OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Balbino Giner Gabarda

Balbino Giner Gabarda, (París, 20 de novembre de 1935 - Perpinyà, Rosselló, 10 de maig de 2012) va ser un pintor francès, fill del també pintor valencià Balbí Giner i Garcia.

## Biografia

Fill del pintor valencià Balbino Giner Garcia (1910-1976) i pare del compositor Bruno Giner (nascut a Perpinyà el 1960), va néixer a París el 1935. Després de la Guerra Civil espanyola, les seves conviccions republicanes van obligar el seu pare a l'exili permanent. A Brussel·les, el 1938, després d'una mesura d'evacuació dels nens espanyols, la família es va separar i va tornar a València amb la seva mare. No va ser fins a l'octubre de 1939 que tota la família es va retrobar en territori francès, al cor dels Pirineus Orientals. A partir d'aquest moment, Balbino Giner passa part de la seva infància i tota la seva adolescència a Amélie-les-Bains i després a Perpinyà. Uns anys més tard, entre 1955 i 1957, va estudiar Belles Arts a Montpeller, després de 1957 a 1961 a l'École nationale supérieure des beaux-arts de París, on es va graduar el 1961.
El 1956 va fer la seva primera exposició personal a Perpinyà amb el pseudònim de Gino Giner i la seva pintura va començar a navegar per galeries internacionals. Els esdeveniments del maig de 1968 tenen sobre ell una gran influència. Ràpidament, s'integra en els moviments de l'avantguarda pictòrica dels anys 70. El seu radicalisme radical el va portar a cremar tota la seva producció pictòrica anterior i, juntament amb el seu posicionament artístic sense compromisos, va ensenyar pintura a l'Escola Superior de les Belles Arts de Tolosa de Llenguadoc de 1967 a 1997, l'any de la seva jubilació. Des de l'any 1970 no va tornar a fer cap exposició en solitari, sinó que sempre les feia col·lectives. No obstant això, als anys vuitanta, havia tornat a pintar desenvolupant un llenguatge pictòric carregat de color i molt personal. El desembre de 2011 va ser convidat a participar en la Biennal internacional de Florència.
Entre 1997-1999, va passar dos anys a Amèrica Llatina, principalment a Santiago de Xile, abans de tornar a França per establir-se permanentment a la regió de la seva infància. Es va establir a Cotlliure l'any 1999, després d'haver viscut a Perpinyà, on la seva família s'havia instal·lat l'any 1939. El 2005, la ciutat de Perpinyà li va dedicar al Saló Maillol del Palau dels Congressos, una retrospectiva que va ser un reconeixement a la seva persona i al seu art. A Cotlliure va continuar el seu camí d'artista independent i original, fins a la seva mort el 2012.

## Referències

* 1 2 3 «Mor el pintor Balbino Giner». Vilaweb, 11-05-2012 [Consulta: 31 març 2018].
* 1 2 3 4 5 «Le peintre Balbino Giner n'est plus». L'Independant, 10-05-2012 [Consulta: 31 març 2018].
* ↑ Pujol, Jean-Marc «Disparition de Balbino Giner». Communiqué de presse Mairie de Perpignan, 10-05-2012 [Consulta: 31 març 2018].
# Bateria de liti-aire

