OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Scinax curicica

Scinax curicica és una espècie de granota de la família dels hílids endèmica del Brasil. Aquesta espècie és coneguda només a 1.314m des del nivell del mar a Alto Palácio, i la propera Serra do Caraça, en Santana do Riacho, Estat de Minas Gerais, sud-est del Brasil. Els seus hàbitats naturals inclouen prats a gran altitud, rius intermitents i maresmes intermitents d'aigua dolça. No hi ha amenaces significatives per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ 61794. Scinax curicica. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 14-09-2014.
# El Pont de Waterloo

El Pont de Waterloo és un quadre de Claude Monet que es troba al Museu Ermitage de Sant Petersburg. Creat el 1903, representa el pont de Waterloo de Londres en un dia de tanta boira que el Tàmesi es fon amb el cel ple de fum per les xemeneies altes i el pont és a penes visible. Monet, que va fer diverses visites a Londres en el canvi de segle, pinta aquesta pintura, igual que desenes d'altres a Londres, al seu retorn, al seu estudi. Aquest és el pont vell de Waterloo, perquè el que va pintar Monet va ser destruït durant la Segona Guerra Mundial. L'actual pont de Waterloo va ser construït després de la guerra. El quadre va ser pintat des de l'Hotel Savoy de la capital britànica.
El quadre és datat i signat a baix a la dreta.

## Referències

* ↑ «Monet vuelve al Savoy un siglo después» (en espanyol). Foro Xerbar. [Consulta: 24 abril 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial de l'Ermitage
# Abadia en la roureda

Abadia en la roureda (en alemany, Abtei im Eichwald) és un quadre de 1809 del pintor romàntic alemany Caspar David Friedrich. Es tracta d'un oli sobre tela que mesura 110,4 centímetres d'alçada per 171 centímetres d'amplada. Actualment es conserva en l'Antiga Galeria Nacional de Berlín, Illa dels Museus de Berlín (Alemanya).
Es tracta d'un dels primers quadres de l'autor, de la mateixa època que la seva primera gran pintura a l'oli, El crucifix sobre la muntanya, anomenat El retaule de Tetschen (1807-1808), i Monjo arran de mar (cap a 1809), obres que es converteixen de seguida en objecte d'escàndol i crítica. Juntament amb aquest últim, es va exposar en l'Acadèmia de Berlín en 1810, i va ser adquirit pel rei de Prússia. No se sap si l'Abadia en la roureda i el Monjo arran de mar són quadres pintats com a parella, ja que no era inusual que Friedrich pintés dos o quatre quadres relacionats entre si.
Es tracta d'una vista imaginària en la qual expressa una gran trsitesa i un poc d'originalitat temàtica i pràctica, més transcendental que realista
En aquest quadre es veuen alzines envoltant les ruïnes d'una abadia gòtica. Friedrich es va inspirar en la ruïna de l'església d'Eldena (Pomerània), accentuant el seu significat religiós mitjançant l'afegit del crucifix del portal i la finestra per sobre d'aquest. Davant hi ha una sepultura i una comitiva de petites figures negres que es dirigeixen al portal de la ruïna.
Theodor Körner, contemporani del pintor, va descriure aquest quadre en un vers:
    «La font de la gràcia s'ha vessat en la mort,
    i aconsegueixen la beatitud
    els que per la tomba passen a la llum eterna».
És possible que l'obra simbolitzés dos mons: d'una banda, el de l'era precristiana, personificat en els arbres, que seria l'època de la religió natural, i d'altra banda, el de l'era cristiana, amb l'edifici en ruïnes. D'altra banda, els monjos passant al costat de la tomba però dirigint-se, a través de les ruïnes, cap a una zona més lluminosa, pot simbolitzar el trànsit cap a la vida eterna, com sembla indicar el poema de Körner.
La part inferior del quadre està dominada per un to ombrívol, mentre que més de la meitat superior està dedicada a un cel il·luminat en el qual es pot observar el contorn de la Lluna.

## Referències

* 1 2 P. F. R. Carrassat, Maestros de la pintura, Spes Editorial, S.L., 2005.
* 1 2 3 4 5 «El Romanticisme i el Realisme». Taschen, 2005, p. 447 (Els mestres de la pintura occidental). ISBN 3-8228-4744-5.
# Mas Blau

«Mas Blau» té aquests significats:
* Mas Blau (les Borges del Camp) o Mas d'en Comte, masia del Baix Camp.
* Mas Blau (el Prat de Llobregat), masia del Prat de Llobregat que dona nom a l'Estació de Mas Blau.
* Polígon Mas Blau, polígon indústrial del Prat de Llobregat situat a les rodalies de la masia homònima.
* Mas Blau (Vinyols i els Arcs), masia del Baix Camp.

## Vegeu també

* El Mas Blau (Riudoms), a Llista de monuments del Baix Camp
# Guèisermita

Una guèisermita és un tipus d'espeleotema que té forma cònica, amb el seu interior buit, i creix en els sòls de les coves. Les guèisermites semblen estalagmites, però el seu interior buit i el seu origen, que no prové del degoteig de l'aigua dels sostres de les coves, les diferencia.
El terme guèisermite, que significa estalagmita guèiser, fou introduït per primer cop pel txec J. Chromý el 1927, i pels txecs J. Kašpar i J. Kunský el 1943.
La formació de les guèisermites es deu al flux ascendent d'aigua termal, calenta, que brolla a través d'un forat del sòl d'una cova. En refredar-se l'aigua produeix la precipitació del carbonat de calci que forma un dipòsit en forma de con al voltant del forat de sortida. Aquest con creix amb el pas del temps a mesura que es va dipositant més carbonat de calci.

## Referències

* 1 2 3 Bosák, P «Notes on the history of some karstological terms - hydrothermal karst, geysermite, vadose zone». Acta carsologica, 29, 2, 2000, pàg. 233-240. Arxivat de l'original el 2016-03-03 [Consulta: 21 febrer 2013].
# Eugenio Alafaci

Eugenio Alafaci (Carnago, Província de Varese, 9 d'agost de 1990) és un ciclista italià, professional des del 2012. Actualment corre a l'equip Trek-Segafredo.

## Palmarès en ruta

* 2010
** 1r al Gran Premi Inda
* 2013
** 1r a l'Omloop der Kempen

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2014. 151è de la classificació general
* 2015. 141è de la classificació general
* 2016. 105è de la classificació general
* 2017. 146è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Edgeworth

Edgeworth és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 1.730 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Edgeworth tenia 1.730 habitants, 644 habitatges, i 510 famílies. La densitat de població era de 436,6 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 644 habitatges en un 37,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70,2% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 20,8% no eren unitats familiars. En el 19,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,2% tenia menys de 18 anys, un 3,1% entre 18 i 24, un 21,6% entre 25 i 44, un 29,1% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 99.144 $ i la renda mediana per família de 116.613 $. Els homes tenien una renda mediana de 92.616 $ mentre que les dones 45.417 $. La renda per capita de la població era de 69.350 $. Entorn de l'1,4% de les famílies i el 2,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Edgeworth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Edgeworth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Vouzeron

Vouzeron és un municipi francès, situat al departament del Cher i a la regió de Centre - Vall del Loira. El 2021 tenia 587 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 27 gener 2024].
# Scinax flavoguttatus

Scinax flavoguttatus és una espècie de granota endèmica del Brasil.

## Referències

* Fordham et al (2006). Scinax flavoguttatus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 3 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Mas Blau (el Prat de Llobregat)

Mas Blau era una masia construïda al segle xix al Prat de Llobregat.
Es tracta d'una construcció molt diferent de les que hi havia en aquella època al Prat de Llobregat. Algunes característiques d'aquesta casa eren les formes arrodonides de la façana o l'estil modernista. El seu sobrenom és degut al color blau tan peculiar que tenia. Va ser enderrocada als anys 80 i actualment en el seu lloc s'hi pot trobar el parc de negocis Mas Blau o Polígon Mas Blau.

