OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Punts extrems de la Unió Europea

Els punts extrems de la Unió Europea varien segons si es té en compte només el territori continental europeu o la totalitat dels territoris (incloent-hi les regions ultraperifèriques d'ultramar de la Unió Europea).

## Latitud i longitud
### Països contigus

Si només es té en compte el territori continental dels 21 països contigus de la Unió Europea (sense Xipre, Finlàndia, Irlanda, Malta i Suècia):
* Nord: Suurpea (Estònia) (59° 37′ N, 25° 42′ E﻿ / ﻿59.617°N,25.700°E﻿ / 59.617; 25.700)
* Sud: Illa de Gavdos (Grècia) (34° 49′ N, 24° 7′ E﻿ / ﻿34.817°N,24.117°E﻿ / 34.817; 24.117)
* Oest: Cabo da Roca (Portugal) (38° 47′ N, 9° 30′ O﻿ / ﻿38.783°N,9.500°O﻿ / 38.783; -9.500)
* Est: Cap Sulina (Romania) (45° 10′ N, 29° 42′ E﻿ / ﻿45.167°N,29.700°E﻿ / 45.167; 29.700)

### Europa continental

* Nord: Nuorgam (Finlàndia) (70° 5′ N, 27° 57′ E﻿ / ﻿70.083°N,27.950°E﻿ / 70.083; 27.950)
* Sud: Punta de Tarifa (Espanya) (36° 0′ N, 5° 36′ O﻿ / ﻿36.000°N,5.600°O﻿ / 36.000; -5.600)
* Oest: Cabo da Roca (Portugal) (38° 47′ N, 9° 30′ O﻿ / ﻿38.783°N,9.500°O﻿ / 38.783; -9.500)
* Est: Virmajärvi (Finlàndia) (62° 55′ N, 31° 37′ E﻿ / ﻿62.917°N,31.617°E﻿ / 62.917; 31.617)

### Territori a Europa

* Nord: Nuorgam (Finlàndia) (70° 5′ N, 27° 57′ E﻿ / ﻿70.083°N,27.950°E﻿ / 70.083; 27.950)
* Sud: Illa de Gavdos (Grècia) (34° 49′ N, 24° 7′ E﻿ / ﻿34.817°N,24.117°E﻿ / 34.817; 24.117)
* Oest: Rockall (57° 36′ N, 13° 42′ O﻿ / ﻿57.600°N,13.700°O﻿ / 57.600; -13.700)
* Est: Hagia Napa (Xipre) (34° 59′ N, 34° 5′ E﻿ / ﻿34.983°N,34.083°E﻿ / 34.983; 34.083)

### Totalitat del territori

Incloent-hi les regions ultraperifèriques de la Unió Europea, o territoris d'ultramar:
* Nord: Nuorgam (Finlàndia) (70° 5′ N, 27° 57′ E﻿ / ﻿70.083°N,27.950°E﻿ / 70.083; 27.950)
* Sud: Saint-Joseph (Reunió) (21° 22′ S, 55° 37′ E﻿ / ﻿21.367°S,55.617°E﻿ / -21.367; 55.617)
* Oest : Pointe du canonniers (Illa de Sant Martí) (18° 03′ N, 63° 09′ O﻿ / ﻿18.050°N,63.150°O﻿ / 18.050; -63.150)
* Est: Sainte-Rose (Reunió) (21° 6′ S, 55° 47′ E﻿ / ﻿21.100°S,55.783°E﻿ / -21.100; 55.783)

## Altitud

* Màxima: Mont Blanc (França) 4.810,4 m
* Mínima: Zuidplaspolder (Països Baixos) -6,76 m

