OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Round Rock (Texas)

Round Rock és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2008 est. tenia 104.446 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Round Rock tenia 61.136 habitants, 21.076 habitatges, i 15.933 famílies. La densitat de població era de 903 habitants per km².
Dels 21.076 habitatges en un 47,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,5% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 24,4% no eren unitats familiars. En el 18,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,87 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,29.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,9% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 38,8% entre 25 i 44, un 16,3% de 45 a 60 i un 4,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 60.354$ i la renda mediana per família de 65.471$. Els homes tenien una renda mediana de 41.971$ mentre que les dones 30.807$. La renda per capita de la població era de 24.911$. Aproximadament el 2,8% de les famílies i el 4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Round Rock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Round Rock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Rètics

Els rètics (en llatí Rhaeti o Raeti) eren un poble celta que vivia a la regió anomenada Rècia.
Els romans sabien de la seva existència des del segle ii aC i eren un poble salvatge dedicat a la caça i el saqueig; com tots els pobles muntanyesos estaven molt aferrats a la seva independència i llibertat.
Segons la tradició eren un poble d'origen etrusc que es van desplaçar a la zona des de la moderna Llombardia, d'on havien estat expulsats per la invasió dels gals i separats dels seus compatriotes van formar un nou poble als Alps. Aquesta explicació prové de Dionís d'Halicarnàs que diu que els etruscs d'Etrúria s'anomenaven a si mateixos "rasena", que era considerat una variant del nom de raeti.
El cert és que els conqueridors romans quan van arribar a Rètia van trobar un poble celta que van romanitzar ràpidament; en dues o tres generacions ja parlaven el llatí de forma habitual. Les investigacions lingüístiques i de toponímia no han detectat la presència de noms d'origen etrusc, i únicament alguna barreja d'elements celtes i germànics. Les paraules sense origen clar que podrien tenir origen etrusc no són prou concloents. Se sap però que abans de la romanització parlaven el rètic.
Els retis, i els seus veïns, els habitants de Vindelícia van ser conquerits pels romans a l'any 15 aC, i el seu país es va convertir en una província romana. Durant un període més posterior de l'Imperi el territori es va despoblar gairebé completament, però va ressorgir quan els ostrogots, sota el mandat de Teodoric el Gran van prendre possessió del país i el van posar sota el comandament d'un Dux. A la mort de Teodoric, els boioars es van estendre pel país i també van ocupar el Nòric. El riu Licos era la frontera entre els alamans de Vindelícia i els boioars de Rècia.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Rhaetia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 24 febrer 2021].
# SEAT Ronda

El SEAT Ronda és un automòbil de turisme del segment C produït pel fabricant SEAT des de 1982 fins a 1986. El model és una versió redissenyada del SEAT Ritmo; és a dir, del Fiat Ritmo.
Inicialment el Ronda equipava els motors del Seat Ritmo, que no eren els originals del Fiat Ritmo, sinó els de 1197, 1438 i 1592cc d'origen Fiat 124.
Després del trencament amb Fiat, Seat va encomanar a Porsche uns nous motors de 1193cc/ 63cv i 1461cc/ 85cv, anomenats System Porsche. A més, el Ronda sempre va equipar el motor Diesel Lampredi de 1714cc de la primera generació del Fiat Ritmo.
En 1984 es va aparèixer el Ronda Crono 2000, la versió més potent del Ronda, amb el motor de doble arbre d'origen Fiat. D'aquesta versió es va comercialitzar un nombre reduït d'unitats.
El carrosser català Emelba va realitzar una versió furgoneta del Ronda, que també s'oferia com a pickup. Emelba també va presentar un projecte de Ronda Familiar que mai va arribar a produir-se. Un altre carrosser gallec, Imesa va produir uns derivats semblants del Ronda, aquesta vegada la caixa posterior no estava fabricada amb xapa com la d'Emelba, sinó amb fibra de vidre.
# Donald Byrd

