OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rossinyol selvàtic de dors olivaci

El rossinyol selvàtic de dors olivaci (Stiphrornis pyrrholaemus; Syn:Stiphrornis erythrothorax pyrrholaemus) és un ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae). És endèmic del sud-oest de Gabon. Habita els estrats més baixos dels boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits, però evita les zones alterades per grans ungulats. Està amenaçat per la pèrdua d'hàbitat i la UICN considera el seu estat de conservació com a gairebé amenaçat.
Segons el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), aquest tàxon tindria la categoria d'espècie. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.1, gener 2022), el consideren una subespècie del rossinyol selvàtic (Stiphrornis erythrothorax).

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «rossinyol selvàtic de dors olivaci». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 19 gener 2021].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 701. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Olive-backed Forest-robin. Stiphrornis pyrrholaemus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 19 gener 2021].
* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2022. [Consulta: 16 gener 2022].
# Saint-Lubin-de-Cravant

Saint-Lubin-de-Cravant és un municipi francès, situat al departament de l'Eure i Loir i a la regió de Centre – Vall del Loira. L'any 2007 tenia 63 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Lubin-de-Cravant era de 63 persones. Hi havia 20 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 4 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 33 habitatges, 24 eren l'habitatge principal de la família i 9 eren segones residències. Tots els 33 habitatges eren cases. Dels 24 habitatges principals, 23 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 3 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 14 en tenien cinc o més. 21 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saint-Lubin-de-Cravant el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 42 persones, 29 eren actives i 13 eren inactives. De les 29 persones actives 28 estaven ocupades (15 homes i 13 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 13 persones inactives 5 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa alimentària.
L'any 2000 a Saint-Lubin-de-Cravant hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Lubin-de-Cravant a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Lubin-de-Cravant a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Saint-Loup (Marne)

Saint-Loup és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 69 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Loup era de 69 persones. Hi havia 28 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 8 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 33 habitatges, 29 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 3 estaven desocupats. Tots els 33 habitatges eren cases. Dels 29 habitatges principals, 22 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 4 tenien dues cambres, 3 en tenien tres, 1 en tenia quatre i 21 en tenien cinc o més. 20 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 15 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saint-Loup el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 47 persones, 36 eren actives i 11 eren inactives. De les 36 persones actives 35 estaven ocupades (22 homes i 13 dones) i 1 aturada (1 home). De les 11 persones inactives 4 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 2 d'empreses de serveis.
L'any 2000 a Saint-Loup hi havia 11 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Loup a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Loup a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Sant Ferran

«Sant Ferran» té aquests significats:
* Biografies:
** Sant Ferran III de Castella (Zamora, 1199 – Sevilla, 1252), rei de Castella (1217-52) i de Lleó (1230-52)
** Sant Ferran d'Aragó (segle xi), sant llegendari, suposat bisbe de Caiazzo (Campània, Itàlia)
* Toponímia:
** Castell de Sant Ferran, gran fortalesa sobre un turó proper a Figueres
** Sant Ferran de ses Roques, poble de Formentera
** Sant Ferran de Can Mas de Dalt, capella de Can Mas de Dalt, masia del poble de Bigues (Vallès Oriental)
** Església de Sant Ferran de ses Roques, parròquia de l'illa de Formentera
* Creu Llorejada de Sant Ferran, màxima condecoració militar espanyola al valor
# Sant Roc (Torallola)

Serradàs és una partida rural constituïda per camps de conreu de secà del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori del poble de Torallola.
Està situada al sud de Torallola, emmarcada entre el Camí vell de la Pobla de Segur a Salàs de Pallars, a ponent, i el barranc de Santa Cecília, a ponent del Toll de Pera i de la partida de Santa Cecília, al sud de Serradàs i al nord de lo Pla.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Sant Roc (Jaciment)

Sant Roc, es un jaciment arqueològic situat entre els municipis de Vilablareix i d'Aiguaviva a la comarca del Gironès.