## Notes

* ↑ Tot i que Rockall està situat sobre la plataforma continental europea i, per tant, es pot considerar un illot europeu, son estatus polític és qüestionable, car és reivindicat per diversos països. Si no es té en compte Rockall, el punt més occidental de la Unió Europea a Europa és l'illa Tearaght, a Irlanda (52° 4′ N, 10° 39′ O﻿ / ﻿52.067°N,10.650°O﻿ / 52.067; -10.650).
* ↑ Tot i que la totalitat de Xipre entrà a formar part de la Unió Europea l'1 de maig del 2004, la legislació europea només s'aplica a la República de Xipre, la part sud de l'illa, mentre que la part nord està governada de facto per la República Turca de Xipre del Nord. Si s'inclou el seu territori, el punt més oriental es troba entre les illes Klides, davant del cap de Sant Andreu (35° 43′ N, 34° 36′ E﻿ / ﻿35.717°N,34.600°E﻿ / 35.717; 34.600).
# PuntuEus

PuntuEus és l'associació fundada per a demanar la creació del domini basc .eus a l'ICANN. El domini .eus és el corresponent a l'idioma basc i la seva cultura, similar al ja existent .cat.
Es va crear el 2 d'abril de 2008, amb el suport de diferents associacions de l'èuscar, l'educació, la Internet i mitjans de comunicació. Es va presentar oficialment al Kafe Antzokia de Durango el 29 de gener de 2009.
Entre les entitats promotores destaquen l'Euskaltzaindia, la Universitat del País Basc, Eusko Ikaskuntza, Euskal Irrati Telebista i Euskaltel Fundazioa.
El 14 de juny del 2013, l'ICANN finalment va acceptar la sol·licitud de creació del nou domini .eus.

## Referències

* ↑ noticiasdegipuzkoa.com Arxivat 2010-08-09 a Wayback Machine., 08-12-2009 (basc)
* ↑ Euskalherria.info, 01-02-2009 (anglès)
* ↑ Deia Arxivat 2009-12-15 a Wayback Machine., 08-12-2009 (basc)
* ↑ EiTB, 30-06-2009 (castellà)
* ↑ «Notícia al web de l'associació». Arxivat de l'original el 2014-08-17. [Consulta: 13 febrer 2009].
* ↑ Notícia al diari Arxivat 2014-01-16 a Wayback Machine. Berria

## Vegeu també

* .gal
* .bzh
* .scot
* .krd

## Enllaços externs

* PuntuEus Arxivat 2017-04-27 a Wayback Machine.
# Raffaele Pinto

Raffaele "Lele" Pinto (Casnate, Itàlia; 13 d'abril de 1945 – Cecina, Itàlia; 8 de desembre de 2020) va ser un pilot de ral·li italià, guanyador del Campionat d'Europa de Ral·lis de l'any 1972.

## Trajectòria

Pinto comença a competir en ral·li l'any 1968, sobretot en proves del Campionat d'Europa de Ral·lis. A partir de 1971 es convertei en pilot de la marca italiana Fiat i l'any 1972 guanyaria amb un Fiat 124 Sport Spyder el Campionat d'Europa de Ral·lis, aconseguint quatre victòries parcials.
L'any 1973, amb la creació del Campionat Mundial de Ral·lis, Pinto també comença a disputar alguns ral·li d'aquest nou campionat, aconseguint la victòria al Ral·li de Portugal de 1974 amb un Fiat 124 Abarth Rallye.
Entre 1975 i 1977 es converteix en pilot de Lancia amb el Lancia Stratos disputant proves tant del capionat europeu com del mundial, aconseguint un podi al Ral·li de Sanremo de 1976. Posteriorment disputaria proves de forma parcial els anys 1978 i 1979 amb un Ferrari 308 GTB abans de retirar-se.

## Referències

* ↑ Shacki. «Raffaele Pinto - rally profile eWRC-results.com» (en anglès). [Consulta: 12 juny 2023].
* ↑ «Fallece Raffaele Pinto, as de Fiat y Lancia en el WRC» (en castellà), 12-06-2023. Arxivat de l'original el 2023-06-12. [Consulta: 12 juny 2023].
# Raffaele Marcoli

Raffaele Marcoli (Turbigo, Llombardia, 27 de març de 1940 - Feriolo, 29 d'agost de 1966) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1963 i 1966. En el seu palmarès destaquen quatre victòries d'etapa al Giro d'Itàlia. Va morir prematurament en un accident de trànsit a finals d'agost de 1966, sols quinze dies després de la victòria a la Coppa Bernocchi.

