera en el camp de l'educació de la dona.

## Referències

* ↑ www.chabad.org/
* ↑ «www.beitlubavitchrio.org/». Arxivat de l'original el 2018-04-30. [Consulta: 1r maig 2018].
# Espectroscòpia ultraviolada-visible

L'espectroscòpia ultraviolada–visible (en anglès:Ultraviolet–visible spectroscopy o ultraviolet-visible spectrophotometry UV-Vis o UV/Vis) es refereix l'absorció electroscòpica o espectroscòpia de reflectància en la regió espectral ultraviolat-visible. Això significa que fa servir llum en el visible i en el rang adjacent de l'infraroig proper (NIR)) L'absorció o reflectància en el rang visible afecta directament el color dels productes químics involucrats. En la regió de l'espectre electromagnètic, les molècules experimenten transicions electròniques. Aquesta tècnica és complementària a l'electroscòpia fluorescent, en què aquesta fluorescència tracta amb transicions des de l'estat excitat a l'estat de base (ground state), mentre que l'absorció mesura les transicions de l'estat base a l'estat excitat.

## Principis de l'absorció ultraviolada-visible

Les molècules que contenen electrons π- o electrons sense enllaçar (n-electrons) poden absorbir l'energia en forma de llum ultraviolada o visible per excitar aquests electrons a orbitals antienllaç moleculars més alts. Com més fàcilment s'excitin els electrons, més llarga longitud d'ona poden absorbir.

## Aplicacions

L'electroscòpia UV/V es fa servir habitualment a la química analítica per la determinació quantitativa de diverses substàncies. Es fan normalment anàlisi en solucions però també es poden fer en sòlids i gasos.
La Llei Beer-Lambert estableix que l'absorbència d'una solució és directament proporcional a la concentració d'espècies químiques que absorbeix en la solució i a la longitud d'ona. Per això en una longitud d'ona fixada, l'espectroscòpia, UV/Vis es pot usar per determinar la concentarció de l'absorbit en una solució.

## Notes

* ↑ Skoog, et al. Principles of Instrumental Analysis. 6th ed. Thomson Brooks/Cole. 2007, 169-173.
* ↑ Principle of Ultraviolet-Visible Spectroscopy