OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Duel de reis

Duel de reis (títol original en italià: Io Semiramide) és una pel·lícula italiana dirigida per Primo Zeglio i estrenada el 1963. És un pèplum consagrat a Semíramis, reina semillegendària de Babilònia que hauria viscut al segle IX av. J.C. Ha estat doblada al català.

## Argument

Kir, rei dels Dardaniens, és vençut en combat pel general Onnos en una campanya militar llançada per aquest últim contra Ninive a Assiria. Reduït a l'esclavitud, Kir és portat amb altres esclaus fins a la capital on el general presenta les seves preses al rei Minurte. Semíramis, jove del tribunal de gran ambició política, persuadeix Minurte d'oferir-li Kir i obté a més a més un domini. Utilitza els seus esclaus, entre els quals Kir, per construir-hi una ciutat que esdevindrà Babilònia. Al mateix temps, fa maquinacions polítiques i aliances amb Kir i Onnos per tal de fer fora Minurte i d'ocupar el seu tron.

## Repartiment

* Yvonne Furneaux: Semíramis
* John Ericson: Kir
* Renzo Ricci: el Rei Ninus
* Gianni Rizzo: Ghelas
* Germano Longo: General Onnos
* Nino Di Napoli: Adad
* Valérie Camille: Aeuse
* Harold Bradley: l'esclava negra de Semíramis
* Lucio De Santis: Marduk
* Piero Pastore: Shabli
* Antonio Corevi: Oete
* Ugo Sasso: Tinent d'Onnos
* Gian Barta: Tinent d'Onnos
* Jose Torres: Ambaixador del Faraó
* Alfio Caltabiano: Zagos

## Referències

* ↑ esadir.cat. Duel de reis. esadir.cat.
# Ekşili köfte

Ekşili köfte (en turc Mandonguilles amb agre) o terbiyeli sulu köfte sòn unes pilotes de carn amb arròs en un brou agre. És similar a sulu köfte, però sulu köfte és un estofat amb salça, aquesta és més aviat una sopa (çorba) amb mandonguilles (köfte) dins del brou. El brou d'aquest plat es prepara amb "terbiye" (una mena de salsa) que consta de suc de llimona amb rovell d'ou, que s'afegeix a l'olla en l'últim minut de cocció. Aquest plat té una versió grega, amb el nom de "yuvarlak", paraula turca que significa "rodó".

## Vegeu també

* Köftes de Turquia

## Referències

* ↑ Turkish folk culture researches. Halk Kültürünü Araştırma Dairesi, 1990.
* ↑ Algar,. Complete Book Of Turkish Cooking. Taylor & Francis, 28 octubre 2013, p. 92–. ISBN 978-1-136-16621-1.
* ↑ Ghillie Basan. Classic Turkish Cookery. I.B.Tauris, 1997, p. 161–. ISBN 978-1-86064-011-7.
* ↑ http://www.lezzet.com.tr/yemek-tarifleri/et-yemekleri-tarifleri/kofte-tarifleri/terbiyeli-eksili-kofte-786
# Ecsenius oculatus

Ecsenius oculatus és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,7 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall que viu fins als 2-12 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Illa Christmas i a Austràlia Occidental.

## Referències

* 1 2 3 «Ecsenius oculatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.

## Bibliografia

* Chapman, W. M. & Schultz, L. P., 1952. Review of the fishes of the blennioid genus Ecsenius, with descriptions of five new species. Proceedings of the United States National Museum v. 102 (3310): 507-528.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* McKinney, J.F. i V.G. Springer, 1976. Four new species of the fish genus Ecsenius with notes on other species of the genus (Blenniidae: Salariini). Smithson. Contrib. Zool. 236:1-27.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Myers, R.F., 1991. Micronesian reef fishes. Second Ed. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 298 p.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V. G., 1971. Revision of the fish genus Ecsenius (Blenniidae, Blenniinae, Salariini). Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 72: 1-74.
* Springer, V. G., 1972: Additions to revisions of the blenniid fish genera Ecsenius and Entomacrodus, with descriptions of three new species of Ecsenius. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 134: 1-13.
* Springer, V. G., 1988. The Indo-Pacific blenniid fish genus Ecsenius. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 465: i-iv + 1-134, col. Pls. 1-14.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Eficiència de l'enllumenat públic

