OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mare de Déu de Montserrat (Mundet)

La Mare de Déu de Montserrat és una roca-silueta ubicada al recinte Mundet, al barri de Montbau de Barcelona. La pedra vol recordar la silueta de la Mare de Déu de Montserrat. Va ser una donació del santuari de Nuestra Señora de la Peña de Francia, a Salamanca, on hi ha una verge morena, com la de Montserrat. Es va instal·lar el 20 de setembre de 1974, al lloc on un any abans s'hi havia posat la primera pedra de les escoles Pando-Mundet i residència Serradell-Trabal (actualment escola Els Pins i oficines de la Diputació de Barcelona, respectivament). A la base de formigó s'hi van col·locar 2 plaques que, en castellà, diuen: 'Escoles Pando-Mundet i residència Serradell-Trabal, inaugurades pel president de la Diputació de Barcelona Excm. Sr. En Juan Antonio Samaranch i el diputat-delegat per les Llars 'Ana G. de Mundet', Ilm Sr. En Antonio Monés, essent col·locada la primera pedra en aquest lloc el dia 24 d'abril de 1973. Barcelona, 20 de setembre de 1974.' i a l'altre: 'El santuari de Nuestra Señora de la Peña de Francia (Salamanca) en senyal de fraterna unió entre Castella i Catalunya va fer donació d'aquesta roca-silueta de la Mare de Déu de Montserrat a les Llars Anna G. de Mundet'. Les dimensions de la pedra són: 1,71 m d'alçada, 0,77 m d'amplada i 0,44 de fondària.

## Referències

* ↑ «La montaña sagrada». El Norte de Castilla.
* ↑ «Mare de Déu de Montserrat». Ajuntament de Barcelona.
# Amaia Olabarrieta Elordui

Amaia Olabarrieta Elordui és una futbolista basca nascuda el 28 de juliol de 1982 a Lezama (Biscaia). Formada al Bizkerre, passà a formar part de les files de l'Athletic Club Neskak, a la Superliga l'any 2003. El seu debut en la Superliga amb l'Athletic fou el 4 de juny de 2004, en el partit Athletic Club Neskak 0 - Sabadell 1.
Ha jugat amb la selecció sub-25 de Bizkaia i la d'Euskadi. Ha estat convocada per la selecció absoluta de futbol femení pel Mundial de Futbol Femení Alemanya 2011. Una lesió del lligament creuat anterior el març de 2014 la va apartar un temps del futbol fins que es va retirar definitivament el 2016.

## Clubs

| Club | País | Any |
| Bizkerre | Euskadi | 1999-2003 |
| Athletic Club Neskak | Euskadi | 2003- 2016 |

## Gols en partits internacionals oficials

* Eliminatòries per la classificació de la Copa del Món de Futbol femení 2011
** 1 al Espanya 5–1 Turquia
* Eliminatòries del Campionat d'Europa de Futbol femení 2013
** 1 al Turquia 1–10 Espanya

## Referències

* ↑ El Sabadell se toma la revancha de la Liga
* ↑ Doble enfrentamiento entre Guipuzkoa y Bizkaia
* ↑ Euskadi busca el título en casa
* ↑ «Convocatoria RFEF Femenina Absoluta». Arxivat de l'original el 2014-03-17. [Consulta: 4 gener 2017].
* ↑ «El maldito cruzado obliga a Amaia Olabarrieta y Saioa González a colgar las botas» (en castellà). El Desmarque, 20-05-2016 [Consulta: 29 agost 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa de Amaia Olabarrieta en Athletic Club Net
# Dinastia d'Abidos