## Palmarès

* 1962
** 1r a la Copa d'Inverno
** 1r al Gran Premi Somma
* 1964
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1965
** Vencedor de 2 etapes al Giro d'Itàlia
* 1966
** 1r a la Coppa Bernocchi
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa a la Tirrena-Adriàtica

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1963. 85è de la classificació general
* 1964. 94è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1965. 66è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes
* 1966. 56è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

## Referències

* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa i biografia a museociclismo.it
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Ramon Bou Espinosa

Ramon Bou Espinosa (Barcelona, 1919 - 1997) fou impulsor del moviment associatiu, especialment al Casino de l'Aliança del Poblenou, i historiador local del barri del Poblenou de Barcelona. Dirigí l'obra col·lectiva Un tomb per l'Aliança del Poblenou (1994) i va publicar articles diversos en diferents publicacions del barri. El 27 d'abril de 1999 van ser inaugurades deu plaques commemoratives a la Rambla del Poblenou, una de les quals li és dedicada.

## Referències

* ↑ DDAA. Enciclopèdia, El Poblenou en 135 veus. Arxiu Històric del Poblenou, 2005, p. 8
# Quinquempoix

Quinquempoix és un municipi francès, situat al departament de l'Oise i a la regió dels Alts de França. L'any 1999 tenia 259 habitants.

## Situació

Quinquempoix es troba a la meitat septentrional de l'Oise. És travessada per la carretera D117, que uneix Bacouël i Saint-Just-en-Chaussée.

## Administració

Quinquempoix forma part del cantó de Saint-Just-en-Chaussée, que al seu torn forma part de l'arrondissement de Clermont. L'alcalde de la ciutat és Alain Baudin (2001-2008).

## Vegeu també

* Llistat de municipis de l'Oise

## Enllaços externs

* Quinquempoix al lloc web de l'INSEE Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine.
# Purity Ada Uchechukwu

Purity Ada Uchechukwu és una hispanista nigeriana.
Es va doctorar (amb una tesi titulada A Corpus-Based Analysis of Igbo and Spanish Copula Verbs) per la Universitat Otto Friedrich de Bamberg (on es va especialitzar en Filologia Romànica, i en la mateixa universitat va fer un mestratge en espanyol).
Treballa com a professora d'espanyol a la Universitat de Nnamdi Azikiwe de Nigèria, en la Facultat d'Arts, en el Departament de Llengües Modernes.
Està especialitzada en Llengua Espanyola i la seva recerca acadèmica se centra en l'ensenyament de l'espanyol com a llengua estrangera. Ha participat en moltes ocasions tant en congressos com en seminaris sobre aquesta temàtica.
Al llarg de la seva trajectòria professional ha publicat diversos treballs i ha col·laborat en llibres. Entre les seves publicacions destaquen:
* La enseñanza del español en África Subsahariana. Capítulo 21. La situación del español en Nigeria. Madrid: Instituto Cervantes, Los Libros de la Catarata, Casa África, AECID, Embajada de España en Kenia, 2014, 638 p. ISBN 978-84-8319-944-2 NIPO: 503-14-027-5.
* Lenguas españolas, lenguas oficiales y lenguas cooficiales: ¿Una cuestion de denominación? ISSN:978-978-48450-4-5.
* La globalización y el español en Estados Unidos como seña de identidad americana. Revista científica en el ámbito de la Comunicación Aplicada, ISSN-e 2174-1859, Vol. 4, Nº. 2, 2014 (Ejemplar dedicado a: África con eñe. Número monográfico de la Cátedra Unesco de Investigación en Comunicación y África), págs. 181-191.