L'eficiència energètica d'una instal·lació de enllumenat exterior es defineix com la relació entre el producte de la superfície il·luminada per la il·luminància mitja en servei de la instal·lació entre la potència activa total instal·lada.
$\epsilon ={\frac {S\times E_{m}}{P}}$ $({\frac {m^{2}\times lux}{W}})$
on:
$\epsilon$: Eficiència energètica de la instal·lació d'enllumenat exterior $({\frac {m^{2}\times lux}{W}})$.
$P$: Potència activa total instal·lada (làmpades i equips auxiliars) ($W$).
$S$: Superfície il·luminada ($m^{2}$).
$E_{m}$: Il·luminància mitja en servei de la instal·lació, considerant el manteniment previst ($lux$).
L'eficiència energètica es pot determinar mitjançant la utilització dels següents factors:
$\epsilon _{L}$: Eficiència de les làmpades i equips auxiliars ($lum/W=m^{2}\times lux/W$).
$f_{m}$: Factor de manteniment de la instal·lació (en valors per unitat).
$f_{u}$: Factor d'utilització de la instal·lació (en valors per unitat).
$\epsilon =\epsilon _{L}\times f_{m}\times f_{u}$ $({\frac {m^{2}\times lux}{W}})$
on:
- Eficiència del llum i equips auxiliars ($\epsilon _{L}$) : és la relació entre el flux lluminós emès per un llum i la potència total consumida per la làmpada més el seu equip auxiliar.
- Factor de manteniment ($f_{m}$) : és la relació entre els valors d'il · que es pretenen mantenir al llarg de la vida de la instal·lació d'enllumenat i els valors inicials.
- Factor d'utilització ($f_{u}$) : és la relació entre el flux útil procedent de les lluminàries que arriba a la calçada o superfície a il·luminar i el flux emès per les làmpades instal·lades a les lluminàries.
El factor d'utilització de la instal·lació és funció del tipus de llum, de la distribució de la intensitat lluminosa i rendiment de les lluminàries, així com de la geometria de la instal·lació, tant pel que fa a les característiques dimensionals de la superfície a il·luminar (longitud i amplada), com a la disposició de les lluminàries en la instal·lació d'enllumenat exterior (tipus d'implantació, alçada de les lluminàries i separació entre punts de llum).
La instal·lació més eficient serà aquella en què el producte dels tres factors - eficiència de les làmpades i equips auxiliars i factors de manteniment i utilització de la instal·lació-sigui màxim.

## Vegeu també

* Enllumenat públic
* Contaminació lumínica
* Eficiència energètica
* Balast (electricitat)
* Lluminàries
* Làmpada d'halur metàl·lic
* Làmpada de vapor de sodi
* Làmpada de vapor de mercuri

## Enllaços externs

* Reial Decret 1890/2008
* REGLAMENT D'EFICIÈNCIA ENERGÈTICA EN INSTAL·LACIONS D'ENLLUMENAT EXTERIOR (REEAE)
# Latita

La latita és una roca ígnia volcànica amb textura afanítica afírica a afírica porfirica. La seva associació mineral presenta feldespat alcalí i plagiòclasi en quantitats semblants. El quars es troba en menys d'un 5 per cent. Quan el quars es troba en més d'un 5 per cent la roca s'anomena quarsolatita. Els minerals accessoris són la biotita, l'hornblenda, els piroxens i l'olivina.
Les latites es troben en algunes laves de Bulgària i com a lacòlits intrusius i en sills a Dakota del Sud (EUA), entre altres localitats.

