OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mecanoscrit del segon origen (sèrie de televisió)

Mecanoscrit del segon origen és una sèrie de televisió de TV3 basada en la novel·la homònima de Manuel de Pedrolo i dirigida per Ricard Reguant. Fou la primera sèrie produïda per TV3, estrenada el desembre del 1985 i molt ben rebuda per l'audiència. Se'n van emetre sis episodis de mitja hora.

## Argument

Uns extraterrestres han mort gairebé tots els habitants de la Terra. Han pogut sobreviure una noia de setze anys, l'Alba, i un nen de deu, en Dídac. Tots dos junts intentaran sobreviure.

## Repartiment

* Àgueda Font com a Alba.
* Guillem d'Efak com a Dídac (nen).
* Moisès Torner com a Dídac (jove).

## Producció

Als anys vuitanta Ricard Reguant era realitzador a TV3 i va proposar a la cadena d'adaptar la novel·la de Pedrolo en una sèrie de televisió. Es va preparar un pressupost inicial de dotze milions de pessetes, que va acabar sent de vint milions. Per a trobar l'actriu que interpretaria l'Alba, la protagonista, es van convocar unes proves on van assistir més de 200 noies. Tot i això, l'actriu que acabaria apareixent en pantalla, Àgueda Font, la va trobar per casualitat Reguant quan sortia del teatre i la va veure al carrer; va rebre també el vistiplau del mateix Pedrolo.
Per a les escenes de la Barcelona destruïda es construïren maquetes. Altres escenes de destrucció es van rodar en un poble en ruïnes d'ençà de la Guerra civil espanyola, Belchite. El rodatge va durar unes set setmanes i va passar també per diversos punts de Catalunya i Mallorca. Els actors van ser doblats. Manuel de Pedrolo va revisar el guió de la sèrie i insistí perquè es mantinguessin les referències als extraterrestres, contra el criteri de Reguant, que volia que l'origen de la catàstrofe fos un incident nuclear provocat pels humans. Posteriorment estigué en desacord amb algunes escenes.

## Referències

* 1 2 Busquets, Gemma «La primera sèrie de TV3». El Punt Avui, 04-10-2015.
* 1 2 Botella, Miquel «Diumenge vinent comença a TV3 «Mecanoscrit del segon origen»». Avui, 26-12-1985, p. 39.
# Divisió (Mossos d'Esquadra)

Una divisió és cadascun dels 10 organismes policials centrals dels Mossos d'Esquadra. Cada divisió agrupa una sèrie d'àrees més concretes que desenvolupen una tasca policial específica. Les divisions estan al mateix rang que les regions policials; són inferiors a les comissaries generals i superiors a les àrees, segons la jerarquia dels organismes policials dels Mossos d'Esquadra.
El comandament d'una divisió està en mans de dues persones: En primer lloc la persona cap, que és sempre un comissari o un intendent de la policia catalana, i en segon lloc la persona sotscap, que normalment és d'un rang inferior. De les 10 divisions de la policia catalana, 8 depenen de les diverses comissaries generals, i les dues restants depenen directament de la Direcció General de la Policia.

## Referències

* ↑ Article 136.5 del Decret 243/2007 d'estructura del Departament d'Interior, Relacions Institucionals i Participació
Mossos d'Esquadra :
Direcció General de la Policia  · Subdirecció Operativa de la Policia :
Viccionari
# Pepsi-Cola (equip ciclista 1987-1989)

L'equip Pepsi-Cola, va ser un equip ciclista italià, d'origen estatunidenc, de ciclisme en ruta que va competir entre 1987 i 1989.
No s'ha confondre amb altres equips amb el mateix nom.

## Principals resultats

* Philadelphia Cycling Classic: Roberto Gaggioli (1988)
* Giro del Trentino: Mauro-Antonio Santaromita (1989)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 1 participacions (1989)
* Tour de França
** 0 participació
* Volta a Espanya
** 0 participació

## Enllaços externs

* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Philip Rees

Philip Rees és un escriptor, editor i bibliotecari, encarregat d'adquisicions a la J. B. Morrell Library de la Universitat de York. Ha escrit llibres sobre feixisme i l'extrema dreta.