## Referències

* Masies del Prat (L'Albufera i La Ribera), vol. I, de Gerard i Teresa Giménez i Joan Jordà, Editorial Efadós, El Papiol, 2003, pàg. 21.
# Kimetsu no Yaiba: Hinokami Keppūtan

Kimetsu no Yaiba: Hinokami Keppūtan (鬼滅の刃 ヒノカミ血風譚) és un videojoc de lluita 3D desenvolupat per CyberConnect2. Basat en l'adaptació del manga de Guardians de la nit, el videojoc va ser llançat per Aniplex al Japó i per Sega a tot el món, per a Microsoft Windows, PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox One, Xbox Series X i Series S l'octubre de 2021.

## Jugabilitat

El joc segueix els esdeveniments de la primera temporada de l'anime i Els guardians de la nit: El tren infinit. La història és protagonitzada per en Tanjirō Kamado, el qual s'uneix a la Legió dels Caçadimonis i s'enfronta contra diversos dimonis per aconseguir que la seva germana Nezuko torni a ser humana, ja que l'han convertida en un. La història s'explica a través de múltiples escenes i batalles contra dimonis que es veuen a la sèrie.
Hinokami Kepputan també presenta una manera versus, on els jugadors formen equips de dos lluitadors de la llista de personatges, inclosos els sis que van aparèixer a l'spin-off Chuukou Ikkan!! Kimetsu Gakuen Monogatari. El joc és compatible amb el mode multijugador local i en línia.

## Crítiques

El joc va rebre ressenyes mixtes, segons el lloc de ressenyes Metacritic.

## Referències

* 1 2 «Demon Slayer: Kimetsu no Yaiba – The Hinokami Chronicles coming west on October 15», 20-06-2021. [Consulta: 24 juny 2021].
* 1 2 «Demon Slayer: Kimetsu no Yaiba - The Hinokami Chronicles for PlayStation 4 Reviews». [Consulta: 21 octubre 2021].
* 1 2 «Demon Slayer: Kimetsu no Yaiba - The Hinokami Chronicles for PlayStation 5 Reviews». [Consulta: 21 octubre 2021].
* ↑ Carter, Chris. «Review: Demon Slayer: Kimetsu no Yaiba - The Hinokami Chronicles», 13-10-2021. [Consulta: 31 octubre 2021].
* ↑ Borger, Will. «Demon Slayer: Kimetsu no Yaiba - The Hinokami Chronicles Review», 13-10-2021. [Consulta: 31 octubre 2021].
* ↑ Jay, Silent. «Test Demon Slayer The Hinokami Chronicles : La meilleure adaptation de manga depuis Dragon Ball FighterZ ?», 13-10-2021. [Consulta: 31 octubre 2021].
* ↑ Ramsey, Robert. «Demon Slayer: Kimetsu no Yaiba - The Hinokami Chronicles Review (PS5)», 13-10-2021. [Consulta: 31 octubre 2021].
* ↑ Mejia, Ozzie. «Demon Slayer: Kimetsu no Yaiba - The Hinokami Chronicles review: Scent of a demon», 13-10-2021. [Consulta: 31 octubre 2021].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
# Índex (dit)

Anomenem índex al segon dit de la mà humana, inmmediatament al costat del polze. També rep altres noms, tot i que menys usuals: dit senyalador, dit indicatiu, dit apuntador, dit saludador i dit mestre.
Generalment és el dit més destre i sensitiu de la mà, encara que no és el més llarg.Alguns estudis han demostrat que tenir un dit índex més petit que el dit anular és indicatiu d'una propensió a ser un individu més atlètic. Els homes presenten una probabilitat 2.5 vegades superior a les dones de tenir un índex més curt que l'anul·lar, fet que alhora s'ha correlacionat amb una increment de la probabilitat per part de les dones de desenvolupar artritis.