## Galeria

* Classificació de les roques ígnies volcàniques segons Streckeisen 1978. La latita es troba al lloc 5b.
* Latita vista en làmina prima mitjançant microscopi òptic
* Latita vista en làmina prima mitjançant microscopi òptic

## Referències

* ↑ «Classification of Igneous Rocks». Arxivat de l'original el 2011-09-30. [Consulta: 29 març 2016].
* ↑ Georgiev, V. and Milovanov, P. «Volcanism in the Momchilgrad Volcanotectonic Depression». Comptes Rendus de l'Academie Bulgare des Sciences, 54, 3, 2001, pàg. 63-66. Bibcode: 2001CRABS..54c..63G. Retrieved on 5 July 2015.
# Corona txeca

La corona txeca (en txec koruna česká o, simplement, koruna; en plural, korun) és la unitat monetària de la República Txeca. Es divideix en 100 haléřů (singular haléř, abreujat h). El codi ISO 4217 és CZK i l'abreviació habitual és Kč.
Fou introduïda el 8 de febrer del 1993, en obtenir la independència la República Txeca arran de la dissolució de Txecoslovàquia i la consegüent desaparició de la corona txecoslovaca, que fou substituïda per la corona txeca.

## Monedes i bitllets

Emesa pel Banc Nacional Txec (Česká národní banka), en circulen bitllets de 100, 200, 500, 1.000, 2.000 i 5.000 korun i monedes d'1, 2, 5, 10, 20 i 50 korun.
Les monedes de 10 i 20 h es van retirar de la circulació el 31 d'octubre del 2003, i la de 50 h ho fou el 31 d'agost del 2008. Els bitllets de 20 Kč es van retirar també de la circulació el 31 d'agost del 2008, i l'1 d'abril del 2011 ho foren també els bitllets de 50 Kč.

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 24,260 CZK
* 1 USD = 22.846 CZK (17/12/2022)

## Referències

* ↑ «Czech National Bank - 10h». Arxivat de l'original el 9 d'agost de 2016. [Consulta: 13 juliol 2016].
* ↑ «Czech National Bank - 20h». Arxivat de l'original el 9 d'agost de 2016. [Consulta: 13 juliol 2016].
* ↑ «Novinky.cz», «Skončila platnost padesátníků a papírových dvacetikorun», 31 августа 2008
* ↑ ««Česká národní banka», «Ukončení platnosti padesátikorunové bankovky», 20 января 2011». Arxivat de l'original el 2011-04-03. [Consulta: 17 desembre 2022].
* 1 2 «FX rates 16.12.2022». CNB. [Consulta: 17 desembre 2022].

## Vegeu també

* Corona
# Camões (cràter)

Camões és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 70 km de diàmetre. Porta el nom de l'escriptor portuguès Luís de Camões (c. 1524-1580), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.

## Referències

* ↑ «Camões». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 07-10-2016. [Consulta: 31 maig 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Helenoperla malickyi

Helenoperla malickyi és una espècie d'insecte pertanyent a la família dels pèrlids i l'única del gènere Helenoperla.

## Distribució geogràfica

Es troba a dos rius de l'Epir (Grècia).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ A key to the West Palaearctic genera of stoneflies (Plecoptera) in the larval stage (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
# Paquita

«Paquita» té aquests significats:
* Paquita (ballet), primera coreografia de Màrius Petipà
* Paquita (òpera), obra de Joseph Dessauer
** Paquita (televisió), sèrie televisiva de TV3
* Biografies:
** Paquita la del Barrio, cantant mexicana
** Paquita Boris, locutora de ràdio catalana
** Paquita Ferràndiz, actriu catalana
** Paquita Madriguera, pianista i compositora catalana
** Paquita "la Rebentaplenaris", dona gran i humil coneguda per haver boicotejat actes públics i sessions de l'Ajuntament de València
** Paquita Sauquillo, advocada i política madrilenya
# Oued Laou

Oued Laou (àrab: واد لو, Wād Law; amazic estàndard marroquí: ⵡⴰⴷ ⵍⴰⵡ, Wad Law) és una petita ciutat situada a la costa mediterrània de la regió de Tànger-Tetuan, al nord del Marroc. Les dues ciutats principals més a prop són Tetuan al nord-oest i Chefchaouen al sud-oest. El 2004, la ciutat tenia 8.383 habitants.
La ciutat porta el nom del riu que neix a les muntanyes del Rif, prop de Chefchaouen.