## Obres

* Fascism in Britain Harvester Press; Humanities Press, 1979, ISBN 0-391-00908-7
* Fascism and Pre-fascism in Europe, 1890-1945: A Bibliography of the Extreme Right Harvester Press; Barnes & Noble, 1984, ISBN 0-389-20472-2
* Biographical Dictionary of the Extreme Right Since 1890 Simon & Schuster, c1990, ISBN 0-13-089301-3
# Philip Reeve

Philip Reeve (Brighton, Anglaterra, 16 de febrer del 1966) és un escriptor anglès, autor de la popular trilogia de novel·les fantàstiques Serie máquinas mortales, que va obtenir el 2001, concebut com una de les millors obres del gènere infantil i juvenil.

## Obres seleccionades
### Serie máquinas mortales

* 2001Máquinas mortales; Mortal Engines
* 2003 El oro del depredador; Predator's Gold
* 2005 Inventos infernales; Infernal Devices
* 2006 Una llanura tenebrosa; A Darkling Plain

#### Adjacents a serie máquinas mortales

* 2009 Fever Crumb
* 2010 A Web of Air
* 2011 Scrivener's Moon
* 2011 Traction City
* 2018 Night Flights
* 2018 The Illustrated World of Mortal Engines

### Serie Buster Bayliss

* 2002 Night of the Living Veg
* 2002 The Big Freeze
* 2002 Day of the Hamster
* 2003 Custardfinger!

### Serie Larklight

* 2006 Larklight
* 2007 Starcross
* 2008 Mothstorm

### Serie Goblins

* 2012 Goblins
* 2013 Goblins vs Dwarves
* 2014 Goblin Quest

### Serie Railhead

* 2015 Railhead
* 2016 Black Light Express
* 2018 Station Zero

### Fora de la sèrie

* 2007 Here Lies Arthur
* 2008 There's No Such Thing as Dragons

### Reeve & McIntyre Production Series

* 2013 Oliver and the Seawigs
* 2014 Cakes in Space
* 2015 Pugs of the Frozen North
* 2016 Jinks & O'Hare Funfair Repair
* 2017 Pug-a-Doodle-Do!
* 2018 Roly-Poly Flying Pony: The Legend of Kevin
* 2019 Roly-Poly Flying Pony: The Return of Kevin

## Enllaços externs

* Philip Reeve - Lloc web oficial
* Philip Reeve al British Council
* Philip Reeve a l'Internet Speculative Fiction Database
# Penya Roya

La Penya Roya ('Penya Roja') és una muntanya de 2.578 metres que es troba a la província d'Osca (Aragó). Forma part de la sierra de Tendeñera.
# Peter Hrdlitschka

Peter Hrdlitschka (Reutlingen, 6 de novembre de 1955) és un nedador alemany de naixement, però canadenc d'adopció, ja retirat, especialista en braça, que va competir durant la dècada de 1970.
Amb tan sols dos anys es va traslladar, amb la seva família, al Canadà, on va començar a nedar des de ben petit.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en els 4x100 metres estils del Campionat del Món de natació de 1973. Formà equip amb Ian MacKenzie, Bruce Robertson i Brian Phillips. El 1974 va disputar, sense sort, els Jocs de la Commonwealth. Va continuar nedant en categories sèniors, establint diversos rècords nacionals de braça.

## Referències

* ↑ Knox, Roger. Family hopes for return of medal, 13 setembre 2015.
* ↑ «For the Record, First World Championships for Swimming, Water Polo, Diving, and Synchronized Swimming». USA Swimming. [Consulta: 13 juliol 2021]. «4 X 100 M Medley, Final CAN (MacKenzie, Hrdlitschka, Robertson, Phillips 3:56.372)»
* ↑ «Peter Hrdlitschka | Commonwealth Games Federation» (en anglès). Arxivat de l'original el 2021-07-17. [Consulta: 17 juliol 2021].
* ↑ «Masterducks Swimming, Club Records». Master Ducks. Arxivat de l'original el 21 d’octubre 2016. [Consulta: 12 gener 2017]. «Peter Hrdlitschka, 50-54 200 Breast at 2006 World Master Swimmer, 55-59 100 Breast at 2010 Nationals, 55-59 200 Breast at 2010 Nationals»
# Pija Lindenbaum

Pija Lindenbaum (Sundsvall, 27 d'abril de 1955), nascuda Pia Margareta Lindenbaum, és una il·lustradora sueca, autora i dissenyadora. Del 1999 al 2007 va ocupar la 14a cadira de l'Acadèmia Sueca per als Llibres Infantils i també ha il·lustrat els llibres escrits per Moni Nilsson-Brännström sobre el tzatziki.

## Obra

* 1980 - Krisen i den kommunistiska rörelsen (il·lustració de la coberta, escrit per Fernando Claudin)
* 1986 - Boeing 747 (il·lustracions, escrit per Ulf Nilsson)
* 1990 - Else-Marie och småpapporna (adaptat per Gabrielle Charbonnet)
* 1991 - Boken om Bodil (retelling de Gabrielle Charbonnet)
* 1992 - Louie (Bra Börje) (juntament amb Barbro Lindgren)
* 1994 - Min!
* 1994 - Ä dä?
* 1995 - Nam-Nam
* 1995 - Ha den
* 1996 - Britten och prins Benny
* 1997 - Starke Arvid
* 1998 - Glossas café
* 2000 - Gittan och gråvargarna
* 2001 - Gittan och fårskallarna
* 2002 - Mirabelle (il·lustracions, escrit per Astrid Lindgren)
* 2003 - Gittan och älgbrorsorna
* 2004 - Säger hunden?
* 2005 - När Åkes mamma glömde bort
* 2006 - Lill-Zlatan och morbror raring
* 2007 - Kenta och barbisarna
* 2009 - Siv sover vilse

## Premis

* 1990 i 2006 - BMF Placa (pels llibres Else-Marie och småpapporna i Lill-Zlatan och morbror raring)
* 1990 - Expressens Heffaklump (pel llibre Else-Marie och småpapporna)
* 1993 - Elsa Beskow Placa (pel llibre Bra Börje)
* 2000 - Premi August (pel llibre Gittan och gråvargarna)
* 2000 - Bokjuryn
* 2000 - Rabén i Sjögrens tecknarstipendium
* 2005 - Wettergrens barnbokollon
* 2005 - Bokhandelns val
* 2005 - Stockholms stads hederspris
* 2008 - Premi Memorial Astrid Lindgren
* 2012 - Deutscher Jugendliteraturpreis (pel llibre Siv sover vilse)

## Referències

* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2012-07-28. [Consulta: 21 març 2012].
* ↑ «Svenska barnboksakademins tidigare ledamöter» (en swedish). Swedish Academy for Children's Books. [Consulta: 16 gener 2015].
* ↑ «LIBRIS - sökning: förf:(Lindenbaum, Pija, 1955-)». libris.kb.se.
# Petropedetes cameronensis

Petropedetes cameronensis és una espècie de granota que viu a Camerun, Guinea Equatorial i Nigèria.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Amiet, J.-L. 2004. Petropedetes cameronensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Petropedetes perreti

Petropedetes perreti és una espècie de granota que viu al Camerun.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Amiet, J.-L. 2004. Petropedetes perreti. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Pleta dels Moltons

La Pleta dels Moltons és un paratge del terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme ribagorçà de Sapeira.
Està situat al sud de la Casa del Soldat, a l'extrem sud-oest del Serrat de la Sarga.
# Pont de Santa Maria

