OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Coeymans

Coeymans és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 835 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Coeymans tenia 835 habitants, 313 habitatges, i 215 famílies. La densitat de població era de 295,8 habitants per km².
Dels 313 habitatges en un 39% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,2% hi vivien parelles casades, en un 20,1% dones solteres, i en un 31,3% no eren unitats familiars. En el 26,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,6% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 13,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.440 $ i la renda mediana per família de 44.554 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.250 $ mentre que les dones 27.125 $. La renda per capita de la població era de 16.212 $. Entorn del 9,5% de les famílies i el 9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Coeymans». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Coeymans». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Coface Arena

El Coface Arena és un estadi multi-usos situat a Magúncia, Alemanya. Va ser inaugurat el 2011 i és utilitzat en partits de futbol, i és la seu dels partits a casa del club FSV Mainz 05. L'estadi té una capacitat de 33.500 espectadors i substitueix a l'antic estadi Stadion am Bruchweg. L'arquitectura del nou estadi s'assembla a la concepció tradicional dels estadis de futbol anglesos.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
* Fotos de l'estadi Arxivat 2012-04-25 a Wayback Machine.
* Facts and data Arxivat 2012-10-11 a Wayback Machine. a worldfootball.net
# Pim

Pim o Pin o Pinu és un riu d'Himachal Pradesh al districte de Kangra i districte de Lahul i Spiti, principal afluent del riu Spiti.
Neix entre l'Himàlaia i la serra de Manirang i amb el seu afluent el Parakio rega bona part del districte de Lahul i Spiti. Desaigua al riu Spiti a 32° 06′ N, 78° 00′ E﻿ / ﻿32.100°N,78.000°E﻿ / 32.100; 78.000 prop de Dankar. El seu curs és de 117 km.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Pleszew

Pleszew és una ciutat de Polònia, es troba al voivodat de Gran Polònia, a 90 km al sud-est de Poznań, la capital de la regió. El 2018 tenia 17.437 habitants.

## Agermanaments

* Saint-Pierre-d'Oléron, França
* Spangenberg, Alemanya
* Morlanwelz, Bèlgica
# Plet del Mayorazgo

Plet del Majoratge, o Pleito del Mayorazgo en castellà, és el procés que esdevingué, el segle xvi, entre els hereus de Cristòfor Colom. El procés durà un terç de segle.

## Història

En 23 d'abril de 1497, els Reis Catòlics, per Reial Cèdula especial, atorgaren a Cristòfor Colom la llicéncia per instituir un mayorazgo. En tornar del seu tercer viatge, feu ús de la llicència reial per acta notarial de 1502, document desaparegut del qual es té notícia pel posterior codicil de Colom, de 1505 i el que atorgà, ja en el seu llit de mort, pel maig de 1506. Segons Ulloa aquest document de 1502 va desaparèixer d'una manera fraudulenta i fou canviat per la falsificació coneguda entre els historiadors sota el nom de Institución del Mayorazgo en 1498.
Pel maig de 1572 morí Luis Colón de Toledo tercer i últim almirall d'Indies, fill de Diego Colón Moniz i Maria de Toledo. En Luis no va deixar descendència masculina, això enxegar el procés judicial entre els familiars per heretar la fortuna del descobridor. Intervingueren en el plet en un principi:
* El nen Cristòfor Colon, fill de Luis Colón, mort durant el procés,
* En Cristòfor Cardona i Colon marqués de Guadaleste i almirall d'Aragó,
* Francisca Colon i Pravia esposa del Llicenciat Ortegón i
* Lluisa Carvajal de Buzón, mare de Cristòfor, que segons Enric Bayerri i Bartomeu falsificar el testament de 1498.
Posteriorment s'hi afegí:
* En Baltasar Colombo senyor de Cuccaro (1582)
* Bernard Colombo de Coguelo (1588)
Segons Luis Ulloa és molt important per entendre l'origen de Cristòfor Colom donat que en el plet es presentaren testimonis dels descendents discutin sobre el nom del descobridor i el seu escut original. No s'hi presentà, ni la branca Colom catalana ni els Colombo genovesos.

## Bibliografia

* Cristòfor Colom fou català - Luis Ulloa - Capitol XII, El gran plet de successió del "Mayorazgo".
* Colón tal cual fué - Enric Bayerri i Bertomeu, Capítol XIV.

## Vegeu també

* Luis Ulloa
* Plets colombins
# Pinciná

Pinciná és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.La primera menció escrita de la vila es remunta al 1326.

## Referències

* ↑ «Banskobystrický kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 6 gener 2022].
* ↑ «História obce». [Consulta: 6 gener 2022].
# Pincio

El Pincio (del llatí Mons Pincius) és un turó de Roma, al nord del Quirinal, que domina el Camp de Mart. Situat fora del pomoerium o recinte sagrat de la Roma antiga, no forma part dels tradicionals set turons de Roma, tot i que fou inclòs a l'interior de la muralla d'Aurelià construïda entre els anys 270 i 273, de la qual encara es conserva l'anomenada Porta Pinciana.
Al final del període republicà, moltes famílies importants hi tenien vil·les i jardins (els anomenats horti), com ara els Horti Lucullani (de Lucul·le), els Horti Sallustiani (de Sal·lusti), els Horti Pompeiani (de Pompeu) i els Horti Aciliorum (de la família dels Acilis), cosa que explica que antigament en diguessin el Collis Hortulorum, el 'turó dels jardins'. El nom modern prové del nomen d'una de les famílies que el van ocupar al segle iv aC, els Pincis.
Encara avui dia l'indret és ocupat per un bon nombre de vil·les modernes i jardins, com ara la Galeria Borghese, envoltada pels jardins de la Vil·la Borghese, i la Vil·la Mèdici. També al Pincio s'alça l'església de la Trinità dei Monti, situada dalt l'escalinata de la Piazza di Spagna.
El Piazzale Napoleone, dalt de tot del turó, ofereix una bona vista sobre la Piazza del Popolo, amb la qual està connectada mitjançant tot d'escales, i una panoràmica sobre tota la ciutat.

## Referències

* ↑ Smith, William. «Roma». A: Dictionary of Greek and Roman Geography, illustrated by numerous engravings on wood. Londres: Walton and Maberly & John Murray, 1854.
# Anjouan

Anjouan o Nzwani ([ɑ̃.ʒu.ɑ̃]; també coneguda com Ndzuwani o Nzwani, i històricament com a Johanna o Hinzuan. És una illa alta autònoma de l'oceà Índic que forma part de la Unió de les Comores. La seva ciutat principal és Mutsamudu i, a partir del 2006, la seva població és d'uns 277.500 habitants. La superfície total de l'illa és de 424 quilòmetres quadrats.
El 1500 s'hi establí el soldanat de Ndzuwani que abastava tota l'illa. Fou posada sota la protecció de França el 1866.
Fou annexada a França en 1912 i el soldanat fou abolit. Es va unir a les Comores quan es van independitzar.
El 1997, les illes d'Anjouan i Mohéli declararen unilateralment la independència de Comores, però el 1998 s'hi reintegraren.

## Referències

* ↑ Bowen, H. V. «The East India Company and the island of Johanna (Anjouan) during the long eighteenth century» (en anglès). International Journal of Maritime History, 30, 2, 01-05-2018, pàg. 218–233. DOI: 10.1177/0843871418760469. ISSN: 0843-8714.
* ↑ Appiah, Anthony; Gates (Jr.), Henry Louis. Encyclopedia of Africa (en anglès). Oxford University Press, 2010, p. 306. ISBN 978-0-19-533770-9.
* ↑ «Mutsamudu (Commune, Comoros)». Population Statistics, Charts, Map and Location. [Consulta: 17 juliol 2022].
* ↑ Minahan, James B. Encyclopedia of Stateless Nations: Ethnic and National Groups around the World, 2nd Edition: Ethnic and National Groups around the World (en anglès). ABC-CLIO, 2016-08-01, p. 29. ISBN 978-1-61069-954-9.

## Enllaços externs

* Anjouan.net
* Anjouan.com
* Anjouan.biz
* Anjouan.org
* Web oficial del Banc Central de les Comores
# Anjuvannam

Anjuvannam fou un antic principat de Kerala a la costa Malabar. Fou concedit per l'emperador txera Bhaskara Ravivarman II vers l'any 1000, a Joseph Rabban, cap de la comunitat jueva establerta a la costa de Malabar al segle viii. És discutit si es tractava d'un principat en el sentit territorial del terme o una sobirania sobre tots els jueus de la zona. L'existència d'un cap del principat és esmentada al segle xiv pel rabí Nissim que visità la zona en aquella època. Vers el 1341 Joseph Azar es va enfrontar pel control d'Anjuvannam amb el seu germà gran; altres sobirans van prendre part a la lluita incloent els rages de Cochin i finalment els privilegis dels jueus a Kerala foren eliminats. Joseph Azar i el seu germà van fugir abans de 1370 cap a Cochin on van establir una nova comunitat jueva fundant una ciutat que fou anomenada vila jueva i encara conserva aquest nom (Jew Town). El domini portuguès a Cochin va portar a la persecució dels jueus al segle xvi però va desaparèixer el 1660 quan foren substituïts pels holandesos. A principis del segle XXI encara existeix una comunitat jueva a Malabar tot i que bona part dels seus membres ja ha emigrà a Israel.

## Referències

* ↑ «Anjuvannam». Arxivat de l'original el 2009-07-14. [Consulta: 9 juliol 2009].
# Comissió Unitària 28 de Juny

La Comissió Unitària 28 de Juny va ser la plataforma paraigua fundada el 2000, que va organitzar les manifestacions per l'alliberament LGTBI a Catalunya, prenent el relleu de la manifestació de l'orgull gai de 1977 a Barcelona, que va ser la primera protesta pel Dia Internacional de l'Orgull LGBT a l'Estat espanyol. La federació agrupa diferents entitats pels drets LGBTI, com la Fundació Enllaç. Cada any, les entitats que formen la Comissió Unitària organitzen diferents actes per commemorar els aldarulls de Stonewall arreu de Catalunya i exposar públicament les reivindicacions dels col·lectius LGBT.
La comissió va ser fundada per 24 associacions el juny de 2000 i va organitzar una primera setmana d'activitats al voltant del Dia Internacional per a l'Alliberament LGBTI que va culminar amb una manifestació l'1 de juliol. El 2001 la protesta a Barcelona va transcórrer des de la plaça Universitat fins a la plaça de Santa Jaume, i va aplegar 5.000 persones segons la Guàrdia Urbana i 20.000 segons els organitzadors.
El 2017 va celebrar els 40 anys de la primera manifestació del 1977. Des del 2018, la manifestació organitzada pel Pride Barcelona coincideix amb la manifestació de la Comissió Unitària, fet que va despertar recels entre diferents entitats. El 2020, la Crida LGBTI va prendre el relleu de la Comissió Unitària i des de llavors encapçala l'organització de la manifestació per l'alliberament LGTBI a Barcelona, juntament amb una quinzena de moviments socials de la ciutat.

## Referències

* ↑ «Ens adherim a la Comissió Unitària 28 de juny». Fundació Enllaç, 26-03-2018. [Consulta: 1r juliol 2022].
* ↑ «Unes 300 persones clamen contra l'homofòbia i a favor dels drets del col·lectiu LGTBI a Lleida». Teleponent, 18-06-2017. [Consulta: 1r juliol 2022].
* ↑ «El Brot Bord i la Comissió Unitària 28J reivindiquen un món lliure el Dia Mundial contra la LGBTfòbia». Llibertat.cat. [Consulta: 1r juliol 2022].
* ↑ «Agrupacions de gais i lesbianes creen una comissió unitària». Diari de Girona [Barcelona], 22-06-2000, p. 29.
* ↑ «Milers de persones reivindiquen el dret al matrimoni dels homosexuals». Avui [Barcelona], 01-07-2001, p. 29.
* ↑ «Manifestació pels 40 anys de lluita LGBTI a Barcelona: molt a reivindicar i a celebrar». La Directa [Consulta: 1r juliol 2022].
* ↑ Alcázar, Marta «Els invisibles de l'Orgull». El Periódico de Catalunya, 27-06-2019 [Consulta: 1r juliol 2022].
* ↑ «El colectivo LGBTI reclama sus derechos en una manifestación en Barcelona» (en castellà). Agència EFE. [Consulta: 21 gener 2021].
* ↑ «Dues marxes omplen Barcelona de color per reivindicar els drets i la diversitat LGTBIQ+». 324.cat, 25-06-2022. [Consulta: 1r juliol 2022].
# Comissió Santer

La Comissió Santer és la Comissió Europea presidida per l'antic primer ministre de Luxemburg Jacques Santer que va estar en el càrrec entre el 23 de gener de 1995 i 15 de març de 1999.

