OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa Cosan (la Vall de Boí)

La Casa Cosan és una obra de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa pagesa constituïda pels edificis de l'habitatge i el de paller i corts, que formen una L en planta.
L'habitatge és de planta rectangular i consta de semi-soterrani, dos pisos i golfes sota la coberta que és a tres vessants amb una llucana al vessant sud. La façana est, que és la principal i d'accés, té les obertures ordenades segons tres eixos verticals i els paraments són de maçoneria igual que les façanes nord i oest. La façana sud està arrebossats i les seves finestres són noves.
L'edifici de corts i paller, disposat amb el carener en direcció Nord-Sud té l'entrada pel cul de sac del C. De la Muralla. Es un edifici amb molt poques obertures i un interessant joc de cobertes.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Cosan». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 desembre 2018].
# Ma-12

La Ma-12 (anteriorment coneguda com a C-712) és la carretera que envolta la badia d'Alcúdia. Té una longitud total de 34 quilòmetres.

## Nomenclatura
### Fins a 2003

Fins al canvi de denominació de carreteres de 2003, any en què s'eliminen les carreteres comarcals, la Ma-12 rebia el nom de C-712. La C indicaba que era una carretera comarcal de nivell estatal i el 712 era el número que li pertocava segons l'ordre de nomenclatures de les carreteres comarcals de les Illes Balears.

### Des de 2003

L'any 2003 la carretera va passar a anomenar-se Ma-12. El prefix Ma indica que és una carretera situada a l'illa de Mallorca i el 12 és el nombre que rep segons l'ordre de nomenclatures de les carreteres de Mallorca.

## Recorregut i enllaços

| PK | Nom de la població | Carretera que enllaça |
| 0 | Artà | Ma-15 |
| 8,4 | cap | Ma-3331 |
| 9,8 | cap | Ma-3322 |
| 11,6 | cap | Ma-3330 |
| 14,2 | Son Serra de Marina | |
| | Sa Colònia | |
| 15,4 | cap | Ma-3400 |
| 22,7 | Ca'n Picafort | Ma-3410 |
| | | Ma-3431 |
| 24 | radar fix | |
| 25,3 | Alcúdia Pins | |
| 26,2 | Platges de Muro | |
| 28,3 | cap | Ma-3433 |
| 32 | Alcúdia | Ma-13A |
| 34 | Port d'Alcúdia | |

## Referències

* ↑ «Codificació i descripció de les carreteres de Mallorca». [Consulta: 13 febrer 2016].

## Enllaços externs

* «Mapa de carreteres de Mallorca». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 13 febrer 2016].
* «Red de carreteras de Mallorca - Consell de Mallorca». [Consulta: 13 febrer 2016].
# Monument als castellers

«Monument als castellers» té aquests significats:
* Monument als castellers (Vilafranca del Penedès), inaugurat el 1963, representant un pilar de 5
* Monument als castellers (el Vendrell), realitzat entre 1965 i 1976, representant un 4 de 8
* Monument als castellers (Tarragona), inaugurat el 1999 a la Rambla Nova de Tarragona, representant un 4 de 8
* Monument als castellers (Barcelona), finalitzat l'any 2012 a la plaça de Sant Miquel de Barcelona
* Monument als Xiquets de Valls, o Monument als castells, inaugurat el 1969 a Valls, representant un 4 de 9, un 2 de 7 i un pilar de 6.
# Trégarantec

Trégarantec (en bretó Tregaranteg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 512 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 435 | 378 | 340 | 377 | 415 | 429 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | François Salaün | |
# Ma'ale Adumim

Ma'ale Adumim (en hebreu: מעלה אדומים) és un assentament i una ciutat israeliana de l'Àrea de Judea i Samaria. Està situat a l'est de Jerusalem, al caient del desert de la Judea, a 4,5 km a l'est de la Línia verda. Es troba dins dels límits del Consell Regional de Gush Etzion, però té el seu propi alcalde i és una municipalitat independent del Consell Regional des que va obtenir el estatus de ciutat, en l'any 1991. Iniciada la seva colonització en 1975 com un assentament de treballadors, la seva població en l'any 2011 s'elevava a 36.089 habitants.

