OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nabalamprofil·lita

La nabalamprofil·lita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la lamprofil·lita. Rep el nom pel domini del sodi (Na) i el bari a la composició, i per la seva relació amb la lamprofil·lita.

## Característiques

La nabalamprofil·lita és un silicat de fórmula química Na₃(Ba,Na)₂Ti₃(Si₂O₇)₂O₂(OH,F)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2001. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la nabalamprofil·lita pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: wadsleyita, hennomartinita, lawsonita, noelbensonita, itoigawaïta, ilvaïta, manganilvaïta, suolunita, jaffeïta, fresnoïta, baghdadita, burpalita, cuspidina, hiortdahlita, janhaugita, låvenita, niocalita, normandita, wöhlerita, hiortdahlita I, marianoïta, mosandrita, nacareniobsita-(Ce), götzenita, hainita, rosenbuschita, kochita, dovyrenita, baritolamprofil·lita, ericssonita, lamprofil·lita, ericssonita-2O, seidozerita, grenmarita, schüllerita, lileyita, murmanita, epistolita, lomonossovita, vuonnemita, sobolevita, innelita, fosfoinnelita, yoshimuraïta, quadrufita, polifita, bornemanita, xkatulkalita, bafertisita, hejtmanita, bykovaïta, nechelyustovita, delindeïta, bussenita, jinshajiangita, perraultita, surkhobita, karnasurtita-(Ce), perrierita-(Ce), estronciochevkinita, chevkinita-(Ce), poliakovita-(Ce), rengeïta, matsubaraïta, dingdaohengita-(Ce), maoniupingita-(Ce), perrierita-(La), hezuolinita, fersmanita, belkovita, nasonita, kentrolita, melanotekita, til·leyita, kil·lalaïta, stavelotita-(La), biraïta-(Ce), cervandonita-(Ce) i batisivita.

## Formació i jaciments

Aquesta espècie va ser descrita a partir de mostres obtingudes en dos imdrets diferents de Rússia: la mina de flogopita de Kovdor, situada al massís de Kovdor, a la província de Murmansk, i el dipòsit de crom i diòpsid d'Inagli, situat al massís d'Inagli, a Sakhà. També ha estat descrita a la pegmatita Yubileinaya, a la muntanya Karnasurt (província de Murmansk), i a Gordon Butte, al comtat de Meagher (Montana, Estats Units).

## Referències

* ↑ «Nabalamprophyllite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 novembre 2019].
# Grandfather

Grandfather és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 73 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Grandfather tenia 73 habitants, 32 habitatges i 24 famílies. La densitat de població era de 18,8 habitants per km².
Dels 32 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71,9% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 21,9% no eren unitats familiars. En el 21,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,6.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,9% tenia menys de 18 anys, un 1,4% entre 18 i 24, un 9,6% entre 25 i 44, un 37% de 45 a 60 i un 30,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 53 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 53.125 $ i la renda mediana per família de 115.385 $. Els homes tenien una renda mediana de 5.625 $ mentre que les dones 29.583 $. La renda per capita de la població era de 44.706 $. Entorn del 7,7% de les famílies i el 14,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Grandfather». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Grandfather». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Turbinectomia

Turbinectomia (en el llenguatge popular "cremar el carnots") és l'eliminació de tots o alguns dels cornets del nas juntament amb les membranes mucoses. S'ha utilitzat per a alleujar l'obstrucció nasal, però els efectes secundaris inclouen l'eliminació dels nervis que informen sobre el pas de l'aire, fet que pot ser contraproduent en certs casos Pot donar lloc amb el temps a la síndrome de nas buit

## Vegeu també

* Cornet nasal
* Cauterització
* Diatèrmia

## Referències

* ↑ Treatment for enlarged inferior turbinates, Medtronic.com

## Enllaços externs

* ObstructedNose(anglès)
# Platja del Serradal

* Aquest article tracta sobre la platja de Castelló de la Plana. Si cerqueu la d'Alacalà de Xivert, vegeu «Platja del Serradal (Alcalà de Xivert)».
La platja del Serradal és una platja pertanyent al terme municipal de Castelló de la Plana. Se situa al nord de la platja del Gurugú i al sud de la platja d'Heliòpolis (Benicàssim).