La dinastia d'Abidos és una nova dinastia suggerida per l'egiptòleg danès Kim Ryholt el 1997 i avui generalment adoptada. Segons Ryholt, quan els anomenats grans hicsos van fundar la seva dinastia XV al nord i centre, les regions d'Abidos i Tebes ja tenien o van tenir les seves pròpies dinasties que van substituir o havien substituït la dinastia XIII.
En algun moment, en el regnat de Khyan o abans, Abidos fou conquerida pels hicsos. Per tant, aquesta dinastia hauria governat des de la caiguda de la dinastia XIII de Memfis i Itjtawi (vers el 1650 aC) i la seva conquesta pels hicsos, possiblement el rei Khyan, vers el 1600 aC o poc abans; en aquest temps, se la suposa vassalla del rei d'Àvaris, però potser no ho era o potser s'havia revoltat.
Khyan va conquerir després Tebes, seu de la dinastia XVI, i va entrar a la capital. No se sap si va imposar algun rei vassall fins que els hicsos, per atendre altres problemes, van evacuar el país en el regnat del següent faraó, i llavors van restar independents, o bé una nova dinastia va prendre el poder quan varen marxar els hicsos. La primera opció sembla més raonable.
Així doncs, si bé se suposa que els hicsos van annexionar Abidos, és probable que la dinastia d'Abidos romangués com a vassalla sense autoritat fins a la seva conquesta pels tebans (vers el 1570 aC), i entre 1600 i 1570 aC haurien governat reis vassalls dels reis hicsos.
La llista dels reis d'Abidos apareix al papir de Torí molt fragmentàriament, amb un total d'almenys 15 reis:
* Woser...re
* Woser...re
* 7 noms perduts
* ...hebre
* 3 noms perduts (2, 2 i 4 anys)
* ...hebre (3 anys i mig)
* ...webenre (3 anys i mig)
L'arqueologia ha donat notícia d'alguns reis:
* Wepwawemsaf Sekhemreneferkhaw
* Pantjeny Sekhemrekhutawy
* Snaaib Menkhawre
Faraons de dinastia desconeguda (XIII, XIV, XVI, Abidos o fins i tot alguns de la XVII):
* Pepi III
* Nebmaatre
* Nikare II
* Aahotepre
* Aaneterire
* Nubankhre
* Nubuserre
* Khauserre
* Khamure

## Referències

The political situation in Egypt during the second intermediate period, c- 1800-1550 BC, per K. S. B. Ryholt.
# La Klara i el Nadal a la granja

La Klara i el Nadal a la granja (originalment en noruec, Jul på KuToppen) és una pel·lícula d'animació infantil noruega del 2020 dirigida per Will Ashurst. És una seqüela de la pel·lícula La Klara i el lladre de pomes i està produïda per la productora Qvisten Animation en col·laboració amb Dyreparken a Kristiansand i es basa en l'atracció KuToppen del Parc zoològic de Kristiansand. Qvisten Animation i Dyreparken també havien produït una sèrie de televisió titulada KuToppen l'any 2007. El guió de la pel·lícula està escrit per Ole Christian Solbakken. La cinta es va estrenar als cinemes noruecs el 6 de novembre de 2020. El 29 de desembre de 2021 es va estrenar als cinemes el doblatge en català.

## Argument

La Klara, una vedella de ciutat, passarà per primera vegada el Nadal a la granja del seu pare. Al principi es decep perquè no hi troba un ambient nadalenc, però en troba l’oportunitat quan el seu pare ha de sortir a ajudar un veí. Amb els amics i un gnom, aconsegueix unes vacances més emocionants tot i els imprevistos que ha de resoldre.

