OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rhun Hir ap Maelgwn

Rhun ap Maelgwn (492 aprox.- 586 aprox., regnà a partir de l'any 547 aprox.) també conegut com a Rhun Hir (l'Alt) fou un rei de Gwynedd.
Ascendí al tron del que aleshores era el regne més poderós de les illes britàniques amb aproximadament l'edat de vint anys després de la mort del seu pare, Maelgwn ap Cadwallon, el qual morí en una epidèmia, i ben aviat es va veure implicat en una disputa dinàstica amb Elidyr Mwynfawr, un príncep britó del nord de la casa del Regne de Strathclyde. Elidyr es casà amb la germana de Rhun i per això considerava ser el successor legítim del regne de Gwynedd. La invasió d'Elydir de Gwynedd fracassà i Elidyr mateix hi morí durant l'intent. Els cosins d'Elidyr, Rhydderch Hael de Strathclyde i Clydno Eiten d'Edimburg, emperò, van seguir sent rivals de Rhun i, anys després, van saquejar Arfon (l'actual Caernarfon). Rhun es venjà reclutant un exèrcit de tot el nord de Gal·les i dirigint-lo cap a l'exèrcit de britans del nord del riu Forth, on hi romangueren molts anys. L'historiador John Morris associa aquesta invasió amb l'arribada al poder del germanastre de Rhun, Brude, al tron dels pictes. Després d'això, Rhun regnà uns vint anys més, però se'n sap ben poca cosa més.
# Chest Springs

Chest Springs és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 110 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chest Springs tenia 110 habitants, 50 habitatges, i 30 famílies. La densitat de població era de 184,7 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 50 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 40% no eren unitats familiars. En el 36% dels habitatges hi vivien persones soles el 18% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 19,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.750 $ i la renda mediana per família de 38.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.000 $ mentre que les dones 26.250 $. La renda per capita de la població era de 14.357 $. Cap de les famílies i el 3,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chest Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chest Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Felip Janer i Pidelaserra

Felip Janer i Pidelaserra (Monistrol de Montserrat, 12 de febrer de 1891 - valor desconegut) fou un futbolista català de la dècada de 1910.
Jugava de davanter, principalment d'extrem dret. Començà a destacar al FC Barcelona, amb el que col·laborà en la consecució de dos Campionats de Catalunya. Posteriorment fou jugador d'Universitari SC i Casual SC, fins que la temporada 1914-15 ingressà al RCD Espanyol, on novament fou campió de Catalunya. La següent temporada fou jugador del FC Internacional.

## Palmarès
### FC Barcelona

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1909-10, 1910-11

### RCD Espanyol

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1914-15

## Referències

* ↑ «Brochazos, pag 9». Stadium No. 095, 20-03-1915. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 «Fitxa de Janer». Periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
# Atxkàssova

Atxkàssova (en rus: Ачкасова) és un poble de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia dos habitants.

## Referències

* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность и размещение населения Липецкой области Arxivat 2018-04-04 a Wayback Machine. (en rus).
# Moshe Ha-Elion

Moshe Ha-Elion (Tessalònica, 26 de febrer de 1925 - Israel, 1 de novembre de 2022) fou un escriptor israelià, nascut a Grècia, i supervivent d'Holocaust.
És l'autor d'unes memòries, מיצרי שאול (Meizarey Sheol), al principi escrites en hebreu i traduïdes a anglès com "The Straits of Hell", que és la crònica d'un jueu salònic en els camps d'extermini nazis Auschwitz, Mauthausen, Melk i Ebensee. Va escriure tres poemes en ladino (judeocastellà) basats en la seva experiència en els camps de concentració i la marxa de mort: "La djovenika al lager", "Komo komian el pan", i "En marcha de la muerte", publicats en judeocastellà i hebreu sota el títol En los Kampos de la Muerte. Moshe Ha-Elion ha traduït l'Odissea d'Homer al judeocastellà.