## Enllaços externs

* Ma'ale Adumim - Lloc web oficial
# Majorettes

Les majorettes (en francès) són noies que, uniformades i en formació, desfilen pel carrer generalment seguides d'una banda de música, en ocasió de les festes locals. Solen portar barret i jaqueta militars, minifaldilla i botes altes. Mentre desfilen, fan girar un bastó metàl·lic amb una tècnica esportiva denominada twirling baton. Aquests grups, que són molt populars a França i en altres països europeus, també participen en gales i en campionats. A l'estat espanyol es van popularitzar molt a la dècada de 1970, però després van anar decaient progressivament.
Les majorettes no s'han de confondre amb les animadores esportives, originàries de Nord-amèrica.

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'AFMF (Associació de fanfàrries i majorettes de França) (francès)
# Mare de Déu del Pilar de Can Masponç

La Mare de Déu del Pilar és la capella particular del mas de Can Masponç, del terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental, dins de l'àmbit de l'antic poble de Bigues.
Es tracta d'una capella petita, d'una sola nau, situada al costat mateix del mas, en el seu costat meridional. Pel seu costat de ponent toca al Torrent Masponç.

## Bibliografia

* GAVÍN, Josep M. Vallès Oriental. Barcelona: Arxiu Gavín i Editorial Pòrtic, 1990 (Inventari d'esglésies, 23). ISBN 84-7306-410-0.
# Manuel Lisa

Manuel Lisa, de vegades anomenat Manuel de Lisa, (Nova Orleans, 8 de setembre de 1772 — Saint Louis, 12 d'agost de 1820) fou un important comerciant de pells i explorador nord-americà d'origen espanyol (murcià). Fou un dels fundadors de la «Compañía de Pieles San Luis Misuri» i l'explorador més conegut de la seva època als territoris indis dels actuals estats de Missouri i Kansas. Fill d'un funcionari colonial espanyol, va esdevenir un gran amic dels Estats Units en la seva expansió cap a l'oest. Entre 1803 i 1804, va col·laborar com a assessor de l'expedició de Lewis i Clark, que obrí les portes del Far West, i, degut a la seva activitat en el negoci de les pells, Lisa fou molt influent entre les tribus índies i va contribuir al fet que, a la guerra de 1812, fossin aliades dels Estats Units contra la Gran Bretanya.

## Referències

* ↑ LeDuc, Thomas «Manuel Lisa and the Opening of the Missouri Fur Trade. By Richard E. Oglesby. Norman: University of Oklahoma Press, 1963. Pp. xiii, 246. $5.00.» (en anglès). The Journal of Economic History, 24, 1, 01-03-1964, pàg. 112–113. DOI: 10.1017/S0022050700090136. ISSN: 1471-6372.
* ↑ Chittenden, Hiram Martin. The American Fur Trade of the Far West: A History of the Pioneer Trading Posts and Early Fur Companies of the Missouri Valley and the Rocky Mountains and the Overland Commerce with Santa Fe (en anglès). Francis P. Harper, 1901.
* ↑ Goodwin, Cardinal «Manuel Lisa». The Overland Monthly. Overland Monthly Publishing Co. [San Francisco, California], 68, 2, 01-02-1917, pàg. 151–155.
# Stelgistrum stejnegeri

Stelgistrum stejnegeri és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids.