## Repartiment

* Marit A. Andreassen
* Sigrid Bonde Tusvik
* Mats Eldøen
* Henriette Faye-Schjøll
* Charlotte Frogner
* Jan Martin Johnsen
* Thomas Seltzer
* Fridtjov Såheim

## Referències

* ↑ «Dyreparken lanserte ny film». [Consulta: 27 juliol 2020].
* ↑ «Jul på KuToppen». [Consulta: 27 juliol 2020].
* 1 2 «'La Klara i el Nadal a la granja', estrena de cinema nadalenc en català». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 desembre 2021].
# Druids Football Club

El Druids Football Club (en gal·lès CP Derwyddon) fou un club de futbol gal·lès, de la ciutat de Ruabon, a prop de Wrexham.
El club fou fundat l'octubre de 1872 amb el nom Ruabon Rovers FC per David Thomson i el seu germà George Thomson, de Ruabon. L'any 1874 esdevingué Plasmadoc FC i el 1876 canvià el nom a Druids F.C..
Fou el primer club gal·lès que participà a la FA Cup anglesa. Jugava a Wynnstay Park i els seus colors eren samarreta blanca i pantaló negre. Després de la I Guerra Mundial començà a patir dificultats. Deixà l'estadi Wynnstay Park i s'uní a Rhosymedre FC per formar el Rhosymedre Druids FC que jugava a Church Field a Rhosymedre. L'agost de 1927 s'uní a Acrefair United FC per formar un nou club anomenat Druids United FC. L'any 1992 es produí la fusió de Druids United FC amb Cefn Albion FC creant el Cefn Druids.

## Palmarès

* Welsh Senior League:
** 1890–91, 1892–93, 1896–97
* Copa gal·lesa de futbol:
** 1879-80, 1880-81, 1881-82, 1884-85, 1885-86, 1897-98, 1898-99, 1903-04
* Welsh Amateur Cup:
** 1902–03

## Referències

* ↑ «CEFN.|1872-10-11|The Cambrian News and Merionethshire Standard - Welsh Newspapers». Arxivat de l'original el 2020-02-18. [Consulta: 18 febrer 2020].
* ↑ «CEFN AND RHOSYMEDRE.|1873-09-12|The Cambrian News and Merionethshire Standard - Welsh Newspapers». Arxivat de l'original el 2020-02-18. [Consulta: 18 febrer 2020].
* ↑ «BANGOR LICENSING SESSIon's. !|1873-09-13|Wrexham and Denbighshire Advertiser and Cheshire Shropshire and North Wales Register - Welsh Newspapers». Arxivat de l'original el 2020-02-18. [Consulta: 18 febrer 2020].
* ↑ Druids kit on historicalkits.co.uk Arxivat 2011-09-12 a Wayback Machine. Retrieved 27 August 2009.
* ↑ The History of the Welsh Cup 1877–1993 by Ian Garland (1991) ISBN 1-872424-37-6
* ↑ «'Oldest club' Tesco deal approved». BBC News (Wales), 13-03-2009. Arxivat de l'original el 17 March 2009. [Consulta: 17 octubre 2010].
* ↑ «britishnewspaperarchive». [Consulta: 24 maig 2021].
# Cooper T43

El Cooper T43 és el nom d'un cotxe de Fórmula 1 i Fórmula 2 per a disputar la Temporada de 1957 de Fórmula 1. Va ser dissenyat i construït per Cooper Car Company un constructor de cotxes anglès amb la seu inicial a Surbiton. El cotxe va debutar en el Gran Premi de Mònaco de 1957 i va ser pilotat per Jack Brabham aconseguint una excel·lent sisena posició i cridant l'atenció per la disposició trassera del motor. El T43 va aconseguir un lloc significatiu en la història de la competició automobilista quan Stirling Moss va pilotar un T43 de Rob Walker per a guanyar el Gran Premi de l'Argentina de 1958, el primer gran premi que va aconseguir guanyar un pilot conduint un cotxe amb motor al darrere. Tot i aquest assoliment, el cotxe va ser substituït gairebé immediatament pel T45. L'última aparició del T43 en el campionat del món va ser en el Gran Premi d'Itàlia de 1960.