## Referències

* ↑ «Plana oficial de Castelló:Platges». Arxivat de l'original el 2009-07-20. [Consulta: 29 juliol 2009].
# Església monòlit de Saint-Émilion

L'església monòlit de Saint-Émilion està completament cavada a la roca calcària sota terra; té una alçada que sembla una catedral soterrada. És la més vasta d'Europa per les seves dimensions.
Aquesta església és el resultat de l'ampliació de coves. Es diu que els monjos que la van excavar van arribar a ser cinquanta-cinc en alguns moments. L'interior sorprèn tant per l'amplitud de les naus, tallades a la pedra, com pel tall perfectament regular de les voltes i dels pilars quadrangulars. Un baix relleu en el fons de la nau central representa dos àngels guardians de les portes del Paradís.

## El campanar

El campanar situat exactament sobre l'església monòlit començà a ser construït al segle xii. Tanmateix, sols la planta baixa i el primer pis daten d'aquesta època. Els segon i tercer pisos són construïts al segle xiii i s'acabà totalment amb l'escala inclosa al final de l'edat mitjana, a finals del segle xv.
# Josep Maria Cornet i Mas

Josep Maria Cornet i Mas (Barcelona, 1839 - 1916) fou un empresari, enginyer i polític català, oncle de Gaietà Cornet i Palau.

## Biografia

Fill de Magí Cornet i Serrahíma fabricant de Manresa (+1879) i de Francesca Mas. Titulat en enginyeria per l'Escola d'Enginyers Industrials de Barcelona el 1868, el 1871-1872 va projectar amb Nicolau Tous i Mirapeix els ponts de metall per al ferrocarril de Barcelona a Sant Joan de les Abadesses. El 1874-1876 va fer els projectes del mercat del Born amb Josep Fontserè i Mestre, i el 1879-1882 el del mercat de Sant Antoni amb Antoni Rovira i Trias. El 1876 també inventà una màquina per a mercat les dents de les rodes còniques d'engranatge. Finalment, des de 1880 fins a la seva mort, va dirigir La Maquinista Terrestre i Marítima, i que després dirigia el seu fill Josep Maria Cornet i Enrich. El 1908 també fou gerent de La Constructora Naval Española.
Alhora fou president de l'Associació d'Enginyers Industrials de Barcelona de 1883 a 1884, president del Foment del Treball Nacional (1887-1888) i militant del Partit Conservador, amb el que fou elegit diputat pel districte de Manresa a les eleccions generals espanyoles de 1891 i pel de Sant Feliu de Llobregat a les eleccions generals espanyoles de 1896. En la seva tasca parlamentària destacà la defensa de mesures proteccionistes. Va participar com a vocal en el comitè de Catalunya i Balears del Pavelló espanyol de l'Exposició Universal de París del 1889, motiu pel qual el 1890 fou nomenat membre d'honor de la Société des Ingénieurs Civils de France. El 1904 fou nomenat membre de la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona i el 1913 fou un dels organitzadors del Congrés Nacional de Metal·lúrgics. També fou membre de la Junta d'Obres del Port de Barcelona.

## Reconeixement

A Cornet i Mas li fou dedicat un carrer per acord municipal després d'haver aconseguit que el llavors municipi de Sarrià no fos inclòs en el Reial decret d'agregació a Barcelona de 1897.

## Referències

* ↑ «Defuncions. 1879. Registre núm.7959», 13-12-1879. [Consulta: 18 març 2020].
* ↑ «Nomenclàtor dels carrers». Ajuntament de Barcelona.

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* «Josep Maria Cornet i Mas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Nabal

«Nabal» té aquests significats:
* Nabal, personatge bíblic, espòs d'Abigail.
* Nabal, instrument musical en forma de trompa de llautó.
# Resolució 481 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 481 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou aprovada el 26 de novembre de 1980, va considerar un informe del Secretari General de les Nacions Unides sobre la Força de les Nacions Unides d'Observació de la Separació. El Consell va observar els seus esforços per establir una pau duradora i justa a l'Orient Mitjà, però també va expressar la seva preocupació per l'estat de tensió vigent a la zona.
La resolució va decidir demanar a les parts implicades que implementessin de manera immediata resolució 338 (1973), va renovar el mandat de la Força d'Observadors durant uns altres 6 mesos fins al 31 de maig de 1981 i va demanar que el Secretari General presentés un informe sobre la situació al final d'aquest període.
La resolució es va aprovar amb 14 vots contra cap; la República Popular de la Xina no va participar en la votació.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Hammond (Nova York)