## Bibliografia i edicions

* מיצרי שאול. Escrit i publicat en hebreu. Magav Mada Vetechnologia Ltd. Tel-Aviv, 1992.
* En los Kampos de la Muerte. Originalment escrit en ladino. Traducció hebrea d'Avner Perez. Edició bilingüe en ladino i hebreu. Publicada per Instituto Maale Adumim, Maale Adumim, Israel, 2000.
* The Straits of Hell. The chronicle of a Salonikan Jew in the Nazi extermination camps Auschwitz, Mauthausen, Melk, Ebensee. (Traducció a l'anglès de: מיצרי שאול). Mannheim: Bibliopolis and Cincinnati: BCAP, 2005. Steven B. Bowman, editor.
* Las Angustias del Enferno: Las pasadias de un Djidio de Saloniki en los kampos de eksterminasion almanes Auschwitz, Mauthausen, Melk i Ebensee (Traducció al ladino de>: מיצרי שאול). Publicat per Sentro Moshe David Gaon de Kultura Djudeo-Espanyola / Universidad Ben-Gurion del Negev, 2007
* The Straits of Hell: The Chronicle of a Salonikan Jew in the Nazi Extermination Camps Auschwitz, Mauthausen, Melk, Ebensee (Peleus). (Traducció a l'anglès de: מיצרי שאול). Publicat per Otto Harrassowitz, 2009. ISBN 9783447059763
* Shay Le-Navon - La Odisea Trezladada en Ladino i Ebreo del Grego Antiguo: Prezentada kon Estima i Afeksion a Yitshak Navon, Sinken Prezidente de Israel i Prezidente de la Autoridad Nasionala del Ladino al Kumplir Noventa Anios [Dos volums]. Homer / Ha-Elion, Moshe; Perez, Avner [Traductors] Publicat per Yeriot, 2011 & 2014

## Referències

* ↑ Hasson, Nir «Holocaust survivor revives jewish dialect by translating greek epic». Haaretz, 09-03-2012 [Consulta: 31 juliol 2016].
# Buried Alive

Burried Alive fou un grup estatunidenc de música hardcore de finals dels anys 1990 originari de la ciutat de Buffalo. El grup comptava amb el cantant de Terror, Scott Vogel.

## Trajectòria

Burried Alive fou un grup destacat de l'escena hardcore novaiorquesa de la seva època, el qual va influir en nombrosos grups d'èxit posterior. Durant la seva existència, giraren amb bandes com Snapcase, Vison of Disorder, 7 Seconds, Hot Water Music, Skarhead, Converge i Reach the Sky. El cantant, Scott Vogel, dissolgué el grup per a formar Terror. Els compositors principals, Matt Roberts i Joe Orlando, segueixen tocant junts al grup Mother Red.
El 2020, després de vint anys d'inactivitat, anunciaren la publicació de l'EP Death Will Find You amb dues cançons noves i dues de remasteritzades.

## Discografia
### EP

* 1999: Six Month Face (Victory Records)
* 2000: Split 7" amb Reach The Sky (Indecision Records)
* 2020: Death Will Find You (Bridge Nine Records)

### Àlbums

* 1999: The Death of Your Perfect World (Victory Records)
* 2001: Last Rites (Victory Records)

## Referències

* ↑ Kamiński, Karol. «BURIED ALIVE (pre-TERROR) releases first new music in 20 years; listen!» (en anglès americà), 21-08-2020. [Consulta: 5 febrer 2023].
* ↑ «Buried Alive: ‘90s Hardcore Unit Return with a Fury on ‘I Killing I’ (PREMIERE) | Features» (en anglès). [Consulta: 25 juliol 2020].
* ↑ Sacher, Andrew. «Buried Alive release first new song in 19 years off 'Death Will Find You' EP (listen)» (en anglès). [Consulta: 5 febrer 2023].
# Rhonegletscher

Rhonegletscher (Glacera del Roine) és una glacera dels Alps suïssos, situada a la capçalera de la vall del Roine, al cantó de Valais, i un dels principals contribuents al llac Léman a l'extrem oriental del cantó suís de Valais. Com que la glacera es troba a prop de la carretera del pas de Furka, és fàcilment accessible.
Vora l'any 1860, arribava al fons de la vall, ben a prop de la població de Gletsch, a uns 1.700 m d'altura.