## Referències

* 1 2 3 4 «Còpia arxivada». Folleto CONGRESO de HISPANISTAS AFRICANAS, Abidjan 29 y 30 abril 2014. Arxivat de l'original el 2016-10-20 [Consulta: 6 març 2018]. Arxivat 2016-10-20 a Wayback Machine.
* 1 2 3 4 «Purity Ada Uchechukwu» (en castellà). Catarata. [Consulta: 6 març 2018].
* ↑ «CVC. La enseñanza de español en África Subsahariana, capítulo 21: La situación del español en Nigeria» (en castellà). [Consulta: 6 març 2018].
* ↑ Cervantes, Instituto. «La enseñanza del español en África Subsahariana» (en castellà). [Consulta: 6 març 2018].
* ↑ «Javier Serrano Avilés, La enseñanza del español en África Subsahariana. – AEPE – Asociación Europea de Profesores de Español» (en espanyol europeu). Arxivat de l'original el 2018-03-06. [Consulta: 6 març 2018].
* ↑ «Un millón y medio de estudiantes de español en África subsahariana Arxivat 2018-03-06 a Wayback Machine.» (en es-es). , 11-02-2016 [Consulta: 6 març 2018].
* ↑ Uchechukwu, Purity Ada «LENGUAS ESPAÑOLAS, LENGUAS OFICIALES Y LENGUAS COOFICIALES: ¿UNA CUESTIÓN DE DENOMINACION?» (en castellà). Journal of Modern European Languages And Literatures (JMEL), 7, 0, 13-09-2016, pàg. 115–124. Arxivat de l'original el 2018-03-06 [Consulta: 6 març 2018]. Arxivat 2018-03-06 a Wayback Machine.
* ↑ «Purity Ada Uchechukwu - Dialnet» (en castellà). [Consulta: 6 març 2018].
# Purmamarca

Purmamarca és una localitat del departament de Tumbaya, en la província Argentina de Jujuy.

## Geografia

El poble de Purmamarca, (llengua Aimara "poble de la Terra Verge" i en quichua "poble del lleó") sobre la Ruta Provincial Nº 16, a 3 km a l'oest de la Ruta 9, a 65 km de San Salvador de Jujuy i a 22 km de Tilcara.
Potser és el més pintoresc i encantador poble de la trencada de Humahuaca encara que geogràficament pertanyi a altra trencada transversal homònima, envoltada per serres multicolors.
L'ampla Trencada de Purmamarca sembla una gran vall enfront del riu Gran. Són típics els cardones de l'ecosistema dels turons i donen una característica pròpia a la regió.

## Història

L'Església és de 1648, (bella llinda de la seva porta principal). Consagrada a Santa Rosa de Lima. La seva festa patronal se celebra el 30 d'agost, compte amb actes religiosos, sikuris, misachicos amb acompanyament de erkes i bombos.
Va Ser declarada Monument Històric Nacional en 1941, d'arquitectura senzilla, murs d'atovó, sostre de cardón i coca de fang, una nau única i estreta. En l'interior hi ha pintures de l'Escola Cuzqueña del s. XVIII, i objectes de valor artístic. Obre de dilluns a dissabtes de 8 a 12:30 i de 16 a 20. Diumenges 9 a 12 i de 18 a 21.

## Turisme

L'entorn de Purmamarca és bellíssim: turons policromos i el ric Purmamarca. La imponent bellesa dels turons "vermells" és un recorregut obligat per a tots.
Es realitza en vehicle, o a peu. S'ingressa des de l'entrada del poble, són 4 km i per a vianants, existeixen camins secundaris i tallades. La Fira Artesanal funciona en forma permanent. A poca distància cap a Susques, està el Jaciment Arqueològic de Huachichocana.
El culte als morts té una gran significancia entre els habitants dels pobles de la trencada. Visitar el cementiri és una trobada amb el passat i sensacions oposades en l'originalitat de les construccions en honor del difunt.

## Vegeu també

* Tilcara
* Iruya
# Ramón Ruiz Fernández

Ramón Ruiz Fernández (Gijón, 15 de maig de 1973) és un futbolista asturià, que ocupa la posició de porter.

## Trajectòria

Va sorgir del planter de l'Sporting de Gijón, a la qual va arribar a mitjans dels 80 provinent del Xeitosa. Després de passar pels diversos equips sportinguistes, el 1990 es fa amb la porteria del filial de Segona B. Debutaria amb el primer equip la temporada 93/94, en partit contra el Reial Madrid.
A partir de la temporada 94/95, i després de la marxa d'Emili Isierte, Ramón es consolida com a segon porter de l'Sporting, darrere del Gatu Ablanedo. En eixes dues temporades, hi juga 12 partits de Lliga. L'estiu de 1996, l'arribada de Liaño li tanca encara més les portes de la meta asturiana, i marxa cedit al CD Ourense, de Segona Divisió, on qualla una gran temporada amb 37 partits jugats. Finalment seria fitxat pel conjunt gallec, on romandria tres anys més entre Segona i Segona B.
A partir de la temporada 00/01, Ramón ha estat jugant en equips de Segona B i Tercera, com el Caudal de Mieres, el Ribadesella, el CD Logroñés, el San Fernando, el Varea i de nou al Logroñés i al Ribadesella.
# Ramón Rodríguez Vita

Ramón Rodríguez Vita (Granada, 23 de febrer de 1900 - Madrid, 12 de setembre de 1989) fou un militar espanyol, capità general de les Illes Balears durant el franquisme.
El 1918 va ingressar a l'Acadèmia d'Artilleria de Segòvia. Participà en la guerra del Rif i el 1927 fou ascendit a capità. El cop d'estat del 18 de juliol de 1936 el va sorprendre a Romania, des d'on va tornar per tal d'incorporar-se al bàndol revoltat. En acabar la guerra civil espanyola fou ascendit a comandant per mèrits de guerra. Entre 1941 i 1942 va lluitar al Front Oriental de la Segona Guerra Mundial com a voluntari de la Divisió Blava, assolint el grau de tinent coronel i la creu de ferro de primera i segona classe. El 1950 fou ascendit a coronel, el 1955 a general de brigada i el 1959 a general de divisió. Durant aquests anys fou governador militar del Ferrol i de Màlaga, així com director general de Serveis de l'Exèrcit i cap dels Serveis d'Armament i Munició de l'Exèrcit. El 1962 ascendí a tinent general i l'abril de 1963 fou nomenat Capità general de les Illes Balears, càrrec que va ocupar fins que l'octubre de 1965 fou nomenat capità general de la I Regió Militar, càrrec que encara ocupava el juliol de 1967.

## Referències

* ↑ Esquela funerària al diari ABC, 13 de setembre de 1989
* ↑ Decreto 713/1963, de 6 de abril, por el que se nombra Capitán General de Baleares al Teniente General don Ramón Rodríguez Vita.
* ↑ Nuevos capitanes generales de la I y IX regiones militares y de Baleares, Diari ABC, 29 d'octubre de 1965
* ↑ Ecos diversos de sociedad, ABC, 18 de juliol de 1967.
# Ramón Saiz de Carlos

Ramón Saiz de Carlos (Santa María del Campo Rus, província de Conca, 26 de gener de 1858 - Madrid, 22 de novembre de 1926) fou un farmacèutic i polític espanyol, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Llicenciat en farmàcia en 1877, fou destinat a Requena, on s'interessarà per l'enologia. Tornà a Madrid, on es llicenciarà en medicina en 1882. Fou destinat novament a Requena, on es dedicarà a la investigació de nous medicaments. En 1889 tornaria a Madrid i obriria una farmàcia al carrer Serrano. El 1901 hi fundaria un laboratori, on hi patentaria un elixir estomacal i medicaments com Neuranémico, Dinamogeno, Reumator, Purgantina i Quinofebrina. Serà president del Col·legi de farmacèutics de Madrid i vicepresident de la Cambra Oficial de Comerç i Indústria de Madrid.
Membre del Partit Liberal, fou diputat pel districte de Vinaròs a les eleccions generals espanyoles de 1910, 1914, 1916, i dins la fracció liberal-demòcrata de Manuel García Prieto a les de 1918, 1919, 1920 i 1923.

