OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marc Quintili Var (tribú consular)

Marc Quintili Var (en llatí: Marcus Quinctilius L. f. L. n. Varus) va ser un magistrat romà del segle v aC. Formava part de la gens Quintília, una antiga gens romana d'origen patrici i portava el cognomen de Var.
Va ser elegit tribú amb potestat consolar l'any 403 aC. Així ho diuen els Fasti Capitolini i Titus Livi.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita V,1
# Es Pou Celat

Es Pou Celat és un jaciment arqueològic del terme municipal de Porreres, Mallorca. Està situat a un costat del camí de Son Mesquida.
Consisteix d'una murada talaiòtica construïda a partir de grans lloses de pedra disposades en verticals, que ressegueix l'actual camí que es dirigeix a Felanitx, durant uns 20 metres.
També s'hi troba una estructura de talaiot a les proximitats i s'han fet excavacions recents al costat. Rep el nom del pou cobert es Pou Celat que hi ha al mateix costat del camí.
Disposa un grau de protecció de Bé d'Interès Cultural.

## Referències

* ↑ http://www.culturatalayotica.es/2017/10/es-pou-celat-poblado-talayotico.html
# Casa Paregort

La Casa Paregort és una obra de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Unitat tipològica de tipus familiar, agrícola i ramadera, que inclou casa, paller i era. La casa té tres pisos d'alçada.
Cal destacar una finestra amb llinda de pedra amb relleu -possiblement reutilitzada- que dona a la façana del carrer.
Aquesta casa compta amb elements com la finestra descrita, un portal d'accés amb porta adovellada i fustam, així com la coberta, a doble vessant. Tot plegat fa que resulti una edificació amb força trets distintius.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Paregort». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 desembre 2018].
# Resolució 2193 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2193 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada el 18 de desembre de 2014. El Consell va renovar els mandats dels jutges del Tribunal de Iugoslàvia a La Haia i va tornar a nomenar Serge Brammertz com a fiscal.
Igual que l'última vegada, Rússia es va abstenir perquè considerava inacceptable que el Tribunal no conclogués a la data límit fixada sense que s'expliqués el motiu, alhora que s'ignorava que l'assessorament de Rússia per contractar assistència externa.

## Contingut

El Consell va tornar a demanar al Tribunal que completés el seu treball el més aviat possible, de manera que les tasques poguessin ser assumides pel Mecanisme Internacional Residual per als tribunals penals. El mandat dels següents jutges i jutges ad litem es va ampliar fins al 31 de juliol de 2015 o fins a la finalització dels seus casos actuals:
* Patrick Robinson
* Koffi Kumelio Afande
* Carmel Agius
* Liu Daqun
* Theodor Meron
* Fausto Pocar
* Jean-Claude Antonetti
* O-Gon Kwon
* Burton Hall
* Howard Morrison
* Guy Delvoie
* Christoph Flügge
* Alphons Orie
* Bakone Justice Moloto
* Melville Baird
* Flavia Lattanzi
* Antoine Kesia-Mbe Mindua
A més, es va renovar el mandat del fiscal Serge Brammertz fins al 31 de desembre de 2015.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC extends judges' terms at international criminal tribunals for the former Yugoslavia, Rwanda until 31 dec 2015», 18-12-2014.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2101 a la 2200 (2013 - 2015)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Kindwiller

Kindwiller (en alsacià Kíndwíller) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 543 habitants.
Forma part del cantó de Reichshoffen, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat d'aglomeració de Haguenau.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 483 | 513 | 548 | 533 | 550 | 543 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008- | Gérard Voltz | | |
# Penegal nòrdic

El penegal nòrdic (Sebastes norvegicus) és una espècie de peix teleosti de l'ordre dels escorpeniformes propi de l'Atlàntic Nord. En el passat s'utilitzava el nom Sebastes marinus però actualment aquest nom és sinònim de Serranus scriba.
Viu a les costes d'Europa i Amèrica del Nord. Els adults es troben a fondàries de 100 a 1000 m; els juveniles es poden trobar en aigües litorals i als fiords. Són gregaris. Arriben a fer 1 m. Són vivípars. Poden viure 75 anys. Els juvenils són de color marronós i els adults vermell brillant.
El 2010, Greenpeace International va afegir aquesta espècie a la seva llista roja També es troba a la llista de peixos a evitar consumir a WWF.
Una de les principals zones de la seva pesca és a la Mar Irminger entre Islàndia i sud de Grenlàndia.
Des de l'any 2000 es considera una espècie sotmesa a una greu sobrepesca.