## Descripció

* Fa 9 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima polar que viu entre 18-320 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: des de Hokkaido fins al nord de la mar del Japó i el mar d'Okhotsk.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Jordan D. S. & Evermann B. W., 1898. The fishes of North and Middle America: a descriptive catalogue of the species of fish-like vertebrates found in the waters of North America, north of the Isthmus of Panama. Part II. Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 47. i-xxx + 1241-2183.
* ↑ Jordan, D. S. & B. W. Evermann, 1898. The fishes of North and Middle America: a descriptive catalogue of the species of fish-like vertebrates found in the waters of North America, north of the Isthmus of Panama. Part II. Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 47: i-xxx + 1241-2183.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Nóvikov, N. P.; Sokolovski, A. S.; Sokolóvskaia, T. G.; Iàkovlev, I. M., 2002. The fishes of Primorye. Vladivostok, Far Eastern State Tech. Fish. Univ., 552 p.
* ↑ Fedorov, V.V., I.A. Chereshnev, M.V. Nazarkin, A.V. Shestakov i V.V. Volobuev, 2003. Catalog of marine and freswater fishes of the northern part of the Sea of Okhotsk. Vladivostok: Dalnauka, 2003. 204 p.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Sokolovskaya, T.G., A.S. Sokolovskii i E.I. Sobolevskii, 1998. A list of fishes of Peter the Great Bay (the Sea of Japan). J. Ichthyol. 38(1):1-11.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Platja de la Fonollera

La platja de la Fonollera, també anomenada platja de la Gola, platja de la Gola del Ter, o platja de Mas Pinell, és una platja semi-natural del municipi de Torroella de Montgrí —entre les desembocadures del Ter, al nord, i del Rec del Molí, al sud— i constitueix el sector central de la badia de Pals. Orientada a l'est, té una longitud de 1.931 m i una amplada mitjana de 59 m, formada per sorres mitjanes, fines i graves. El pendent d'entrada a l'aigua és molt fort. Pren el nom de la Fonollera, que és un turonet proper on hom hi ha suposat l'existència d'un poblat prehistòric.
Per aquesta platja passa el sender de gran recorregut GR-92, que baixa pel riu Daró i, després de recórrer un tram de la platja, torna a pujar pel riu Ter. Just darrere la platja s'hi troben, de sud a nord, la urbanització Mas Pinell, un càmping i les maresmes que resten del que havia estat una albufera, amb vegetació de tamarius a prop de la sorra. Segons el diari La Vanguardia, seria una de les catorze millors platges del litoral català.
L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent.
L'Ajuntament de Torroella de Montgrí n'ha restaurat les dunes amb l'ajut de la Diputació de Girona. També la netegen equips de voluntaris. S'hi practica el nudisme, tot i no ser una platja nudista, també el wind-surf i el surf, mentre que s'hi desaconsella la navegació, per la inestabilitat dels fons marins, a causa de les desembocadures fluvials.
L'any 2007, un ultralleuger hi va haver de fer un aterratge d'emergència, sense que s'hi produís cap ferit.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Editorial Planeta / Ediciones Primera Plana. Guía de las costas y playas de Catalunya (en castellà), 1997. ISBN ?.
* 1 2 3 «Platja de la Gola». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «Nou aparcament a la platja de la Gola del Ter i la Fonollera durant l'estiu 2022». Parcs naturals de Catalunya. Generalitat de Catalunya, 17-06-2022.
* 1 2 «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «La platja de la Fonollera és reconeguda per La Vanguardia una de les platges més genials de la Costa Brava». Ajuntament de Torroella de Montgrí, 04-07-2013. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 18 octubre 2015].
* ↑ «Mas Pinell». Catalunya.com.
* ↑ «Un ultralleuger fa un aterratge forçós en una platja de l'Estartit». Vilaweb/El Punt, 30-07-2007.
# Casa Sila del carrer Vilaclosa

La Casa Sila del carrer Vilaclosa és una obra de Maials (Segrià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa en cantonera de planta baixa i dos pisos, amb façana conservada bastant purament, exemplar característic de construcció senzilla de finals de l'edat mitjana, amb el seu trenca-aigües i un arc conopial a la finestra. La paret mitgera és en blocs.

## Història

S'ha fet una ampliació en totxo a la golfa.

