OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Propulsor

El propulsor és una arma de projecció que permet, com el nom indica, impulsar o propulsar projectils semblants a les javelines.
Les primeres restes conegudes al món de propulsors daten de fa 12.000 anys, al Paleolític superior a Europa. Però es va estendre amb més rapidesa als pobles precolombins mesomericans, especialment entre els mexiques i els maies a Mèxic i Guatemala, on van aparèixer fa 8.000 anys, i encara els usaven els inuit a mitjans del segle xx per a la caça d'animals marins. En llengua nahatl se'ls anomena àtlatl, que voldria dir "braç estès". A Austràlia també hi ha restes de projectils utilitzats per aborígens, anomenats woomera.

## Referències

* ↑ Fadala, Sam. Traditional Archery (en anglès). 2a ed.. Stackpole Books, 2011, p. 12. ISBN Stackpole Books.
* ↑ Hall, Linley Erin. The Laws of Motion: An Anthology of Current Thought (en anglès). The Rosen Publishing Group, 2005, p. 66. ISBN 1404204083.

## Bibliografia

* Nuttall, Zelia. The Atlatl Or Spear-thrower of the Ancient Mexicans (en anglès). Peabody Museum of American Archaeology and Ethnology, 1891.
* Soustelle, Jacques (1912-1990). La vida cotidiana de los aztecas en vésperas de la conquista. Octava reimpresión. Mexico, Fondo de Cultura Economica. 1991, 283 p. ISBN 968-16-0636-1
Viccionari
# Propriano

Propriano (en cors Prupià) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 1999 tenia 3.166 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.530 | 1.846 | 2.950 | 3.098 | 3.217 | 3.166 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Paul-Marie Bartoli | PRG | |
# Propranolol

El propranolol és un medicament del grup dels blocadors d'adrenoreceptors beta.

## Referències

* ↑ «Propranolol hydrochloride». Monograph. The American Society of Health-System Pharmacists. Arxivat de l'original el 1 January 2015. [Consulta: 1r gener 2015].
* ↑ «Pharmacotherapy of social anxiety disorder: what does the evidence tell us?». The Journal of Clinical Psychiatry, vol. 67, Suppl 12, 2006, pàg. 20–26. DOI: 10.1016/j.genhosppsych.2005.07.002. PMID: 17092192.
* ↑ «Pharmacologic Interventions for Infantile Hemangioma: A Meta-analysis». Pediatrics, vol. 137, 2, 01-02-2016, pàg. e20153896. DOI: 10.1542/peds.2015-3896. PMID: 26772662.
# Pruïna

La pruïna del llatí pruina o cera epicuticular en botànica és una coberta que principalment consisteix en una cadena d'hidrocarbonis alifàtics amb una varietat de grups substituïts que serveix per disminuir la pèrdua d'humitat i la degradació. Exemples són la parafina de les fulles del pèsol i la col. els èsters alquil de la palmera carnauba i la banana. l'alcohol secundari asimètric 10-nonacosanol en la majoria de coníferes com el Ginkgo biloba i la Picea de Sitka, moltes de les Ranunculaceae, Papaveraceae i Rosaceae i algunes molses, alcohols secundaris simètrics en les Brassicaceae incloent Arabidopsis thaliana, alcohol primaris (principalment octacosan-1-ol) en moltes gramínies Poaceae, Eucalyptus i lleguminoses entre molts d'altres grups de plantes, β-diquetones en moltes herbes, Eucalyptus, boix Buxus i les Ericaceae, aldehids en les fulles joves del faig, canya de sucre i llimones i triterpens en la cera de fruits com la poma, pruna i raïm
Aquests compostos són majoritàriament solubles en solvents orgànics com el cloroform i hexà però en algunes espècies poden ser compostos insolubles. Els extractes de la cutícula contenen tant ceres cuticulars com epicuticulars i la cera epicuticular pot ser aleshores aïllada per mètodes mecànics.