Donaldson Toussaint L'Ouverture Byrd II, músic i compositor de jazz estatunidenc, va néixer a Detroit el 1932. Se'l considera un dels trompetistes més representatius del hard-bop posteriors a la mort de Clifford Brown.
Fill d'un capellà metodista i músic amateur, Donald Byrd ja interpretava peces clàssiques amb la trompeta en la seva època d'institut, arribant a tocar amb Lionel Hampton. Durant la seva estada a l'exèrcit, Byrd toca en la banda militar, i el 1954 finalitza la llicencitura en música a la Wayne State University. El 1955 se'n va a Nova York a aprofundir en els seus estudis de música, i ben aviat s'uneix als Jazz Messengers d'Art Blakey. Al mateix temps comença a fer diverses sessions com a líder pel segell discogràfic Savoy; també grava com a sideman sota el segell Prestige.
El 1957 s'uneix amb Gigi Gryce, fundant el Jazz Lab Quintet.
L'any 1958 signa un contracte d'exclusivitat amb Blue Note, associant-se amb el saxofonista Pepper Adams fins a 1961, on demostra la seva creativitat com a compositor. A poc a poc es guanya una reputació com a estilista sòlid, amb un to net i melòdic. D'aquesta època cal destacar l'àlbum Byrd in Hand (1959).
El 1961, la gravació de Free Form suposa el début discogràfic d'un jove Herbie Hancock. Després d'una estada a Europa, retorna el 1963 amb A New Perspective, on incorpora cors de gòspel en els arranjaments.
Paral·lelament, Byrd desenvolupa una carrera com a acadèmic de la música, fent de professor en diverses universitats i assolint el doctorat en etnomusicologia. Inspirat pel moviment pels drets civils dels negres, comença a estudiar la música africana. En aquesta època grava els darrers àlbums d'estil hard-bop, com Mustang! (1966). Influenciat per Miles Davis, Byrd comença a apropar-se cap a un estil de fusió, amb l'ús de l'electrònica i de ritmes funkies. El 1972, amb el disc Black Byrd, una barreja de jazz, funky i R&B obté un gran èxit. Resulta ser el disc més venut en la història de Blue Note, tot i que les crítiques no li són gaire favorables. Els anys 70 i 80 fa de mànager de músics joves, amb els quals també grava. destaca especialment el grup de fusió The Blackbyrds.

## Discografia

Com a líder:
* Byrd's Word (1955)
* Off to the Races (1958)
* Byrd in Hand (1959)
* Byrd in Flight (1960)
* The Cat Walk (1961)
* A New Perspective (1963)
* Electric Byrd (1970)
* Black Byrd (1972)
Com a sideman:
* Jazz Messengers (1956, Art Blakey)
* Lush Life (1957, John Coltrane)
* Sonny's Crib (1957, Sonny Clark)
* Vertigo (1959, Jackie McLean)
* My Point of View (1963, Herbie Hancock)
* Turnaround (1965, Hank Mobley)

## Referències

* ↑ «El disc "The Cat Walk" a AllMusic.» (en anglès). AllMusic. [Consulta: 23 gener 2016].

## Enllaços externs

* Discografia completa
# Casa al carrer Montsolís (Sant Hilari Sacalm)

La Casa al carrer Montsolís és una obra de Sant Hilari Sacalm (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa situada al nucli urbà, al carrer Montsolís, número 18.
Consta de planta baixa i pis, i té un ràfec amb entramat de fusta i una coberta en teula àrab.
A la planta baixa té una finestra en arc pla amb llinda, brancals i ampit de pedra; i al costat hi ha la porta d'entrada, amb llinda i brancals de pedra monolítica. A la llinda de la porta hi ha una data inscrita: 1808 (segurament pertany al moment de construcció de l'edifici).
Al pis hi ha dues finestres quadrangulars amb llinda, brancals i ampit de pedra.
Al costat esquerre de la casa hi ha un petit contrafort que dona solidesa a l'edificació.
La façana és fruit d'un treball en maçoneria i està arrebossada i pintada (tot i que actualment es troba en molt males condicions).

## Història

Per l'estil de l'edifici i la data que hi ha inscrita a la llinda de la porta d'entrada, podríem datar l'edifici entorn al segle xix.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Casa al carrer Montsolís». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2017].
# Guilvinec

Guilvinec (en bretó Ar Gelveneg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 3.033 habitants. El 4 de febrer de 2006 el consell municipal va aprovar la carta Ya d'ar brezhoneg. Juntament amb el municipi veí de Treffiagat forma el tercer por pesquer en importància de França.

