OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pablo Trigueros Estrada

Pablo Trigueros Estrada (nascut el 4 de març de 1993) és un futbolista espanyol que juga com a defensa central al Nàstic de Tarragona.

## Carrera de club

Nascut a Herreruela de Oropesa, Toledo, Castella-la Manxa, Trigueros es va formar al planter de l'Atlètic de Madrid. Durant les seves tres primeres temporades, va alternar entre els equips C i B a Tercera Divisió i Segona Divisió B, respectivament.
L'agost de 2015, Trigueros es va incorporar a l'Arandina CF a la tercera divisió. El juliol de 2017, després de patir el descens, va passar a l'equip de lliga Rápido de Bouzas.
L'11 de juny de 2018, Trigueros va fitxar per la SD Ponferradina, encara a la segona divisió B. Va ser titular habitual durant la temporada, i va contribuir amb un gol en 29 partits, mentre l'equip va tornar a Segona Divisió després de tres anys.
Trigueros va fer el seu debut professional el 18 d'agost de 2019, començant com a titular i marcant el primer gol en una derrota per 1-3 fora de casa contra el Cádiz CF. Va deixar el club després que el seu contracte expirés el juliol del 2020 i va signar un contracte d'un any amb el CD Mirandés de segona divisió l'1 d'octubre.
El 6 de juliol de 2021, després de participar amb poca regularitat, Trigueros va fitxar pel Deportivo de La Corunya a Primera Divisió RFEF. Va continuar en la mateixa categoria els anys següents, amb els equips Cultural y Deportiva Leonesa i Gimnàstic de Tarragona.

## Vida personal

El cosí i l'oncle de Trigueros, tots dos anomenats Manuel, són també futbolistes, en la posició de migcampista. L'oncle va jugar a segona divisió amb el Granada CF, mentre que el més jove ha tingut una llarga carrera a la Lliga amb el Vila-real CF.

## Referències

* ↑ «Un duro rival con mucha calidad» (en castellà). Diario de Burgos, 22-08-2015. [Consulta: 22 agost 2019].
* ↑ «El Rápido echa a correr con lo puesto» (en castellà). Faro de Vigo, 18-07-2017. [Consulta: 22 agost 2019].
* ↑ «La SD Ponferradina incorpora al central Pablo Trigueros» (en castellà). SD Ponferradina, 11-06-2018. [Consulta: 22 agost 2019].
* ↑ «El Cádiz remonta a base de golazos» (en castellà). Marca, 18-08-2019. [Consulta: 21 agost 2019].
* ↑ «Pablo Trigueros refuerza la defensa del C.D. Mirandés» (en castellà). CD Mirandés, 01-10-2020. [Consulta: 1r octubre 2020].
* ↑ «Pablo Trigueros, nuevo jugador del Dépor 2021–2022» (en castellà). Deportivo La Coruña, 06-07-2021. [Consulta: 12 agost 2021].
* ↑ «Pablo Trigueros, nou reforç en defensa». Gimnàstic Tarragona, 12-07-2023. [Consulta: 17 juliol 2023].
* ↑ (en castellà) , 13-08-2018 [Consulta: 26 maig 2021].

## Enllaços externs

* Pablo Trigueros Estrada a BDFutbol
* Pablo Trigueros Estrada, Fitxa a Soccerway
# Pablo Und Destruktion

Pablo Und Destruktion és el projecte en solitari del músic asturià, Pablo García Díaz (Gijón, 20 de febrer de 1984) cantautor amb un estil propi a cavall entre el folk, la psicodèlia, el blues i la tonada. Té editats cinc discos Animal con Parachoques (2012), Sangrín (Discos Humeantes, 2014), Vigorexia Emocional (2015), Canciones para Antes de una Guerra (2016) i Predación (2017). Els seus directes són tant en solitari, amb la seva guitarra, els seus pedals de loop, delay i altres aparells electrònics, com quan es fa acompanyar d'altres músics.

