OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Moncheïta

La moncheïta és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de la melonita. Rep el nom pel dipòsit de Monchegorsk i la Tundra Monche, a Rússia, la seva localitat tipus.

## Característiques

La moncheïta és un sulfur de fórmula química (Pt,Pd)(Te,Bi)₂. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1963. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2 i 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la moncheïta pertany a «02.EA: Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:2, amb Cu, Ag, Au» juntament amb els següents minerals: silvanita, calaverita, kostovita, krennerita, berndtita, kitkaïta, melonita, merenskyita, shuangfengita, sudovikovita, verbeekita, drysdal·lita, jordisita, molibdenita i tungstenita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit de coure i níquel de Monchegorsk, a l'óblast de Múrmansk (Rússia). Tot i tractar-se d'una espècie no gaire habitual ha estat descrita en tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida.

## Referències

* ↑ «Moncheite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 febrer 2021].
# Resolució 473 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 473 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou aprovada per unanimitat el 13 de juny de 1980. Després de recordar resolucions 392 (1976), 417 (1977), 418 (1977), 454 (1979) i la 466 (1980) i les cartes del Comitè per a Sud-àfrica, el Consell va expressar la seva preocupació i va condemnar Sud-àfrica per l'assassinat de manifestants, inclosos escolars, oposats a l'apartheid.
La resolució va demanar l'alliberament de presos polítics, inclòs Nelson Mandela, sota una proposta d'amnistia. També va expressar la seva simpatia amb les víctimes de la violència i va demanar la fi de la legislació d'apartheid que afecta els mitjans de comunicació, judicis, organitzacions i igualtat d'oportunitats. El Consell també va demanar a Sud-àfrica que cessés els atacs militars contra altres països, i encoratja a altres estats membres a reforçar l'embargament d'armes al país.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Gavarnes

Gavarnes és un indret del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble de Torallola.
Està situat al nord-oest de Torallola, al sud-oest de la Serra de Ramonic, entre el barranc de Vilanova, a l'oest, i la capçalera del barranc de Puimanyons, al sud-est. La partida de Gavarnes forma un petit serrat, conegut com a Serrat de Gavarnes.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Xiuladora de les Fiji

La xiuladora de les Fiji (Pachycephala vitiensis) és un ocell de la família dels paquicefàlids (Pachycephalidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les illes Fiji.

## Referències

* ↑ «Xiuladora de les Fiji». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/04/2023(català)
# Ander Iturraspe Derteano

Ander Iturraspe Derteano (Abadiño, 8 de març de 1989) és un exfutbolista professional basc que ocupava la posició de migcampista defensiu. El seu germà, Gorka Iturraspe, també és futbolista.

## Carrera esportiva

Sorgeix de les categories inferiors de l'Athletic Club. Després de militar als diversos filials, hi debuta amb els lleons al març del 2008, en un amistós contra el Zalla. A la temporada 08/09 hi fa la seua aparició a la màxima categoria, tot jugant quatre partits durant eixe any.
El 8 de juliol de 2019 es convertí en jugador del RCD Espanyol.

### Selecció espanyola

Fou inclòs a la llista provisional de 30 jugadors que Vicente del Bosque va confeccionar pel Mundial del Brasil, però fou finalment un dels set homes que no varen entrar a la llista final.

## Palmarès

* 1 Supercopa d'Espanya: 2015 (Athletic Club)

## Referències

* ↑ «Málaga CF 0-Athletic Club 0: First Point». www.athletic-club.net, 14-09-2008 [Consulta: 15 desembre 2008].
* ↑ «OFICIAL: Iturraspe, segunda incorporación del Espanyol» (en castellà), 08-07-2019. [Consulta: 8 juliol 2019].
* ↑ «World Cup 2014: Spain drop Alvaro Negredo and Jesus Navas». BBC Sport, 31-05-2014 [Consulta: 31 maig 2014].
* ↑ «Vuelve el Rey León» (en castellà). Marca, 17-08-2015. [Consulta: 17 agost 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Casa al carrer Mallol, 8

La casa al carrer Mallol, 8 és un habitatge a la vila de Sant Hipòlit de Voltregà (Osona) catalogada a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Construcció del darrer quart del segle xviii (1774) que pertanyia a un paraire. La casa aprofita part de la teulada de la senyorial casa del Mallol, situada al costat. Actualment és habitada i ha sofert dues intervencions que han alterat la seva fesomia original: la construcció d'un pis al nivell de les golfes i l'arrebossat de la façana de pedra.
Construcció de planta quadrangular, de planta baixa, pis i golfes (habilitades actualment com a pis). La teulada és de teula àrab i de dues vessants. A la planta baixa es pot veure la col·locació de dues llindes paral·leles i a la mateixa alçada, una per la porta principal i l'altra per a una finestra, la qual cosa es troba en altres edificis de la mateixa època. Al primer pis hi ha una finestra allindada amb la llinda i els brancals de pedra i l'ampit motllurat. A les tres llindes es troben motius en relleu: a la planta baixa hi ha una carda i al primer pis hi ha la data "1774".

## Referències

* 1 2 3 «CASA AL CARRER MALLOL, 3». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 novembre 2022].
# Resolució 479 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 479 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou aprovada per unanimitat el 28 de setembre de 1980, després de recordar als Estats membres contra l'ús de les amenaces i la força en les seves relacions internacionals, el Consell va convidar a l'Iran i l'Iraq a que cessessin immediatament altres usos de la força i que resolguessin la seva disputa a través de negociacions.
La resolució va demanar a ambdós països que acceptessin qualsevol oferta adequada de mediació, mentre que demana als altres estats membres que s'abstinguin de causar actes que puguin provocar una major escalada de tensions a la regió.
El Consell va elogiar el treball del Secretari General del Secretari General de les Nacions Unides sobre el tema i li va demanar que informés al Consell de Seguretat en un termini de 48 hores.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)
* Guerra Iran-Iraq

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Studioni (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Studioni».
Studioni (en rus: Снежный) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 550 habitants. Pertany al districte municipal de Petrovsk.

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». Arxivat de l'original el 2021-09-08.
* ↑ Коряков Ю.Б. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 19 novembre 2020].
# Isabella (cràter)

Isabella és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 175 km de diàmetre. Porta el nom d'Isabel I de Castella (1451-1504), reina de Castella, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.
El cràter té dues extenses estructures de flux que s'estenen al sud i al sud-est. El final del flux del sud envolta parcialment un volcà escut circular preexistent de 40 km de diàmetre. El flux del sud-est mostra un patró complex de canals i lòbuls de flux, i se superposa a la punta sud-est per dipòsits d'un cràter d'impacte posterior de 20 km de diàmetre, el cràter Cohn.
Els fluxos extensos, únics als cràters d'impacte venus, són un tema d'estudi continu per a diversos científics planetaris. Es pensa que els fluxos poden consistir en «impacte fos», roca fosa per la intensa calor alliberada en l'explosió de l'impacte. Una hipòtesi alternativa suposa «fluxos de deixalles», que poden consistir en núvols de gasos calents i fragments de roques sòlides i foses que circulen pel paisatge durant l'esdeveniment de l'impacte. Aquest tipus de procés d'emplaçament és similar al que es produeix en les erupcions violentes de la Terra, com ara l'erupció del mont Pinatubo de 1991 a les Filipines.

## Referències

* ↑ «Isabella». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Casa de Borbó (Espanya)

La Casa de Borbó, o de Borbó-Anjou, es la casa reial que regna actualment a Espanya. La branca espanyola de la Casa de Borbó, d'origen francès, s'inicia amb l'arribada al tron d'Espanya de Felip, duc d'Anjou; per això, també pot ser anomenada Casa de Borbó-Anjou, encara que normalment és denominada simplement com a Casa de Borbó.
La Casa de Borbó ha regnat a Espanya des del 1700 fins a l'actualitat, excepte durant l'ocupació napoleònica (1808-1813), el Sexenni Revolucionari (1868-1874), la Segona República (1931-1939) i la dictadura del general Franco (1939-1975).

## Els Borbons a Espanya

La branca Bourbon-Anjou, castellanitzada simplement com a Borbón (en català Borbó), prové de Felip de França, duc d'Anjou, net de Lluís XIV de França, proclamat el 1700 rei d'Espanya amb el nom de Felip V. Aquesta proclamació va donar peu a la Guerra de Successió Espanyola contra el pretendent de la Casa d'Àustria, l'arxiduc Carles d'Àustria.
L'existència del mateix llinatge governant a França i Espanya no va impedir que els països tinguessin polítiques autònomes, encara que facilitaria les aliances polítiques i militars entre els reis francesos i espanyols, com els acords dels Pactes de Família o l'entrada a Espanya dels Cent Mil Fills de Sant Lluís.
La Casa de Borbó espanyola es va escindir en el segle xix en dues branques rivals: la carlista, provinent del pretendent Carles Maria Isidre de Borbó, enfrontada a la línia regnant, provinent d'Isabel II d'Espanya i el seu marit, el rei consort, Francesc d'Assís de Borbó. Aquest conflicte es va concretar en diverses guerres civils, les anomenades Guerres Carlistes. Després de l'extinció de la línia carlista principal, la major part dels carlistes actuals va reconèixer com a hereva a la família Borbó-Parma, representada actualment per Carles Xavier de Borbó i Parma.

## Notes

* ↑ Durant l'ocupació napoleònica, el Consell de Castella i les Corts de Cadis van reconèixer com a únic rei a Ferran VII, de la Casa de Borbó, en oposició a Josep Bonaparte, el monarca imposat per Napoleó.

## Referències

* ↑ Feal Vázquez, Javier «Los símbolos de la Patria». , 2003. «En el reinado de Amadeo I, se respetaron, tanto los colores como su heráldica, aunque se cambia el escusón con las armas reales de la dinastía Borbón-Anjou, por las de Saboya»
* ↑ Fernández-Xesta y Vázquez, Ernesto «La heráldica familiar». , 2012. ISSN: 1137-1056. «Al retornar Fernando VII, el capullo o el Pedro, según quien lo denomine, el escudo vuelve a sus orígenes y el escusón vuelve a ser el de Borbón-Anjou»
* ↑ Campos Pérez, Lara. «Iconografía de la idea de España en los manuales escolares durante la transición a la democracia (1976-1983)». Cuadernos de Historia Contemporánea p. 109-130, 2009. «Pero el cambio realmente significativo en la composición del escudo fue la inclusión, en el centro del mismo, de un escusón en el que aparecían representadas, sobre un fondo azul, las tres flores de lis que simbolizaban a la dinastía Borbón-Anjou»
# Monges Cistercenques de l'Estricta Observança

Les Cistercenques de l'Estricta Observança, en llatí Ordo Monialium Cisterciensium Strictioris Observantiae, conegudes com a Trapenques, són un orde religiós monàstic femení, branca femenina dels Trapencs. Com ells, posposen al seu nom les sigles O.C.S.O.

## Història

Després de la reforma que l'abat Armand Jean Le Bouthillier de Rancé va introduir al monestir masculí de Notre-Dame de la Trappe, nombrosos monestirs femenins de monges cistercenques van voler restaurar-hi l'austeritat primigència de l'orde, però no arribà a formar-se cap comunitat femenina sota l'Estricta Observança.
Quan la Revolució francesa suprimí els ordes contemplatius a França, algunes monges de diferents ordes cercaren refugi a Suïssa. Augustin de Lestrange, mestre de novicis de La Trappe, s'havia establert a la Valsainte amb vint trapencs, i en 1794 la casa es convertí en abadia. Lestrange aplegà les monges a una casa a Sembrancher (Valais), que fou ocupada el 14 de setembre de 1796, i els donà la regla trapenca de l'abadia de Valsainte, formant-se així la primera comunitat de monges trapenques, La Sainte Volonté de Dieu. En 1798 les monges, fugint de les tropes de Napoleó I, deixaren Suïssa i marxaren a Rússia, on s'instal·laren. Abans de 1800, novament expulsades, arriben a Stapehill (Anglaterra; avui, la comunitat se'n traslladà a Whitland, Gal·les) i Darfeld (Alemanya).
Des de llavors, s'expandiren per Europa: Bohèmia, Galítzia, Polònia, Àustria... A partir de 1815 poden tornar a França. Uns monestirs segueixen els estatuts de La Valsainte i altres els de Rancé, recuperats en 1814 a Darfeld.
Malgrat que les monges depenen de l'autoritat de l'abat general dels trapencs, els monestirs tenen autonomia i les monges fan capítols generals de l'orde femení. A partir del Concili Vaticà II, l'orde es reestructura i les monges poden participar activament en el govern general de l'Orde de la Trapa.

## Activitats i difusió

En 2006 hi havia 72 monestir de monges trapistes, amb 1.682 religioses. Són a Europa (Alemanya, Bèlgica, Espanya, França, Irlanda, Itàlia, Noruega, Regne Unit, Suïssa, Txèquia), a Amèrica (Argentina, Brasil, Canadà, Xile, Equador, Mèxic, Nicaragua, Estats Units, Veneçuela), a Àfrica (Angola, Benín, Camerun, Madagascar, Nigèria, Ruanda, Uganda) i a Àsia (Corea del Sud, Filipines, Japó, Índia, Indonèsia).

## Notes

* ↑ of O.C.S.O. monasteries - Female branch.

## Bibliografia

* Annuario Pontificio per l'anno 2007. Città del Vaticano: Libreria Editrice Vaticana, 2007. ISBN 978-88-209-7908-9.
* Lloc web oficial de l'O.C.S.O.
* Bernadette Barrière, Marie-Élisabeth Montulet-Henneau. Cîteaux et les femmes: architectures et occupation de l'espace dans les ..., p. 329.
# Resolució 475 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 475 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 27 de juny de 1980, el Consell va recordar les resolucions 387 (1976), 447 (1979) i 454 (1979) i va expressar la seva preocupació i condemna pels continus atacs contra Angola per Sud-àfrica a través de l'ocupada Àfrica del Sud-oest.
El Consell va exigir Sud-àfrica que cessés els atacs i respectés la sobirania i integritat territorial d'Angola. també va fer una crida a Sud-àfrica perquè deixi d'utilitzar el territori d'Àfrica del Sud-oest per llançar atacs contra Angola i altres països africans. La resolució demana als Estats membres que facin complir la Resolució 418 (1977) i oferir suport immediat a Angola per tal d'enfortir les seves capacitats de defensa.
La Resolució del Consell 475 va ser adoptada per 12 vots a favor i cap en contra; França, el Regne Unit i els Estats Units es van abstenir.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)
* Guerra de la frontera de Sud-àfrica

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Éric Bernard

Éric Bernard (24 d'agost del 1964, Martigues, prop de Marsella, França) va ser un pilot de curses automobilístiques francès que va arribar a disputar curses de la Fórmula 1.

## Carrera automobilística

Éric Bernard va debutar a la setena cursa de la Temporada 1989 de Fórmula 1 (la quarantena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 9 de juliol del 1989 el Gran Premi de França del 1989 al Circuit de Paul Ricard. Va participar en un total de quaranta-set curses puntuables pel campionat de la F1, disputades en quatre temporades no consecutives (1989 - 1991 i 1994), aconseguint una tercera posició com millor classificació en una cursa i assolí deu punts pel campionat del món de pilots.

### Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Posició | Punts |
| 1989 | Equipe Larrousse | Lola | Lamborghini | BRA | SMR | MON | MEX | USA | CAN | FRA 11 | GBR Ret | ALE | HUN | BEL | ITA | POR | ESP | JAP | AUS | - | 0 |
| 1990 | Espo Larrousse F1 | Lola | Lamborghini | USA 8 | BRA Ret | | | | | | | | | | | | | | | 13è | 5 |
| 1990 | Espo Larrousse F1 | Lola | Lamborghini | | | SMR 13 | MON 6 | CAN 9 | MEX Ret | FRA 8 | GBR 4 | ALE Ret | HON 6 | BEL 9 | ITA Ret | POR Ret | ESP Ret | JAP Ret | AUS Ret | 13è | 5 |
| 1991 | Larrousse F1 | Larrousse Lola | Cosworth | USA Ret | BRA Ret | SMR Ret | MON 9 | CAN Ret | MEX 6 | FRA Ret | GBR Ret | ALE Ret | HON Ret | BEL Ret | ITA Ret | POR NVQ | ESP Ret | JAP NVQ | AUS | 18è | 1 |
| 1994 | Ligier Gitanes Blondes | Ligier | Renault | BRA Ret | PAC 10 | SMR 12 | MON Ret | ESP 8 | CAN 13 | FRA Ret | GBR 13 | ALE 3 | HON 10 | BEL 10 | ITA 7 | POR 10 | | | | 18è | 4 |
| 1994 | Team Lotus | Lotus | Mugen - Honda | | | | | | | | | | | | | | EUR 18 | JAP | AUS | 18è | 4 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 47 (45) | 0 | 1 | 0 | 0 | 10 |
# Antígenes (historiador)

Antígenes (en llatí Antigenes, en grec antic Ἀντιγένης) fou un escriptor i historiador grec no gaire posterior a Alexandre el Gran, que va escriure sobre una suposada visita de les amazones al conqueridor. Segons Plutarc, Antígenes va descriure l'entrevista de Talestris, reina de les amazones amb Alexandre, com si fos un fet real, cosa que també van fer altres historiadors, com ara Onesícrit i Clitarc.

## Referències

* ↑ Plutarc, Alexandre 46.1-2
* ↑ 2.Antigenes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 185
# Casa de Blois

Els Tibaldians o casa de Blois foren un llinatge sorgit de la noblesa franca, en el qual els membres principals es van anomenar Tibald (Thibaldus en llatí). Hereus dels vescomtes de Blois, els tibaldians van acumular els comtats de Blois, de Chartres, de Châteaudun, de Troyes, de Meaux - com a successors dels Herbertians - i altres, i després foren comtes de Xampanya, i finalment reis de Navarra. També van controlar l'arquebisbat de Bourges. La seva potència els va enfrontar als comtes d'Anjou i als reis capets, el domini reial dels quals estava encerclat per dominis dels tibaldians.
# Herb Brooks Arena

El Herb Brooks Arena, antigament anomenat Olympic Center, és un complex esportiu de la ciutat de Lake Placid (Estats Units) que acull partits d'hoquei sobre gel.
En la realització dels Jocs Olímpics d'Hivern de 1980 celebrats a Lake Placid fou utilitzat com a seu de les competicions d'hoquei sobre gel i patinatge artístic sobre gel. En ell s'hi pogué veure la victòria de l'equip nord-americà d'hoquei sobre gel sobre la selecció de la Unió Soviètica, fet conegut amb el nom de Miracle on ice (en català: "el miracle sobre el gel"). L'any 2005 en honor del capità de la selecció nord-americana d'aquella victòria, Herb Brooks, el recinte fou reanomenat amb el nom actual.
Actualment té una capacitat per a 7.700 persones.

## Enllaços externs

* Olympic Regional Development Authority Arxivat 2008-05-09 a Wayback Machine. (anglès)
# Bátorove Kosihy

Bátorove Kosihy és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2022 tenia una població estimada de 3.305 habitants.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 1 gener 2022. [Consulta: 19 abril 2022].
# Resolució 477 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 477 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 30 de juliol de 1980 després d'examinar l'aplicació de Zimbàbue per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que Zimbàbue fos admesa. La República de Zimbàbue fou admesa oficialment com el 153è membre de l'ONU el 25 d'agost de 1980 per l'Assemblea General per recomanació del Consell de Seguretat. El ministre Robert Mugabe era present per acceptar l'estatut de membre en nom del govern de Zimbàbue.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)

## Referències

* ↑ http://www.csmonitor.com/1980/0826/082611.html

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Éric Boullier

Éric Boullier (Laval, Mayenne, França 9 novembre 1973) és l'actual president del Lotus F1 Team des de 2009 i el vicepresident de la Formula One Team Association des de 2010. És un graduat de l'Institut polytechnique des sciences avancées.
# Ángel Alejandro Morales Santos

Ángel Alejandro Morales Santos (Buenos Aires, 14 de juny de 1975) és un futbolista argentí, que ocupa la posició de migcampista.
Al llarg de la seua carrera, ha militat en nombrosos equips del seu país, com CA Independiente o Platense. També ha passat per altres competicions com la italiana (UC Sampdoria), l'espanyola (CP Mérida), la mexicana (Dorados de Sinaloa, Cruz Azul) i la uruguaiana (Nacional).
# Antífil d'Atenes

Antífil (grec antic: Ἀντίφιλος, llatí: Antiphilus) fou un general atenenc del segle iv aC.
A l'anomenada guerra de Làmia el regent macedoni Antípatre va ser derrotat per Leòstenes, general dels grecs revoltats a la mort d'Alexandre el Gran, i assetjat a Làmia (323 aC), mentre l'ambaixada que es va enviar a Atenes per oferir la pau era rebutjada. L'arribada del general Lleonat (que era aliat d'Olímpies i enemic d'Antípatre) amb forces macedònies va obligar els atenencs a aixecar el setge de Làmia. Antífil d'Atenes va assolir llavors el comandament en substitució de Leòstenes i va derrotar a Lleonat que va morir en el combat.

## Referències

* ↑ Antiphilus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 205
# Castellnou de Bassella (Castell)

Castellnou de Bassella és un castell del municipi de Bassella (Alt Urgell) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Només queden unes restes de murs que formen la base de cases més tardanes aixecades sobre d'ell. Les restes més significatives d'aquest castell són unes parets que formen cantonada, entre 1,3 i 3,3 m de llarg, fetes de carreus regulars i ben alineats.
Al fer-se el poble nou, Castellnou, a la ribera del riu Segre, s'abandonà el lloc i les pedres foren utilitzades per a fer marges i altres construccions, com la propera masia d'Ansamora. L'aparell dels murs és molt semblant a la veïna església preromànica de Sant Miquel d'Ansamora, la qual cosa fa que es pugui datar a inicis del segle x.

### Església

L'Església preromànica es troba en ruïnes, d'una sola nau, absis quadrat i arc de ferradura. Dues arcades a la part nord. En resten els murs Nord de la nau i de l'absis, l'arc de ferradura i una part del mur sud, amb finestra i un capitell, a l'oest. Les voltes estan esfondrades.

## Història

Castell termenat. Documentat el 1381. A través de l'estudi dels topònims, tot fa pensar que el castell de Castellnou de Bassella és el mateix que el d'Ansamora. El topònim "alçamora" apareix documentat l'any 1047 en la donació del castell de l'Aguda a la canònica de Santa Maria de la Seu. El 1076 hi ha un document on s'esmenta el Coll d'Alzamora per delimitar un terreny situat al terme de la Clua. I el 1078 tornem a trobar citat el coll d'Alçamora i el Castell d'Alçamora. Col·locant els topònims sobre el mapa es constata la proximitat entre ells i la masia anomenada Ansamora, cosa que fa pensar que el Castellnou de Bassella i el d'Alsamora són el mateix.

## Referències

* «Castellnou de Bassella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 maig 2012].
# Villafranca del Campo

Villafranca del Campo és un municipi d'Aragó situat a la província de Terol i enquadrat a la comarca de Jiloca.