## Demografia

Evolució de la població Cassini :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| - | - | - | - | - | 1 968 | 2 603 | 2 939 | 3 620 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 3 884 | 4 092 | 4 429 | 4 584 | 4 715 | 4 518 | 4 522 | 4 741 | 4 804 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 5 037 | 5 012 | 4 604 | 4 091 | 3 365 | 3 042 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Hélène Tanguy | UMP |

## Personatges il·lustres

* Louis Melennec

## Referències

* ↑ http://cassini.ehess.fr/ Des villages de Cassini aux communes d'aujourd'hui
# Antonio Moreno Domínguez

Antonio Moreno Domínguez (Badajoz, 26 de setembre de 1974) és un futbolista extremeny, que ocupa la posició de migcampista.

## Trajectòria

Sorgeix del planter del CD Badajoz. Després de passar pel juvenil i pel filial, a la campanya 95/96 debuta a Segona Divisió amb el primer equip, tot jugant 9 partits. La 96/97 seria cedit a l'Elx CF, que militava a la Segona Divisió B.
De nou a Badajoz, el migcampista es consolida en el primer planter, i a més a més, com a titular, tot jugant 110 partits de lliga entre 1997 i el 2000. Les seues bones xifres al Badajoz possibiliten el seu fitxatge per part de la UD Las Palmas. Els canaris acabaven de pujar a Primera, i el migcampista va debutar a la màxima categoria, però, tan sols va aparèixer en sis ocasions al llarg de la campanya.
La temporada 01/02 retorna a l'Elx CF, que ara militava a Segona Divisió. El de Badajoz roman dos temporades al conjunt valencià, les dues com a suplent, igual que els pocs mesos del 2003 que hi juga amb l'Algeciras CF.
Al mercat d'hivern de la temporada 03/04 marxa al Racing de Ferrol, amb qui aconsegueix l'ascens a Segona Divisió. De nou a la categoria d'argent, el migcampista hi jugaria 15 partits amb els gallecs, la majoria sortint de la banqueta.
A partir del 2005, la carrera d'Antonio Moreno prossegueix per equips de divisions més modestes. La 05/06 milita al Badalona, de 2aB, i a l'any següent baixa un esglaó més, a la Tercera valenciana al formar a les files del Novelda CF. Des del 2007 milita en el Santa Pola, de la Regional Preferent.

## Enllaços externs

* Fitxa de Moreno
# Josep Ximénez

Josep Ximénez, de naixement José Salvador Ximénez Peset (Castelló de la Plana, 6 d'agost de 1713 - Castelló de la Plana, 31 de març de 1803) va ser un apotecari, botànic i naturalista valencià.
Després d'obtenir el títol d'apotecari, exercí com a tal a la seva ciutat natal durant tota la seva vida. En paral·lel a l'exercici de la seva professió, s'ocupà d'aplegar un important herbari recollit de les comarques septentrionals del País Valencià. Deixà manuscrita una flora de Castelló de la Plana i la seva rodalia, que comprenia unes set-centes espècies i que meresqué els elogis del botànic i naturalista valencià Antoni Josep Cavanilles i Palop, una obra enquadernada en quatre volums, que en el seu moment, fou pensada només per a ser utilitzada com una mena de base de dades d'ús personal. Si en el seu moment acaparà una gran repercussió, després passà a ser oblidada, fins que en temps més recents fou redescoberta pels propietaris i donada a conèixer a experts, la qual cosa reportà algunes ressenyes sobre l'obra, tot i que més aviat des del vessant històric que botànic.

## Referències

* 1 2 «Josep Ximénez». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «José Salvador Ximénez Peset». Reial Acadèmia de la Història.
* 1 2 Monferrer Guardiola, Rafael «Castellonecs illustresː el botànic Josep Ximénez Peset (1713-1803)». Penyagolosa: revista de la Excma. Diputación Provincial de Castellón, Núm. 3, 2002, pàg. 43-48. ISSN: 0213-6821.
* 1 2 Mateo Sanz, Gonzalo; Botella Gómez, Juan Vicente «Sobre la “Historia de las plantas” de Salvador Ximénez Peset». Flora Montiberica, Núm. 59, 2015, pàg. 34-40. ISSN: 1138-5952 [Consulta: 14 abril 2020].
* ↑ del Río Hijas, María Elena «Aportación histórica a la vida de José Salvador Ximénez Peset, boticario y botánico de Castellón de la Plana (1713-1803)». Estudis castellonencs, Núm. 10, 2005, pàg. 189-218. ISSN: 1130-8788.
# Isoperla nana

Isoperla nana és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.
En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.
Es troba a Nord-amèrica: el Canadà (Ontario i el Quebec) i els Estats Units (Illinois, Indiana, Kentucky, Michigan, Ohio, Pennsilvània i Wisconsin).