## Referències

* ↑ food university
* ↑ ask the meat man
* ↑ «RTL international». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 20 agost 2015].
* ↑ «Browne trading». Arxivat de l'original el 2015-09-05. [Consulta: 20 agost 2015].
* ↑ Sebastes marinus (TSN 166745) al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. (anglès)
* 1 2 "Sebastes norvegicus". FishBase. Ed. Rainer Froese i Daniel Pauly. 6 del 2012. N.p.: FishBase, 2012.
* 1 2 Greenpeace: Rotbarsch
* ↑ Greenpeace International Seafood Red list
* ↑ Kinkartz, Sabine. «EU demand for fish exceeds sustainable supply». Deutsche Welle, 05-04-2014. [Consulta: 8 octubre 2014].
* ↑ http://www.dradio.de/dlf/sendungen/umwelt/332118/
* ↑ http://www.greenpeace.de/themen/meere/fischerei/welcher-fisch-darf-auf-den-teller

## Enllaços externs

* Description and catch data from the Food and Agriculture Organization of the United Nations
# Mahera

Mahera (Afganistan) és el pseudònim d'una jove metgessa ginecòloga afganesa que va treballar en un hospital d'una província del nord del país. Va ser escollida per la BBC com una de les 100 dones més inspiradores del 2021.
Va treballar amb supervivents de la violència de gènere a l'Afganistan. Després del retorn dels talibans al poder del 2021 va viatjar per diversos districtes per ajudar pacients que requerien serveis ginecològics.

## Referències

* ↑ «Afghan women: Secret diaries of changing lives» (en anglès). BBC News, 09-12-2021.
* 1 2 «Quiénes son las 100 Mujeres elegidas por la BBC para 2021» (en castellà). BBC News Mundo.
# Es Pujol d'en Fullana

Es Pujol d'en Fullana, també anomenat simplement es Pujol, és una possessió mallorquina del terme de Santanyí, antigament era coneguda com la casa Vermella. Actualment ocupa una extensió d'un centenar d'hectàrees, propera al partió de Felanitx, a tocar del llogaret de l'Alqueria Blanca. Els antics propietaris de la possessió, els Fullana, donaren nom al latifundi, i tot i els canvis de propietaris, s'ha mantingut el nom fins avui dia. Antigament l'extensió de la possessió era molt més àmplia, incloïa terrenys propers a Calonge com l'indret de sa conca i limitava amb la possessió de Son Rossinyol i sa Punta. Durant el segle xvi els Fullana alhora també eren senyors de la possessió es Comtès, i es calcula que en total tenien unes 151 hectàrees conreables. Durant el segle xviii, la finca era arrendada a la família Vila i se cita per primer cop l'oratori públic de la possessió, actiu també durant el segle xix. A principis del segle xix se sap que la finca pertanyia a la família Comellas, mercaders de la ciutat de Palma. El 1851 Jaume Joan de Comelles morí sense descendència i la propietat passà a la seva viuda, Josepa Moragues Mata que es casà en segones núpcies amb Manuel Monedero Palou, així a la segona meitat de segle en foren heureus els seus fills, de llinatge Moragues de Monedero. En aquells temps les finques comprenien una superfície d'unes 284 o 289 hectàrees. A finals del segle xix i principis del segle xx la possessió s'establí com altres finques del municipi.

## Referències

* ↑ Aguiló, Cosme «Toponímia de Santanyí i Ses Salines». Tesi Doctoral. Departament de Filologia Catalana i Lingüística General Universitat de les Illes Balears, 2007.
* 1 2 Obrador Escalas, Jaume «El plànol geomètric del terme municipal de Santanyí de 1859. Una interpretació de Santanyí de mitjan segle xix». Jornades locals de Santanyí, II, 9 2016 [Consulta: 9 agost 2020].
* 1 2 Vidal Ferrando, Antoni «Propietat pagesa i estructures de poder locals en un municipi de migjorn de Mallorca (Santanyí, 1868-1920)». Recerques: història, economia, cultura, 1986, pàg. 163-185.
# Néstor Nielsen

Néstor Nielsen (Montevideo, 13 de novembre de 1972) és un genet i esportista uruguaià.
Nielsen va ser campió nacional de salt eqüestre per quart any consecutiu el 2014, 2015, 2016 i 2017. Va classificar en la competència de salt en equitació en els Jocs Panamericans de 2015. 3 A 2016, el nom del seu cavall de competència va ser Prince Royal Z de la Luz.