El Pont de Santa Maria és el pont que unix els barris de la Vila i de Sant Rafel a la localitat valenciana d'Ontinyent. Es troba prop del Palau de La Vila i en destaca la vista panoràmica.
Té 150 metres de longitud, 9 d'amplària i 60 metres d'altura a la part central. Té un escut del poble a la seua base.
Va ser construït durant la dècada del 1950 per la Diputació de València i inaugurat la dècada del 1960 pel seu president, que era d'Ontinyent. La seua construcció va propiciar el creixement del barri de Sant Rafael, separat fins aleshores pel barranc del Clariano del nucli urbà. El 2008 va caure i trencar-se totalment una de les faroles de pedra i ferro que l'i·luminaven. El febrer del 2013 van acabar les obres de restauració i es va recuperar la seua imatge original. Van treballar en la restauració els escultors locals Ricardo Morales fent el cos central i la base amb l'escut i Miguel Ferrero amb la part metàl·lica superior. A principis del 2016 es va renovar una altra de les faroles. El 2017 es va renovar l'enllumenat amb 21 focus, 11 de 1.000 W i 5 de 400 W, tots de bombetes d'halogen metàl·lic de color blanc, i cadascun compta amb protecció metàl·lica amb un cost de 13.000 euros, després que patissin actes vandàlics.

## Referències

* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «Ontinyent: sorprendente y misteriosa» (en castellà). [Consulta: 15 desembre 2019].
* 1 2 «El Pont de Santa Maria d'Ontinyent recupera la seua imatge original després de 5 anys». Ajuntament d'Ontinyent, 04-02-2013. [Consulta: 15 desembre 2019].
* ↑ «Se inspeccionarán todas las farolas del Pont de Santa Maria», 19-01-2016. Arxivat de l'original el 2019-12-15. [Consulta: 15 desembre 2019].
* ↑ «El Pont de Santa Maria d'Ontinyent ja llueix amb el nou enllumenat». [Consulta: 15 desembre 2019].
# Picaflors de Makira

El picaflors de Makira (Dicaeum tristrami) és un ocell de la família dels diceids (Dicaeidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i vegetació secundària de l'illa de Makira, a les illes Salomó sud-orietals.

## Referències

* ↑ «Picaflors de Makira». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Portada/article agost 16
## Jan van Eyck

Jan van Eyck (Maaseik, principat de Lieja, ca. 1390 – Bruges, comtat de Flandes, 9 de juliol del 1441) fou un pintor flamenc del gòtic tardà que va treballar a Bruges. És considerat com un dels millors artistes del grup dels primitius flamencs per les seves innovacions en l'art del retrat i del paisatge. Juntament amb Robert Campin, que operava a Tournai, se'l considera la figura clau de l'aparició de l'escola flamenca amb èmfasi en l'observació del món natural.
És l'autor de nombrosos retrats i peces de tipus religiós entre les quals destaca L'adoració de l'Anyell Místic, un compendi enciclopèdic de la teologia cristiana desplegat en dotze panells que combinen el concepte de "la salvació" que s'inicia amb l'Anunciació, fins a la fi del món amb l'Apocalipsi.
# Picot sultà caragroc

El picot sultà caragroc (Chrysocolaptes xanthocephalus) és un ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita les Filipines occidentals, a Negros, Panay, Guimaras, Masbate i Ticao.
# Premi de la Llibertat John Humphrey

El Premi de la Llibertat John Humphrey era atorgat anualment pel grup de drets humans canadenc, Rights & Democracy, a una organització o individu de qualsevol país o regió del món per assoliments excepcionals en la promoció dels drets humans i desenvolupament democràtic. Va ser establert el 1992 i deixà d'atorgar-se en 2011.
El premi consistia en una subvenció de 25.000 dòlars canadencs, així com un recorregut de xerrades per les ciutats canadenques per ajudar a augmentar la consciència del treball dels drets humans del receptor.
Va ser nomenat en honor de John Peters Humphrey, un professor canadenc legislació de drets humans que va preparar el primer esborrany de la Declaració Universal dels Drets Humans.

## Guanyadors

* 2011 - Ales Michalevic, Belarús
* 2010 - PROVEA (El Programa Venezolano de Educacion-Accion en Derechos Humanos), Veneçuela
* 2009 - La'Onf, la xarxa iraquiana de la no violència, Iraq
* 2008 - Zimbabwe Lawyers for Human Rights, Zimbàbue
* 2007 - Akbar Ganji, Iran
* 2006 - Su Su Nway, Myanmar
* 2005 - Yan Christian Warinussy, Papua Occidental, Indonèsia
* 2004 - Godeliève Mukasarasi, Ruanda
* 2003 - Kimy Pernía Domicó, Colòmbia i Angélica Mendoza de Ascarza, Perú
* 2002 - Ayesha Imam, Nigèria
* 2001 - Dr. Sima Samar, Afganistan
* 2000 - Reverend Timothy Njoya, Kenya
* 1999 – Cynthia Maung i Min Ko Naing, Myanmar
* 1998 – Palden Gyatso, Tibet
* 1997 – pare Javier Giraldo, Colòmbia
* 1996 – Sultana Kamal, Bangladesh
* 1995 – Bisbe Carlos Filipe Ximenes Belo, Timor Oriental
* 1994 – Campaign for Democracy, Nigèria i Organització Egípcia pels Drets Humans, Egipte
* 1993 – La Plate-forme des organismes haïtiens de défense des droits humains, Haití
* 1992 – Instituto de Defensa Legal, Perú

## Referències

* ↑ Canada Honours Zimbabwean Recipients of John Humphrey Freedom Award
* ↑ «Awards and Recognition». Arxivat de l'original el 2018-05-14. [Consulta: 13 maig 2018].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Pimelodus grosskopfii

Pimelodus grosskopfii és una espècie de peix de la família dels pimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques del riu Magdalena i del llac Maracaibo.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lundberg, J.G. i M.W. Littmann 2003. Pimelodidae (Long-whiskered catfishes). p. 432-446. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Portada/article gener 29
## Rubió

Rubió és un municipi de la comarca de l'Anoia pertanyent a l'Alta Anoia. El municipi consta de 229 habitants (2015) i té una extensió de 48 km². És un dels municipis més grans de l'Alta Anoia. El terme municipal està delimitat des del nord i seguint el sentit de les agulles del rellotge amb: Aguilar de Segarra (Bages), Castellfollit del Boix (Bages), Òdena, Jorba, Copons i els Prats de Rei.
Sobre el topònim Rubió existeixen dues opinions majoritàries respecte la seva etimologia. La primera diu que Rubió és un topònim que deriva etimològicament de rubeus ('rogenc'), i la segona és que el terme Rubió deriva del antropònim llatí rufus que significa 'ros'.
# Principia Mathematica

«Principia Mathematica» té aquests significats:
* Física: Philosophiae Naturalis Principia Mathematica, obra d'Isaac Newton (1687), que estableix les bases de la mecànica clàssica.
* Matemàtiques: Principia Mathematica (Russell-Whitehead), obra de Bertrand Russell i Alfred North Whitehead (1910), sobre fonamentació de la matemàtica.
# Ports (desambiguació)

«Ports» té aquests significats:
* Plural de port
* Ports púnics de Cartago
* Comarca valenciana dels Ports
* Parc Natural dels Ports
* Ports de Tortosa-Beseit
* Ports de Morella
* Ports de muntanya de la província de Castelló
* Ports Authority FC, club de futbol de Sierra Leone