## Gests

És un dit que generalment s'usa per a assenyalar, malgrat que en alguns països és considerat un gest barroer. També se'l fa servir com a símbol d'haver guanyat/reeixit en una competició esportiva. Si en canvi se'l mou de dreta a esquerra en un moviment oscil·lant representa un advertiment que uns tercers facin alguna acció o negació del que uns tercers han fet o afirmat. Si en canvi se l'apropa a la boca de forma tangencial, acostuma a significar una petició de silenci o si l'acostem a la punta del nas sol ser signe d'incredulitat.
Malgrat tot, sempre són gestos modulats per les diferents concepcions culturals i religioses i així tenim que a la guerra de Bòsnia les tropes serbo-bosnianes aixecaven els tres dits centrals de la mà com a senyal de victòria, les croato-bosnianes n'aixecaven dos (índex i cor) en forma de "V", i les tropes bosnianes musulmanes (Bòsniaks) aixecaven només l'índex, donat que la tawhid, tendeix a preservar els gestos que recorden l'estricte monoteisme de l'islam.

## Imatges

* Capella sixtina, Detall, Michelangelo
* Retaule d'Issenheim, Detall: Joan el baptista
* Joan el baptista, Leonardo da Vinci
* Detall de "l'Escola d'Atenes", de Rafael
* Radiografia lateral del dit esquerre, mostrant una dislocació de l'articulació proximal inter-falange i fractura de la falange mitja

## Referències

* ↑ «Diccionari Alcover Moll». Arxivat de l'original el 2004-08-26. [Consulta: 22 juny 2008].
* ↑ News.com.au report
* ↑ Arthritis & Rheumatism. news release, Jan. 2, 2008
Viccionari
# Edi Hirose

Edi Hirose (Lima, 1975) és un dels nous artistes peruans emergents amb una creixent presència internacional. Format amb artistes com Daniel Canogar, des de 1996 ha exposat a diferents ciutats de Perú i l'Equador, i a Madrid. Té obra a col·leccions del Brasil, perú i França.

## Referències

* ↑ Cultura en gira, Generalitat de Catalunya PDF

## Enllaços externs

* Edi Hirose - Lloc web oficial
# Scinax exiguus

Scinax exiguus és una espècie de granota que es troba a Veneçuela i, possiblement també, al Brasil i Guyana.

## Referències

* Fordham et al (2006). Scinax exiguus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 3 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Dè a-nis?

Dè a-Nis? (en català I ara què?) és un programa infantil en gaèlic escocès produït per BBC Alba. S'emet per BBC Alba les nits de dimecres i a BBC Two Scotland els dijous a la nit.

## Història

Va començar a emetre's el 1993 com una de les millores de la programació en gaèlic, i era originalment produït per CTG (Commataidh Telebhisein Gàidhlig). Originalment no hi havia presentadors i s'omplia l'hora de durada amb petites seccions.

### Format de Magazine

Des del 1999 s'ha optat per l'ús de presentadors, música pop, reportatges especials, dibuixos animats i espectadors que contacten amb el programa.

### Especials

Dè a-nis? presenta sovint episodis especials com ara l'obertura de l'Escola Gaèlica d'Inverness, el Dia de Sant Patrici de Dublín i Galway i el Mòd (festival de la cançó, cultura i arts gaèlic). Per la campanya Children in Need 2007, Dè a-nis va organitzar una sèrie d'events, incloent Eilidh i Jo (de BBC Radio nan Gàidheal) recorrent amb bicicleta totes les Hèbrides Exteriors i Sarah i Calum fent ràpel per l'edifici de la BBC Pacific Quay. Es van recollir un total de 865 £.

## Enllaços externs

* Lloc web de Dè a-nis?(gaèlic escocès)
# Medvéditsa

«Medvéditsa» té aquests significats:
* Riu Medvéditsa, un afluent del Volga, un riu de Rússia
* Medvéditsa (Volgograd), localitat de l'óblast de Volgograd, a Rússia
# Grandesa d'Espanya

La grandesa d'Espanya és la màxima dignitat de la noblesa espanyola immediatament després de la d'Infant d'Espanya, que és la que correspon als fills del monarca. Els grans d'Espanya són considerats successors dels antics rics-homes dels regnes de la Corona de Castella, de la Corona d'Aragó i de Navarra. En l'escalafó de l'aristocràcia europea se situen darrere de les cases reials europees i abans dels prínceps mediatitzats de l'Imperi i dels pars de França i d'Anglaterra.