## Referències

* 1 2 «Casa Sila del carrer Vilaclosa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2017].
# Tréglamus

Tréglamus (en bretó Treglañviz) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 836 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 674 | 757 | 715 | 763 | 795 | 836 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1983-1995 | Laurent Le Calvez |
| 1995-2008 | José Rivoal |
| 2008- | Dominique Pariscoat |
# Mòghies

Els mòghies (singular mòghia, anglès moghia) són una tribu adivasi (aborigen) del Rajasthan, Madhya Pradesh i Chhattisgarh, a l'Índia. Són de religió hinduista i quasi tots parlen l'hindi o variants dialectals. La seva població s'estimava vers el 2005 en unes 37.000 persones. Fins al segle xix foren una tribu depredadora, activitat que van mantenir de manera persistent.

## Referències

Moghia
# Any civil

Un any civil és el que té un nombre enter de dies civils. Per aquest motiu, l'any civil és el que s'utilitza en la vida quotidiana, ja que l'any tròpic no té un nombre enter de dies civils.
Segons això, els anys civils són cadascun dels períodes de 365 o 366 dies que van de l'1 de gener al 31 de desembre i que es numeren a partir de l'any 1, any en què hom suposa que es produí el natalici de Jesucrist.
Els anys civils que tenen 365 dies s'anomenen anys comuns i els que en tenen 366, anys de traspàs. Al llarg del temps es van alternant, de tal manera que equivalen a la successió d'anys tròpics o solars, d'acord amb el calendari gregorià.

## Vegeu també

* Any
* Any de traspàs
* Temps astronòmic
* Calendari d'esdeveniments
# Antònia Pascual Flaquer

Antònia Pascual Flaquer (Capdepera, c. 1911 - Manacor, 5 de gener de 1937) fou una militant comunista mallorquina.
Antònia va néixer a Capdepera, però s'instal·là amb la família al barri del Molinar de Palma, ja que la seva mare, Caterina Flaquer, s'acabava de separar del seu home i allà es guanyava la vida fent senalles. Antònia era la més gran de les germanes i treballava brodant a la Casa Singer, a la plaça de Cort de la Ciutat de Mallorca. La literatura la qualifica de «persona de molta empenta».
Tota la família estava adscrita al Partit Comunista, igualment que el seu company, Lluís Montero, el qual també moriria afusellat. Durant el període republicà participà en nombrosos mítings, un dels quals fou la commemoració del dia de la Dona Treballadora. Antònia, juntament amb la seva mare, feu un discurs a l'acte de dones dels partits de centreesquerra, que va tenir lloc al barri de Santa Catalina, el 8 de març de 1936. El mateix dia, Antònia presidí la mesa a la Casa del Poble i parlà de l'origen i el sentit de la commemoració. Aquell mateix 3 de març també va intervenir en un altre acte només per a dones de Llucmajor.
Fou empresonada l'any 1934 arran de la Revolució d'Octubre. El 1936, amb la sublevació militar, Antònia va desaparèixer els primers dies i no s'ha pogut esbrinar mai el seu amagatall. Finalment fou detinguda i conduïda a la presó de dones de Can Sales (Palma), on es reuní amb la seva mare i la seva germana, Maria.
La nit del 5 de gener del 1937, la zeladora les cridà totes tres, juntament amb una veïna del barri del Molinar, Aurora Picornell. Les assassinaren a Manacor aquell mateix dia. Des d'aleshores són conegudes com «les roges des Molinar».

## Referències

* ↑ Llull, Maria; Crespí, Toni. «Identifiquen les restes d'Aurora Picornell, el símbol de la repressió franquista a Mallorca», 20-10-2022. [Consulta: 20 octubre 2022].
* 1 2 3 4 5 «Antònia Pascual Flaquer». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS).
* ↑ Capellà, Llorenç. «Antonia Pascual Flaquer». Diccionari vermell. [Consulta: 28 juliol 2015].
# Marc Berdoll

Marc Berdoll (6 d'abril de 1953) és un exfutbolista francès.

## Selecció de França

Va formar part de l'equip francès a la Copa del Món de 1978.

## Referències

* ↑ «Marc Berdoll». worldfootball.net. [Consulta: 25 juliol 2010].
* ↑ Marc Berdoll a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Marc Berdoll Arxivat 2016-09-05 a Wayback Machine. at fff.fr (francès)
* ↑ Marc Berdoll Fitxa a Fussballdaten
# Marc Bernabé

Marc Bernabé (l'Ametlla del Vallès, Vallès Oriental, 24 de juliol de 1976) és un escriptor català, especialista i traductor de manga, anime i cultura japonesa. És traductor del japonès al català i al castellà. Va estudiar un màster de Niponologia a la Universitat d'Estudis Estrangers d'Osaka (on va viure anteriorment). Les seves principals àrees d'interès són la didàctica de la llengua i la cultura japonesa contemporània. És autor de les obres Japonès en vinyetes, Apuntes de Japón, Kanji para recordar i Kana para recordar (aquests dos últims fets amb James W. Heisig i Verònica Calafell).
És un dels fundadors de la pàgina web nipona Nipoweb, conjuntament amb Verònica Calafell. També és fundador i director de l'empresa de traduccions i interpretacions Daruma Serveis Lingüístics, SL.
També amb Calafell, van ser els responsables el 2001 de la traducció del doblatge del Shin-chan, el primer anime traduït directament al català del japonès. També ha traduït els doblatges de pel·lícules com Doraemon, Evangelion: 3.0+1.0, i sèries com KochiKame i Keroro.

## Obres (selecció)
### Cultura i llengua japonesa

* Rumbo a Japón (Laertes, 2005)
* Japonès en vinyetes integral (Norma Editorial, 2023)

### Llengua xinesa

* Hanzi para recordar I: Chino Simplificado (Herder Editorial, 2009)
* Hanzi para recordar I: Chino Tradicional (Herder Editorial, 2009)

### Manga

* Estrada, Oriol; Bernabé, Marc. 501 mangas que leer en español (en castellà). 2019. Norma, 2019. ISBN 978-8467939408.

## Referències

* ↑ Bernabé, Marc. «El autor». MangaLand. [Consulta: 6 febrer 2022].
* 1 2 «Bernabé, Marc». Norma Editorial. [Consulta: 6 febrer 2022].
* ↑ «La nueva Nipoweb». Norma Editorial, 06-11-2007. [Consulta: 6 febrer 2022].
* ↑ «Marc Bernabé». Espai Daruma. [Consulta: 6 octubre 2023].
* 1 2 «La Vermella - El doblatge de l'anime (part I), amb Joan Sanz i Meritxell Ané». CCMA. [Consulta: 6 maig 2024].
* ↑ «JAPONÈS EN VINYETES INTEGRAL. CURS BÀSIC DE JAPONÈS A TRAVÉS DEL MANGA». Norma Editorial. [Consulta: 6 octubre 2023].
* 1 2 3 «Marc Bernabe». [Consulta: 6 febrer 2022].
* ↑ «Marc Bernabé». Espai Daruma. [Consulta: 6 febrer 2022].

## Enllaços externs

* Nipoweb Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Malik Allen

Malik Omar Allen (nascut el 27 de juny de 1978 a Willingboro, New Jersey) és un jugador de bàsquet que milita als New Jersey Nets de l'NBA.

## Carrera
### Universitat

Procedent de l'Institut Shawnee a Medford, New Jersey (on va guanyar dos campionats estatals), Allen va disputar quatre anys a la Universitat de Villanova, amb una mitjana de 9 punts i 5.7 rebots amb un 51,6% en tirs de camp en 125 partits, 93 d'ells com a titular. En cada una de les tres temporades, els seus termes mitjans d'anotacions i rebots van millorar respecte als de la campanya anterior. En el seu any sènior va ser elegit en el segon millor quintet de la Big East Conference anotant 14,2 punts, agafant 7.4 rebots i fent 1,88 taps per partit. Allen és un dels 22 jugadors a la història dels Wildcats en anotar més de 1.000 punts i agafar més de 500 rebots després de finalitzar la seva carrera universitària amb 1.131 punts i 708 rebots.

### Lligues menors i NBA

Ja que no el van escollir al draft, Allen es va haver de buscar la vida a la ABA jugant amb els San Diego WildFire i a la International Basketball League amb el Trenton la emporada 2000-01.
Miami Heat el va fitxar com a agent lliure la temporada 2001-02, jugant 12 partits i perdent-se'n 35 per culpa d'una lesió. En la seva segona temporada amb els Heat va disputar 80 partits, 73 d'ells com a titular, amb una mitjana de 9.6 punts i 5.3 rebots per nit en 29 minuts de joc. Després de tres temporades i mitja amb els Heat, va ser traspassat als Charlotte Bobcats el 24 de febrer de 2005 a canvi de Steve Smith.
L'estiu de 2005 va firmar com a agent lliure amb els Chicago Bulls, on ha jugat les dues últimes temporades amb una mitjana de gairebé 5 punts i 3 rebots per nit. El 2007 és traspassat als New Jersey Nets.

## Curiositats

* És el fill de Tracey Allen
* Va conèixer a la seva esposa Kara (Saylor) a Villanova i es van casar el 16 de juny de 2005 a Philadelphia.
* Es va llicenciar en comunicacions a Villanova.
* Li agrada escoltar música i llegir en el seu temps lliure.
* El seu restaurant preferit és el Cheesecake Factory.
* Els seus equips preferits de futbol americà són Philadelphia Eagles i San Francisco 49ers.
* La seva pel·lícula preferida és Sospitosos Habituals.
# Macrotocinclus affinis

Macrotocinclus affinis (abans Otocinclus affinis) és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes que es troba a l'estat de Rio de Janeiro (Brasil).
Els mascles poden assolir els 5 cm de llargària total.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Tréglonou

Tréglonou (en bretó Treglonoù) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 535 habitants. El consell municipal ha aprovat la carta Ya d'ar brezhoneg.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 454 | 381 | 384 | 445 | 494 | 492 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Guy Taloc | |
# Stekolni

Stekolni (en rus: Стекольный) és un poble (possiólok) de l'óblast de Magadan, a Rússia, que el 2019 tenia 1.663 habitants.

## Referències

* ↑ Пос. Стекольный // ИА «Колыма-Информ»
* ↑ Leóntiev, V. V.; Nóvikova, K. A.. Menovxikov, G. A. (editor). Toponimítxeski slovar Severo-Vostoka SSSR (en rus). Delegació de l'Extrem Orient de l'Acadèmia Russa de les Ciències, 1989, p. 344-345. ISBN 5-7581-0044-7.
# Platja de la Gola (Sant Pere Pescador)

La platja de la Gola és una platja natural del municipi de Sant Pere Pescador (Alt Empordà), situada al golf de Roses, al sud de la desembocadura del riu Fluvià. Forma part de la zona humida litoral Goles de Sant Pere, dins del Parc Natural dels Aiguamolls de l’Empordà. És la platja més septentrional de les vuit que conformen el llarg arenal de Sant Pere Pescador. Limita al nord amb la platja de Can Comes, del municipi de Castellò d'Empúries, i al sud amb la platja de Can Martinet, també de Sant Pere Pescador. Orientada a l'est, té una longitud de 287 m i una amplada de 82 m, composta de sorra fina de color daurat, formant dunes de poca profunditat. El pendent d'entrada a l'aigua és molt suau. No està permès l'accés amb cotxe. Hi ha servei de vigilància i socorrisme durant la temporada d'estiu.
L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent.

## Referències

* ↑ «Goles de Sant Pere». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya.
* 1 2 «La Gola». Catalunya.com.
* ↑ «Platja de la Gola». Costa Brava's.
* ↑ «Platja la Gola». Empordà Turisme.
* ↑ «Platja de la Gola». Agència Catalana de l'Aigua.