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Walsh, 1862. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. 1862 14:367. «Enllaç».
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ DeWalt, R.E., C. Favret i D.W. Webb, 2005. Just how imperiled are aquatic insects? A case study of stoneflies (Plecoptera) in Illinois. Annals of the Entomological Society of America 98(6):941-950.
* ↑ Feeding Habits in Immature Stages of Isoperla nana (Walsh) (Insecta: Plecoptera: Perlodidae) in Jordan Creek (Vermilion County, Illinois) Arxivat 2011-12-16 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Biology in the Western Coalfields - Kentucky Arxivat 2010-11-19 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Stoneflies (Plecoptera) In Gray's Run In Northeastern Ohio (anglès)
* ↑ Pennsylvania Aquatic Insects Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Stoneflies of Pennsylvania (anglès)
* ↑ Stoneflies of Wisconsin (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ NatureServe (anglès)
* ↑ DeWalt, R.E. i S.A. Grubbs, 2011. Updates to the Stonefly Fauna of Illinois and Indiana. Illiesia, 7(3):31-50. «PDF».
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Stoneflies (anglès)
* ↑ Perlodidae Species Listing (anglès)
* ↑ Stoneflies of the United States (anglès)
# Cantó de Nuits-Saint-Georges

El cantó de Nuits-Saint-Georges és un cantó francès del departament de Costa d'Or, situat al districte de Beaune. Té 25 municipis i el cap és Nuits-Saint-Georges.

## Municipis

* Agencourt
* Arcenant
* Argilly
* Boncourt-le-Bois
* Chaux
* Comblanchien
* Corgoloin
* Flagey-Echézeaux
* Fussey
* Gerland
* Gilly-lès-Cîteaux
* Magny-lès-Villers
* Marey-lès-Fussey
* Meuilley
* Nuits-Saint-Georges
* Premeaux-Prissey
* Quincey
* Saint-Bernard
* Saint-Nicolas-lès-Cîteaux
* Villars-Fontaine
* Villebichot
* Villers-la-Faye
* Villy-le-Moutier
* Vosne-Romanée
* Vougeot

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | Jean Bouhey | SFIO |
| 1949-1955 | M. Barbier | Divers droite |
| 1955-1969 | Henri Écard | SFIO, després PSU |
| 1969-1992 | Bernard Barbier | RI, després UDF |
| 1992-2004 | Jean Clerc | Divers droite |
| 2004- | Pierre-Alexandre Privolt | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 10.596 | 11.321 | 11.854 | 12.773 | 13.790 | 14.382 | 15.400 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Habitatges al carrer Josep Maria de Molina, 8-18 (Sant Feliu de Llobregat)

Els Habitatges al carrer Josep Maria de Molina, 8-18 és una obra de Sant Feliu de Llobregat (Baix Llobregat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Petit conjunt d'habitatges entre migeres, construïts sobre l'antic camí ral que han estat modificats. Conserven alguns del materials i elements constructius originals i, fins i tot, algunes peces interiors. Són de tipologia molt similar, i presenten uniformitat en els ràfecs i les tortugades de recollida d'aigües. A la planta baixa, les obertures modificades, amaguen probablement, els elements originals.

## Referències

* ↑ «Habitatges al carrer Josep Maria de Molina, 8-18». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 25 gener 2019].
# Guéhébert

Guéhébert és un municipi francès situat al departament de la Manche i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 138 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Guéhébert era de 138 persones. Hi havia 48 famílies de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 24 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 77 habitatges, 46 eren l'habitatge principal de la família, 24 eren segones residències i 7 estaven desocupats. Tots els 76 habitatges eren cases. Dels 46 habitatges principals, 31 estaven ocupats pels seus propietaris i 15 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 3 tenien tres cambres, 14 en tenien quatre i 29 en tenien cinc o més. 43 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 24 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Guéhébert el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 12 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 8 |
| 12 | 30 a 34 | 8 |
| 16 | 25 a 29 | 4 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 20 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 86 persones, 61 eren actives i 25 eren inactives. De les 61 persones actives 53 estaven ocupades (27 homes i 26 dones) i 8 estaven aturades (5 homes i 3 dones). De les 25 persones inactives 6 estaven jubilades, 11 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa alimentària.
L'any 2000 a Guéhébert hi havia 10 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 402 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Guéhébert a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Guéhébert a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Hao Haidong