## Geografia

La glacera del Roine és la glacera més gran dels Alps uranesos. Es troba al costat sud de la serralada a la font del Roine. L'Undri Triftlimi (3.081 m) el connecta amb la glacera Trift. La glacera es troba a la part més al nord del cantó de Valais, entre el pas de Grimsel i el pas de Furka i forma part del municipi d'Oberwald. El Dammastock (3.630 m) és el cim més alt sobre la glacera.

## Evolució

* 2018
* 2010
* 2008
* 2005
* 1900
* 1870
La glacera del Roine és de fàcil accés per la qual cosa s'observa la seva evolució des del segle xix. La glacera va perdre uns 1300 m durant els darrers 120 anys deixant enrere un rastre de pedra nua.

## Alentiment de la desaparició

Durant diversos anys, durant els períodes càlids s'han instal·lat mantes blanques resistents als raigs UV, que cobreixen unes 5 hectàrees de la glacera en retirada per reduir-ne la fusió. Es calcula que aquest esforç redueix la fusió fins a un 70%. A més de les implicacions globals de l'augment de l'escalfament climàtic i la inestabilitat, l'economia local corre el risc de perdre els ingressos comercials dels turistes de les glaceres que han acudit a la zona des de 1870 per caminar per "una llarga i sinuosa gruta de gel amb parets blaves brillants i un sostre amb fuites". El 2018, els fotògrafs Simon Norfolk i Klaus Thymann van crear una sèrie de fotografies titulada "Shroud" que mostrava la glacera embolicada per a l'organització benèfica Project Pressure per cridar l'atenció sobre la retirada glacial.

## Referències

* ↑ Mallonee, Laura. «Switzerland Tries to Save a Glacier... by Covering It in Blankets». WIRED. [Consulta: 11 març 2018].
* ↑ Harvey, Chelsea. «GEOENGINEERING: Can we refreeze the Arctic? Scientists are beginning to ask» (en anglès). www.eenews.net. [Consulta: 11 març 2018].
* ↑ Carylsue. «Switzerland Protects the Alps with a Blanket» (en anglès). National Geographic Education Blog, 14-03-2018. [Consulta: 26 octubre 2019].
* ↑ Larson, Nina. «Blankets cover Swiss glacier in vain effort to halt icemelt». Yahoo. Agence France-Presse/AFP. Arxivat de l'original el 3 de maig 2021. [Consulta: 11 març 2018].
* ↑ «Artists | Project Pressure» (en anglès britànic). Arxivat de l'original el 2023-02-03. [Consulta: 16 març 2023].

## Enllaços externs

* http://www.schweizerseiten.ch/gletscher_rhone.htm (alemany)
* Cova de gel a la glacera Arxivat 2009-04-21 a Wayback Machine. (alemany)
# Felipe Aliste Lopes

Felipe Aliste Lopes (Osasco, el 7 d'agost de 1987) és un jugador professional de futbol brasiler que juga per al club alemany Wolfsburg com a defensa central.
# Procés 1.001