## Nomenament

La Comissió va iniciar el seu mandat el 23 de gener de 1995, i abans d'expirar el seu mandat l'octubre de 1999 fou forçada a dimitir en bloc a conseqüència dels casos de corrupció que patí, especialment, la seva comissària Édith Cresson.
Durant el treball de la Comissió Santer es desenvolupà el Tractat de Niça (finalment signat el 2000) així com l'ampliació de la Unió Europea. Així mateix se signà el Tractat d'Amsterdam (1997) i es veié el naixement de l'euro (1998).

## Dimissió

L'any 1999 la Comissió Santer es veié obligada a dimitir en bloc degut a les acusacions de frau i nepotisme per part d'alguns comissaris, sent la primera vegada que això ocurria en un organisme de la Unió Europea.
La Comissària més criticada fou Édith Cresson, que a causa de la seva negació a dimitir provocà la caiguda de tota la Comissió en bloc. Després de perdre la seva immunitat està pendent de ser processada pel Tribunal de Justícia de les Comunitats Europees, que en cas de ser jutjada culpable la seva pensió com a comissària podria ser revocada.
A la seva dimissió fou substituïda, de forma interina, per la Comissió presidida per Manuel Marín, que finalitzà el seu mandat el novembre d'aquell any. Després de la renúncia de la Comissió Santer es creà l'Oficina europea de lluita contra el frau (OLAF) per part de la Unió Europea (EU).

## Llista de comissaris

La taula següent indica el nombre de comissaris segons la seva alineació política:
| Afiliació | Esquerra (PSE) | Centre (ALDE) | Dreta (PPE-DE) | Verds (Verds-ALE) | Independents |
| Nombre de comissaris | Nou | Dos | Set | Cap | Un |

## Vegeu també

* Comissió Europea
* Unió Europea
# Colibrí ermità de Dohrn

El colibrí ermità de Dohrn (Glaucis dohrnii) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita els boscos de les terres baixes properes a la costa del sud-est del Brasil.

## Referències

* ↑ «Colibrí ermità de Dohrn». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Antoni Egea i Codina

Antoni Egea Codina (Girona, 1957) és un historiador.

## Obra

* 700 anys de l'Hospital de Figueres. Joel Colomer Casamitjana ... [et al.]. Figueres: Fundació Salut Empordà, DL 2013. ISBN 9788480671286.

## Referències

* ↑ PADROSA GORGOT, Inés. Diccionari Biogràfic de l'Alt Empordà. Girona: Diputació de Girona, 2009 [Consulta: 17 març 2015].
* ↑ «Argus: Catàleg Col·lectiu de Lectura Pública». [Consulta: 17 març 2015].

## Enllaços externs

* Blog personal:
# Pioc de Denham

El pioc de Denham (Neotis denhami) és una espècie de gran ocell de la família dels otídids (Otididae) que habita sabanes d'Àfrica Subsahariana des del sud de Mauritània, Senegal i Guinea cap a l'est fins a l'oest d'Etiòpia, la República Democràtica del Congo, Uganda i Kenya, més al sud, al sud d'Angola, nord de Namíbia, Zàmbia, Zimbàbue i Moçambic, i també a Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ Pioc salvatge de Denham a BirdGuides Arxivat 2012-01-20 a Wayback Machine. Rev. 27/01/2012
# Pioc de Núbia

El pioc de Núbia (Neotis nuba) és una espècie de gran ocell de la família dels otídids (Otididae) que habita semideserts i sabanes àrides des de Mauritània, cap a l'est, a través del centre del Sudan fins al Mar Roig.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Termcat
# Anfós Tavan

Anfós Tavan (Castèunòu de Gadanha, 9 de març de 1833 - Castèunòu de Gadanha, 12 de maig de 1905) fou un escriptor occità, un dels fundadors, i després majoral, del Felibritge.