## Referències

* ↑ http://www.welchsfresh.com/faqs.asp Arxivat 2011-12-13 a Wayback Machine.
* ↑ Baker, EA (1982) Chemistry and morphology of plant epicuticular waxes. In: The Plant Cuticle(eds DJ Cutler, KL Alvin, and CE Price), Academic Press, London, pp. 139-165
* ↑ Holloway, PJ and Jeffree, CE (2005) Epicuticular waxes, Encyclopedia of Applied Plant Sciences, 3, pp. 1190-1204
* ↑ Ensikat, HJ, Neinhuis, C, & Barthlott, W. (2000) Direct access to plant epicuticular wax crystals by a new mechanical isolation method. International Journal of Plant Sciences, 161, 143-148
* Eigenbrode, S.D. (1996) Plant surface waxes and insect behaviour, in Plant Cuticles: an integrated functional approach, (ed G. Kerstiens), Bios Scientific Publishers, Oxford, pp. 201-221.
# Pružina

Pružina és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1272.
# Presa de Châtelot

La presa de Châtelot és un pantà artificial situat sobre el Doubs, entre França (Departament del Doubs) i Suïssa (Cantó de Neuchatel) que crea el llac de Moron, un embassament amb una llargada és de 3,3 quilòmetres, una superfície de 69 hectàrees i una conca d'alimentació de 911 km².

## La presa

És producte de la construcció d'una presa, l'any 1953, per part de les companyies elèctriques francesa (Électricité de France) i suïssa (Electricité Neuchâteloise S.A.). La presa es troba en un pas estret i profund del riu únicament accessible a peu i per un funicular construït l'any 1951 pel transport del material necessari per a la construcció d'aquesta infraestructura. Aquest funicular permet superar un desnivell de 373 metres en un recorregut d'1 quilòmetre. L'alçada de l'estructura en forma d'arc és de 74 metres, per una llargada de la cresta de 150 metres i un volum de 48.000 m3.

## La central hidroelèctrica

La central hidroelèctrica se situa uns quilòmetres aigües avall, sobre la ribera dreta del riu, a la vora del poble de Les Planchettes pertanyent al municipi de La Chaux-de-Fonds

## Referències

* ↑ «Fitxa de la presa de Châtelot» (en francès). [Consulta: 4 gener 2019].
* ↑ http://www.funimag.com/suisse/chatelot01.htm Web dels funiculars suïssos
# Psiloritis

* «Mont Ida» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «Mont Ida (Turquia)».
El Psiloritis (grec: Ψηλορείτης 'muntanya alta'), històricament conegut com a mont Ida (grec antic: Ίδη), és una muntanya de Creta i el cim més elevat de l'illa, amb 2.456 metres. Es troba a la prefectura de Réthimno, a la meitat oest de l'illa.
Fou un lloc sagrat per als minoics i, més endavant, per als grecs antics. La mitologia grega el fa la llar de la titànida Rea, alhora que al vessant septentrional de la muntanya es troba la cova d'Ida, on es deia que nasqué Zeus. Fou en aquella cova que Rea, sa mare, l'amagà per evitar que el devorés Cronos, pare dels déus fins que seria destronat pel mateix Zeus. També es deia que era una muntanya amb l'origen de la metal·lúrgia, i que hi habitaven els dàctils de l'Ida.
Entre els llocs interessants de visitar hi ha l'altiplà de Nida i el bosc de Ruva, al vessant oriental. L'observatori de la Universitat de Creta és al cim secundari Skinakas.
La petita capella de Timios Stavros (Sagrada Creu) al cim és la destinació d'una romeria anual cada 14 de setembre.
Des del 2008, a principis de juny s'hi fa una cursa de muntanya, la Psiloritis Race.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Ida». Dictionary of Greek and Roman Geography, 1854. [Consulta: 14 octubre 2023].
* ↑ http://www.psiloritisrace.com/, Psiloritis Race (anglès) (grec)
# Procatopus kabae