Hammond és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 302 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hammond tenia 302 habitants, 125 habitatges, i 81 famílies. La densitat de població era de 201 habitants/km².
Dels 125 habitatges en un 32,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 35,2% no eren unitats familiars. En el 33,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,5% tenia menys de 18 anys, un 4,3% entre 18 i 24, un 26,2% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 18,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.159 $ i la renda mediana per família de 25.313 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.625 $ mentre que les dones 23.750 $. La renda per capita de la població era de 12.399 $. Entorn de l'11,8% de les famílies i el 15% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hammond». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hammond». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cor (desambiguació)

«Cor» té aquests significats:
* Cor (anatomia), òrgan animal que serveix per impulsar la sang
* Cor artificial, dispositiu protèsic
* Cor (música) , grup de músics que canten plegats
* Cor (arquitectura), part d'una església o catedral reservada a la comunitat de religiosos
* Cor (símbol), símbol que s'usa per a representar l'amor
* El cor de la ciutat, sèrie de televisió que es va començar a emetre l'any 2000 a TV3
* Cor, coll de la baralla francesa
* Cor, línia del palmell de la mà, vegeu quiromància
* Cor (teatre), personatge col·lectiu i anònim a les arts escèniques
* es una eine que serveix per que la sang puji als pulmons i per això batega

## Vegeu també

* Kor
# Estació de Borriana-les Alqueries

Esquema :
Borriana-les Alqueries és una estació de la línia C-6 de la xarxa de Rodalies Renfe de València situada a l'est del nucli urbà de les Alqueries, a 2 kilòmetres del nucli urbà de Borriana, a la comarca de la Plana Baixa de la província de Castelló. L'estació es troba a la línia del Corredor Mediterrani, per la qual cosa passen molts trens de llarg recorregut sense parar.
Rodalies València de Renfe :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| València-Nord | Nules-La Vilavella | C-6 | Vila-real | Castelló de la Plana |

## Vegeu també

* Línia 6 (Rodalies València)
* Rodalies València (xarxa ferroviària)
* Renfe Operadora
# Madan Mohan

Madan Mohan -en hindi मदन मोहन- (Bagdad, Iraq, 25 de juny de 1924 - Bombai, Índia, 14 de juliol de 1975) va ser un compositor indi de música de pel·lícules de Bollywood molt famós durant els anys 50, 60 i 70. Va compondre centenars de bandes sonores i és recordat especialment per haver-se especialitzat en els ghazals (cançons d'amor d'origen persa), interpretats per les cantants Lata Mangeshkar i Talat Mahmood i per Mohammed Rafi en la veu masculina.
El 1971 va obtenir el National Film Award a la millor direcció musical pel film Dastak. Altres pel·lícules destacades on va intervenir són: Aankhen (1950), Jahan Ara (1964) o Dulhan Ek Raat Ki (1966).
30 anys després de la seva mort, el director Yash Chopra va utilitzar una sèrie de cançons inèdites de Mohan per al seu film Veer-Zaara (2004), que van ser retreballades pel fill del compositor i interpretades per la mateixa Lata Mangeshkar.

## Enllaços externs

* madanmohan.in, web sobre Madan Mohan, creada pels seus fills
# Lluís Escaler i Espunyes