## Referències

* ↑ futbol. «Lo hizo de nuevo» (en castellà). [Consulta: 31 gener 2021].
* ↑ La República. «Uruguay Olímpico» (en castellà). [Consulta: 31 gener 2021].
* ↑ fei. «Athlete Performance» (en castellà). [Consulta: 31 gener 2021].
# Pacomi (escriptor)

Pacomi (Pachomius, Παχώμιος) fou un escriptor esmentat per Valentine Ernest Loescher, a l'Apèndix de Stromatea, s. Dissertationes Sacri et Literarii Argumenti, (Wüttemberg, 1723) que inclou un discurs titulat Pachomii Monachi Sermonem contra Mores sui Saeculi et Providentiae Divinae Contemtum.
D'aquest autor no se'n sap res encara que pel mateix discurs abans esmentat, sembla clar que fou o bé egipci o bé sirià, i que vivia poc després de la conquesta musulmana de l'Orient mitjà, segurament al segle vii.
# Club Deportivo Luis Angel Firpo

El Club Deportivo Luis Angel Firpo és un club salvadorenc de futbol de la ciutat d'Usulután.

## Història

El Club Deportivo L.A. Firpo és el club més antic d'El Salvador, fundat el 17 de setembre de 1923. Originàriament s'anomenà Tecún Umán, però aviat fou reanomenat amb el nom del famós boxejador argentí Luis Ángel Firpo. Al club han jugat destacats futbolistes salvadorencs com Mauricio Cienfuegos i Raul Diaz Arce.

## Palmarès

* Lliga salvadorenca de futbol: 9
** 1988-89, 1990-91, 1991-92, 1992-93, 1997-98, 1999 Clausura, 2000 Clausura, Apertura 2007, Clausura 2008.

## Enllaços externs

* Web oficial
* Web oficial de seguidors Arxivat 2013-06-04 a Wayback Machine.
* laprensagrafica.com Arxivat 2007-11-29 a Wayback Machine.
* laprensa.com Arxivat 2011-09-29 a Wayback Machine.
# Municipi de Kalvarija

Kalvarija (en lituà, Kalvarijos savivaldybe) és un dels 60 municipis de Lituània, situat dins el comtat de Marijampolė, i que forma part de la regió de Suvalkija. La capital del municipi és la ciutat homònima.

## Seniūnijos del municipi de Kalvarija

* Akmenynų seniūnija (Akmenynai)
* Kalvarijos seniūnija (Kalvarija)
* Liubavo seniūnija (Liubavas)
* Sangrūdos seniūnija (Sangrūda)

## Referències

* ↑ «Municipi de Kalvarija». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* (anglès) Municipalité de Kalvarija Arxivat 2013-09-29 a Wayback Machine. – Portrait of the Regions of Lithuania
# Penedès Televisió

Penedès Televisió, també conegut com a Penedès TV, és un canal de televisió gestionat pel Consorci Penedès Televisió. Aquest consorci, constituït el 14 de setembre de 2007, està format per quatre institucions públiques: els ajuntaments de Vilafranca del Penedès, Santa Margarida i els Monjos, Gelida i La Granada. Malgrat que la incorporació del Vendrell al consorci es va acordar l'any 2007, les al·legacions van provocar que no ho fes realment fins al març del 2010.
El canal, que suposa de fet una continuació de Vilafranca TV, començà a emetre a través de la televisió digital terrestre l'11 de setembre de 2009 amb motiu de la Diada Nacional de Catalunya. En març de 2012 va incorporar les emissions de la televisió local del Vendrell.
El canal programa noticiaris descentralitzats i cobreix festivitats destacades com la Festa Major, el Carnaval i les Fires de Maig, i esdeveniments culturals com el Festival EVA, la temporada castellera, el Vijazz i la Fira del Gall.

## Referències

* 1 2 «La televisió del Vendrell s'integra a Penedès TV». La Xarxa. [Consulta: 27 gener 2019].
* ↑ «TV El Vendrell s'incorpora a Penedès TV». Comunicació21, 23-03-2012. [Consulta: 2 març 2013].
* ↑ «Ono elimina el senyal de Penedes TV i l'Ajuntament en reclama l'emissió». El Punt, 07-04-2010.
* ↑ El retard del Vendrell, El Punt.
* ↑ El Vendrell se suma al consorci de TDT amb Vilafranca però hi vol millores, El Punt.
* ↑ «Penedès TV comença oficialment les emissions en digital». RTV Vilafranca, 10-09-2009. Arxivat de l'original el 2010-09-23. [Consulta: 2 març 2013].
* ↑ «Penedès TV oferirà aquest cap de setmana el resum de l'any 2018». rtvvilafranca. [Consulta: 27 gener 2019].

## Enllaços externs

* Vilafranca TV
# Mahendra Suri

Mahendra Suri (sànscrit: महेन्द्र दयाशंकर सूरि) (subcontinent indi, c. 1340 - subcontinent indi, c. 1410) va ser un astrònom indi.

## Vida i obra

Res es coneix de la seva vida. Se sap que era monjo jainita i deixeble de Madana Suri. Per un comentari d'un deixeble seu, Malayendu Suri, se sap que va ser un protegit del sultà de Delhi, de la dinastia tughlúquida, Firuz Xah Tughluq.
Entorn del 1370 va escriure un tractat titulat Yantraraja que és el primer estudi escrit en sànscrit sobre l'astrolabi. El sultà, no solament va promoure la construcció d'astrolabis a Delhi, sinó que també va encoratjar astrònoms a escriure tractats sobre la construcció i el us de l'instrument, tan en sànscrit com en persa.
El llibre està compost de cinc capítols en els quals explica, respectivament, 1) uns paràmetres trigonomètrics bàsics, 2) les parts de l'instrument, 3) la construcció de l'instrument més comú o del nord, 4) la forma de verificar si l'instrument està ben construït i 5) el seu ús com instrument de còmput i d'observació així com la forma de resoldre diversos problemes d'astronomia i de trigonometria esfèrica.

## Referències

* ↑ Sarma, 1997, p. 546.
* ↑ Sarma, 2002, p. 83.
* ↑ Oyashi, 1987, p. 192.
* ↑ Sarma, 1999, p. 145-146.
* ↑ Sarma, 1999, p. 147.

## Bibliografia

* Oyashi, Yukio «A Note on Some Sanskrit Manuscripts on Astronomical Instruments» (en anglès). Proceedings of the International Astronomical Union, Vol. 91, 1987, pàg. 191-195. DOI: 10.1017/S0252921100106037. ISSN: 0252-9211.
* Sarma, K.V.. «Mahendra Suri». A: Helaine Selin (ed.). Encyclopaedia of the History of Science, Technology, and Medicine in Non-Western Cultures (en anglès). Springer, 1997, p. 546-547. ISBN 978-94-017-1418-1.
* Sarma, Sreeramalu Rajeswara «Yantraraja: The astrolabe in sanskrit» (en anglès). Indian Journal of History of Science, Vol. 32, Num. 2, 1999, pàg. 145-158. ISSN: 2454-9991.
* Sarma, Sreeramalu Rajeswara. «Scientific Instruments: Evidence from Mughal Paintings». A: Ahsan Jan Qaisar, Som Prakash Verma (eds.). Art and Culture: Painting and Perspective (en anglès). Abhinav Publications, 2002, p. 81-96. ISBN 81-7017-405-8.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Mahendra Suri» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Pingree, David. «Mahendra Sūri» (en anglès). Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 29 maig 2024].
# Sant Roc d'Esterri d'Àneu

Sant Roc d'Esterri d'Àneu és una capella particular de Casa Carrera, a la vila d'Esterri d'Àneu, en el terme municipal del mateix nom, a la comarca del Pallars Sobirà.
Està situada a en el nucli de la vila d'Esterri d'Àneu. Actualment és gairebé del tot desapareguda.

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «València d'Àneu». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Sant Roc d'Esterri d'Àneu en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Castell de Navata

Castell de Navata és un castell del municipi de Navata (Alt Empordà) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Les ruïnes del castell de Navata se situen a uns dos quilòmetres al sud-oest de la vila. Es trobava en un planell que ocupava en la seva totalitat. El seu recinte murat era de planta quadrangular, i el llenç que es conserva millor és el de ponent. En l'angle sud-oest s'alça una torre cilíndrica, lleugerament atalusasada a la seva base. Es conserva en uns deu metres d'altura. El seu mur és de gran amplada. A l'interior s'hi pot veure una volta semiesfèrica de petites pedresque formen filades circualrs concèntriques. En el parament s'observa que la torre ha estat objecte d'algunes reformes. Més ben conservat és l'aparell del llenç de muralla de ponent que s'afegeix a la torre. És de còdols escapçats de manera que tendeixen a formar filades seguides, hi ha espitlleres rectangulars i, a la part superior, restes dels merlets. En el tram de llevant del recinte els murs són gairebé del tot enderrocats, només alguns fragments sobresurten molt poc del sòl. Els valls, força ben conservats, assenyalen el traçat de la fortificació.
La capella del castell de Navata ocupava l'angle nord-oest del recinte. Es tracta d'una petita construcció de planta rectangular, emplaçada en la base d'una torre angular de la muralla. es troba en estat ruïnós, però bona part dels seus elemenmts arquitectònics resten dempeus. Del frontis no en resta pràcticament res, els murs laterals presenten un parament de còdols escapçats molt semblant la del llenç oocidental del recinte murat: en canvi tot l'interior es va construí amb carreus molt més grans de pedra arenosa perfectament escairats. La volta és apuntada i seguida, hi ha dues finestres d'un sol biaix. En el mur de llevant hi ha un ull de bou. En els murs d ellevant i de migdia s'obren tres espitlleres rectangulars.

## Història

Entre 1072 i 1093 Bernat Adalbert prestà homenatge al bisbe Berenguer pel castell i l'església de Navata.
El 1190 el rei Alfons donà en feu la vila de Peralada a Bernat de Navata i la seva muller Ermessenda.
El 1249 Ermessenda, filla d'Arnau de Navata, es casa amb Dalmau Rocabertí, fill de Jofre. Així fou com la baronia de Navata passà a mans de la família vescomtal.
El 1390 les companyies d'armanyaguesos que havien envaït el país, perderen molta gent en l'anomenada "batalla de Navata".
El 1968 Navata era cap d'una batllia que incloïa els llocs d'Ordis, Espinavessa i la Palma; continuava en possessió dels Rocabertí.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Castell de Navata». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].

## Enllaços externs

* «Castell de Navata». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Oranim Academic College

Oranim (en hebreu: אורנים) (en català: "els pins") és una escola de magisteri que es troba a Qiryat Tivon, en el nord d'Israel. L'escola va ser fundada en 1951 pel moviment del quibuts unificat. El centre capacita amb els seus ensenyaments als professors, que volen exercir en l'educació dels infants, l'escola elemental i l'escola superior. Al voltant de l'edifici de l'escola es troba el Jardí Botànic d'Oranim.

## Alumnes notables

* Joshua Sobol, (nascut en 1939), guionista, escriptor, i director.

## Enllaços externs

* Oranim Academic College (hebreu)
# Gran Premi de la Indústria i l'Artesanat de Larciano 2018

El Gran Premi de la Indústria i l'Artesanat de Larciano 2018 va ser la 41a edició del Gran Premi de la Indústria i l'Artesanat de Larciano, una cursa ciclista d'un dia que es disputà el 4 de març 2018. La cursa formava part del calendari de l'UCI Europa Tour 2018 amb una categoria 1.HC.
El vencedor fou Matej Mohorič (Bahrain-Merida), que s'imposà en solitari a l'arribada de Larciano.

## Equips

L'organització convidà a 24 equips a prendre part en aquesta cursa.