Procatopus kabae és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Daget, J.: Les poissons du Fouta Dialon et de la basse Guinée. Mem. Inst. Franc. Afr. Noire No. 65: 1-210, Pls. 1-13. Any 1962.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Puig d'Escotó

El Pic d'Escotó és una muntanya de 2.292 metres d'altitud del límit dels termes de les comunes de Censà i Oleta i Èvol, totes dues de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord. És a la zona nord-oest del terme d'Oleta i Èvol i a la nord-est de la de Censà. És al sud-est del Puig de la Pelada i del Roc Foradat, al nord de la Llavanera.
És una muntanya freqüentada per les rutes excursionistes dels voltants de Noedes i Orbanyà.

## Bibliografia

* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Censà i Oleta». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ El Puig d'Escotó en els ortofotomapes de l'IGN

## Enllaços externs

* Panorama des del Puig d'Escotó
* Vídeo de Dailymotion
# Quantic Dream

Quantic Dream és una empresa creadora de videojocs francesa fundada a París el 1997. A més també proporciona serveis de captura de moviments a empreses de la indústria del cinema i del videojoc.

## Videojocs

| Títol del joc | Data de llançament | Plataforma |
| Omikron: The Nomad Soul | 1999 | Windows |
| Omikron: The Nomad Soul | 2000 | Dreamcast |
| Fahrenheit | 2005 | Windows, PlayStation 2, Xbox |
| Fahrenheit | 2007 | Xbox 360 |
| Heavy Rain | 2010 | PlayStation 3 |
| Omikron 2 | Desconeguda | PlayStation 3 |

## Referències

* ↑ «Entrevista amb David Cage, fundador de Quantic Dream» (en anglès). totalvideogames. Arxivat de l'original el 2013-10-24. [Consulta: 12 setembre 2010].
# Quantico Station

Quantico Station és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 6.571 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Quantico Station tenia 6.571 habitants, 1.389 habitatges, i 1.351 famílies. La densitat de població era de 354,8 habitants per km².
Dels 1.389 habitatges en un 77,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 91,3% hi vivien parelles casades, en un 4,3% dones solteres, i en un 2,7% no eren unitats familiars. En el 2,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,57.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,3% tenia menys de 18 anys, un 29,9% entre 18 i 24, un 35,5% entre 25 i 44, un 2,2% de 45 a 60 i un 0,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 22 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 196,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.429 $ i la renda mediana per família de 41.288 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.478 $ mentre que les dones 20.676 $. La renda per capita de la població era de 14.563 $. Entorn del 5,5% de les famílies i el 5,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Quantico Station». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Quantico Station». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# RIOT (sistema operatiu)

RIOT és un petit sistema operatiu per a sistemes en xarxa, amb limitacions de memòria i un enfocat en el baix consum de dispositus sense fils en el món de l'Internet de les coses (IoT - Internet Of Things). És un programa de codi obert, alliberat sota la Llicència pública general de GNU (LGPL).

## Origen

Va ser desenvolupat inicialment per la Universitat Lliure de Berlín (FU Berlin), Institut Nacional d'Investigació en Informàtica i Automàtica (INRIA) i la Hochschule für Angewandte Wissenschaften Hamburg (HAW Hamburg) nucli de RIOT. S'hereta majoritàriament de FireKernel, que va ser desenvolupat originalment per a xarxes de sensors.

## Aspectes Tècnics

RIOT es basa en una arquitectura de microkernel. A diferència d'altres sistemes operatius amb l'ús de memòria igualment baixa (com petits sistemes operatius o Contiki), RIOT permet programació d'aplicacions amb els llenguatges de programació C# i C ++, i proporciona l'opció de programació en multithread i en temps real.
RIOT s'executa en diferents arquitectures i models de processadors: 8-bits (com AVR ATMEGA), 16 bits (com TI MSP430) i 32 bits (com ARM Cortex). Un port natiu també permet utilitzar RIOT per a funcionar com un procés de sistema a Linuxo OS X, que permet l'ús d'eines de desenvolupament i depuració estàndard, com ara GNU Compiler Collection (GCC), depurador de GNU, Valgrind, etc. Wireshark RIOT Operating System Interface (POSIX) és en part portàtil i compatible.
RIOT ofereix diverses piles de xarxa, incloent IPv6, 6LoWPAN, o la creació de xarxes centrades en contingut i protocols estàndard, com RPL, User Datagram Protocol (UDP), i COAP.