## Referències

* 1 2 Dodgins, Tony; Arron, Simon; Steiner, Guenther. Formula One: The Pinnacle: The pivotal events that made F1 the greatest motorsport series (en anglès). Ivy Press, 2022-05-10, p. 77. ISBN 978-0-7112-7421-1.
* 1 2 Cagle, Gregory A. Scenes from an Automotive Wonderland: Remarkable Cars Spotted in Postwar Europe (en anglès). McFarland, 2018-01-12, p. 180. ISBN 978-1-4766-3053-3.
* ↑ Newman, Robert. Motor Racing Heroes: The Stories of 100 Greats (en anglès). Veloce Publishing Ltd, 2014-06-15, p. 296. ISBN 978-1-84584-748-7.
* ↑ Walker, Murray; Taylor, Simon. Murray Walker's Formula One Heroes (en anglès). Random House, 2012-05-31. ISBN 978-0-7535-4768-7.
* ↑ Pritchard, Anthony. Grand Prix Ferrari: The Years of Enzo Ferrari’s Power, 1948-1980 (en anglès). Veloce Publishing Ltd, 2014-12-01, p. 201. ISBN 978-1-84584-623-7.
# Estació de Lavern-Subirats

Mapa sinòptic línia R4 :
Mapa sinòptic de la línia orbital ferroviària (en projecte) :
Lavern-Subirats és una estació de ferrocarril propietat d'Adif, tot i que aquesta empresa ha cedit l'edifici de viatgers a l'Ajuntament de Subirats per donar servei d'Oficina de Turisme. Està situada a prop del nucli de població de Lavern del municipi de Subirats, a la comarca de l'Alt Penedès. L'estació es troba a la línia Barcelona-Martorell-Vilafranca-Tarragona, per on circulen trens de la línia R4 de Rodalies de Catalunya operats per Renfe Operadora, servei que uneix el Bages, el Vallès Occidental i Barcelona amb Sant Vicenç de Calders via les comarques del Baix Llobregat, Alt Penedès i Baix Penedès.
Aquesta estació de la línia de Vilafranca va entrar en servei l'any 1958, després de llargues reivindicacions veïnals i una curiosa història, molts anys després que el 1865, quan es va obrir el tram entre Martorell i Tarragona, sis anys més tard que la línia arribés a Martorell.
Des de l'abril de 2016 i fins a principis d'agost de 2017, l'estació s'ha trobat immersa en unes obres de remodelació, que han permès adaptar les instal·lacions a persones amb mobilitat reduïda. Els treballs han suposat la construcció d'un pas inferior amb ascensors a ambdues andanes; el recreixement d'andanes i prolongació fins a 200 metres; la substitució de la il·luminació existent a les andanes; el tancament perimetral de l'estació; i millores a la zona d'aparcament, en la senyalització de places destinades a persones de mobilitat reduïda i instal·lació d'aparcament específic per a bicicletes.
L'any 2016 va registrar l'entrada de 39.000 passatgers.

## Serveis ferroviaris

Rodalia de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Sant Vicenç de Calders Vilafranca del Penedès | La Granada | | Sant Sadurní d'Anoia | Terrassa Manresa |
| Projectat |||||
| Mataró | Sant Sadurní d'Anoia | Línia Orbital | La Granada | Vilanova i la Geltrú |

## Referències

* ↑ «WIFI GRATUÏT A L'ESTACIÓ DE TREN DE RODALIES DE LAVERN-SUBIRATS». turismesubirats.cat. [Consulta: 30 agost 2017].
* ↑ «Conegueu la línia R4». Rodalies de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 24 de març 2010. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Renfe inicia les obres de millora de l'estació de Lavern-Subirats». rtvvilafranca.cat, 21-04-2016. [Consulta: 30 agost 2017].
* ↑ «Acaba el procés de remodelació de l'estació de Renfe de Lavern-Subirats». eixdiari.cat, 09-08-2017. [Consulta: 30 agost 2017].
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2016. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2018-05-04. [Consulta: 9 setembre 2018].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
* Renfe Operadora
# Mare de Déu de Mont-ros

Les ruïnes de la capella de la Mare de Déu de Mont-ros es troben al cim del Mont-ros, al contrafort nord-occidental de la serra de Sant Julià del Mont, a l'extrem oriental del terme, dintre de la parròquia de Begudà. El 2012, l'Ajuntament de Sant Joan les Fonts va comprar el terreny on hi ha les restes del castell i el santuari. És una obra protegida com a bé cultural d'interès local.

## Història

L'església havia estat la capella de la fortalesa de Mont-ros. Hi ha poques dades històriques sobre el seu passat. L'any 1240 és esmentada una escriptura particular referent a les afrontacions del mas Rovira de Cortals que indiquen com a límits el castell i la capella de Nostra Senyora de Mont-ros. Al final del segle xiv, apareix esmentada en els nomenclàtors de la diòcesi de Girona com a «Capella sancte Marie de Monterusso in parrrochia sante Eulalie de Begudano» (Santa Eulàlia de Begudà). Alguns estudiosos donen notícia d'una estada propera a l'església que fou possiblement residència dels castlans del lloc i que, amb posterioritat, en perdre el castell la seva importància, degué ésser cedida pels vescomtes de Bas als clergues de Begudà perquè mantinguessin el culte religiós a la capella.

## Arquitectura

Església d'una sola nau amb l'absis semicircular orientat a llevant amb quatre contraforts i espitlleres de defensa. Posteriorment s'hi afegí la sagristia que s'adossà la mur de tramuntana i que comunica amb el temple per una porta que dona a la nau i el campanar d'espadanya, sobre el mur de ponent, que fou modificat i sobrealçat. La porta d'accés és oberta al mur de ponent, flanquejada per dues finestres d'època posterior a la romànica. És d'arc de mig punt i adovellada. A finals del segle xix, i gràcies a un dibuix de Josep Berga i Boada, sabem que davant de la porta hi havia hagut un porxo. Se n'observen vestigis dels murs laterals. Il·luminen el temple altres quatre finestres de doble esqueixada obertes a la façana de migdia. L'interior del temple és cobert amb volta de canó seguida a la nau i semicircular a l'absis, aquesta tapada per uns murs construïts posteriorment que converteixen l'espai en trapezoïdal. L'aparell dels murs no presenta cap tipus d'ornamentació i és format per carreus de mida diversa, ordenats en filades.

## Referències

* ↑ «Mare de Déu de Mont-ros». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
* 1 2 Ramos i Martínez, Maria-Lluïsa; Bargalló i Chaves, Eva. «Mare de Déu de Mont-ros». A: La Garrotxa. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1992, p. 350-351 (Catalunya Romànica, vol. IV). ISBN 84-7739-156-4.

## Enllaços externs

* Capella del castell de Mont-ros a Catalunya Medieval
# Nitro

«Nitro» té aquests significats:
* Nitro (Virgínia de l'Oest)
* Nitro (grup funcional), grup funcional químic nitrogenat.
* Nitro (canal de televisió), canal de televisió del grup Antena 3 de Televisión
# Dinastia d'Uruk