## Història

L'origen de la grandesa d'Espanya es remunta al regnat de l'emperador Carles V. L'any 1520, després de ser escollit emperador romanogermànic, el monarca decidí diferenciar entre els simples nobles (els que tenien un títol de noblesa) i els grans (aquells a qui el monarca concedia una mercè i un títol). Així, mentre els primers eren considerats «parents» els segons eren «cosins», dins de l'imaginari familiar de la monarquia.
L'any 1520, el rei-emperador distingí vint-i-cinc títols amb la grandesa de classe immemorial. Representaven els principals llinatges dels regnes ibèrics del monarca, aquells que, en les guerres civils de finals del segle xv, havien donat suport a la monarquia i que havien concentrat a les seves mans un poder territorial molt extens:
* De la Casa de Pacheco els títols del Marquesat de Villena i del Ducat d'Escalona.
* De la Casa de Téllez-Girón el títol del Comtat d'Ureña.
* De la Casa d'Aragó els títols del Ducat de Sogorb i del Ducat de Vilafermosa.
* De la Casa Folch de Cardona el títol del Ducat de Cardona.
* De la Casa de Castro el títol del Comtat de Lemos.
* De la Casa de la Cerda el títol del Ducat de Medinaceli.
* De la Casa de Córdoba els títols del Marquesat de Priego i del Comtat de Cabra.
* De la Casa de la Cueva el títol del Ducat d'Alburquerque.
* De la Casa d'Enríquez el títol del Comtat de Melgar.
* De la Casa de Guzmán el títol del Ducat de Medina-Sidonia.
* De la Casa de Manrique de Lara els títols del Ducat de Nájera i del Marquesat d'Aguilar de Campoo.
* De la Casa de Mendoza el títol del Ducat del Infantado.
* De la Casa de Navarra el títol del Comtat de Lerín.
* De la Casa d'Osorio el títol del Marquesat d'Astorga
* De la Casa de Pimentel el títol del Comtat-ducat de Benavente.
* De la Casa Ponce de León el títol del Ducat d'Arcos.
* De la Casa de Sandoval el títol del Marquesat de Dènia.
* De la Casa Álvarez de Toledo el títol del Ducat d'Alba.
* De la Casa de Velasco el títol del Ducat de Frías.
* De la Casa de Zúñiga els títols del Ducat de Béjar i del Comtat de Miranda del Castanyar.
En la dècada de 1980 s'abolí el darrer dels privilegis de la Grandesa, el passaport diplomàtic. Actualment, es concentren a l'entorn de la Diputació de la Grandesa, una fundació formada per la noblesa, que vetlla per la preservació del llegat històric de la noblesa espanyola i que presideix el duc d'Híjar.

## Referències

* ↑ «Grandesa d'Espanya». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Grandesa d'Espanya». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Universitat Nacional Major de San Marcos

La Universitat Nacional Major de San Marcos (en castellà: Universidad Nacional Mayor de San Marcos, UNMSM) és la universitat pública més important del Perú, i la més antiga d'Amèrica.
Va ser fundada el 1551, amb el nom Real y Pontificia Universidad de la Ciudad de los Reyes de Lima. És la universitat pública més important del Perú, i la més antiga d'Amèrica.