## Codi Font

El codi font de RIOT està disponible a GitHub, i és desenvolupat per una comunitat internacional de desenvolupadors de codi obert.

## Referències

* ↑ «A Real-Time Kernel for Wireless Sensor Networks Employed in Rescue Scenarios, in Proceedings of the IEEE 34th Conference on Local Computer Networks (LCN), October 2009.». IEEE, 20-10-2013. [Consulta: 18 maig 2014].
* ↑ «RIOT OS: Towards an OS for the Internet of Things, in Proceedings of the 32nd IEEE International Conference on Computer Communications (INFOCOM), April 2013». IEEE, 15-04-2013. [Consulta: 18 maig 2014].
* ↑ «Betriebssysteme für eingebettete Systeme im Internet der Dinge: Freie Fahrt für Experimentierfreudige, published in iX Developer Magazine, Special Issue on Embedded Software». Heise.de, 14-02-2014. [Consulta: 18 maig 2014].
* ↑ «Avec RIOT, l'Internet des objets tient son OS temps reel open source». lembarque.com, 09-04-2014. [Consulta: 18 maig 2014].
* ↑ «Simply RIOT: Teaching and Experimental Research in the Internet of Things, in Proceedings of the 13th ACM/IEEE International Conference on Information Processing in Sensor Networks (IPSN), April 2014». ACM, 15-04-2014. [Consulta: 18 maig 2014].
* ↑ «"RPL: IPv6 Routing Protocol for Low-Power and Lossy Networks", IETF Request For Comments 6550, March 2012». IETF, 01-03-2012. [Consulta: 18 maig 2014].

## Vegeu també

* Contiki
* FreeRTOS

## Enllaços externs

* RIOT - Lloc web oficial
* RIOT a Github
# Pseudobarbus

Pseudobarbus és un gènere de peixos de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Taxonomia

* Pseudobarbus afer (Peters, 1864)
* Pseudobarbus asper (Boulenger, 1911)
* Pseudobarbus burchelli (Smith, 1841)
* Pseudobarbus burgi (Boulenger, 1911)
* Pseudobarbus phlegethon (Barnard, 1938)
* Pseudobarbus quathlambae (Barnard, 1938)
* Pseudobarbus tenuis (Barnard, 1938)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ ITIS (anglès)
# Qatarí ibn al-Fujaa