## Biografia

Anfós Tavan nasqué en una família pagesa a Castèunòu de Gadanha el 1833. Tingué una escola limitada, la que rebé a l'escola de la vila. Començà a treballar la terra de jove, però malgrat això es posà a compondre poemes. La seva poesia obtingué rellevància i rebé el convit del seu veí Pau Giera per assistir a les trobades que feien un grupet de poetes provençals. Així, Tavan fou un dels fundadors del Felibritge el 21 de maig de 1854 amb Josèp Romanilha, Frederic Mistral, Teodòr Aubanèu, Joan Brunet, Pau Giera i Ansèume Matieu. Tavan era dels que foren anomenats "felibres rojos" i l'octubre de 1870 demanà a Mistral que es presentés a les eleccions per tal d'esdevenir diputat per Marsella. Fou un membre actiu de l'Escòla de la Mar. Col·laborà amb diverses revistes provençals com l'Armanac Provençau, Lo Gau, Lo Brusc o Lo Provençau e també al diari de Clovís Hugues, La Jeune République. Traduí diverses poesies del poeta romanès Vasile Alecsandri.

## Obres

* Amors e plors (1876)
* Lei mascs (1897)
* Vida vidanta (1900)
* Obretas provençalas (1909)

## Llegat

El seu bust adorna una font a Castèunòu de Gadanha.
El Collège Alphonse Tavan, un institut de secundària a Avinyó porta el seu nom.

## Enllaços externs

* Amor e plors (en grafia mistralenca)

## Referències

* ↑ Alphonse Tavan (1833-1905), Bibliothèque nationale de France
* ↑ Joep Leerssen, Ann Rigney, Commemorating Writers in Nineteenth-Century Europe: Nation-Building and Centenary Fever, London: Palgrave Macmillan, 2014, chapter 7
* ↑ French Ministry of Education: Collège Alphonse Tavan
# Anfós bord (desambiguació)

«Anfós bord» té aquests significats:
* Anfós bord (Serranus cabrilla): també conegut com a serrà, nero bord o serranet.
* Mycteroperca rubra: també conegut com a anfós jueu, nero rosat o nero bord.
* Epinephelus alexandrinus: també conegut com a nero ratllat.
# Pintor d'Àmasis

El Pintor d'Àmasis és la denominació historiogràfica d'un pintor grec de ceràmica de figures negres, vinculat al ceramista atenès Àmasis. Va néixer al segle v aC a Nàucratis (Delta del Nil, Egipte), i va exercir entre 555 i 525 aC. Va ser un dels pintors de vasos que va fer evolucionar l'art de la ceràmica grega.

## Evolució de l'art

A començaments del segle vi aC, la producció de ceràmica a l'Àtica estava encara sota la influència de l'art oriental i dels pintors corintis. Els tallers d'Atenes van treure la tècnica de les figures negres i els animals fantàstics, elements principals de la decoració àtica. Les formes van evolucionar també cap a una tendència als grans vasos que adornaven les tombes dels aristòcrates.
Després d'un aprenentatge a Atenes, va desenvolupar la seva pròpia tècnica que va fer escola, particularment en la fabricació de petites ceràmiques que es presten a la miniatura com les àmfores, enòcoes, lècits, i cílixs. Àmasis es va envoltar d'altres artistes pintors, com Lido, i va introduir nous motius en les figures negres com a escenes humanes i animals i paisatges, en estil mític i heroic.
Actualment es coneixen vuit vasos de figures negres i una copa de figures vermelles, signades per la mà del mestre.

## Enllaços externs

* Peintre d'Amasis Arxivat 2011-08-28 a Wayback Machine.
# Col·laboració Cochrane

La Col·laboració Cochrane (de l'anglès Cochrane Collaboration) és una col·laboració sense ànim de lucre d'uns 27.000 investigadors, voluntaris, de ciències de la salut en més de 90 països, que apliquen un rigorós i sistemàtic procés de revisió de les intervencions en salut. Recentment també s'han estudiat els resultats d'estudis observacionals com les proves diagnòstiques i cohorts. Els resultats d'aquestes revisions sistemàtiques es publiquen a la Biblioteca Cochrane (Cochrane Library).

## Història

El seu nom prové d'Archie L. Cochrane (1909–1988), un epidemiòleg britànic que va donar suport a la creació i l'organització del Servei de Salut britànic. Ell creia que les intervencions en salut que han demostrat la seva efectivitat han de ser gratuïtes i va criticar que els metges no haguessin sintetitzat en bé dels pacients i dels sistemes de salut, els resultats dels assajos clínics sobre diferents temes de la medicina clínica i de la salut pública. La Col·laboració Cochrane va ser fundada en 1993 sota el lideratge de Iain Chalmers en el Regne Unit i en altres llocs, per facilitar les revisions sistemàtiques d'assajos controlats aleatoris en tots els àmbits de l'atenció de la salut.