## Descripció

Aquest jaciment es troba en els camps de conreu que envolten l'església de Sant Roc, en el veïnat de Vilablareix.
En els camps propers s'hi recolliren les dues peces següents: Un esclat cortical sobre quarsita, amb retoc pla i abrupte al lateral dret i un nucli llevallois.
La troballa fou realitzada el 1975 per E. Giménez (membre de l'Associació Arqueològica de Girona). Fou prospectat per Daniel Giner Irazno (CODEX) l'any 2005 amb motiu de Estudi d'Impacte Ambiental sobre el Patrimoni Històric-Cultural pel projecte "Línia de Red Eléctrica Española Riudarenes-Bescanó".

## Referències

* 1 2 3 Generalitat de Catalunya. «SANT ROC». [Consulta: 27 setembre 2022].

## Bibliografia

* "Les comarques Gironines: Del Paleolític als Visigots". Pere Cantón Playà. Diputació de Girona, Associació Arqueològica de Girona.2001.
* Inventari del Patrimoni Cultural Immoble Català. Direcció General d'Arxius, Biblioteques, Museus i Patrimoni de la Generalitat de Catalunya (accés: ##/##/2015).

## Vegeu també

* Prehistòria a Catalunya
# Sant Roc (Alonso Berruguete)

Sant Roc és una talla policromada obra de l'escultor manierista Alonso Berruguete datada entre 1526 i 1532. Actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu Frederic Marès.

## Descripció

La imatge representa Sant Roc recollint-se el vestit per ensenyar la nafra, el seu atribut més característic. Als peus hi ha representat el gos que li ofereix pa, sostenint-lo amb la boca, evocació de l'aliment que li va proporcionar quan va caure malalt a causa de la pesta. Per aquesta raó fou un dels sants més invocats contra aquesta malaltia.

## Anàlisi

En aquesta escultura, de gran qualitat, es manifesta el llenguatge artístic de Berruguete, tan personal i particular. La figura, de cànon allargat, gira sobre si mateixa eliminant qualsevol indici de frontalitat. L'anatomia és nerviosa, i el cos està carregat de tensions i moviment. Presenta un treball minuciós en el cap i les mans, parts sempre executades pel mestre tal com exigien els contractes de l'època. La policromia és de bona qualitat, i el mantell porta una orla amb decoracions vegetals sobre un fons blanc, solució utilitzada per l'artista en altres obres.
L'obra, que probablement va estar situada en una fornícula d'un retaule, s'ha relacionat amb les escultures del retaule major del monestir de San Benito de Valladolid, ara al Museo Nacional de Escultura de la mateixa ciutat, fet per l'artista i el seu taller entre el 1526 i el 1532, data al voltant de la qual segurament es va crear aquesta escultura.

## Referències

* 1 2 3 4 Guia. Museu Frederic Marès, 2011, pàg. 76-77. ISBN 978-84-9850-335-7
# Sant Roc (Alacant)

* Per a altres significats, vegeu «Ermita de Sant Roc (Alacant)».
Sant Roc és un barri d'Alacant, considerat el més típic de la ciutat. S'hi troba a la part més alta l'ermita de Sant Roc (del segle xvi) i l'església parroquial de Sant Roc, ambdós protegits com a béns immobles de rellevància local. Es considera Sant Roc com l'origen de la població urbana d'Alacant. Entre les entitats actives del nucli, destaca la confraria de San Roque.

## Referències

* ↑ «Presentación del libro sobre los orígenes de Alicante en San Roque» (en castellà). alacalle.com. [Consulta: 2 setembre 2012].
* ↑ Hernández, J. «La nueva cofradía de San Roque impulsará la figura del copatrón» (en castellà). Información, 14-07-2012. [Consulta: 2 setembre 2012].