## Curiositats

* Els dos únics bars del poble es diuen Café FC Barcelona i Salon de The Real Madrid.
* Hi bufa un vent anomenat xarki, un vent molt fort d'orient. Comença de sobte, de vegades dura unes hores, i després s'atura de cop, igual com ha arribat.
# Parc del G4

El Parc del G4 és un parc situat al barri de Montigalà de Badalona, inaugurat l'any 1994. Té unes dimensions considerables amb una superfície de 6 ha. Està delimitat pel carrer de la Ciència, la travessera de Montigalà, el camí de Sant Jeroni de la Murtra i l'avinguda de la Comunitat Europea. Té accés pel carrer de la Ciència i l'avinguda de la Comunitat Europea. És una esplanada de prat de caràcter forestal, amb pins, alzines sureres i arbust mediterrani. El parc és entapissat amb herba segada, i els camins són pavimentats.
Al parc hi ha una escultura de Joan Brossa, el far de Joan Brossa, que amaga una antena de telefonia. Es tracta d'un poema visual de l'any 1987 dedicat a Badalona. L'escultura és de l'any 1996 i va ser titulada «On és Bada l'ona». La parada d'autobús més propera és la de la línia B2, operada per TUSGSAL.

## Referències

* ↑ Ajuntament de Badalona. «Parc del G4-Dades bàsiques». Arxivat de l'original el 3 de març 2014. [Consulta: 23 juny 2013].
* ↑ Ajuntament de Badalona. «G4». Arxivat de l'original el 3 de març 2014. [Consulta: 23 juny 2013].
* ↑ «Far de Joan Brossa». Moliner Office Architects. Arxivat de l'original el 2013-07-15. [Consulta: 30 agost 2013].
* ↑ «Una antena de poema». Badalona cultura. Arxivat de l'original el 2010-09-03. [Consulta: 29 agost 2013].
* ↑ Ferreras, Enric. Badalona camina. Rutes a peu per la ciutat. Ajuntament de Badalona, maig de 2011, p. 27.
* ↑ AMB Mobilitat. «Línia B2».
# Francisco Toda y Tortosa

Francisco Toda y Tortosa fou un jurista i polític espanyol. Va exercir durant 25 anys com a jutge a Manresa, i fou elegit diputat del Partit Liberal per Manresa a les eleccions generals espanyoles de 1886, però el 1889 renuncià a l'escó quan fou nomenat fiscal de l'Audiència de Madrid. El 1893-1894 fou nomenat senador per la província de Toledo.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels diputats
* ↑ Fitxa del Senat
# Francesc d'Assís Masferrer i Arquimbau

Francesc d'Assís Masferrer i Arquimbau (Vic, Osona, 1847 - Lleida, Segrià, 1901) va ser un filòsof català, i un dels impulsors de l'Esbart de Vic.

## Biografia

Masferrer es va fer notar com a poeta en les reunions literàries del grup, així com en les publicacions de la seva ciutat i de Barcelona. Però Francesc d'Assís tenia ànima de filòsof i el 1864 va matricular-se a la Facultat de Filosofia i Lletres de la Universitat de Barcelona. Allà va entrar en contacte amb un dels filòsofs de més prestigi de la Catalunya del XIX: el Dr. Francesc Xavier Llorens i Barba. Al llarg de la seva vida Masferrer li dedicarà algunes de les seves obres i publicarà a la premsa de Barcelona un sentit homenatge a la mort del professor. Masferrer sempre es va considerar un seguidor de Llorens i Barba i de la seva filosofia del sentit comú. Va creure que calia portar endavant una harmonització entre el tomisme i la filosofia escocesa, empresa en la qual, segons Masferrer, Llorens no havia tingut temps de treballar-hi suficientment. És per això que en la seva obra principal s'esforça per a fer-ne la compatibilitat.
En el 1877 va treure les oposicions a la càtedra de psicologia, lògica i filosofia moral a Ponferrada; començant així la seva peripècia per diversos instituts d'ensenyament secundari, com ara Terol (1879), Oviedo (1881) i finalment Lleida (1891). Intentà repetidament obtenir la càtedra a Barcelona però li arravatà definitivament Hermenegildo Giner de los Ríos (1898).

