OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gizaucourt

Gizaucourt és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 106 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Gizaucourt era de 106 persones. Hi havia 49 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (12 dones vivint soles i 12 dones vivint soles), 21 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 59 habitatges, 48 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 57 eren cases i 1 era un apartament. Dels 48 habitatges principals, 41 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien tres cambres, 8 en tenien quatre i 38 en tenien cinc o més. 39 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 26 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Gizaucourt el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 4 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 4 | 75 a 79 | 8 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 8 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 8 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 65 persones, 52 eren actives i 13 eren inactives. De les 52 persones actives 49 estaven ocupades (27 homes i 22 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 13 persones inactives 6 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un electricista.
L'any 2000 a Gizaucourt hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Gizaucourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Gizaucourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Glacera de les Périades

La glacera de les Periades és una glacera alpina del Massís del Mont Blanc situat al departament francès de l'Alta Savoia.
Glacera petita orientada cap al nord (O-E) i com Mont Mallet-Leschaux -, o Taléfre - que acaba al Mer de Glace, sent la frontera sud de la carena Verte-Dolent
Al nord del cim de la Dent du Geant (4.013 m), la llarga carena de Clochers de la Noire divideix la Glacera del Géant de la Glacera de les Periades.
A l'est de la Dent, la cresta de Rochefort amb els seus cims:
* Rochefort Eagle 4.001m,
* Cúpula Rochefort, 4.016m,
* Calotte de Rochefort 3.976m.
Al nord de l'Aiguille, una important carena, cap al nord, divideix la glacera de les Periades de la glacera de Mont Mallet. En aquesta carena, de S a N, alguns cims: Mont Mallet 3.988 m. i l'Aiguille du Tacul 3.438.m.

## Referències

* ↑ «Glaciers des Periades : Photos, Diagrams & Topos : SummitPost» (en francès). [Consulta: 5 desembre 2020].
* 1 2 «Mont Blanc GROUP : Climbing, Hiking & Mountaineering : SummitPost». [Consulta: 5 desembre 2020].
* ↑ • IN THE FOOTSTEPS OF DR. PACCARD. the Alpine Journal, 1937.
# Glacera del Basodino

La glacera del Basodino es troba sobre l'Alp de Robiei, a la vall Bavona, a l'alta vall Maggia (Cantó de Ticino, Suïssa).

## Descripció

Està situada a una altitud compresa entre els 2.600 i els 3.273 m sobre el flanc del pic homònim. Aquesta glacera és la més imponent i important del cantó de Ticino. En el curs dels darrers decennis, la glacera s'ha reduït molt. En aquesta regió es troben molts llacs naturals i artificials. L'aprofitament hidroelèctric d'aquests llacs ha contribuït al desenvolupament econòmic i turístic de la vall.

## Vies d'accés

Construït en els anys seixanta, el telefèric va permetre la construcció de les centrals hidroelèctriques de la zona. Una cabina de 125 persones transporta a Robiei cada estiu més de 20.000 persones. S'hi pot arribar també amb els transports públics, San Carlo in Val Bavona és el lloc de partida del telefèric i es troba al voltant d'una hora de viatge en cotxe des de Locarno.

## Galeria

* Basodino i pic Central

## Referències

* 1 2 Tourismus, Schweiz. «Gletscherpfad Basodino (Basodino Glacier trail)» (en anglès). [Consulta: 29 juliol 2020].
* ↑ «Basòdino Glacier | Ascona-Locarno» (en anglès). [Consulta: 29 juliol 2020].
# Gos tofoner

Un gos tofoner és aquell entrenat per trobar la tòfona enterrada a terra gràcies a la seva olor.

## Metodologia d'aprenentatge

El seu mestre li ensenya primerament a trobar objectes enterrats recompensant regularment, després li ensenya a reconèixer l'olor de la tòfona i més endavant a no menjar-la quan en troba una.
Com a recompensa per cada troballa, no ha de donar-li productes ensucrats, poc saludables o amb olors massa forts, per no desorientar el seu olfacte.

## Races preferides

Races utilitzades per a aquesta activitat són el gos d'aigua de la Romanya (Lagotto Romagnolo), rottweiler, pastor alemany, labrador retriever i més modernament el terrier de Jack Russell, encara que altres gossos amb un bon olfacte poden ser igual de vàlids.

## Vegeu també

* Entrenament d'un gos tofoner Arxivat 2010-03-30 a Wayback Machine. (francès)
# Baile an Mhuilinn (Kildare)

Baile an Mhuilinn (gaèlic irlandès) o Milltown (anglès) - literalment "ciutat del molí" - és un poble al Comtat de Kildare, Irlanda. El poble és al townland del mateix nom a la parròquia civil de Feighcullen És a 7 km de la ciutat de Newbridge. És al pas de la carretera regional R415 entre Allenwood i Crookstown.