Dinastia d'Uruk és el nom de quatre grups de reis que van exercir l'hegemonia sobre Sumer, amb centre a la ciutat d'Uruk.
La Llista de reis sumeris anomena per a la primera dinastia, tots ells reis llegendaris, els següents sobirans:
* Meix-ki-ang-gaixer d'Eanna, fill d'Utu: 324 anys. La llista diu que Meix-ki-ang-gaixer "va entrar a la mar i va desaparèixer".
* Enmerkar, que va fundar la ciutat d'Uruk o Unug: 420 anys
* Lugalbanda d'Unug: 1200 anys
* Dumuzid d'Unug, el pescador: 100 anys. Va capturar a En-Me-Barage-Si de Kish "amb una sola mà".
* Guilgameix, el seu pare va ser un esperit: 126 anys. Famós per l'Epopeia de Guilgameix.
* Ur-Nungal d'Unug: 30 anys
* Udul-Kalama d'Unug: 15 anys
* La-Ba'shum d'Unug: 9 anys
* En-Nun-Tarah-Ana d'Unug: 8 anys
* Meix-He d'Unug: 36 anys
* Melem-Ana d'Unug: 6 anys
* Lugal-Kitun d'Unug: 36 anys
La Segona dinastia, també llegendària, inclou:
* En-Xakanxa-Ana d'Unug: 60 anys
* Lugal-Ure (o Lugal-kinixe-dudu) d'Unug: 120 anys
* Argandea d'Unug: 7 anys
La tercera té com únic rei a Lugal-Zage-Si que hauria regnat 25 anys (2259 aC–2235 aC a la cronologia mínima)
I la quarta dinastia probablement va governar a la Baixa Mesopotàmia simultàniament amb la dinastia d'Accad, la van formar els reis:
* Ur-Ningin: 7 anys
* Ur-Gigir: 6 anys
* Kuda: 6 anys
* Puzur-Ili: 5 anys
* Ur-Utu (or Lugal-Melem): 25 anys.

## Referències

* ↑ «The Sumerian King list». The ETCSL project. Faculty of Oriental Studies, University of Oxford. Arxivat de l'original el 2020-02-22. [Consulta: 19 setembre 2021].
# Hampden

«Hampden» té aquests significats:
# Porc senglar del Vietnam

El porc senglar del Vietnam (Sus bucculentus) és una espècie d'artiodàctil de la família dels súids. No s'ha de confondre amb el porc domèstic del Vietnam (una raça de sus scrofus, en anglès pot-bellied pig) conegut com a mascota. Viu a Laos i el Vietnam. És pràcticament desconegut i es temia que s'hagués extingit, fins que es descobrí un crani d'un individu mort de feia poc a la serralada Annamita (Laos) el 1995.

## Referències

Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Estació de La Faloise

L'estació de La Faloise és una estació ferroviària situada al municipi francès de La Faloise (al departament del Somme).
És servida pels trens del TER Picardie.
| Provinença | Estació anterior | Línia | Estació següent | Destinació |
| Amiens | Ailly-sur-Noye | TER Picardie | Breteuil-Embranchement | Paris-Nord |
# Joseph König (químic)

* Aquest article tracta sobre el químic alimentari. Si cerqueu el teòleg catòlic, vegeu «Joseph König».
Joseph König és un químic alemany, iniciador del camp de la química dels aliments i director del Centre de Recerca Agrícola de Münster. Va néixer a Lavesum (Haltern) el 15 de novembre del 1843 i morir el 12 d'abril del 1930 a Münster.

## Aportació

Després d'estudiar durant trenta anys la química dels aliments, el 1878 va publicar el manual Chemie der menschlichen Nahrungs- und Genußmittel que es pot traduir com a «Química dels aliments humans i productes bàsics», amb el qual es consolidava una nova disciplina. La seva primera edició tenia només dos volums que recollien el coneixement sobre química alimentària del moment, però a la quarta edició ja n'eren 5 volums.

## L'anècdota

S'ha dit que l'interès de König en la química alimentària hauria despertat quan el seu company de taula en un banquet li va preguntar sobre el valor nutricional dels espàrrecs. En no tenir la resposta en aquell moment va buscar després bibliografia i en no trobar-la va iniciar el seu estudi dels elements nutritius dels espàrrecs per després seguir amb altres aliments.

## Llegat

L'any següent de la primera publicació del seu manual, el 1879, es va publicar la primera llei de seguretat alimentària alemanya i es va comissionar un grup d'anàlisi per fer els controls legals. L'any 1894 es va establir per llei a Alemanya un sistema estandarditzat de formació i exàmens sobre seguretat alimentaria que va ser vigent fins a 1970. Basant-se en la llei de 1897 i al sistema formatiu creat el 1894 a Alemanya els mecanismes de protecció del consumidor es van estendre a altres països.
Durant dècades els laboratoris alemanys van ser els que van proporcionar els coneixements per elaborar les taules de composició dels aliments que s'utilitzaven a altres països.
El 18 de juny de 2003 es va donar el seu nom al que des de 1962 és l'institut de secundària de Haltern am See, que s'havia creat el 1844 com a Escola Superior de la ciutat.