## Alumnes i personal destacat

* Santiago Antúnez de Mayolo
* José María Arguedas
* Jorge Basadre
* Alfredo Bryce Echenique
* Daniel Alcides Carrión
* Honorio Delgado
* Alan García
* Gustavo Gutiérrez
* Víctor Raúl Haya de la Torre
* Cayetano Heredia
* Antonio Hervias
* Luis Alberto Sánchez
* Julio C. Tello
* Hipólito Unanue
* Abraham Valdelomar
* César Vallejo
* Mario Vargas Llosa
* Federico Villarreal
* Saturnino Paredes

## Enllaços externs

* Universitat Nacional Major de San Marcos - Lloc web oficial
# Enric Milà i Defaus

Enric Milà i Defaus (Martorelles, 1920) va ser empresari agrícola i alcalde de Martorelles del 1952 al 1965.
Enric Milà va ser pagès i avicultor. Fill de Joan Milà i Oliveres, que havia presidit l'ajuntament de Martorelles entre els anys 1934 i 1936, el 3 de juliol del 1952 va ser elegit alcalde de la població, càrrec que conservà fins al 21 de maig del 1965. Malgrat l'ambient imperant a l'època, i les pressions oficials de les autoritats, no volgué formar part de la FET y de las JONS, com hagués estat usual en un alcalde. Durant el seu mandat aconseguí la instal·lació d'aigua corrent a les cases del poble, no sense constants disputes amb el Govern Civil.
Restablerta la democràcia, ha militat en CDC i ha estat associat d'Òmnium Cultural, la Joventut sardanista de Martorelles, el Club de Futbol Martorelles i l'Escola Orfeònica de Martorelles.

## Enllaços externs

* Fitxa biogràfica
# Dècada del 1030
## Esdeveniments

* 1031 - Enderrocat l'últim califa de Còrdova
* 1032 - Consagració de Santa Maria de Ripoll
* 1035 Creació del Regne d'Aragó
* Auge del principat de Kíev

## Personatges destacats

* Ramir I d'Aragó
* Avicena
# Nomenclator Botanicus. Editio secunda

Nomenclator Botanicus. Editio secunda, (abreujat Nomencl. Bot. (ed. 2)), és un llibre amb il·lustracions i descripcions botàniques que va ser escrit pel metge i naturalista alemany Ernst Gottlieb von Steudel. Va publicar entre 1821 a 1824 el seu treball Nomenclator botanicus. Nomenclator botanicus. En la segona edició, que va aparèixer en els anys 1840-1841, enumera 6.722 gèneres i 78.005 espècies.

## Referències

* ↑ a Tropicos

## Enllaços externs

* a IPNI
# Medvéditski

Medvéditski (en rus: Медведицкий) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2021 tenia 1.023 habitants. Pertany al districte de Jírnovsk.

## Referències

* ↑ Почвенная карта России
* ↑ «Минх, Александр Николаевич. Историко-географический словарь Саратовской губернии / Сост. А. Н. Минх. — Саратов, 1898—1902. — 5 т. — Прил. к Трудам Саратовской ученой архивной комиссии. Т. 1 : Южные уезды: Камышинский и Царицынский. Вып. 3 : Лит. Л — Ф / сост. А. Н. Минх; печ. под наблюд. С. А. Щеглова. — 1901. — С 557—1094 с., 17 л. к. C. 935—937». Arxivat de l'original el 2016-11-08. [Consulta: 28 setembre 2016].
# Kristian House

Kristian House (Bournemouth, 6 d'octubre de 1979) és un ciclista anglès, professional des del 2006. Actualment corre a l'equip One Pro Cycling. En el seu palmarès destaca el Campionat del Regne Unit en ruta de 2009.

## Palmarès

* 2003
** Vencedor d'una etapa de la Herald Sun Tour
* 2006
** 1r al Premier Calendar Road Series
** 1r a la FBD Insurance Rás
** 1r al Tour de Tasmània i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Ruban Granitier Breton
** Vencedor d'una etapa al Tour de Southland
* 2009
** Campió del Regne Unit en ruta
* 2010
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Japó
* 2011
** 1r a la Volta a Sud-àfrica i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Lleó
* 2014
** 1r al Beaumont Trophy
* 2016
** Vencedor d'una etapa a la New Zealand Cycle Classic

## Enllaços externs

* (anglès) Web oficial Arxivat 2007-09-21 a Wayback Machine.
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it