Lluís Escaler i Espunyes (Oliana, l'Alt Urgell, 3 de febrer de 1897 - Barcelona, 23 d'abril de 1939) fou un polític català.
Fill de Francesc Escaler i Espuñes i de Victòria Espuñes i Orrit, nasqué el 3 de febrer de 1897 al mas de Ca l'Escaler d'Oliana, en una família en què fou el vuitè d'onze germans. De jove es traslladà a Barcelona, on estudià peritatge agrònom i s'interessà per la política. Inicialment, fou simpatitzant de la Lliga Regionalista, però el carisma de Domènec Martí i Julià el va portar a militar en la Unió Catalanista, de la qual passà el 1919 a la Federació Democràtica Nacionalista i el 1922 a Estat Català. Disconforme amb l'actuació de Francesc Macià el 1931, deixà el partit i ingressà a Nosaltres Sols, alhora que col·laborava amb el Centre Comarcal Lleidatà i en l'Associació Protectora de l'Ensenyança Catalana. S'interessà per l'etnografia, la filologia i el folklore, la qual cosa el portà a recollir oracions populars, salutacions, cançons de ronda, corrandes, codolades i escomeses.
El 6 de febrer de 1939 fou detingut per les tropes franquistes, condemnat a pena de mort i executat el 23 d'abril de 1939 al camp de la Bota, al costat de Domènec Latorre i Soler, Daniel Cochs i Mogas i set militants catalanistes més.

## Referències

* 1 2 3 «Lluís Escaler i Espunyes». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Josep Espunyes parla de Lluís Escaler al Centre Comarcal Lleidatà de Barcelona». RadioSeu.cat, 21-01-2015. [Consulta: 6 setembre 2023].

## Bibliografia

* Benet i Morell, Josep. Domènec Latorre, afusellat per catalanista. Barcelona: Edicions 62, 2003. ISBN 8429753125.
* Espunyes, Josep. Lluís Escaler, morir per Catalunya. Barcelona: Raval Edicions, 2008 (Pòrtic testimonis; 5). ISBN 9788498090543.

## Enllaços externs

* Biografia de Lluís Escaler
* Diari de presó de Lluís Escaler
# Nathanael Greene

Nathanael Greene (7 d'agost de 1742, Potowumut - 19 de juny de 1786, Mulberry Grove) va ser un general nord-americà.
Va treballar en la legislatura colonial i com a comandant de la milícia de la colònia (1775). Va liderar les tropes de l'Exèrcit Continental a Boston i Nova York, després va lluitar en les batalles de Trenton, Brandywine i Germantown.
Va reemplaçar al general Horatio Gates com a comandant en cap de l'exèrcit meridional (1778) i la seva estratègia va afeblir de tal manera a les tropes britàniques que el general Charles Cornwallis va abandonar els plans de conquesta de Carolina del Nord (1781). Greene va començar la reconquesta de l'interior de Carolina del Sud i a finals de juny de 1781, havia forçat als anglesos a retrocedir fins a Charleston. Va presidir el consell de guerra de John André durant l'incident de Benedict Arnold (1780).
Des de 1774 va estar casat amb Catherine Littlefield Greene.

## Vegeu també

* Guerra de la Independència dels Estats Units
* Batalla de Princeton

## Referències

* ↑ «Leaders and Battles: Trenton». Arxivat de l'original el 2002-12-07. [Consulta: 6 desembre 2015].
* ↑ The Battle of Trenton - 1776
* ↑ The Battle of Trenton
* ↑ Waldrup, Carole Chandler. «Catharine Littlefield Greene (1755-1814)». A: isbn=978-0-7864-1839-8 More Colonial Women: 25 Pioneers of Early America. McFarland, 2004, p. 162–172 [Consulta: 9 febrer 2018].

## Bibliografia

* Fischer, David Hackett. Washington's Crossing. Oxford University Press USA, 2004, 576 pages. ISBN 0-19-517034-2
* Ketchum, Richard. The Winter Soldiers: The Battles for Trenton and Princeton. Owl Books, 1999, 448 pages. ISBN 0-8050-6098-7
* Ferling, John. Almost a Miracle. Oxford University Press USA, 2007, 679 pages. ISBN 0-19-518121-2
* Stryker, William S. The Battles of Trenton and Princeton. Houghton, Mifflin and Company, Boston, 1898, 514 pages. 2001 Edition: Old Barracks Association, Trenton, NJ (609) 396-1776
# Rheum rhabarbarum

El ruibarbre de l'espècie Rheum rhabarbarum és una planta cultivada que prové del sud-est d'Europa (Ucraïna). Fa fins a 3 m d'alt i té les fulles amb els pecíols gruixuts d'entre 2 i 5 cm de gruix. El color del pecíol varia entre el verd i el vermell i n'és l'única part comestible, donat que les seves fulles són tòxiques (contenen molt àcid oxàlic). La seva tija subterrània és un rizoma.
Quan arriba l'hivern les fulles cauen i només resta el rizoma subterrani. Es reprodueix pels rizomes o per les llavors. Les fulles es cullen a finals d'estiu i principi de la tardor. Necessita molta aigua. És una de les hortalisses que pot viure més anys, fins i tot s'ha dit que cent.