## Obra

La seva obra més important és el Programa razonado de un curso de filosofía elemental, publicat a Vic en dos volums. El primer va sortir en 1881; el segon, en 1883. La segona edició d'aquest llibre canvia de títol, ara serà el Curso de filosofia elemental, publicat per la mateixa casa editorial de Vic, en 1886 i de 443 pàgines. La tercera edició, també com a Curso... va ser publicat a Barcelona en 1896, a la Tipografia Hispano Americana de Barcelona. L'obra està dedicada "a mi inolvidable maestro, el eminente psicólogo D. Francisco Javier Llorens" i té per objectiu el mercat editorial del llibre de text. El contingut del llibre es refà i en parts importants de text es reescriu, es reformula, s'amplia o es retalla en les dues reedicions. Masferrer va estar 15 anys publicant i reeditant la seva obra, fins que la donà per acabada en l'edició de 1896.
És autor també d'un Resumen de un curso de filosofía elemental adaptado al programa d'examen de la asignatura de Psicología Lógica y Ética. (Vic, 1884) i d'un Resumen de las lecciones expuestas en el curso de filosofía elemental adaptado al programa que ha de servir para los exámenes (resum de l'edició de 1886, Vic, 1891).
Va publicar nombroses poesies en els periòdics i revistes de més prestigi del seu temps.

## Referències

* ↑ ROVIRÓ I ALEMANY, Ignasi. Diccionari de filòsofs, teòlegs i mestres del seminari de Vic (1749 – 1968). Vic, Patronat d'Estudis Osonencs, 2000, Osona a la butxaca 22 – 23.

## Enllaços externs

* «Francesc d'Assís Masferrer i Arquimbau». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Fuensanta de Martos

Fuensanta de Martos és un municipi situat en l'Àrea metropolitana de Jaén (Andalusia). Limita amb Martos, Los Villares i Valdepeñas de Jaén. Està situat a 725 m d'altitud i posseeix 53,32 km² de superfície. Amb 3.326 habitants, 1.665 barons i 1.661 dones (INE-2006). Pertanyen a Fuensanta les següents entitats de població:
* El Regüelo
* Los Encinares
* Vadohornillo (La Ribera).
# Fuente Encalada

Fuente Encalada és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 196 | 167 | 138 | 131 |
# Francisco Mas Aznar

Francisco Mas Aznar (Crevillent, 1887 – 1963) va ser un militar valencià, soldat de primera d'artilleria. Durant la Guerra del Rif fou destinat al polvorí del Fort de San Miguel, a Melilla. El 9 d'agost de 1911 es va declarar un gran incendi al fort després de l'explosió d'un tonell de pólvora. Francisco Mas Aznar va ser el primer a llençar-se a extingir el foc, amb risc de morir en l'intent, aconseguint el seu propòsit i sufocant el foc. Per aquesta heròica acció se li va concedir, en 1911 i mitjançant Reial Ordre, la Creu Llorejada de Sant Ferran. També va ser nomenat fill predilecte per l'Ajuntament de Crevillent, el qual va erigir un bust al seu honor. Aquest es troba a un petit jardí al costat del mercat municipal. Finalment, des de 2002, la ciutat de Melilla té un carrer amb el seu nom.