## Referències

* ↑ «Elixir estomacal Saiz de Carlos, de la Mancha de Cuenca a las farmacias de toda España» (en castellà). Cadena SER, 30-01-2017. Arxivat de l'original el 2017-11-11. [Consulta: 10 novembre 2017].
* ↑ ELIXIR ESTOMACAL, PURGANTINA, LABORATORIOS SÁIZ DE CARLOS, bloc del CEU San Pablo
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* ↑ Parlamentarios farmacéuticos
# Pòssum de Johnston

El pòssum de Johnston (Trichosurus johnstonii) és una espècie de marsupial de la família dels falangèrids. És originari d'Austràlia, on viu al nord-est de Queensland.

## Referències

* ↑ Fitxa de l'animal al web de Mammal Species of the World. (anglès)
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :
# Rausan

Rausan (en francès Rauzan) és un municipi francès, situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 841 | 858 | 903 | 888 | 978 | 1.035 | 1.121 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Gerard César | UMP |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Rauno Aaltonen

Rauno August Aaltonen, conegut com a Rauno Aaltonen (Turku, 7 de gener de 1938), és un antic pilot de ral·lis finlandès que competí en el Campionat Mundial de Ral·lis als anys 70 del segle xx. Aaltonen és un dels denominats "finlandesos voladors", i malgrat ser recordat per la seva activitat en el món dels ral·lis, fou també pilot de llanxes motores i de motocicletes, essent el primer finlandès de la història a guanyar un Gran Premi de motociclisme.

## Trajectòria

A bord d'un Mini Cooper S guanyà el Campionat europeu de ral·lis l'any 1965, amb Tony Ambrose de copilot, convertint-se en el primer pilot finlandès en conquistar dit campionat. També guanyà el Campionat de Finlàndia de Ral·lis els anys 1961 i 1965. Al llarg de la seva trajectòria al Mundial de Ral·lis, Aaltonen guanyà 5 ral·lis: el Ral·li de Finlàndia de 1961 i 1965, el Ral·li de Gal·les de 1965, el Ral·li Monte-Carlo de 1967 i el Ral·li de Southern Cross de 1977. Un ral·li que se li resistí fou el Ral·li Safari, el qual finalitzà en 6 ocasions en segona posició.
També guanyà les 500 milles de Bathurst a Mount Panorama (Nova Gal·les del Sud, Austràlia) l'any 1966 pilotant un Mini Cooper S.

## Enllaços externs

* Aaltonen a Rallybase.nl (anglès)
# Rectoria (Borredà)

La Rectoria és una obra del municipi de Borredà (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa entre mitgeres de planta baixa i tres pisos superiors, actualment restaurada per complet. La façana presenta una senzilla distribució d'obertures molt usual als habitatges del barroc en els nuclis urbans. La planta baixa amb la porta allindada i una finestra al costat marca el model que es repeteix a la zona superior. El parament és de pedra irregular unides amb morter. Els carreus de les llindes són ben escairats i de grans dimensions. Algunes d'elles hi trobem gravades algunes dates. La coberta és de teula àrab.

## Història

La primera rectoria de Borredà era situada a la plaça del padró o placeta però al segle xviii el rector Jaume Palmerola, impulsor de les obres de l'església i de l'hospital de pobres, va traslladar-la a l'indret actual, amb el permís de l'abat de Ripoll. Comprà una casa vella (del segle xvii) i la va reformar totalment bastint l'actual edifici, conservant però la planta baixa. a la finestra hi ha encara la data de 1694.