## Enllaços externs

* Població per barris Arxivat 2007-03-19 a Wayback Machine. i llista de carrers Arxivat 2007-07-14 a Wayback Machine., en la pàgina de l'Ajuntament d'Alacant
# Saint-Maurice-des-Champs

Saint-Maurice-des-Champs és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 61 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008- | Céline Verjux | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 87 | 95 | 68 | 81 | 66 | 52 | 61 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Sant Venanci

Sant Venanci és el nom dels següents personatges:
* Venanci Fortunat, bisbe de Clarmont
* Venanci de Viviers, bisbe de Viviers (517-537)
# Sant Roc de Mata-solana

Sant Roc de Mata-solana és una església de Gavet de la Conca (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat al mig del poble, abandonat. Capella d'una sola nau, sense absis extern, amb campanar d'espadanya d'un sol ull i teulada a doble vessant. Porta quadrada, amb els angles arrodonits i rosetó a sobre.

## Referències

* ↑ «Sant Roc de Mata-solana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].
# Sazhinita-(La)

La sazhinita-(La) és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la dalyita. Rep el nom per la seva relació amb la sazhinita-(Ce).

## Característiques

La sazhinita-(La) és un silicat de fórmula química Na₃La[Si₆O₁₅]·2H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2004. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sazhinita-(La) pertany a «09.EA: Fil·losilicats, amb xarxes senzilles de tetraedres amb 4-, 5-, (6-), i 8-enllaços» juntament amb els següents minerals: cuprorivaïta, gil·lespita, effenbergerita, wesselsita, ekanita, fluorapofil·lita-(K), hidroxiapofil·lita-(K), fluorapofil·lita-(Na), magadiïta, dalyita, davanita, sazhinita-(Ce), okenita, nekoïta, cavansita, pentagonita, penkvilksita, tumchaïta, nabesita, ajoïta, zeravshanita, bussyita-(Ce) i plumbofil·lita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a les pedreres d'Aris, a la regió de Khomas (Namíbia). També ha estat descrita a dues pedreres canadenques: la pedrera Poudrette, dins el municipi regional de comtat de La Vallée-du-Richelieu, i la pedrera Demix-Varennes, al municipi regional de comtat de Lajemmerais, totes dues a Montérégie (Quebec). Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Sazhinite-(La)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 gener 2020].
# Santo Tomé del Puerto

Santo Tomé del Puerto és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 370 | 340 | 333 | 349 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Saint-Aubin-d'Aubigné

Saint-Aubin-d'Aubigné (en bretó Sant-Albin-Elvinieg, en gal·ló ptî' Saint Aubin ) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 2.959 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.391 | 1.544 | 1.680 | 2.133 | 2.170 | 2.440 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Pierre Esnault | PS |
# Sanvenero

Sanvenero va ser una marca italiana de motocicletes de velocitat. Creada per Emilio Sanvenero, un empresari de la construcció toscà i antic patrocinador de MBA, la marca tingué activitat entre 1980 i 1982.