## Galeria

* Església de St Brigid
* Un camp a Milltown amb el Hill of Allen de lluny.
* Una placa commemorativa a l'Església de St.Brigid.
* Milltown.
* Milltown Camp

## Referències

* ↑ Placenames Database of Ireland - Miltown townland

## Enllaços externs

* https://web.archive.org/web/20070930013113/http://www.cso.ie/census/documents/census2006_Table_7_and_12.pdf
* http://www.allenparish.ie/churches Arxivat 2020-06-28 a Wayback Machine.
# Volta a Llombardia 1962

La Volta a Llombardia 1962 fou la 56a edició de la clàssica ciclista Volta a Llombardia. La cursa es va disputar el diumenge 20 d'octubre de 1962, sobre un recorregut de 253 km. El vencedor final fou el neerlandès Jo de Roo (Saint-Raphael-Helyett), que s'imposà davant dels italians Livio Trapè (Ghigi) i Alcide Cerato (Molteni).

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Jo de Roo | Saint-Raphael-Helyett | 7h05'58 |
| 2 | Livio Trapè | Ghigi | m.t. |
| 3 | Alcide Cerato | Molteni | + 51" |
| 4 | Emile Daems | Philco | m.t. |
| 5 | Vito Taccone | Atala-Pirelli | + 1'57" |
| 6 | Angelo Conterno | Carpano | + 2'12" |
| 7 | Ercole Baldini | Ignis | + 2'24" |
| 8 | Armand Desmet | Flandria-Faema-Clément | m.t. |
| 9 | Jos Hoevenaers | Philco | + 3'37" |
| 10 | Idrio Bui | Ignis | m.t. |

## Referències

* «Cyclisme - Tour de Lombardie - 1962». les-sports.info. [Consulta: 6 juliol 2017].
* «Giro di Lombardia 1962». cyclebase.nl. [Consulta: 6 juliol 2017].
* «56a edizione Giro di Lombardia (1962)». museociclismo.it. [Consulta: 6 juliol 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (italià)
# Edward Salas

Edward "Eddie" Salas (Montevideo, Uruguai, 24 d'agost de 1965) va ser un ciclista australià que va competir entre 1989 i 1999. De la seva carrera professional destaca Campionat d'Austràlia en ruta l'any 1993 i un sisè lloc final als Jocs Olímpics de 1988

## Palmarès en ruta

* 1987
** 1r al Trofeu Salvatore Morucci
* 1989
** 1r al Gran Premi de la indústria i l'artesanat de Larciano
* 1993
** Campió d'Austràlia en ruta
* 1995
** Vencedor d'una etapa al Bay Cycling Classic
* 1998
** Vencedor d'una etapa al Herald Sun Tour
* 1999
** Vencedor d'una etapa al Herald Sun Tour

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1991. 81è de la classificació general

## Palmarès en pista

* 1986
** Campió d'Austràlia en Madison (amb Mark Fulcher)

## Referències

* ↑ «Eddy Salas». Cycling Archives.
* ↑ «Edward Salas at ProCyclingStats». Arxivat de l'original el 2020-04-18.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Existió otra humanidad

Existió otra humanidad és una pel·lícula documental espanyola estrenada a Espanya el 1977 dirigida per Julián Marcos amb un guió d'Ismael González Díaz basat en escrits de Juan José Benítez.

## Sinopsi

Fernando Rey és el narrador d'aquest documental on exposa la teoria que la humanitat no està sola a l'univers, hi ha milions de galàxies a l'univers. A través d'un viatge en el temps i els vestigis arqueològics d'un altre planeta, s'obre la possibilitat que altres éssers estiguin visitant la terra des de temps remots. Seguint les teories de Carl Sagan, s'hi afirma que també hi ha centenars de restes arreu del món que podrien provar l'existència d'una altra cultura o civilització que va habitar el planeta abans que nosaltres, alguns milions d'anys, i que per alguna raó van desaparèixer.

## Premis

Als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1976 va ser una de les 13 pel·lícules a concurs, però finalment no va rebre cap premi.

## Referències

* ↑ Existió otra humanidad Arxivat 2023-12-03 a Wayback Machine. a videomercury.com
* ↑ Películas presentadas al premio del Sindicato del Espectáculo, El País, 16 de gener de 1977
# Apogonops anomalus

Apogonops anomalus és una espècie de peix pertanyent a la família dels acropomàtids i l'única del gènere Apogonops.

## Descripció

* Pot arribar a fer 15 cm de llargària màxima.
* És de color marró oliva al dors i blanc platejat a la zona ventral.
* 10 espines i 10 radis tous a l'aleta dorsal i 3 espines i 6-7 radis tous a l'anal.
* 25 vèrtebres.

## Depredadors

És depredat per Cyttus traversi, Macruronus novaezelandiae i Helicolenus percoides.

## Hàbitat

És un peix d'aigua marina i salabrosa, demersal i de clima subtropical (24°S-44°S i 113°E-155°E) que viu entre 0-600 m de fondària (normalment, entre 100 i 400), el qual ocupa una àmplia gamma d'hàbitats: des d'estuaris fins al talús continental, però és més comú a l'àrea exterior de la plataforma continental i el talús continental superior).

## Distribució geogràfica

És un endemisme d'Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Neira, F.J., A.G. Miskiewicz i T. Trnski, 1998. Larvae of temperate Australian fishes: laboratory guide for larval fish identification. University of Western Australia Press. 474 p.
* ↑ Bulman, C.M. i S.J.M. Blaber, 1986. Feeding ecology of Macruronus novaezelandiae (Hector) (Teleostei: Merlucciidae) in south-eastern Australia. Aust. J. Mar. Freshwat. Res. 37:621-639.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ May, J.L. i J.G.H. Maxwell, 1986. Trawl fish from temperate waters of Australia. CSIRO Division of Fisheries Research, Tasmània. 492 p.
* ↑ Neira, F.J., A.G. Miskiewicz i T. Trnski, 1998.
* ↑ Blaber, S.J.M. i C.M. Bulman, 1987. Diets of fishes of the upper continental slope of eastern Tasmania: content, calorific values, dietary overlap and trophic relationships. Mar. Biol. 95:345-356.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Yang Mingming

En una onomàstica xinesa Yang es el cognom i Mingming el prenom.
Yang Mingming (xinès simplificat: 杨明明) (Pequín 1987 - ) Actriu, fotògrafa, guionista i directora de cinema xinesa.

## Biografia

Yang Mingming va néixer el 1987 a Pequín (Xina). De petita va estudiar dansa popular xinesa, però va decidir que "un ballarí no podia menjar massa" i va decidir estudiar direcció, en cinema i televisió, a l'Institut Nacional d'Art Dramàtic de Pequín.

## Filmografia i premis

El 2012 va escriure, dirigir un pseudo-documental de caràcter autobiogràfic, amb el títol 女导演 (Female directors)Es la història de dos amics íntims que aspiren a convertir-se en directors, un interpretat per la mateixa Yang Mingming, l'altre pel seu amic i company de classe Guo Yue (郭月.
La pel·lícula és un assaig personal sobre la condició, o identitat femenina, amb una pregunta sobre l'ideal d'estabilitat i calidesa que representa una casa, una llar. Acaba amb una escena al temple de Confuci a Pequín, que és alhora una crítica i una referència a la tradició.
A "Female Directors", Yang cita els poemes del poeta Rilke, de manera que els crítics de cinema van intentar trobar la racionalitat de Rilke en les seves obres. Però Yang prefereix considerar el director francès Robert Bresson com el seu mentor espiritual. Ella va admetre públicament en una entrevista als mitjans: "Es pot dir que "Mouchette" (de Bresson) és una inspiració per a totes les meves pel·lícules posteriors. Quan escric sobre les dones i el dolor de les dones, sempre pensaré en aquesta pel·lícula, passi el que passi”.
El 2015, va participar en el llargmetratge "Crosscurrent", dirigit per Yang Chao, que va guanyar el premi a la millor contribució artística del Festival de Berlín. i el Premi del jurat del "The WIFTS Foundation International Visionary Awards"Després de "Female directors" el 2018, Yang va dirigir 柔情史 (Girls Always Happy): La pel·lícula és un retrat més o menys trist de les relacions entre una mare vídua i la seva filla soltera (interpretada per Yang), que viuen en un hutong al sud de Pequín. Va guanyar el Premi Golden Firebird i premi FIPRESCI del Festival Internacional de Cinema de Hong Kong. Premi a la millor direcció del International Women's Film Festival Seoul. Premi Media Choice del Festival Internacional de Cinema de Shanghai. Nominada al 68è Festival Internacional de Cinema de Berlín.

## Referències

* ↑ Bisbee, Aya. «Director Yang Mingming draws from life experience for her mother-daugher movie, Girls Always Happy» (en anglès americà), 21-06-2018. [Consulta: 10 febrer 2024].
* ↑ «杨明明». [Consulta: 10 febrer 2024].
* 1 2 «chinesemovies.com.fr». [Consulta: 9 febrer 2024].
* ↑ sina_mobile. «杨明明：不要被「柔情史」迷惑 女导演很生猛｜Figure», 24-04-2019. [Consulta: 10 febrer 2024].
* ↑ «杨明明» (en xinès (Xina)). [Consulta: 10 febrer 2024].
# Camp de refugiats de Nayapara

El Camp de refugiats de Nayapara és un camp de refugiats a Teknaf, Bazar de Cox, Bangladesh. Es troba al costat del poble de Dhumdumia i està habitada majoritàriament per gent rohingya que ha fugit de la persecució religiosa a la veïna Myanmar. És un dels dos camps de refugiats governamentals a Cox's Bazar, l'altre és el camp de refugiats de Kutupalong. Els dos camps de refugiats tenien una població total d'uns 30.000 refugiats el juliol del 2017. Al setembre de 2017 l'alt Comissionat de les Nacions Unides per als Refugiats (ACNUR) va estimar que la població combinada dels dos camps de refugiats havia augmentat a més de 77.000 habitants. A partir del 14 de gener de 2018, la població del camp de refugiats de Nayapara es va quantificar en uns 23.065 habitants.

## Referències

* ↑ «The young and the hopeless in Bangladesh's camps» (en anglès). UNHCR. United Nations High Commissioner for Refugees. [Consulta: 2 setembre 2017].
* ↑ «Stories from the Rohingya Camps in Bangladesh», 05-09-2016. [Consulta: 14 juliol 2017].
* ↑ «Two camps of thought on helping Rohingya in Bangladesh» (en anglès). UNHCR. United Nations High Commissioner for Refugees. [Consulta: 14 juliol 2017].
* ↑ «Rohingya influx strains camp resources in Bangladesh» (en anglès). United Nations High Commissioner for Refugees, 15-09-2017 [Consulta: 4 octubre 2017].
# CMV

CMV té els següents significats:
* Casa Museu del Voltreganès, museu d'història ubicat a Les Masies de Voltregà (Osona)
* Citomegalovirus, virus del tipus herpesvírid
* Cucumber mosaic virus, virus patogen de les plantes
* CMV també és el codi OACI de Calima Aviación, companyia aèria espanyola amb seu a Gran Canària
* CMV, marca valenciana de microcotxes de 1944-45.
# CNA

CNA té els següents significats:
* Consell Nacional d'Arxius, òrgan de consulta de la Generalitat en matèria d'arxius.
* Conceyu Nacionalista Astur, partit polític nacionalista asturià.
* Congrés Nacional Africà, partit polític de Sud-àfrica.
* Creu Negra Anarquista, organització internacional que promou la llibertat dels presos polítics
* Consell Nacional d'Administració (Uruguai), antiga entitat política uruguaiana.
# Zarétxnoie (Uliànovsk)

* Per a altres significats, vegeu «Zarétxnoie».
Zarétxnoie (en rus: Заречное) és un poble de l'óblast d'Uliànovsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 775 habitants. Pertany al districte de Barix.

## Referències

* ↑ «Численность населения Алнашского района в разрезе населённых пунктов на 1 января 2008 года». Алнашский районный Совет депутатов. Arxivat de l'original el 2012-04-11. [Consulta: 20 febrer 2010].
# Zarétxnoie (Primórie)

* Per a altres significats, vegeu «Zarétxnoie».
Zarétxnoie (en rus: Заречное) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 863 habitants.

## Referències

* ↑ Кондратеновская территория
# Wichert Akkerman

Wichert Akkerman és un programador de computadores neerlandès, conegut per les seves contribucions a Debian, dpkg, Plone i strace.
Va ser triat per dos mandats com el líder del Projecte Debian i va servir des del gener de 1999 a març de 2001. El va succeir en aquest rol Ben Collins. També ha exercit com a secretari de Programari en l'Interés Públic.
Actualment viu en Leiden, Països Baixos.

## Referències

* ↑ «VERSCHILLEN TUSSEN UBUNTU EN DEBIAN: WAT JE MOET WETEN OVER DEZE TWEE LINUXDISTRIBUTIES» (en neerlandès). Linuxmag, 02-12-2017. [Consulta: 26 desembre 2022].
* ↑ «Sam Hartman for «president»: No solo España y Europa tiene elecciones… Debian también» (en castellà). Linux Adictos, 23-04-2019. [Consulta: 26 desembre 2022].
# Cambridge City (Indiana)

Cambridge City és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 2.121 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cambridge City tenia 2.121 habitants, 904 habitatges, i 602 famílies. La densitat de població era de 787,4 habitants per km².
Dels 904 habitatges en un 29% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,2% hi vivien parelles casades, en un 13,1% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 29,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,8% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 26,2% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 19,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.750 $ i la renda mediana per família de 41.731 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.602 $ mentre que les dones 23.100 $. La renda per capita de la població era de 17.691 $. Entorn del 6,9% de les famílies i el 8,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Vegeu també

* Germanes Overbeck

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cambridge City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 21 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cambridge City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.