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Referències

* ↑ «Un descenso valiente premia a Mohoric con la victoria en Larciano». Marca, 04-03-2018 [Consulta: 8 març 2018].
* ↑ Participants a procyclingstats.com
# Municipis del Cantó del Jura

Els Municipis del cantó del Jura (Suïssa) són 83, agrupats per districtes:
| Porrentruy Alle Asuel Beurnevésin Boncourt Bonfol Bressaucourt Buix Bure Charmoille Chevenez Coeuve Cornol Courchavon Courgenay Courtedoux Courtemaîche Damphreux Damvant Fahy Fontenais Fregiécourt Grandfontaine Lugnez Miécourt Montenol Montignez Montmelon Ocourt Pleujouse Porrentruy Réclère Roche-d'Or Rocourt Saint-Ursanne Seleute Vendlincourt | Delémont Bassecourt Boécourt Bourrignon Châtillon Corban Courchapoix Courfaivre Courrendlin Courroux Courtételle Delémont Develier Ederswiler Glovelier Mervelier Mettembert Montsevelier Movelier Pleigne Rebeuvelier Rossemaison Saulcy Soulce Soyhières Undervelier Vellerat Vermes Vicques | Franches-Montagnes Le Bémont Les Bois Les Breuleux La Chaux-des-Breuleux Les Enfers Epauvillers Epiquerez Les Genevez Goumois Lajoux Montfaucon Montfavergier Muriaux Le Noirmont Le Peuchapatte Les Pommerats Saignelégier Saint-Brais Soubey |

## Vegeu també

* Districtes del Cantó del Jura
# Peter Mansfield

Sir Peter Mansfield FRS (Londres, 9 d'octubre de 1933 - Nottingham, 8 de febrer de 2017) fou un físic i professor universitari anglès, guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 2003.

## Biografia

Va néixer el 1933 a la ciutat de Londres. Va estudiar física a la Universitat de Londres, on es graduà el 1959 i doctorà el 1962. Amplià els seus estudis a la Universitat d'Illinois als Estats Units i des de 1964 és professor de física a la Universitat de Nottingham, d'on actualment és professor emèrit.
Membre de la Royal Society de Londres des del 1987 l'any 1993 fou nomenat Cavaller per la reina Elisabet II del Regne Unit.

## Recerca científica

Impressionat pel treball de recerca de Felix Bloch i Edward Purcell sobre la Ressonància Magnètica Nuclear (RMN), investigacions per les quals foren guardonats amb el Premi Nobel de Física l'any 1952, i que permeteren poder estudiar en profunditat l'estructura de les diferents substàncies químiques, Lauterbur conjuntament amb Paul Christian Lauterbur realitzaren investigacions sobre la RMN per tal de poder-la utilitzar per reproduir imatges del cos humà, desenvolupant el que es coneix com a Magnetic resonance imaging (MRI) o Projecció d'imatges de ressonància magnètica. Mansfield fou el responsable de demostrar com els senyals de ràdio poden ser analitzats matemàticament, realitzant així una interpretació d'aquestes dades en dues dimensions. Així mateix va descobrir un nou mètode de projecció d'imatges mitjançant el que ell va anomenar echo-planar imaging, que permet que les imatges en dues dimensions creades per la RMN puguin ser carregades més ràpidament.
L'any 2003 fou guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia, juntament amb Paul Christian Lauterbur, “pel desenvolupament de la projecció d'imatges de ressonància magnètica”.

## Referències

* ↑ «Fellows of the Royal Society». Londres: Royal Society. Arxivat de l'original el 2015-03-16.
* ↑ Tributes to Professor Sir Peter Mansfield University of Nottingham

## Enllaços externs

* Pàgina de l'Institut Nobel, Premi Nobel de Medicina o Fisiologia 2003 (anglès)
* Pàgina personal a la Universitat de Nottingham (anglès)
# Scutiger nepalensis

Scutiger nepalensis és una espècie d'amfibi que viu al Nepal i, possiblement, també a la Xina i l'Índia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Ohler, A. & Shrestha, T.K. 2004. Scutiger nepalensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 13 de gener de 2008.
# Celestron

Celestron És una empresa basada en Torrance, Califòrnia, EUA que fabrica telescopis i distribueix prismàtics de telescopis, spotting abastos, microscopis, i accessories va fabricar per la seva empresa de pare, el Synta Empresa de Tecnologia de Taiwan.