Qatarí ibn al-Fujaa fou el quart cap o imam dels kharigites azraquites. Era d'ètnia lur, poeta i un orador excepcional que sabia convèncer els que l'escoltaven.
Va agafar la direcció del moviment a la mort de Zubayr ibn al-Mahuz en un combat a Esfahan (687/688). Va saber reorganitzar amb eficàcia les forces azraquites, i al cap d'un temps va tenir prou força com per ocupar Ahwaz i tornar cap a l'Iraq, en direcció a Bàssora. La ciutat estava llavors governada per Mússab ibn az-Zubayr, que va cridar per fer front al perill al general al-Muhàl·lab ibn Abi-Sufra, vencedor a la primera campanya contra els azraquites, que ara era a Mossul on havia estat nomenat governador.
Al-Muhàl·lab va tornar, però aquesta vegada la campanya fou complicada. Qatarí el va saber tenir en escac i es va poder mantenir a la riba esquerra del riu Dudjayl, especialment després que el 690 Mússab ibn az-Zubayr fos derrotat a Maskin per les forces del califa omeia Abd-al-Màlik ibn Marwan (685–705) i fos fet presoner.
El 694 va agafar el govern d'Iraq al-Hajjaj ibn Yússuf, que havia pacificat l'Aràbia occidental, però la situació no va canviar. Al-Muhàl·lab fou confirmat en el comandament de les operacions i va rebre ordes d'iniciar una ofensiva. La campanya fou lenta, plena de gran nombre de petits combats, però que en general van aconseguir arraconar als azraquites cada vegada més lluny; van abandonar la zona del riu Dudjayl cap a Kazarun i després van haver d'abandonar Fars cap al Kirman on es van establir a Djiraft, que fou el seu quarter durant uns tres anys. Les divisions que van esclatar entre àrabs i mawalis van obligar a Katari a fugir cap al Tabaristan amb els seus seguidors, mentre els mawali van prendre el control de Djiraft dirigits per Abd-Rabbih al-Kabir.
El general kalbita Sufyan ibn al-Àbrad, actuant en cooperació amb el governador del Tabaristan, va empaitar en Katari, el va trobar a les muntanyes i el va derrotar de manera decisiva; Katari va caure de cavall i fou abandonat pels seus; localitzat per un natiu que el va denunciar als perseguidors, fou executat al lloc (698/699); el seu cap fou portat a Damasc. Els seus seguidors es van refugiar a Sadhawwar, al Kumis, dirigits per Abida ibn Hilal al-Yaixkurí; foren assetjats durant mesos fins que van esgotar el menjar, i van fer una sortida desesperada, sent exterminats.

## Bibliografia

* Ch. Pellat, Djahiz et les kharidjites, 1970
# Queril de Samos

Queril de Samos (en llatí Choerilus, en grec antic Χοίρλλος) fou un poeta èpic grec que va florir cap al final del segle v aC.
Va ser l'autor d'una obra sobre les guerres dels grecs contra Darios I el Gran i Xerxes I de Pèrsia titulada Περσικά. L'enciclopèdia Suides diu que era contemporani de Paniasis i era jove en el temps de les guerres amb els perses, però com que se sap que el 404 aC vivia a Samos (on el va trobar Lisandre) a l'època de les guerres encara no hauria nascut o bé va néixer al tomb del 480 aC. Va anar al regne de Macedònia on va morir probablement el 399 aC.

## Referències

* ↑ 3.Choerilus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 697
# Publi Licini Corneli Valerià Saloní

Publi Licini Corneli Valerià Saloní (en llatí Publius Licinius Cornelius Valerianus Saloninus) va ser el fill de l'emperador romà Gal·liè i de la seva dona Cornèlia Salonina i net de l'emperador Valerià I.
Quan el seu avi i el seu pare van assolir el títol d'august el 253, el jove va ser declarat cèsar. Un temps després va ser dut a la Gàl·lia sota custòdia de Silvà quan el seu pare lluitava contra el rebel Ingenu a Pannònia. Llavors va esclatar a la Gàl·lia la revolta de Pòstum I i Saloní va fugir cap a Colonia Agrippina, on va morir a mans de les forces de l'emperador gal (259) quan només tenia 17 anys.
En una moneda emesa a Perint se l'anomena Gallieius i Egnatius en una feta a Samos. Els noms de Cornelius Saloninus els va heretar de la seva mare i la resta de noms del pare o avi. A les monedes apareix normalment com august i en canvi a la seva apoteosi se l'anomena cèsar, anomalia que no ha trobat una explicació satisfactòria. Entre les diverses explicacions que s'ha proposat, la més plausible es fonamenta en la suposició que, en quedar-se sol a la Gàl·lia, se l'havia investit amb el rang d'August per tal que fos més respectat durant l'absència de el seu pare, però aquest rang es va concedir amb un propòsit temporal. Joan Zonaràs diu que quan estava assetjat per Pòstum tenia el mateix rang que el seu pare, era considerat hereu de l'imperi i era un jove talentós.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III. Londres: John Murray, 1876, p. 699-700.
# Quate Lòcs

Quate Lòcs (AFI:) és un dels sis terçons de la Vall d'Aran, actuant com a divisió administrativa i circumscripció electoral del Consell General d'Aran.