## Referències

* ↑ Llorejats a la Guerra del Marroc, p. 4
* ↑ «Boletín Oficial de Melilla de fecha 07/06/2002. BOCAM». CONSEJERÍA DE CULTURA, DEPORTE, FESTEJOS Y TURISMO - SECRETARÍA TÉCNICA. Acuerdo de la Excma. Asamblea relativo a denominación de la calle situada en la parte trasera del Hotel Anfora como C/. Artillero Laureado Francisco Mas Aznar.

## Enllaços externs

* B.O. Melilla de 7-VI-2002
* Blog "Al sur de Alborán", entrada de l'1 de juny ¿Los restos del Fuerte de San Miguel?
# Francisco Mateo Vilches

Francisco Mateo Vilches, també conegut com a Paco Mateo, (Algesires, 15 de maig de 1917 - Estrasburg, 21 de juliol de 1979) fou un futbolista espanyol de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Començà jugant com a davanter, passant més tard al mig del camp i a la defensa. De jove fou jugador de l'Algeciras CF i l'Atlético Tetuán marroquí. Durant la Guerra jugà al València CF i al FC Barcelona, disputant la lliga catalana de l'any 1938. Finalitzada de la Guerra Civil s'exilià a França, passant un temps a un camp de concentració a Gurs (Aquitània). Després fitxà pel Girondins de Bordeus, iniciant una llarga trajectòria de més de 10 anys al futbol francès. Amb el Girondins guanyà el campionat francès de la temporada 1939-40. L'any 1945 fitxà pel RC Strasbourg, club amb el qual arribà a la final de copa l'any 1947. També jugà al Racing de París.
Fou entrenador a diversos clubs locals, arribant a dirigir el propi Racing d'Estrasburg. Va morir el 21 de juliol de 1979 a Estrasburg per un accident de transit. Un germà seu, Andrés Mateo Vilches, també fou futbolista, destacant al Sevilla.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Ídolos Rojiblancos: Francisco Mateo Vilches». elblogalgecirista, 27-09-2010. [Consulta: 7 maig 2016].
* ↑ «En Vista Alegre». Mundo Deportivo, 21-06-1937. [Consulta: 7 maig 2016].
* 1 2 3 «Regates junto a la verja». Cuadernos de Fútbol, CIHEFE, 16-06-2015. [Consulta: 7 maig 2016].
* 1 2 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
# Forever, Michael

Forever, Michael és el quart i últim àlbum de Michael Jackson en solitari amb la Motown Records, però seguirà amb aquesta discogràfica amb els Jackson Five, i a més, la Motown trauria diversos recopilatoris de Michael Jackson durant la seua carrera en aquesta companyia, fins i tot amb cançons inèdites com en el Farewell My Summer Love que va ser gravat en 1973 i es va editar en 1984, després de ja haver eixit l'àlbum més reeixit Thriller i abans que aquest l'Of the Wall, ambdós amb Epic Records.
L'àlbum es va editar en 1975 quan Michael tenia 16 anys, definint el seu gènere musical de R&B i Soul.
"One Day In Your Life" va ser la cançó que major èxit va obtenir, especialment en el Regne Unit que va arribar el nombre 1. També va ser el títol de l'àlbum que la Motown llançaria en 1981 amb a més d'aquesta cançó, altres temes inèdits de Michael en solitari i amb els Jackson Five.
L'àlbum va vendre 1,7 milions de còpies en tot el món, 1 milió d'elles als EUA.

## Llista de temes

* "We're Almost There" (Holland/Holland)
* "Take Me Back" (Holland/Holland)
* "One Day In Your Life" (Armand/Brown)
* "Cinderella Stay Awhile" (Sutton)
* "We've Got Forever" (Willensky)
* "Just a Little Bit of You" (Holland/Holland)
* "You Are There" (Brown/Meitzenheimer/Yarian)
* "Dapper Dan"
* "Dear Michael" (Davis/Willensky)
* "I'll Come Home to You" (Perren/Yarian)

## Singles

* 1975: We're Almost There
* 1975: Just a Little Bit of You

## Referències

* ↑ «Forever, Michael». AllMusic. [Consulta: 27 abril 2009].