## Història

El naixement de Sanvenero va tenir lloc a finals de 1980 amb l'objectiu de preparar dues motos de competició que s'havien d'activar la temporada següent, l'una a la categoria de 125cc amb un motor bicilíndric de 2T i l'altra a la categoria de 500cc amb un motor tetracilíndric, també de 2T, el motor del qual s'inspirava fortament, en l'arquitectura i en els components, en el de la Suzuki RG G 500 que va guanyar set Campionats del món de motociclisme entre 1976 i 1982.
El debut al campionat del món va tenir lloc la temporada de 1981, amb el francès Guy Bertin i el valencià Ricardo Tormo per a la categoria de 125cc i l'italià Carlo Perugini per a la de 500cc. Si la participació al mundial de 125cc va ser, a grans trets, satisfactòria (Bertin va guanyar a Monza i Tormo a Anderstorp), la motocicleta de major cilindrada mostrava límits evidents de posta a punt, cosa que impedí al pilot obtenir cap punt al campionat.
El 1982, el departament de curses de l'MBA va tancar i Emilio Sanvenero va convèncer tot el personal de la fàbrica de Sant'Angelo in Vado perquè es traslladés al departament de curses de Sanvenero a Montelabbate, prop de Pesaro (l'empresa constructora de Sanvenero tenia la seu a Follonica, a la Toscana), amb plans ambiciosos.
Per a la temporada de 1982, els pilots de la 125 van ser Pier Paolo Bianchi, Ricardo Tormo i Hugo Vignetti, mentre que la 500 es va confiar al suís Michel Frutschi i a Bertin. També aquella temporada l'empresa toscana va aconseguir guanyar dues curses, el GP de Bèlgica de 125cc amb Tormo i el GP de França de 500cc, al circuit de Nogaro (cal dir que aquella cursa va ser boicotejada per la majoria dels pilots per la perillositat de la pista).
Els plans de Sanvenero van resultar possiblement massa ambiciosos i, al final de la temporada, el departament de curses de la marca va tancar. Pier Paolo Bianchi va aconseguir obtenir-ne algunes motos de 125cc, amb les quals va competir la temporada de 1983 i va aconseguir posicions notables.

## Referències

* ↑ «Sanvenero» (en castellà). ottw.es. [Consulta: 25 novembre 2023].
* ↑ «Sanvenero Motorcycles» (en anglès). cybermotorcycle.com. [Consulta: 25 novembre 2023].
* ↑ Aynsley, Phil. «Sanvenero 125 and 500cc GP Racers from the 1980s» (en anglès). mcnews.com, 16-11-2018. [Consulta: 30 març 2019].
* ↑ «Roberts rodó solo» (en castellà). Hemeroteca. Mundo Deportivo, 11-05-1981. [Consulta: 30 març 2019].
* ↑ «Lucchinelli, campeón de 500» (en castellà). Hemeroteca. Mundo Deportivo, 17-08-1981. [Consulta: 21 març 2019].
* ↑ «GP de Francia: "Boicot" de los grandes» (en castellà). Hemeroteca. Mundo Deportivo, 08-05-1982. [Consulta: 15 març 2019].
# Sattva

Sattva (Devanāgarī: सत्त्व) és un terme sànscrit que significa en particular: existència, la realitat, la naturalesa, principi vital, la intel·ligència, la consciència, la veritat.
En la filosofia de samkhya, sattva (blanc) és una de les tres qualitats (guna) de la naturalesa, l'essència sagrada de la puresa i la veritat, la brillantor, l'element de lleugeresa de la transparència.

## Referències

* ↑ The Sanskrit Heritage Dictionary de Gérard Huet
* ↑ La notion de saṃskāra dans l'Inde brahmanique et bouddhique, Volume 2. Lakshmi Kapani. Éd. Collège de France, 1993, page 416. ISBN 9782868030597
# Scheuchzeria

Scheuchzeria palustris és una espècie de plantes amb flors. És l'única espècie dins el gènere Scheuchzeria, i aquest és l'únic gènere dins la família Scheuchzeriaceae. En el sistema APG II es troba dins l'ordre Alismatales.

## Descripció

És una herbpacia perenne i planta nativa de les zones de clima temperat fred de l'Hemisferi Nord on creix en la molsa Sphagnum de les torberes. Fa 10–40 cm d'alt, les fulles són linears i poden fer 20 cm de llargada. les puntes de les fulles tnen un porus.
Té un rizoma reptant.
Les flors són groc-verdoses de 4–6 mm de diàmetre. Floreix des del juny fins a l'agost
Hi ha dues subespècies:
* Scheuchzeria palustris subsp. palustris. Nord i est d'Europa, nord d'Àsia.
* Scheuchzeria palustris subsp. americana (Fernald) Hultén. nord d'Amèrica del Nord.

## Etimologia

El gènere rep el nom de Johann Jakob Scheuchzer i el seu germà, Johann Kaspar Scheuchzer. The species name is from the Latin for a swamp.
* Planta florida
* Tija amb les llavors, a l'esquerra i la tija a l'hivern, a la dreta
* 1796 il·lustració

## Referències

* ↑ L. Watson and M. J. Dallwitz (1992 onwards). The families of flowering plants: Scheuchzeriaceae Arxivat 2021-04-22 a Wayback Machine.
* ↑ Rose, Francis. The Wild Flower Key. Frederick Warne & Co, 2006, p. 486–487. ISBN 978-0-7232-5175-0.
* ↑ Flora of NW Europe: Scheuchzeria palustris
* 1 2 Flora of North America: Scheuchzeria palustris
* 1 2 Jepson Flora Project: Scheuchzeria palustris
* ↑ USDA Plants Profile: Scheuchzeria palustris
* ↑ Helmut Genaust (1983): Etymologisches Wörterbuch der botanischen Pflanzennamen, 2. Auflage. Birkhäuser Verlag - ISBN 3-7643-1399-4
# Scheveningen

Scheveningen és el nom d'un barri i una platja a La Haia, (Països Baixos). Ha sigut immortalitzada en un quadre de Van Gogh. És un lloc turístic. El seu nucli urbà allotja el centre de detenció del Tribunal Penal Internacional. En escacs dona nom a una variant de la defensa siciliana i a un sistema de competició.

## Història

La primera referència a 'Sceveninghe' es remunta al 1280. Els seus primers habitants degueren ser anglosaxons. Altres historiadors pensen que d'origen escandinau. La pesca era la seva principal font d'alimentació i ingressos.
El camí cap a la veïna La Haia es construí el 1663 (nom actual: Scheveningseweg).
El 1470 una tempesta destruí l'església i la meitat de les cases. El poble fou colpejat per tempestes el 1570, 1775, 1825, 1860, 1881 i 1894. Després d'aquesta última tempesta. els habitants decidiren construir un port. Fins aleshores, els vaixells pesquers. Al voltant del 1870 hi havia més de 150 d'aquests vaixells en ús. El port s'acabà el 1904.
El 1818 un home anomenat Jacob Pronk construí un edifici de fusta en una duna propera al mar. Aquest fou l'inici de Scheveningen com lloc turístic. Des d'aleshores, ha atret nombrosos turistes de tot Europa, especialment d'Alemanya.
L'hotel/restaurant Kurhaus fou inaugurat el 1886.

## Activitats i atraccions

Entre les activitats anuals destaquen:
* El bany hivernal, el primer de gener.
* El dia de la bandera, a la primavera. En el que se subhasten els primers arengs de l'any.
* Focs artificials a l'estiu
Una visita a Scheveningen pot incloure:
* El Museu del Mar
* El 'Moll'
* El 'Beeldenmuseum' (escultures)

## Curiositats

El nom Scheveningen s'utilitzà com contrasenya durant la Segona Guerra Mundial per poder identificar els espies alemanys, a causa de la seva difícil pronunciació.
En escacs, la Scheveningen és una variant de l'obertura anomenada defensa siciliana, que es jugà per primera vegada en un torneig a Scheveningen. També en escacs, el Sistema Scheveningen és un mètode per organitzar un matx entre dos equips, quan cada jugador d'un equip juga contra cadascun dels jugadors de l'equip rival. El sistema fou emprat per primer cop a Scheveningen el 1923, amb la idea que un equip de deu jugadors neerlandesos pogués enfrontar-se a deu mestres estrangers, amb la intenció de donar als jugadors de l'equip experiència contra una forta oposició (Hooper & Whyld 1992).

## Vegeu també

* Vela llatina
* Vehicle a vela

## Bibliografia

* Hooper, David; Whyld, Kenneth. The Oxford Companion to Chess. 2a edició. Oxford University Press, 1992. ISBN 0-19-866164-9.

## Enllaços externs

* North American Landsailing Association