## Referències

* 1 2 «Rectoria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2015].
# Rafael Hettsheimeir

Rafael Hettsheimeir nascut el 16 de juny de 1986 a Araçatuba, Sâo Paulo (Brasil), nacionalitzat espanyol, és un jugador professional de bàsquet que actualment juga a la lliga del Brasil.
La temporada 2012-13 es va proclamar campió de la Lliga ACB (Lliga ACB 2012/13) amb el Reial Madrid.

## Clubs

* 2000/05 Ribeirâo Preto Brasil
* 2005/07 Akasvayu CB Vic Catalunya (cedit per l'Akasvayu Girona)
* 2007/09 Plus Pujol Lleida Catalunya (cedit pel CB Estudiantes)
* 2009/10 CAI Saragossa Espanya
* 2009/10 Xacobeo Blu:Sens Espanya
* 2010/12 CAI Saragossa Espanya
* 2012/13 Reial Madrid Espanya

## Referències

* ↑ Los campeones, uno a uno Arxivat 2013-06-24 a Wayback Machine.(castellà)
# Rabbittita

La rabbittita és un mineral de la classe dels carbonats. Rep el seu nom per John "Jack" Charles Rabbitt (1907-1957), geoquímic del Servei Geològic dels Estats Units.

## Característiques

La rabbittita és un carbonat de fórmula química Ca₃Mg₃(UO₂)₂(CO₃)₆(OH)₄·18H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la rabbittita pertany a «02.ED: Uranil carbonats, amb relació UO₂:CO₃ = 1:3» juntament amb els següents minerals: bayleyita, swartzita, albrechtschraufita, liebigita, andersonita, grimselita, widenmannita, znucalita, čejkaïta i agricolaïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1954 a la mina Lucky Strike No. 2 del districte de San Rafael, al comtat d'Emery, Utah (Estats Units). També a Utah ha estat trobada en altres indrets del mateix districte, a la mina Little Eva del comtat de Grand, i a la mina Hideout del comtat de San Juan. A fora dels Estats Units ha estat descrita a la mina Elias, a Jáchymov (República Txeca), i al dipòsit de Belorechenskoe, a Adiguèsia (Rússia).

## Referències

* ↑ «Rabbittite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 maig 2017].

## Enllaços externs

* Galeria d'imatges
# Rasa de Terrers

La Rasa de Terrers és un torrent afluent per la dreta de la Rasa de Pujols. Fa un tram inicial del seu curs pel terme municipal de Navès i la resta pel d'Olius.

## Municipis per on passa

Des del seu naixement, la Rasa de Terrers passa successivament pels següents termes municipals.
M u n i c i p i s :
| | Longitud (en m.) | % del recorregut |
| Per l'interior del municipi de Navès | 482 | 25,42% |
| Per l'interior del municipi d'Olius | 1.414 | 74,58% |

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Rasa de Terrers està integrada per 5 cursos fluvials (4 de primer nivell de subsidiarietat) que sumen una longitud total de 3.442 m.
El vessant dret de la conca consta de 3 cursos fluvials que sumen una longitud de 1.088 m. mentre que el vessant esquerre inclou 1 sol curs fluvial de 458 m. de longitud.

### Distribució per termes municipals

Distribució municipal de la xarxa :
| Municipi | Longitud que hi transcorre |
| Navès | 1.139 m. |
| Olius | 2.303 m. |

## Mapa del seu curs

* Mapa de l'ICC

## Referències

* 1 2 Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Segons el mapa de l'Institut Cartogràfic de Catalunya, la Rasa de Sociats es forma amb la confluència de la Rasa de Ventolra amb la Rasa de Terrers i la Rasa de Pujols seria un afluent per l'esquerra d'aquesta darrera. Per contra, a la Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya Arxivat 2010-09-22 a Wayback Machine., la configuració de la xarxa hidrogràfica de la Rasa de Sociats és la que es presenta en aquest article i és la Rasa de Terrers la que és afluent de la Rasa de Pujols. Davant d'aquest dilema, s'ha optat per aquesta darrera opció a causa del fet que la Rasa de Pujols és més llarga que la Rasa de Terrers