## Geografia

El terçó de Quate Lòcs es troba localitzat a l'extrem nord-occidental de la Vall d'Aran. Administrativament, comprèn els municipis de Bausen, Bossòst, Canejan i Les, amb totes les Entitats Municipals Descentralitzades que aquests municipis integren. Quate Lòcs limita al nord i oest amb el departament de l'Alta Garona (Occitània, França), a l'est amb el terçó de Pujòlo, i al sud amb els terçons d'Irissa i Marcatosa. El terçó està banyat pels rius Garona, Bausen i Toran. La vegetació típica de la zona són els boscos d'avets i faigs.
Terçó de Quate Lòcs (2021) :
Com es pot vore a les dades de l'any 2021, el municipi menys populós és el de Bausen, mentre que Bossòst és el que compta amb més habitants; el terme municipal més extens és el de Canejan i el més reduït, el de Bausen; Les és el municipi amb major densitat poblacional i Canejan el que menys.

## Història

Es va formar al segle xvi com a sesterçó dividit de l'antic terçó de Bossòst. Des de la restauració de l'estructura administrativa tradicional de la Vall d'Aran del 1990, elegeix 3 dels 13 consellers del Conselh Generau d'Aran.

## Política
### Consell General

| Candidatura | Candidatura | 1991 | 1995 | 1999 | 2003 | 2007 | 2011 | 2015 | 2019 |
| | CDA | 1 | 1 | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |
| | UA | 2 | 2 | 1 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 |
| Total | Total | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 |
| Fonts: Consell General d'Aran i Generalitat de Catalunya |||||||||||||

### Alcaldies

Període 2019-2023 :
| Municipi | Alcalde (partit polític) |
| Bausen | José Antonio Barés Martín (CDA) |
| Bossòst | Amador Marqués Atés (UA) |
| Canejan | Juan Carlos Lastera Alcalde (UA) |
| Les | Andreu Cortés Labrid (UA) |

## Referències

* 1 2 https://www.enciclopedia.cat/gran-enciclopedia-catalana/es-quate-locs
* ↑ Llei 1/2015 del règim especial d'Aran
# Quasipaa yei

Quasipaa yei és una espècie de granota que endèmica de la Xina on s'ha localitzat a de les Muntanyes Dabie que es troben a la frontera entre les províncies de Hubei, Henan i Anhui. La seva localitat tipus és el comtat de Shengcheng a Jiyuan, Henan. Els seus hàbitats naturals són rius temperats envoltats de boscs. Els perills per aquesta espècie són encara desconeguts, però és sabut que en els llocs on habita hi ha tala excessiva dels boscos.
La posició taxonòmica d'aquesta espècie ha anat variant. Originalment fou descrita com a Paa (Feirana) yei el 2002, i ha estat reubicada al gènere Feirana (si canvia de subgènere a gènere), Yerana i Nanorana, almanco, abans d'arribar al gènere Quasipaa. L'espècie és usada en la producció d'un medicament anomenat Rodopsina.

## Referències

* 1 2 3 Frost, Darrel R. «Quasipaa yei (Chen, Qu, and Jiang, 2002)». Amphibian Species of the World: an Online Reference. Version 6.0. American Museum of Natural History, 2014. [Consulta: 5 març 2014].
* ↑ Xie, Feng ({{{any}}}). "{{{títol}}}." {{{any}}} Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició {{{any}}}. [Consulta: {{{consulta}}}]
* ↑ Yang, X.; Wang, B.; Hu, J.; Jiang, J. «A new species of the genus Feirana (Amphibia: Anura: Dicroglossidae) from the Western Qinling Mountains of China». Asian Herpetological Research, 2, 2, 2011, pàg. 72-86. DOI: 10.3724/SP.J.1245.2011.00072.
* ↑ B8RH28