## Objectiu i principis

L'objectiu de la col·laboració és ajudar el personal de salut i als pacients a prendre decisions ben informades sobre l'atenció de la salut mitjançant la preparació, el manteniment i la garantia de l'accessibilitat de les revisions sistemàtiques dels efectes de les intervencions d'atenció de salut.
Els principis de la Col·laboració Cochrane:
* Col·laboració en xarxa
* Basat en l'entusiasme de les persones
* Evitar la duplicació
* Minimitzar el biaix
* Mantenir al dia les revisions
* Rellevància de les revisions
* Promoure l'accés
* Garantir la qualitat
* Continuïtat de les revisions sistemàtiques
* Promoure una àmplia participació a nivell global

## Vegeu també

* Medicina basada en l'evidència
* Biblioteca Cochrane

## Referències

* ↑ «The Cochrane Collaboration. About us». Arxivat de l'original el 2011-03-24. [Consulta: 20 desembre 2010].
* ↑ «The Cochrane Collaboration. History». Arxivat de l'original el 2009-12-12. [Consulta: 20 desembre 2010].
# Antonio Arias Mujica

Antonio Arias Mujica (9 d'octubre de 1944) és un exfutbolista xilè.

## Selecció de Xile

Va formar part de l'equip xilè a la Copa del Món de 1974.

## Referències

* ↑ Antonio Arias a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ worldfootball.net
# Annie McEnroe

Anne McEnroe (nascuda cap al 1956) és una actriu nord-americana que va tenir papers als anys 80 i 90, com ara Wall Street i Beetlejuice. Està casada amb Edward R. Pressman, a qui va conèixer al plató de The Hand, que va produir. Va guanyar el Premi a la millor actriu al XV Festival Internacional de Cinema Fantàstic i de Terror pel seu paper a Battletruck.

## Filmografia

Cinema i televisió :
| Any | Títol | Paper | Notes |
| 1977 | Snowbeast | Heidi | Telefilm |
| 1980 | Reward | Christine | Telefilm |
| 1980 | Running Scared | Sally Mae Giddens | |
| 1981 | The Hand | Stella Roche | |
| 1982 | Battletruck | Corlie | Guanyadora - Millor actriu al Festival de Sitges |
| 1983 | The Survivors | Doreen | |
| 1984 | Purple Hearts | Hallaway | |
| 1985 | Howling II: Your Sister Is a Werewolf | Jenny Templeton | |
| 1986 | Històries reals | Kay Culver | |
| 1987 | Wall Street | Muffie Livingston | |
| 1988 | Cop, amb la llei o sense | Amy Cranfield | |
| 1988 | Beetlejuice | Jane Butterfield | |
| 1992 | Crisscross, aquell estiu del 69 | Mrs. Sivil | |
| 1994 | A Pig's Tale | Mrs. Lipman | Video |
| 1994 | La síndrome de Madison Heights | Dolly | |
| 1997 | Men | Annie | |
| 2003 | The Hebrew Hammer | Mrs. Highsmith | |

## Referències

* ↑ «Hollywood Stalwarts Return to the War Zone That Is Wall Street». New York Times, 13-05-2010.
* ↑ Un western futurista en Sitges. Premios para los mejores del miedo, La Vanguardia, 10 d'octubre de 1982
* ↑ The Christopher Lee Filmography: All Theatrical Releases, 1948–2003. McFarland, 2009.

## Enllaços externs

* Annie McEnroe Arxivat 2022-11-24 a Wayback Machine.(Aveleyman)
# Pla de Lleida (partida)

Pla de Lleida és una partida de l'Horta de Lleida, de Lleida.
Partida històrica, es troba avui pràcticament engolida al nord pel barri de La Bordeta, de Lleida; mentre que al sud s'hi conserven conreus d'arbres fruiters.
Limita:
* Al nord amb el barri de La Bordeta.
* A l'est amb la partida de Quatre Pilans.
* Al sud amb la partida de La Femosa.
* A l'oest amb la partida d'Aubarés.

## Enllaços externs

* Oficina municipal de l'Horta de Lleida Arxivat 2010-09-21 a Wayback Machine.
* Mapa de les Partides de Lleida Arxivat 2011-09-05 a Wayback Machine.
* Institut Català de Cartografia