El procés 1.001, esdevingut a les acaballes del règim franquista, va ser un judici col·lectiu davant del Tribunal d'Ordre Públic (TOP) contra deu membres del sindicat Comissions Obreres acusats d'associació il·lícita, que es produí en un moment d'enorme tensió social provocada pel descontentament dels obrers en demanda de millors condicions de treball i democràcia.
El judici s'inicià el 20 de desembre de 1973 sota una atmosfera de terror, ja que quinze minuts abans de l'hora en què havia de començar el judici, el president del govern, l'almirall Luis Carrero Blanco era assassinat per un comando d'ETA.
Aquesta figura havia de ser el garant de la continuïtat del règim a la mort del dictador, fet que es va veure truncat per aquesta acció terrorista. Amb el nomenament d'Arias Navarro -anteriorment director general de seguretat- com a substitut a la presidència del govern, es va voler transmetre el següent missatge: el Règim faria servir la força per reprimir qualsevol intent oberturista. Les condemnes, fetes públiques el 27 de desembre, van ser duríssimes, en òbvia compensació a l'extrema dreta per l'assassinat de Carrero Blanco. Un any després s'inicià una nova vista en un clima social força diferent. Els advocats defensors, com l'exministre franquista Joaquín Ruiz-Jiménez Cortés, insistiren que el motiu de la condemna, l'associació obrera, era en altres països de l'entorn immediat un dret, i negaven el caràcter subversiu i de les Comissions Obreres. Uns dies després es feu pública una sentència que rebaixà substancialment les condemnes.
D'entre els condemnats de més renom, en destaquen dos:
* Marcelino Camacho, fundador del sindicat, condemnat a 20 anys de presó i rebaixats finalment a 6
* Nicolás Sartorius, polític en l'època democràtica, condemnat a 19 anys de presó i rebaixats finalment a 5
Els altres condemnats van ser:
* Eduardo Saborido Galán, 20 anys, 6 mesos i 10.000 pessetes de multa
* Francisco García-Salve, 19 anys
* Juan Muñiz Zapico, 19 anys
* Fernando Soto, 17 anys, 4 mesos i un dia
* Francisco Acosta, 12 anys i un dia
* Miguel Zamora 12 anys i un dia
* Luis Fernández, 12 anys i un dia
* Pedro Sebastián, 12 anys i un dia

## Referències

* ↑ Egaña, Iñaki. Diccionario histórico-político de Euskal Herria (en castellà). Txalaparta, 1996, p. 142. ISBN 8481360392.
# Saint-Guinoux

Saint-Guinoux (en bretó Sant-Gwênoù) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 884 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 483 | 519 | 636 | 697 | 736 | 733 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Auguste Bachelot | |
| 2008- | Pascal Simon | |
# Moshe Sharett

Moshe Sharett (15 d'octubre de 1894 - 7 de juliol de 1965) va ser el segon Primer Ministre d'Israel entre 1953 i 1955, membre del Mapai. Nasqué a Ucraïna va immigrar al Mandat Britànic de Palestina el 1908. La seva família eren fundadors de Tel-Aviv.
# Buriatita

La buriatita és un mineral de la classe dels sulfats que pertany al grup de l'etringita. És l'anàleg de la charlesita i la sturmanita.

## Classificació

Segons la classificació de Nickel-Strunz, la buriatita pertany a «07.D - Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana i grans; amb NO₃, CO₃, B(OH)₄, SiO₄ o IO₃» juntament amb els següents minerals: darapskita, humberstonita, ungemachita, clinoungemachita, charlesita, ettringita, jouravskita, sturmanita, thaumasita, carraraïta, bentorita, rapidcreekita, korkinoïta, tatarskita, nakauriïta, chessexita, carlosruizita, fuenzalidaïta i txeliabinskita.

## Característiques

La buriatita és un sulfat de fórmula química Ca₃(Si,Fe,Al)(SO₄)[B(OH)₄]O(OH)₅·12H₂O.

## Formació i jaciments

S'ha descrit en un sondatge en mena de kurchatovita-sakhaïta al dipòsit de Solongo (Rússia); a més a més, s'ha descrit al Japó (mina Fuka).

## Referències

* ↑ «Buryatite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Ricard de Milhau

Ricard de Milhau (Millau, + 15 de febrer de 1121) fou arquebisbe de Narbona i gran impulsor de la reforma gregoriana, membre de la família de vescomtes de Milhau.

## Referències

Paul Amargier, Saint-Victor de Marseille et l'Église de Narbonne au temps du cardinal Richard (1121), a Annales du Midi, n°148, Tolosa, 1980, pàgines 335-343
# Silmaril

    Aquest article tracta sobre les joies creades per Fèanor. Per al llibre que en narra la història vegeu El Silmaríl·lion.
Els Silmarils (quenya Silmarilli) són uns joiells ficticis de l'univers de la Terra Mitjana de J.R.R. Tolkien.
Eren tres joies de gran bellesa que havien estat creades per Fëanor quan els Noldor vivien a Vàlinor. Rebien el seu nom per la dura substància cristal·lina amb què estaven afaiçonats, la silima, i la seva brillantor provenia de la llum dels Dos Arbres de Vàlinor (Laurelin i Telperion) fets per Yavanna Formenos
Quan Fëanor va ser exiliat a Formenos, els Silmarils es van guardar en una cambra de ferro. Aleshores, Melkor i Ungoliant van destruir els dos arbres. En aquest punt els Silmarils eren l'únic record de la llum dels arbres, i els Vàlar van demanar a Fëanor que els deixés els Silmarils per intentar recuperar els arbres, però ell no va voler. Mentre discutien Mélkor va matar Finwë, el pare de Fëanor, i havia robat els joiells. Mélkor va endur-se'ls a la seva fortalesa del nord de la Terra Mitjana, i els va posar a la seva corona.
Enfurit contra Mélkor i els Vàlar, Fëanor va liderar la seva gent a la Terra Mitjana per recuperar els Silmarils. Els Noldor van lluitar cinc grans batalles amb aquest objectiu, però van fracassar.
Un dels Silmarils va ser recuperat per Beren i Luthien, tot i que amb molta dificultat i sacrificis. Aquest Silmaril va ser heretat per Eärendil, que el va portar a l'Oest als Vàlar com a mostra de penediment. Els Vàlar, aleshores, van col·locar el Silmaril al firmament com a estrella. Les altres dues gemmes van quedar en poder de Morgoth, i només van poder ser-li arrabassades després de la Guerra de la Ira. Tanmateix, poc després van ser robats pels fills de Fèanor Maedhros i Maglor. Les joies van cremar les seves mans, com havien cremat les mans de Morgoth temps ha, refusant-los com a legítims propietaris. Cridant de dolor, Maedhros va llençar-se ell i el Silmaril en un esvoranc, i Maglor al mar. Aicí, els Silmarils van quedar situats als tres elements d'Arda: el cel, la terra i l'aigua.
# Saint-Gravé

Saint-Gravé (en bretó Sant-Gravez) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 689 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 576 | 637 | 586 | 601 | 612 | 643 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Roger de La Bouillerie | |
| 2008- | Marie-Odile Colineaux | |
# Mosfilm

Mosfilm (rus: Мосфильм) és l'estudi de cinema més conegut de Rússia i, de fet, sovint és reconegut també com el més antic i gran d'Europa. Pels estudis de Mosfilm hi van passar la llarga sèrie de pel·lícules soviètiques des de Sergei Eisenstein fins a Andrei Tarkovski, passant per produccions d'Akira Kurosawa o la mítica Guerra i Pau (Война и Мир, Voina i mir) de Serguei Bondartxuk, entre d'altres.
Després de la dissolució de l'URSS el cineasta Karén Shajnazárov va a passar a ser-ne el director artístic i a l'any 1998 director general, càrrec que encara ostenta. Mosfilm continua estrenant pel·lícules com a empresa publica.
Des del 2010 publica al seu canal de Youtube pel·lícules i series, especialment de l'època soviètica, moltes d'elles restaurades en 4K i amb subtítols en castellà, anglès o francès, entre d'altres.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Mosfilm
* Canal oficial de Youtube

## Referències

* ↑ «Karen Shakhnazarov». [Consulta: 23 setembre 2022].
# Ca l'Iglésies

Ca l'Iglésies és una masia de Sant Feliu de Buixalleu (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de grans dimensions, situada dins el petit nucli urbà de Sant Feliu de Buixalleu. La masia, de planta baixa i dos pisos, està coberta per una teulada a doble vessant, desaiguada als laterals, amb el ràfec simple. A la planta baixa, trobem dues portes d'entrada i dues finestres, totes amb llinda monolítica de granit, i brancals i ampits també de pedra. Al primer i segons pis, quatre obertures quadrangulars de diferents mides, totes amb llinda monolítica i brancals i ampit, tot de pedra granítica. A la part central de la façana, un rellotge de sol. La façana està arrebossada i pintada de color blanc. Hi ha diverses construccions adossades. Tota la casa està protegida per un tancat. Davant la casa hi ha un gran safareig.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Ca l'Iglésies». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2017].
# Ratpenat frugívor de Bergmans

El ratpenat frugívor de Bergmans (Myonycteris relicta) és una espècie de ratpenat que es troba a Kenya, Tanzània i Zimbàbue.
Viu als boscos i a les sabanes.

## Referències

* Fordham et al. (2006). Myonycteris relicta. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 11 desembre 2007 (en anglès).
Espècies vivents de megaquiròpters :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Subfamília Nyctimeninae :
Subfamília Cynopterinae :
Subfamília Harpyionycterinae :
Subfamília Macroglossusinae :
Subfamília Pteropodinae :
Subfamília Rousettinae :
Subfamília Epomophorinae :
# Chantilly

* Per a altres significats, vegeu «Chantilly (desambiguació)».
Chantilly és un municipi francès al departament de l'Oise de la regió dels Alts de França. L'any 1999 tenia 10.902 habitants. Chantilly es troba a la part més meridional de l'Oise. La ciutat és creuada pel riu Nonette. És la capital del cantó de Chantilly, que al seu torn forma part del districte de Senlis. L'alcalde de la ciutat és Éric Woerth, del partit UMP (2001-2008).

## Història

Al començament, Chantilly només era un castell. Vegeu senyoria de Chantilly. El 1692, Enric III de Borbó-Condé feu bastir Chantilly perquè hi visquessin els criats que treballaven al castell. El seu net, Lluís Enric I de Borbó-Condé, és l'autèntic fundador de la ciutat, de la qual feu traçar els primers plànols.
En la Primera Guerra Mundial el mariscal Joseph Joffre hi instal·là el seu estat major.

## Llocs d'interès

* el castell de Chantilly
* el Museu Condé, dins del castell
* les Grandes Ecuries (grans estables)
* el Pavillon de Manse

## Vegeu també

* Llista de municipis de l'Oise

## Enllaços externs

* Chantilly al lloc web de l'INSEE Arxivat 2007-04-27 a Wayback Machine..
# Clube Desportivo Trofense

El Clube Desportivo Trofense és un club de futbol portuguès de la ciutat de Trofa.

## Història

El club va néixer l'any 1930. La temporada 2005-06 fou campió del seu grup a la tercera categoria. En la fase de playoff assolí l'ascens a segona. La temporada 2007-08 guanyà la segona divisió portuguesa i assolí l'ascens a primera.

## Palmarès

* Segona divisió portuguesa de futbol:
** 2007-08
* Tercera divisió portuguesa de futbol:
** 1991-92

## Referències

* ↑ «II Divisão Série A» (en portuguès). ZeroZero [Consulta: 12 juliol 2013].
* ↑ «Trofense-Lousada, 0-1: Sorte grande saiu aos locais» (en portuguès). Record, 22-05-2006 [Consulta: 12 juliol 2013].
* ↑ «Trofense junta-se a Ol. Moscavide na Honra» (en portuguès). Record, 21-05-2006 [Consulta: 12 juliol 2013].
* ↑ «Liga Vitalis 2007/2008» (en portuguès). ZeroZero [Consulta: 12 juliol 2013].

## Enllaços externs

* Web oficial (portuguès)
* Perfil a Zerozero