Hao Haidong (Qingdao, Xina, 25 d'agost de 1970), (en xinès: 郝海東) és un exfutbolista xinès, que jugava com a davanter, i és recordat com el millor davanter de la història de la Xina. És el màxim realitzador de la selecció de futbol de la Xina, amb 37 punts.

## Clubs

| Club | País | Any | Partits | Gols |
| Bayi FC | Xina | 1986 - 1999 | 48 | 19 |
| Dalian Shide | Xina | 1997 - 2005 | 130 | 78 |
| Sheffield United FC | Anglaterra | 2005 - 2007 | 0 | 0 |

## Palmarès

Dalian Shide
* Superlliga de la Xina: 1996-97, 1997-98, 1999-00, 2000-01, 2001-02
* Xinesa FA Cup: 2001
* Supercopa de la Xina: 1997, 2001, 2003

## Referències

* ↑ «本期人物：郝海东». sports.163.com. [Consulta: 24 juliol 2012].

## Enllaços externs

* Hao Haidong's personal website Arxivat 2017-05-16 a Wayback Machine.
* Dades estadístiques sobre Hao Haidong a soccerbase.com
* International stats at teamchina
* Player profile Arxivat 2011-06-13 a Wayback Machine. at sodasoccer.com
* Hao Haidong a National-Football-Teams.com (anglès)
# Hao nan hao nu

Hao nan hao nu (好男好女, "homes bons, dones bones"), comercialitzada internacionalment com Good Men, Good Women és una pel·lícula japonesa-taiwanesa del 1995 dirigida per Hou Hsiao-hsien, protagonitzada per Annie Yi, Lim Giong i Jack Kao. És l'última entrega de la trilogia que va començar amb Beiqing chengshi (1989) i va continuar amb Xi meng ren sheng (1993). Com les seves predecessores, tracta els problemes complicats de la història taiwanesa i la identitat nacional.

## Trama

La pel·lícula descriu la història real de Chiang Bi-yu (Annie Yi). A la dècada de 1940, ella i el seu marit recent casat, Chung Hao-tung (Lim Giong), es dirigeixen a la Xina continental per unir-se a la resistència antijaponesa. Durant la guerra, es veu obligada a donar el seu nadó en adopció. Després de la guerra tornen a Taiwan, ja que Chung ha de distribuir un diari comunista anomenat La Il·lustració. Tanmateix, a mesura que la Guerra de Corea s'aprofundeix, el govern Kuomintang de Chiang Kai-shek intensifica el Terror Blanc i Chung és executat.
La pel·lícula consta de tres històries entremesclades i, repartides per tota la pel·lícula, hi ha interludis d'una actriu (també interpretada per Yi) que es prepara per al paper de Chiang Bi-yu i també s'enfronta al passat del seu xicot difunt.

## Repartiment

* Annie Yi - Liang Ching / Chiang Bi-yu 蔣碧玉
* Lim Giong - Chung Hao-tung 鍾浩東
* Jack Kao - Ah Wel
* Hsi Hsiang - Ah Hsi
* Lan Bo-chow 藍博洲 - Hsiao Dao-ying
* Lu Li-chin - Mrs. Hslao
* Tsai Chen-nan - Ah Nan
* Vicky Wei - Germana de Liang Ching

## Awards

Good Men, Good Women va guanyar el Premi Golden Horse al millor director (1995), i es va mostrar al 48è Festival Internacional de Cinema de Canes.

## Referències

* ↑ Silbergeld, Jerome (2004). Hitchcock With a Chinese Face: Cinematic Doubles, Oedipal Triangles, and China's Moral Voice. Seattle and London: University of Washington Press.
* ↑ «Festival de Cannes: Good Men, Good Women». festival-cannes.com. Arxivat de l'original el 2012-03-08. [Consulta: 3 setembre 2009].

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube