OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Merla africana

La merla africana (Turdus pelios) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial i sabana prop de l'aigua, a les terres baixes del Senegal, Gàmbia, sud de Mali, Burkina Faso, sud de Níger, Guinea Bissau, Guinea, Sierra Leone, Libèria, Costa d'Ivori, Ghana, Togo, Benín, Nigèria, Camerun, l'illa de Bioko, Guinea Equatorial, el Gabon, República del Congo, República Democràtica del Congo, República Centreafricana, sud de Txad i Sudan del Sud fins Etiòpia, Eritrea, Ruanda, Burundi, Uganda i oest de Kenya, cap al sud al centre d'Angola, centre de Zàmbia i oest de Tanzània.

## Referències

* ↑ «Merla africana». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Mater amatísima

Mater amatísima és una pel·lícula espanyola del 1980 dirigida per Josep Antoni Salgot i Vila, guió de Bigas Luna i protagonitzada per Victoria Abril en un dels seus primers papers protagonistes en cinema.

## Sinopsi

Clara és una jove enginyera que té un fill soltera. Té un nen, que li posa el nom de Juan, però neix amb autisme. Tot i això Clara es nega a internar-lo en un centre especialitzat i li dedica la seva vida. Amb els anys Juan acaba absorbint l'atenció total de la seva mare, ella es va desintegrant emocionalment i tots dos s'acaben aïllant del món exterior.

## Repartiment

* Victoria Abril... Clara
* Julito de la Cruz ... Juan
* Jaume Sorribas... Ramon
* Consol Tura... Ana
* Carme Contreras... Mare de Clara
* Carlos Lucena ... Pare de Clara

## Producció

Es tracta d'una història tancada i claustrofòbica que esdevé una metàfora de l'autisme en una societat tecnificada i materialista. Per tal de fer més realista la pel·lícula, el protagonista, Julito de la Cruz, és un nen autista de debò, tot i que Salgot el que volia era explicar la malaltia de la seva pròpia germana. I el paper de mare li fou ofert a la quasi debutant Victoria Abril després que Pepa Flores el rebutgés. Fou projectada a la secció "Panoramas" del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1980.

## Referències

* ↑ Películas para entender el autismo, La Vanguardia, 2 d'abril de 2020
* ↑ Mater amatísima a Fotogramas
* ↑ Mater amatíssima a la Filmoteca de Catalunya
* ↑ Cine y Pediatría (376). "Mater amatísima" y el dilema del cine de culto a ediatriabasadaenpruebas.com
* ↑ Premios de San Sebastián 1980, ABC, 25 de setembre de 1980

## Enllaços externs

* Col·loqui sobre la pel·lícula a "Versión españolaª a YouTube
* Mater amatíssima a Historia de nuestro cine, rtve.es
# Michael Cowpland

Michael Cowpland (Bexhill-on-Sea, 23 d'abril de 1943) és un emprenedor i empresari canadenc d'origen anglès, fundador i expresident de Corel, una empresa de programari canadenca.

## Enllaços externs

* Michael Cowpland Arxivat 2010-05-22 a Wayback Machine. a Carleton University.(anglès)
# Metrodor (gendre d'Aristòtil)

Metrodor (grec antic: Μητρόδωρος, llatí: Metrodorus) va ser un metge de l'antiga Grècia, deixeble de Crisip de Cnidos i mestre d'Erasístrat.
Va viure a la part final del segle iv aC i a la primera part del segle iii aC. Era el tercer marit de Píties, la filla d'Aristòtil, amb la qual va tenir un fill de nom igualment Aristòtil, segons Sext Empíric.

## Referències

* ↑ «Metrodoros.26». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* ↑ 1. Metrodorus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1071
# Metrodor (metge segle I aC)

Metrodor (grec antic: Μητρόδωρος, llatí: Metrodorus) va ser un metge grec només conegut gràcies a Plini el Vell, qui diu que era autor d'un tractat de plantes medicinals sota el títol Ἐπιτομὴ τῶν ριζοτομουμένων. Hom el suposa contemporani de Cratevas, al segle i aC.

## Referències

* ↑ 3. Metrodorus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1071
# Mihran Mihrevandak

El general Mihran Mihrevandak va ser marzban d'Armènia de l'any 572 al 573 o 574. Pertanyia a la família dels Mihran, una de les set grans cases que van existir durant l'Imperi Persa i l'Imperi Sassànida, anomenades el set clans parts. Es deien descendents de la dinastia dels arsàcides.
Els armenis, dirigits per Vardan III Mamikonian es van revoltar contra el marzban Suren, al que van matar. El rei sassànida Cosroes I va enviar al seu general Mihran Mihrevandak que va entrar al país amb un exèrcit de vint mil homes.
Vardan II va fer front a Mihran a la plana de Khalamakh, a Taron, el va derrotar i li va prendre els elefants. Mihran va evacuar Armènia l'any 573. Segons Sebeos, un altre general de nom Golon Mihran va ser nomenat marzban i va envair Armènia, va ocupar Ankl i algun altre lloc i va dictar una amnistia general l'any 574, política que va defensar el patriarca Movsès II d'Elivard (574-604). Els armenis van perdre Dara i van fracassar davant Nisibe l'any 573. Van demanar una treva de dos anys que van aconseguir mitjançant el pagament d'una indemnització de 45.000 sòlids d'or. No s'ha pogut establir si Mihran Mihrevandak i Golon Mihran (Velon-Mihr) són la mateixa persona.
El príncep Pilipos de Siunia (Felip de Siunia), lloctinent de Mihran Mihrevandak, va exercir un temps com a marzban (574-576).

## Referències

* ↑ Grousset, René. Histoire de l'Arménie des origines à 1071. París: Payot, 1973, p. 242-245.
* ↑ Pourshariati, Parvaneh. Decline and fall of the Sasanian empire : the Sasanian-Parthian confederacy and the Arab conquest of Iran. Londres: I.B. Tauris, 2011, p. 103. ISBN 9781845116453.
# Milà-Sanremo 1913

La Milà-Sanremo 1913 fou la 7a edició de la Milà-Sanremo. La cursa es disputà el 30 de març de 1913,el vencedor final va ser el belga Odile Defraye. 75 ciclistes hi van prendre part, dels quals 31 van acabar la cursa 31.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Odile Defraye | - | 9h 11' 48" |
| 2 | Louis Mottiat | - | m. t. |
| 3 | Ezio Corlaita | - | + 4' 08" |
| 4 | Angelo Gremo | - | m. t. |
| 5 | Alfonso Calzolari | - | m. t. |
| 6 | Jean Alavoine | - | + 17' 00" |
| 7 | Camillo Bertarelli | - | + 17' 04" |
| 8 | Angelo Erba | - | + 17' 24" |
| 9 | Gustave Garrigou | - | + 20' 55" |
| 10 | André Blaise | - | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets
# Meniń Qazaqstanym

El meu Kazakhstan (Kazakh: Менің Қазақстаным, Mening Khazakhstanim) és l'himne nacional del Kazakhstan, adoptat el 7 de gener de 2006. Està basat en una cançó homònima escrita el 1956, amb música composta per Shamshi Kaldayakov i lletra escrita per Jumeken Najimedenov. Este himne va reemplaçar l'himne de la República del Kazakhstan com a l'estatal, el qual va ser utilitzat després de la independència. La lletra original fou modificada per Nursultan Nazarbàiev, el President del Kazakhstan, abans que el decret fóra emès.

## Incident a un esdeveniment esportiu del 2012

En març del 2012, un himne nacional paròdic, O Kazakhstan, que forma part de la banda sonora de la pel·lícula Borat: Cultural Learnings of America for Make Benefit Glorious Nation of Kazakhstan, fou reproduït per error al Grand Prix International d'esports de tir de Kuwait. La guanyadora de la medalla d'or, Maria Dmitrienko, va romandre dempeus en la tarima mentre tot l'himne de paròdia fou reproduït. L'equip es queixà, i la cerimònia del premi fou tornat a ser representada. L'incident aparentment fou resultat de descarregar-se la cançó equivocada de Youtube a l'últim moment. Açò comportà que es prohibira la pel·lícula al país del Kazakhstan i Kuwait.

## Referències

* ↑ The CIA World Factbook 2012 Central Intelligence Agency - 2011 "National anthem: name: “Menin Qazaqstanim” (My Kazakhstan) lyrics/music: Zhumeken NAZHIMEDENOV"
* ↑ «Embassy of Kazakhstan in New Delhi, India : Weekly News». Arxivat de l'original el 2007-11-24. [Consulta: 23 juliol 2015].
* ↑ Агентство Республики Казахстан по делам государственной службы
* ↑ «Borat anthem played by mistake at medals ceremony». Eurosport Yahoo! UK, Mar 24, 2012.
* ↑ «Borat anthem stuns Kazakh gold medallist in Kuwait». BBC, 23-03-2012.
# Minivet de la Sonda

El minivet de la Sonda (Pericrocotus miniatus) és una espècie d'ocell de la família dels campefàgids (Campephagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de muntanya de Sumatra i Java.

## Referències

* ↑ «Minivet de la Sonda». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Minivet ardent

El minivet ardent (Pericrocotus igneus) és una espècie d'ocell de la família dels campefàgids (Campephagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i matolls de Casuarina des de Myanmar, cap al sud, a través de la Península de Malaca, Sumatra, incloent Simeulue, Nias, Bangka i Belitung, fins Borneo i Palawan.

## Referències

* ↑ «Minivet ardent». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Mohsin Fikri

Mouhcine Fikri era un venedor de peix marroquí d'Al Hoceima. El 28 d'octubre de 2016 un policia va confiscar a Fikri 500 kg de peix espasa que havia comprat al port d'Al Hoceima. Quan Fikri va pujar a la part posterior d'un camió d'escombraries per protestar contra la desamortització, es va activar el mecanisme de la trituradora de deixalles, i el va triturar viu. El vídeo de la seva mort es va reproduir àmpliament a les xarxes socials, al Marroc. La indignació va provocar protestes i disturbis a Al Hoceima, que es van estendre a tot el Marroc. La mort de Fikri va paral·lelitzar amb el suïcidi de Mohamed Bouazizi, el venedor de fruites tunisià, la mort del qual va provocar les protestes a Tunísia el 2010.

## Referències

* ↑ «Morocco arrests 11 over fish-seller death» (en anglès). BBC News, 01-11-2016.
* ↑ Beaumont, Peter «Moroccan police question witnesses to death that sparked widespread protests» (en anglès). The Guardian, 31-10-2016. ISSN: 0261-3077.
* ↑ «Moroccan fish vendor’s gruesome death sparks mass protests» (en anglès). [Consulta: 12 abril 2020].
* ↑ جدلية, Jadaliyya-. «Morocco's Hirak Movement: The People Versus the Makhzen» (en anglès). [Consulta: 12 abril 2020].
* ↑ Kuo, Lily. «The death of a fishmonger in Morocco draws parallels with the Tunisian vendor who started the Arab spring» (en anglès). [Consulta: 12 abril 2020].
# Michael Rummenigge

Michael Rummenigge (Lippstadt, Alemanya, 3 de febrer de 1964) és un exfutbolista alemany. Va disputar 2 partits amb la selecció d'Alemanya.

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Missions espanyoles a Geòrgia

Les missions espanyoles a Geòrgia comprenen una sèrie d'establiments religiosos d'avançada establerts pels catòlics espanyols per tal de difondre la doctrina cristiana entre els amerindis locals. El capítol espanyol de la història colonial més antiga de Geòrgia està dominat per la llarga època de les missions, que s'estén des de 1568 fins a 1684. Les missions catòliques van ser el principal mitjà pel qual els cacicats amerindis de Geòrgia van ser assimilats pel sistema colonial espanyol al llarg de la frontera nord de la Florida espanyola.
Les primeres missions a l'actual Geòrgia es van establir per servir als guale i diversos pobles timucua, incloent els mocama. Més tard les missions van servir a altres pobles que havien entrat a la regió, incloent el yamasee.

## Missions

* Missió de San Pedro y San Pablo de Puturibato (1595–1597), a l'illa de Cumberland
* San Buenaventura de Guadalquini (1605–1684), a l'illa St. Simons
* Missió de San Diego de Satuache (ca. 1610-1663), a la desembocadura del riu Ogeechee
* Missió de San Joseph de Sapala (ca. 1605-1684), a l'illa Sapelo
* San Lorenzo de Ibihica (ca. 1620-1656), vora Folkston
* San Pedro de Mocama (1587-ca. 1660), a l'illa de Cumberland
* Missió de San Phelipe de Alave (ca. 1610-ca. 1670), al nord del riu Newport
* Missió de San Phelipe II (ca. 1670-1684), a l'illa de Cumberland
* Santa de Catalina de Guale (1602–1702), a illa St. Catherines, illa Sapelo, i illa Amelia
* Missió de Santa Clara de Tupiqui/Espogache (1595-ca. 1670), al riu Sapelo
* Missió de Santa Cruz de Cachipile (ca. 1625-1657), vora Valdosta
* Santa Isabel de Utinahica (ca. 1610-ca. 1640), a les forques del riu Altamaha
* Missió de Santa Maria de los Angeles de Arapaja (ca. 1625-1657), al riu Alapaha
* Missió de Santiago de Oconi (ca. 1620-1656), a Okefenokee Swamp
* Missió de Santo Domingo de Asao/Talaje (1595–1661), a la desembocadura del riu Altamaha
* Missió de Santo Domingo de Asao/Talaje II (1661–1684), a l'illa St. Simons
* Missió de Talapo (1595–1597), a la costa vora l'illa Sapelo
* Missió de Tolomato (1595–1597), a la costa vora de l'illa St. Catherines

## Referències

* The New Georgia Encyclopedia Arxivat 2012-02-10 a Wayback Machine.
# Montserrat Aguer i Teixidor

Montserrat Aguer i Teixidor (Figueres, Alt Empordà, 5 de novembre de 1963), coneguda habitualment com a Montse Aguer, és una experta en la figura de Salvador Dalí, filòloga de formació.

## Biografia

Nascuda a Figueres, on resideix, és llicenciada en Filologia Catalana. El 1986, de la mà d'Antoni Pitxot, va conèixer Dalí a Torre Galatea. Directora del Centre d'Estudis Dalinians de la Fundació Gala-Salvador Dalí, va ser comissària general de l'Any Dalí 2004. Ha contribuït amb eficàcia a l'èxit d'un Any internacional que ha permès conèixer els aspectes més destacats de la producció de Dalí, tot revisant-ne àmbits menys coneguts o poc valorats, com la seva valuosa aportació a l'escriptura. Ha comissariat diverses exposicions al nostre país i arreu del món a l'entorn de la figura de Dalí i ha publicat treballs i intervingut en diferents actes públics relacionats amb la vida i la trajectòria del creador empordanès. El 2005 va rebre la Creu de Sant Jordi i el 2012 fou nomenada Patrona del Museu Nacional Centre d'Art Reina Sofia.
El 16 de novembre de 2015, el Patronat de la Fundació Gala-Salvador Dalí va nomenar Montse Aguer nova directora dels museus de la Fundació Gala-Dalí, càrrec en què substituïa l'artista Antoni Pitxot, mort cinc mesos abans, tot mantenint la seva responsabilitat del Centre d'Estudis. En el seu càrrec és responsable del Teatre-Museu de Figueres, de la Casa Dalí de Portlligat i del Castell de Púbol, els tres espais que formen l'anomenat triangle dalinià.

## Referències

* ↑ Padrosa Gorgot, Inés. Diccionari biogràfic de l'Alt Empordà. Girona: Diputació, 2009, p. 37.
* 1 2 3 Montañés, José Ángel «“Hi ha dos Dalís. El real i el personatge, una obra més de l'artista”». El País, 17-12-2015 [Consulta: 2 maig 2016].
* ↑ «Cara a cara con Montse Aguer.». Divento.com.
* ↑ Notícia al web de la fundació Dalí
* ↑ «Montse Aguer, directora de la Fundació Dalí». El Punt Avui, 18-11-2015 [Consulta: 2 maig 2016].

## Enllaços externs

* «Obra de Montserrat Aguer i Teixidor» a Dialnet.
# Mormia hemedopos

Mormia hemedopos és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Mascle: occipuci aplanat; edeagus en forma de raqueta de neu, àpex agut; antenes de 0,94 mm de llargària; ales d'1,25-1,50 mm de longitud i 0,40-0,45 d'amplada.
* La femella no ha estat encara descrita.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Guinea.

## Referències

* ↑ Enderlein, G., 1935. Zur Klassifikation der Psychodinen. Sber. Ges. Naturforsch. Freunde Berlin, 1935, 248. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2014-05-25. [Consulta: 12 maig 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216. «PDF».
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Mormia insignis

Mormia insignis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Mascle: occipuci lleugerament elevat i arrodonit; fèmur més llarg que la tíbia; antenes de 0,93-0,99 mm de llargària i ales d'1,30-1,47 mm de longitud i 0,35-0,42 mm d'amplada.
* Femella: similar al mascle, però amb el lòbul apical de la placa subgenital en forma de "V"; antenes de 0,60-0,65 mm de llargada i ales d'1,40-1,62 mm de longitud i 0,40-0,47 mm d'amplada.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia: Papua Occidental.

## Referències

* ↑ Enderlein, G., 1935. Zur Klassifikation der Psychodinen. Sber. Ges. Naturforsch. Freunde Berlin, 1935, 248. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2014-05-25. [Consulta: 12 maig 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216. «PDF».
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Moth Flies (Drain Flies) and Sand Flies (Diptera: Psychodoidea) of Papua Indonesia (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Muhàmmad Xah III Tughluq

Nasir al-Din Muhammad Shah III Tughluq fou sultà de Delhi de la dinastia tughlúquida. Era fill de Firuz Shah Tughluq.
El seu pare Firuz Xah Tughluq era un musulmà fervent i va adoptar polítiques de xaria amb l'ajuda dels seus visirs. Khan Jahan II, que va esdevenir visir a la mort del seu pare Khan Jahan I el 1368, en oberta rivalitat amb Muhàmmad, el fill de Firuz Xah Tughluq. Khan Jahan va convèncer el sultà perquè nomenés hereu el seu besnét i va intentar convèncer-lo perquè destituís el seu únic fill Muhàmmad, però en canvi el sultà va destituir el visir. La crisi que va seguir va provocar la detenció i l'execució del visir, i una rebel·lió i una guerra civil a Delhi i als voltants. Muhammad Shah també va ser destituït el 1387. El sultà Firuz Shah Tughluq va morir l'any 1388 i el seu net Tughluq Khan va assumir el poder, però el seu nebot Abu-Bakr, fill de Zafar Khan es va revoltar matant Tughluq Khan en 1389 ocupant el seu lloc Abu-Bakr Xah Tughluq, però Muhammad, el seu oncle, es va fer proclamar sultà en oposició a Samana el 24 d'abril de 1389 i es va imposar a Abu-Bakr al 31 d'agost de l'any següent 1390 i va fer capturar executar tota la noblesa musulmana que estava alineada, o que se sospitava d'estar alineada amb Khan Jahan II. Muhammad va regnar fins al 20 de gener de 1394. Dos dies després el va succeir Sikandar-Xah Tughluq que va morir un mes i mig després.

## Referències

* ↑ Jackson, Peter. The Delhi Sultanate: A Political and Military History (en anglès). Cambridge University Press, 2003, p. 305. ISBN 9780521543293.
* ↑ Jackson, Peter. The Delhi Sultanate: A Political and Military History (en anglès). Cambridge University Press, 2003, p. 305-311. ISBN 9780521543293.
# Mystus pulcher

Mystus pulcher és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Myanmar i Tailàndia.

## Referències

* ↑ Scopoli J. A. 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Prague. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Vol. 2. A.A. Balkema, Rotterdam.

## Bibliografia

* Burgess, W.E. 1989. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Nova Jersey, Estats Units). 784 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Monkolprasit, S., S. Sontirat, S. Vimollohakarn i T. Songsirikul 1997. Checklist of Fishes in Thailand. Office of Environmental Policy and Planning, Bangkok, Tailàndia. 353 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Roberts, T.R. 1994. Systematic revision of Asian bagrid catfishes of the genus Mystus sensu stricto, with a new species from Thailand and Cambodia. Ichthyol. Explor. Freshwat. 5(3):241-256.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Moebius (pel·lícula de 1996)

Moebius és una pel·lícula argentina del 1996 dirigida per Gustavo Mosquera R. Guanyà el premi al "New directors, New films", del Museu Metropolità d'Art de Nova York, com un dels "Millors nous directors del 1997"; International Film Festival of Puerto Rico (Special Jury Award And Fipresci); Huelva International Film Festival" (Best Screenplay and Special Jury Mention Award); a La Havanna International Film Festival per la Best Photography and Best Sound; a la Viennale, el Fipresci Award; al First Bangkok International Film Festival, com a Best Foreign Feature Film.
La idea de la pel·lícula i la seua producció prové de professors universitaris i alumnes universitaris. El guionista s'inspirà amb l'esdeveniment de la desaparició d'un metro del relat curt escrit pel científic A. J. Deutsch, "A Subway Called Moebius" (publicat el 1950). La filmació durà 12 setmanes amb un cost de 250.000 $ americans.

## Referències

* ↑ «Moebius». FilmAffinity. [Consulta: 30 juliol 2015].
* 1 2 «THE EXTRAORDINARY STORY BEHIND THE FILM "MOEBIUS"». Universidad del Cine of Buenos Aires. [Consulta: 30 juliol 2015].
# Modórobo

Modórobo (en rus: Модоробо) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que forma part del raion de Gaini. El 2010 tenia 6 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-07-10. [Consulta: 10 setembre 2014].
# Muntanyes de Geghama

Les Muntanyes de Geghama (or Cresta Ghegam (amb diverses transcripcions com ara Gegam, Ghegam, Gegham, Ghegham, ISO 9985: Geġam)), armeni: Գեղամա լեռնաշղթա (Gyeghama lyernashxt'a) són unes muntanyes a Armènia. Consisteix d'una conca plana del Llac Sevan a l'est, l'afluència dels rius Araxes i Hrazdan al nord i a l'oest, dels rius Azat i Vedi al sud-oest i el riu Arpachai al sud. L'alçada mitajana de les muntanyes Geghama és de 2.500m. És d'origen vulcànic i inclou molt volcans extints. La serralada té 70 km de longitud i 48 km d'amplada, i va des del Llac Sevan fins a la Plana de l'Ararat. El cim més alta de les muntanyes Geghama és l'Azdahak, amb 3597m. Està format per un camp volcànic, i conté doms de lava i cons d'escòria del Plistocè i Holocè.
Al seu punt més alt, el volcà Azdahak, hi ha un llac que es forma pel desgel.
La fauna d'ocells inclou uns 250 espècies, representant un 70% de l'avifauna armènia.
Els contraforts del sud-est de les muntanyes Geghama van a través del llegendari bosc Khorov a la conca del riu Khorov.

## Inscripcions a les roques

S'han trobat un gran nombre de petròglifs a l'àrea de les muntanyes Geghama. La major part de les imatges inclouen escenes d'homes caçant i lluitant, i cossos i fenòmens astronòmics: el sol, la lluna, constel·lacions, el cel nocturn, llampecs, etc.(xinès)

## Bibliografia

* «Ghegam Ridge», Global Volcanism Program, Smithsonian Institution. (en anglès)

## Enllaços externs

* The Mystery of Azhdahak - the highest point of Geghama Mountains Arxivat 2012-11-13 a Wayback Machine. (en anglès, El misteri d'Azdahak - el punt més alt de les muntanyes de Geghama)
* RockArt in the area og Geghama Mountain Range Arxivat 2015-04-03 a Wayback Machine. (en anglès, Art en pedra a l'àrea de la serralada de les muntanyes Geghama)
# Musaranya de Sumatra

La musaranya de Sumatra (Crocidura paradoxura) és una espècie de mamífer eulipotifle de la família de les musaranyes (Soricidae) endèmica d'Indonèsia. La desforestació (causada per l'expansió agrícola, l'extracció de fusta i els assentaments humans) representa la seva amenaça més important.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Cassola, F. (2016). "Crocidura paradoxura." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)