## Gastronomia

El ruibarbre es pot menjar cru i també cuit amb sucre, per exemple en melmelada o en forma de pastís de ruibarbre.

## Referències

* ↑ (anglès) U.S. National Library of Medicine - National Institutes of Health: Rhubarb leaves poisoning

## Enllaços externs

* Rhubarb Info
# Grandfontaine-sur-Creuse

Grandfontaine-sur-Creuse és un municipi francès situat al departament del Doubs i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 87 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Grandfontaine-sur-Creuse era de 87 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 34 habitatges, 31 eren l'habitatge principal de la família i 3 estaven desocupats. 31 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 31 habitatges principals, 26 estaven ocupats pels seus propietaris i 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 8 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 30 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Grandfontaine-sur-Creuse el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 8 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 51 persones, 41 eren actives i 10 eren inactives. De les 41 persones actives 39 estaven ocupades (23 homes i 16 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 10 persones inactives 4 estaven jubilades i 6 estaven estudiant.

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Grandfontaine-sur-Creuse hi havia 11 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Grandfontaine-sur-Creuse a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Grandfontaine-sur-Creuse a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Točnica

Točnica és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1467.
# Ponte da Barca

Ponte da Barca és un municipi portuguès, situat al districte de Viana do Castelo, a la regió del Nord i a la subregió de Minho-Lima. L'any 2004 tenia 13.026 habitants. Es divideix en 25 freguesies. Limita al nord amb Arcos de Valdevez, a l'est amb Galícia, al sud amb Terras de Bouro i Vila Verde i a l'oest amb Ponte de Lima.

## Població

Població del concelho de Ponte da Barca (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 10543 | 9488 | 12962 | 13634 | 16265 | 13999 | 13142 | 12909 | 13026 |

## Freguesies

* Azias
* Boivães
* Bravães
* Britelo
* Crasto
* Cuide de Vila Verde
* Entre Ambos-os-Rios
* Ermida
* Germil
* Grovelas
* Lavradas
* Lindoso
* Nogueira
* Oleiros
* Paço Vedro de Magalhães
* Ponte da Barca
* Ruivos
* Salvador de Touvedo
* Sampriz
* Santiago de Vila Chã
* São João Baptista de Vila Chã
* São Lourenço de Touvedo
* São Pedro de Vade
* São Tomé de Vade
* Vila Nova da Muía
# Estació de Boulogne-Tintelleries

L'estació de Boulogne-Tintelleries és una estació ferroviària situada a la ciutat francesa de Boulogne-sur-Mer (al departament del Pas de Calais). No és l'estació principal d'aquesta ciutat; ho és l'estació de Boulogne-Ville.
És servida pels trens del TER Nord-Pas-de-Calais (de Boulogne-Ville a Lille-Flandres i de Calais-Ville a Amiens).
| Provinença | Estació anterior | Línia | Estació següent | Destinació |
| Boulogne-Ville | Boulogne-Ville | TER Nord-Pas-de-Calais | Wimille-Wimereux | Lille-Flandres (via Calais-Ville) |
| Calais-Ville | Wimille-Wimereux | TER Nord-Pas-de-Calais | Boulogne-Ville | Amiens |
# Madarcos

Madarcos és un municipi de la Comunitat de Madrid. Limita amb Horcajo de la Sierra al nord i al nord-oest; amb Horcajuelo de la Sierra i Prádena del Rincón a l'est; amb Puentes Viejas al sud; i amb Piñuécar-Gandullas a l'oest. En el seu terme es troba el despoblat de La Nava, en el paratge del mateix nom, al sud-est del municipi, a la vora de la M-137, que uneix Buitrago del Lozoya amb Montejo de la Sierra, passat el desviament cap a Madarcos.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2007 |
| 29 | 36 | 23 | 31 | 45 |