## Referències

* ↑ Marcos, Iván «Pablo Und Destruktion». Mondosonoro, 228, 01-05-2015, pàg. 23 [Consulta: 7 maig 2015].

## Enllaços externs

* Pàgina de l'artista Arxivat 2015-05-29 a Wayback Machine.
# Oscil·lació acústica de barions

En cosmologia, el terme oscil·lacions acústiques de barions (BAO, de l'anglès baryon acoustic oscillations) fa referència a les fluctuacions periòdiques en la densitat de la matèria bariònica de l'univers.

## Univers primigeni

L'univers primigeni consistia en un plasma molt calent en el que els electrons i els barions estaven lliures i empresonaven als fotons. Era normal que la gravetat algunes vegades comprimís zones del plasma, i la radiació responia empenyent en sentit contrari. Això provocava unes ones de pressió que es propagaven per tot l'univers. Quan el plasma es va refredar i la radiació va escapar, aquestes ones es congelaren, comprimint la matèria en aquesta zona. Aquestes concentracions de matèria van ser les "llavors" de les galàxies.

## Referències

* ↑ Dodelson, Scott; Fabian Schmidt. Modern cosmology (en anglès). Segona edició. Academic Press, 07-07-2020. ISBN 978-0128159484.
# Publi Claudi Pulcre

Publi Claudi Pulcre és el nom dels següents personatges:
* Publi Claudi Pulcre (cònsol 249 aC), cònsol 249 aC.
* Publi Claudi Pulcre (cònsol 184 aC), cònsol 184 aC.
* Publi Clodi Pulcre, tribú de la plebs.
* Publi Clodi Pulcre (pretor 31 aC), fill de l'anterior.
# Cabeceiras de Basto

Cabeceiras de Basto és un municipi portuguès del districte de Braga, a la regió del Nord i a la Subregió de l'Ave. L'any 2001 tenia 17.846 habitants. Limita al nord amb Montalegre, al nord-est amb Boticas, a l'est amb Ribeira de Pena, al sud-est amb Mondim de Basto, al sud amb Celorico de Basto, a l'oest amb Fafe i al nord-oest amb Vieira do Minho. Es divideix en 17 freguesies: Abadim, Alvite, Arco de Baúlhe, Basto, Bucos, Cabeceiras de Basto, Cavez (antigament Cavês), Faia, Gondiães, Outeiro, Painzela, Passos, Pedraça, Refojos de Basto, Rio Douro, Vila Nune i Vilar de Cunhas.
Població del concelho de Cabeceiras de Basto (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 8224 | 14087 | 16284 | 17273 | 21141 | 18997 | 16368 | 17846 | 17775 |
# Festa Major del Guinardó

La Festa Major del Guinardó se celebra anualment el cap de setmana posterior al Primer de Maig. Originàriament, la festa major del Guinardó es feia al voltant del 27 d'abril, dia de la Mare de Déu de Montserrat. Però, per motius de calendari i de la progressiva laïcització de la societat, es va traslladar al cap de setmana següent a l'1 de maig.
El barri del Guinardó deu el nom al mas del segle xvii que dominava aquella zona. Actualment hi ha el Casal d'Entitats del barri, però la masia té una història llarga i plena de llegendes. Fins a final del segle xix era una zona eminentment rural i plena de camps de conreu. De mica en mica, s'hi van construir cases d'una sola planta amb jardí. Com en la majoria de barris del districte, a la segona meitat del segle xx la fesomia del Guinardó va ser alterada per l'especulació urbanística i s'hi van construir grans blocs de pisos. El Guinardó ha estat de sempre un barri amb una forta vida associativa, dinamitzada a partir dels anys setanta del segle passat. Tota aquesta activitat es nota en l'organització de la festa major, que va a càrrec d'una comissió especial de la Coordinadora d'Entitats del barri. S'hi fan tota mena d'actes destinats a tots els públics, com ara torneigs esportius, balls i concerts i activitats per a la gent gran i la mainada.

## Activitats destacades

* Campanades: El primer dia de festa major les tres parròquies del barri fan sonar alhora les campanes per assenyalar que comencen les celebracions. Simultàniament, el pregoner fa el discurs al passeig de Maragall, acompanyat de les salves de trabucaires.
* Festa al parc: L'últim dia de festa major, totes les celebracions es traslladen al parc del Guinardó. Durant tot el dia, de nou a nou, s'hi fan espectacles de carrer, tallers infantils, una cantada d'havaneres i àpats populars. També hi comencen o hi acaben totes les activitats de cultura popular de la jornada, com la cercavila gegantera i el correfoc.<
* Matinades de trabucaires: Els Trabucaires d'en Perot Rocaguinarda surten l'últim dia de festa major a primera hora per despertar els veïns amb les seves galejades. Volen anunciar-los que el dia gran ja ha arribat i convidar tothom a participar en la festa.
* Cercavila: Els Gegants del Guinardó, en Joan el Portuguès i la Marieta de la Font del Cuento, són els amfitrions de la cercavila d'imatgeria festiva. També hi participen els gegantons del Xarrac, la comparsa de capgrossos i els grallers i timbalers de la colla. La desfilada recorre el barri i acaba al parc del Guinardó, on es fa durant tot el dia la festa del parc.
* Correfoc: La colla de diables els Malignes del Guinardó organitzen el correfoc final, que parteix del parc per transitar els carrers més cèntrics del barri. L'espectacle de foc i percussió s'acaba a la plaça Catalana amb una gran cremada.

## Referències

* 1 2 «Festa Major del Guinardó». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Kashima (Saga)

Kashima (鹿島市, Kashima-shi) és una ciutat del sud de la prefectura de Saga, al Japó. Fa frontera amb el mar d'Ariake per l'oest i amb la prefectura de Nagasaki pel sud-oest. L'àrea del sud del municipi conté les muntanyes Tara. El 2015 tenia una població estimada de 30.829 habitants.

## Referències

* ↑ «Population of Cities» (XLS) (en japonès). Statistics Bureau of Japan, 01-01-2015. [Consulta: 12 abril 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament de Kashima Arxivat 2010-05-05 a Wayback Machine. (japonès)
# Qatar al Festival de la Cançó d'Eurovisió

Qatar va intentar participar al Festival de la Cançó d'Eurovisió. Qatar Radio és actualment un membre associat de la UER, mentre que tots els participants són membres de ple dret de la UER. El canal va fer públic el seu desig de ser membre de ple dret el 12 de maig de 2009, per tal de fer de Qatar un país participant al festival.
Qatar va participar de forma passiva al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2009, on el canal Qatar Radio va enviar una delegació al festival i va crear un programa setmanal anomenat "12pointsqatar" dedicat a Eurovisió.

## Referències

* ↑ «Eurovision Song Contest - Baku 2012 | News - Gulf nation wants to join Eurovision», 28-02-2012. Arxivat de l'original el 2012-02-28. [Consulta: 6 setembre 2023].
# Signe de l'hamburguesa

El signe de l'hamburgesa s'utilitza en el diagnòstic de l'apendicitis. El signe s'utilitza per descartar aquesta malaltia, i el metge pregunta si el pacient vol consumir el seu menjar preferit. Si un pacient vol menjar, considereu un diagnòstic diferent d'apendicitis. L'anorèxia és un 80% sensible a l'apendicitis. Un signe d'hamburguesa positiu es demostra quan un pacient declina els aliments.

## Referències

* 1 2 Le, Tao. First Aid for the USMLE Step 2 CK, Clinical Knowledge. 7th. McGraw-Hill, 2010, p. 508. ISBN 978-0-07-162354-4.
* 1 2 Virgilio, Christian de. Surgery (en anglès). Springer, 10 January 2015, p. 215. ISBN 9781493917266.

## Bibliografia

* Virgilio, Christian de; Frank, Paul N.; Grigorian, Areg (10 January 2015). Surgery. Springer. p. 215. ISBN 9781493917266.
* Le, Tao; Bhushan, Vikas; Bagga, Herman Singh (2010). First Aid for the USMLE Step 2 CK,Clinical Knowledge (7th ed.). McGraw-Hill. p. 508. ISBN 978-0-07-162354-4.
# Signe de dividir

El signe de dividir és un símbol matemàtic que s'escriu ÷, és a dir, com un guió mitjà amb dos punts, un a sobre i un a sota de la ratlla de divisió. Es pot simplificar traient els punts, com apareix per exemple a les fraccions (la ratlla pot ser aleshores inclinada, com es veu a alguns models de calculadora). El signe està en actiu d'ençà el segle xvii per influència anglosaxona.
# Somogy

Somogy és una província (megye) situada al sud-est d'Hongria. Fa frontera amb Croàcia i se situa entre el riu Drava i la part sud del llac Balaton. El comtat fa frontera amb els comtats hongaresos de Zala, Veszprém, Fejér, Tolna e Baranya. Somogy té una població de 335.237 habitants i una superfície de 6.036 km². La seva capital és Kaspovár.
# Heteroconger magnaghii

Heteroconger magnaghii és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Referències

* ↑ Bleeker, P., 1868. Description de trois espèces inédites des poissons des îles d'Amboine et de Waigiou. Versl. Akad. Amsterdam (Ser. 2) v. 2. 331-335.
* ↑ uBio (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Heteroconger obscurus

Heteroconger obscurus és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 33,6 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical que viu fins als 15 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic oriental: les illes Nicobar (l'Índia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker, P., 1868. Description de trois espèces inédites des poissons des îles d'Amboine et de Waigiou. Versl. Akad. Amsterdam (Ser. 2) v. 2. 331-335.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Klausewitz, W. & Eibl-Eibesfeldt, I., 1959. Neue Röhrenaale von den Maldiven und Nikobaren (Pisces, Apodes, Heterocongridae). Senckenbergiana Biologica v. 40 (núms. 3/4): 135-153.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Heteroconger obscurus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Castle, P.H.J. i J.E. Randall, 1999. Revision of Indo-Pacific garden eels (Congridae: Heterocongrinae), with descriptions of five new species. Indo-Pacific Fishes (30):52 p.
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources Lucknow, Índia. 775 p.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Procés d'inestabilitat gravitatòria

El procés d'inestabilitat gravitatòria, en un sistema sotmès a l'acció d'una pressió interna, i de la gravetat, produeix una fluctuació de la densitat, d'una tossa característica, que comença a créixer per efecte de la seva pròpia gravetat.

## Referències

* ↑ Inestabilitats gravitatòries
* ↑ Gesosfera a xtec.cat
# Monasterio

Monasterio és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 19 | 21 | 21 | 24 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
Viccionari
# Querfurt

Querfurt és una població dins del districte (Kreis) de Saalekreis a la part sud de Saxònia-Anhalt, Alemanya. L'any 2005 tenia 12.935 habitants.

## Història

Durant algun temps, Querfurt va ser la capital d'un principat que cobria uns 500 km² amb una població d'unes 20.000 persones. La família governant es va extingir l'any 1496 i va passar a la família Mansfeld. l'any 1635, d'acord amb la Pau de Praga de 1635, va ser cedida a l'Elector de Saxònia, Joan Jordi III. L'any 1746, va ser unit una vegada més a Saxònia. Va ser incorporat a Prússia el 1815.
A Querfurt nasqué Sant Bru de Querfurt
* Castell
* Murades
* Torre de defensa
* Roure de la pau
* Escola

## Referències

* Aquest article incorpora text d'una publicació actualment en domini públic: Chisholm, Hugh, ed. (1911). Encyclopædia Britannica (11a ed.). Cambridge University Press.

## Enllaços externs

* Official Website of the City of Querfurt
# Querimba

Querimba, Kerimba o Quirimbas són un grup d'illes de Moçambic entre la desembocadura dels rius Rovuma i Lúrio, enfront de Pemba capital de la província de Cabo Delgado. La població principal i centre administratiu és Santo João de Ibo a l'illa anomenada també Querimba, una de les més grans. En total hi ha 27 illes i un nombre similar d'illots, sent les principals Ibo (la més gran), Matemo, Medjumbe, Quilaluia, Quisiva i Rolas (a més de Querimba).
A l'edat mitjana van pertànyer a la zona d'influència del sultanat de Kilwa però governades per un sultà independent. La seva islamització s'hauria produït al segle xii. El 1522 foren ocupades pels portuguesos degut a la importància del comerç de l'ivori, i van destruir les mesquites i altres edificis. El missioner João dos Santos, que va evangelitzar les illes el 1593, va constatar que encara que les classes dirigents eren musulmanes, la massa de població restava pagana.
Modernament les illes s'han anat despoblant. El Parc Nacional de les Quirimbas, establert el 2002, cobreix 7.500 km² i el formen les 11 illes més al sud, rodejades de manglars. Són idíl·liques per la pesca submarina amb algunes fosses de 400 metres. L'entorn natural i la vàlua cultural de les illes va fer que fos nominat com a Patrimoni de la Humanitat el 2008.

## Referències

* ↑ «The Quirimbas Archipelago» (en anglès). UNESCO. [Consulta: 26 març 2014].

## Bibliografia

* A. Gomes e Soussa, As Ilhas Querimbas, Butlleti de la Societat de Moçambic nº 122, 1960
# Queril d'Atenes

Queril d'Atenes (Choerilus en llatí, Χοιρίλος en grec) fou un poeta tràgic atenenc, contemporani de Tespis, Frínic, Pratines, Èsquil i Sòfocles. Va competir per un premi el 523 aC. Encara era molt estimat el 483 aC després d'estrenar comèdies durant 40 anys. Va escriure unes 150 tragèdies. Se li atribueix la millora de les màscares a les comèdies, però això era freqüent de considerar que era obra de tots els grans autors.

## Font

* ↑ Chisholm, 1911.
* Aquest article incorpora text d'una publicació actualment en domini públic: Chisholm, Hugh, ed. (1911). Encyclopædia Britannica (11a ed.). Cambridge University Press. En aquest article se cita:
* A. Nauck. Tragicorum Graecorum Fragmenta, 1889.
* F. G. Welcker. Die griechischen Tragödien, p. 18,892.

## Bibliografia

* León Thoorens: Panorama de las literaturas Daimon. De Sumer a la Grecia clásica. Daimon, Madrid, 1968.
* Francisco Miguel del Rincón: Trágicos menores del Siglo V a.C. (de Tespis a Neofrón): estudio filológico y literario. Fundación Universitaria Española, Madrid, 2008. ISBN 978-84-7392-676-8
** Text al web de la Bryn Mawr Classical Review.
* Máximo Brioso Sánchez y Antonio Villarrubia Medina, Aspectos del teatro griego antiguop. 59, Sevilla: Universidad de Sevilla, 2005, ISBN 84-472-0848-6.
# Puntal (desambiguació)

«Puntal» té aquests significats:
* Nàutica:
** El Puntal o ploma és una peça constructiva, especialment en un vaixell.
** El Puntal (vaixell) és l'alçària interior del buc d'un vaixell.
* Castellers
** Els puntals són el pis de la pinya que ajuda als quarts, i que se situa damunt les manilles.
* Arqueologia:
** El Jaciment arqueològic del Puntal és un poblat ibèric a Salines (Alt Vinalopó).
** El Puntal dels Llops és un poblat ibèric a Olocau (Camp de Túria).
* Medi Ambient
** La Torreta-Puntal de Navarrete és un paratge natural municipal d'Altura (Alt Palància).
** La Platja d'El Puntal (Astúries) és una platja de Villaviciosa (Astúries).
* Topografia:
** El Puntal de l'Albarda és un cim del massís de Montserrat de 1178 msnm.
** El Puntal és un cim cim de Cornudella de Montsant (Priorat) de 1006 msnm.
** El Puntal de l'Aljub és un cim d'Eslida (Plana Baixa) de 948 msnm.
** El Puntal de l'Abella és un cim de Segart (Camp de Morvedre) de 634 msnm.
** El Puntal dels Escambrons és un cim del Segrià i la Ribera d'Ebre de 500 msnm.
** La Punta del Puntal és un cim de Riba-roja d'Ebre (Ribera d'Ebre) de 479 msnm.
# Puntaire

Una Puntaire, és una persona que fa punta al coixí.
A tot el territori s'organitzen trobades de puntaires, també anomenades randeres. Cal destacar la tasca que fan les escoles de boixets i les associacions, la més important a Catalunya essent l'Associació Catalana de Puntaires. Actualment la indústria del boixet està molt mecanitzada. Tot i així, encara es troben artesans, que converteixen el boixet en un art, combinant diferents fustes i materials per obtenir peces singulars.
A Monòver (Vinalopó Mitjà), a l'Arboç (Baix Penedès), a Barcelona, etc, hi ha escoles de puntaires.

## Història

L'ofici de puntaire s'introdueix a Catalunya a mitjans del segle xvii i ràpidament esdevé un negoci a partir del segle xviii i fins a mitjan segle xx. La influència de França serà molt important, ja que les puntaires catalanes aprendran diferents tècniques de punta francesa que realitzaran amb gran habilitat, com ara la blonda, la punta de Lilla i la de Valenciennes.
El segle xix, les principals cases de punta artesana es concentraran en l'àrea de Barcelona, al Baix Llobregat i la comarca del Maresme, i a l'àrea de l'Arboç, al Baix Penedès. A Barcelona van destacar les empreses de Josep Margarit i Josep Fiter i Inglès, aquest darrer va realitzar una alba per a la celebració de les noces d'or del Papa Lleó XIII. Al Maresme va destacar la Casa Castells d'Arenys de Mar que va treballar des del 1862 fins a l'any 1962 i l'any 1906 va realitzar el mocador per al casament de la reina Victoria Eugenia de Battenberg amb Alfons XIII, el disseny d'Alexandre de Riquer va ser adaptat per Marià Castells i Simón.
Amb la desaparició de la indústria de la punta, la tècnica per a fer blondes, punyetes, mocadors, etc. resta en el saber de les puntaires, que continuen confeccionant-ne per a gaudi propi i transmeten els seus coneixements a qui els vol aprendre. Actualment, a Catalunya es fan nombroses trobades de puntaires, algunes de les quals a Barcelona. Més enllà de les realitzacions individuals, les puntaires s'organitzen en associacions, que, al principat, s'integren dins l'Associació Catalana de Puntaires.

## Referències

* ↑ «Asociación Sóc Randera: Novena edición de la Jornada de Randa en la Plaça Vella» (en castellà). Información, 18-04-2018.
* ↑ Associació Catalana de Puntaires Arxivat 2015-02-09 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Puntes de la Capella de Sant Jordi
* Ret fi
* Brodat
* Museu de Puntes al Coixí de l'Arboç
* Museu Marès de la Punta

## Enllaços externs

* Museu Marès de la Punta d'Arenys de Mar
* Museu de Puntes al Coixí Arxivat 2015-02-09 a Wayback Machine. de l'Arboç
* Escola de Puntaires de Barcelona Arxivat 2015-02-10 a Wayback Machine.