## Notes

* ↑ La primera taula de composició dels aliments la va publicar el fisiòleg holandès Jacob Moleschott el 1850, però König hi va aportar els anàlisi químics sistemàtics.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «History of Food Chemistry in Germany» (en anglès). Insititut für Lebensmittelchemie. Universitat de Hohenheim. Arxivat de l'original el 2015-04-02 [Consulta: 26 març 2015].
* 1 2 3 de Castellar Sansó,, Roser «La primera tabla de alimentos se confeccionó para garantizar una alimentación básica en presos» (en castellà). El Boletín Verde. Santiveri SL. Arxivat de l'original el 2015-04-02 [Consulta: 26 març 2015].
# Anton Ferré i Fons

Antón Ferré i Fons (Alcover, 30 d'agost de 1960) és un polític català, alcalde d'Alcover i diputat al Congrés dels Diputats en la IX legislatura.
És llicenciat en dret i funcionari de l'Agència Estatal de l'Administració Tributària (AEAT). A les eleccions municipals espanyoles de 1999 fou escollit alcalde de l'Ajuntament d'Alcover per Alcoverencs pel Canvi - Progres Municipal (ApC-PM), càrrec que va mantenir fins a les eleccions municipals espanyoles de 2015.
Fou elegit diputat del PSC-PSOE per la província de Tarragona a les eleccions generals espanyoles de 2008. De 2008 a 2011 ha estat secretari primer de la Comissió Mixta control parlamentari de la Corporació RTVE i les seves societats.

## Referències

* ↑ «Alcaldes d'Alcover». Arxivat de l'original el 2015-11-20. [Consulta: 11 agost 2015].
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats

## Enllaços externs

* Blog d'Antón Ferré
# Lo Grau

* Per a altres significats, vegeu «Lo Grau (desambiguació)».
Lo Grau (en castellà El Grado, oficialment El Grado-Lo Grau) és un municipi aragonès situat a la província d'Osca i enquadrat a la comarca del Somontano de Barbastre.
En aquest municipi s'hi troben les bodegues Enate.

## Entitats de població

El municipi agrupa els nuclis següents:
* Artasona. Està situat a 401 metres sobre el nivell del mar. L'any 1991 el llogaret tenia 70 habitants. L'any 2006 hi quedaven 55 habitants. Té un castell a la vora d'un precipici. Va ser centre del marquesat d'Artasona.
* Enate. Està situat a 373 metres d'altitud. L'any 1991 tenia 80 habitants. Des del riu Guatizalema fins al riu Cinca, és l'últim poble dels comtes de Guara.
* El Poblado. L'any 1980 tenia 39 habitants.
* Coscojuela de Fontova. Està situat a 632 metres sobre el nivell del mar.

## Personatges destacats

* Manuel Pardiñas Serrano (1880 - 1912), anarquista assassí del president espanyol José Canalejas.

## Referències

* 1 2 «Lo Grau». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Artasona». Arxivat de l'original el 2016-04-21. [Consulta: 18 setembre 2016].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Enate». Arxivat de l'original el 2016-04-22. [Consulta: 18 setembre 2016].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, El Poblado». Arxivat de l'original el 2016-04-21. [Consulta: 18 setembre 2016].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Coscojuela de Fantoba». Arxivat de l'original el 2016-04-21. [Consulta: 18 setembre 2016].
* ↑ «Lo Grau». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Gran Enciclopèdia Aragonesa, El Grado Arxivat 2021-10-28 a Wayback Machine.