## Vegeu també

* Els Ports
Viccionari
# Ports de muntanya d'Andorra

Llista dels ports de muntanya d'Andorra.
La majoria de ports tenen senyals informatives de cada quilòmetre del port. La gran majoria té bon asfalt.
| Nom del port | Vessant | Altura | Desnivell | Longitud | %màx | %mig | Coeficient | Categoria |
| Ascens a l’Estació d’Arcalís | Andorra la Vella | 2232 m | 1202 m | 26,1 | 17% | 4,6% | 223 | 1 |
| Ascens a l’Estació d’Arcalís | Ordino | 2232 m | 930 m | 17,4 km | 12% | 5,3% | 177 | 1 |
| Ascens a l’estació d’esquí de la Rabassa (per Juberri) | Sant Julià de Lòria | 2040 m | 1126 m | 17,8 km | 16% | 6,3% | 244 | HC |
| Ascens a l’estació d’esquí de la Rabassa (per Aixirivall) | Sant Julià de Lòria | 2040 m | 1126 m | 19 km | 15% | 5,9% | 220 | 1 |
| Ascens a Aixàs | Aixovall | 1522 m | 601 m | 7,5 km | 14% | 8% | 162 | 1 |
| Ascens a Os de Civís | Aixovall | 1724 m | 730 m | 9,5 km | 17% | 7,7% | 192 | 1 |
| Canillo-El Forn | Canillo | 1915 m | 388 m | 5,2 km | 10% | 7,5% | | 2 |
| Canillo-Coll d'Ordino | Canillo | 1980 m | 457 m | 8,9 km | 8% | 5,1% | | 2 |
| Collada de Beixalís | Des d’Andorra la Vella per Encamp | 1795 m | 785 m | 11,7 km | 18% | 6,7% | 189 | 1 |
| Collada de Beixalís | Des d’Andorra la Vella per l’Aldosa | 1795 m | 765 m | 15,3 km | 12% | 5% | 155 | 1 |
| Collada de Beixalís | Des d’Andorra la Vella per Anyós | 1795 m | 765 m | 12,5 km | 12% | 6,1% | 150 | 1 |
| Collada de Beixalís | Des d’Encamp | 1795 m | 577 m | 7 km | 18% | 8,2% | 163 | 1 |
| Collada de la Gallina | Aixovall per Fontaneda | 1910 m | 1050 m | 12,7 km | 16% | 8,3% | 307 | HC |
| Collada de la Gallina | Aixovall per Bixessarri i Canòlic | 1910 m | 975 m | 11,8 km | 18% | 8,2% | 269 | HC |
| Collet dels colls | La Massana | 1910 m | 185 m | 1,8 km | 20% | 10,2% | 61 | 2 |
| Cortals d'Encamp | Des d’Andorra la Vella | 2069 m | 1053 m | 15 km | 14% | 6,9% | 244 | HC |
| Estació d’Arinsal | Des d’Andorra la Vella | 1905 m | 878 m | 14,3 km | 13% | 6,1% | 194 | 1 |
| Estació de Pal | Des d’Andorra la Vella | 1910 m | 662 m | 8,8 km | 12% | 7,5% | 158 | 1 |
| Port de Cabús | Des d’Andorra la Vella | 2304 m | 1272 m | 23,8 km | 11% | 5,3% | 242 | HC |
| Port d'Envalira | Des d’Andorra la Vella | 2407 m | 1377 m | 27,4 km | 10% | 5% | 204 | 1 |

## Referències

* ↑ «Andorra», 29-08-2019. [Consulta: 13 octubre 2023].

## Vegeu també

* Ports de muntanya de Catalunya
* Llista de colls del País Valencià
* Ports de muntanya de la província de Castelló
* Ciclistes amb residència a Andorra

## Enllaços externs

* Colls en bicicleta
# Pita de les Filipines

La pita de les Filipines (Erythropitta erythrogaster) és una espècie d'ocell de la família dels pítids (Pittidae) que habita els boscos de lees illes Filipines i les Talaud.

## Subespècies

Segons la Classificació de l'IOC World Bird List (versió 10.2, 2020) aquesta espècie conté 4 subespècies:
* E. e. erythrogaster (Temminck, 1823), que habita la major part de l'arxipèlag de les Filipines.
* E. e. propinqua (Sharpe, 1877), que habita les Filipines més occidentals.
* E. e. yairocho (Hachisuka, 1935), que habita l'arxipèlag de Sulu.
* E. e. inspeculata (AB Meyer i Wiglesworth, 1894), que habita les illes Talaud.
La Classificació del Handbook of the Birds of the World and BirdLife International Digital Checklist of the Birds of the World (Versió 5, 2020) considera que la última subespècie és en realitat una espècie de ple dret:
* Pita de les Talaud (Erythropitta inspeculata).

## Referències

* ↑ «Pita de les Filipines». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29-12-2020 (català)
* ↑ pita de les Talaud «Pita de les Filipines». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29-12-2020 (català)