La bateria de liti-aire (amb acrònim Li-aire) és una cèl·lula electroquímica metall-aire o química de bateries que utilitza l'oxidació de liti a l'ànode i la reducció d'oxigen al càtode per induir un flux de corrent.
L'aparellament del liti i l'oxigen ambiental pot conduir teòricament a cèl·lules electroquímiques amb l'energia específica més alta possible. De fet, l'energia específica teòrica d'una bateria de Li-aire no aquosa, en estat carregat amb producte Li₂O₂ i excloent la massa d'oxigen, és ~ 40,1 MJ/kg = 11,14 kWh/kg de liti. Això és comparable a l'energia específica teòrica de la gasolina, ~ 46,8 MJ/kg. A la pràctica, s'han demostrat bateries de Li-aire amb una energia específica de ~ 6,12 MJ/kg = 1,7 kWh/kg de liti a nivell cel·lular. Això és unes 5 vegades més gran que la d'una bateria comercial d'ions de liti i és suficient per fer funcionar una bateria de 2.000 kg de vehicle elèctric per ~500 Km amb una sola càrrega utilitzant 60 kg de liti (és a dir, 20,4 kWh/100 km). Tanmateix, la potència pràctica i el cicle de vida de les bateries de Li-aire necessiten millores significatives abans que puguin trobar un nínxol de mercat.
Es necessiten avenços significatius en electròlits per desenvolupar una implementació comercial. S'estan considerant quatre enfocaments: apròtic, aquós, en estat sòlid i mixt aquós-apròtic.
Un dels principals motors del mercat de les bateries és el sector de l'automoció. La densitat d'energia de la gasolina és d'aproximadament 13 kW·h/kg, que correspon a 1,7 kW·h/kg d'energia subministrada a les rodes després de les pèrdues. Teòricament, el liti-aire pot aconseguir 12 kW·h/kg (43,2 MJ/kg) exclosa la massa d'oxigen. Tenint en compte el pes de la bateria completa (carcassa, canals d'aire, substrat de liti), mentre que el liti sol és molt lleuger, la densitat d'energia és considerablement menor.

## Operació

En general, els ions de liti es mouen entre l'ànode i el càtode a través de l'electròlit. Sota la descàrrega, els electrons segueixen el circuit extern per fer treball elèctric i els ions de liti migren al càtode. Durant la càrrega de les plaques de metall de liti a l'ànode, alliberant O 2 al càtode. S'han considerat tant bateries de Li-O2 no aquoses (amb Li₂O₂ o LiO₂ com a productes de descàrrega) com aquoses (LiOH com a producte de descàrrega). La bateria aquosa requereix una capa protectora a l'elèctrode negatiu per evitar que el metall Li reaccioni amb l'aigua.

## Referències

* ↑ «Lithium-Air Battery - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). https://www.sciencedirect.com.+[Consulta: 26 març 2023].
* ↑ «Lithium air batteries» (en anglès). https://energy.mit.edu.+[Consulta: 26 març 2023].
* ↑ «A new lithium-air battery design promises unprecedented energy density» (en anglès). https://www.techspot.com.+[Consulta: 26 març 2023].
* ↑ Hanley, Steve. «Researchers Report Progress On A Solid-State Lithium-Air Battery With High Energy Density» (en anglès). https://cleantechnica.com,+06-02-2023.+[Consulta: 26 març 2023].
* ↑ McCloskey, Burke et al. 2015
* ↑ Balaish, Kraytsberg, et al. 2014
* ↑ Imanishi and Yamamoto 2014
# Aulus Semproni Atratí (tribú)

Aulus Semproni Atratí (llatí: Aulus Sempronius Atratinus) va ser un magistrat romà del segle v aC. Formava part de la família dels Atratí, una branca de la gens Semprònia.
Era fill de Luci Semproni Atratí, cònsol l'any 444 aC. Va ser elet tribú amb potestat consular tres vegades, els anys 425 aC, 420 aC i 416 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 407.
# Barbus prionacanthus

Barbus prionacanthus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Gabon.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bandera de Santa Perpètua de Mogoda

La bandera oficial de Santa Perpètua de Mogoda té la següent descripció:
    Bandera apaïsada de proporcions dos d'alt per tres de llarg, blanca, amb una palma vermella centrada, posada en pal, i enfilant una corona de llorer verda; la bordura vermella d'un gruix 1/9 de l'alt del drap que, en conjunt resulta de la conversió de l'escut en bandera.

## Història

Va ser publicat en el DOGC el 29 d'octubre de 1990.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Vallès Occidental

## Referències

* ↑ «ANUNCI relatiu a l'aprovació de la bandera municipal de Santa Perpètua de Mogoda.» (pdf). DOGC num. 1360, 15-10-1990. [Consulta: 25 juny 2010].
# Bank barrow

Un bank barrow, de vegades conegut amb els noms també anglesos de barrow-bank, ridge barrow, ridge mound o long mound, és un tipus de túmul present a les illes britàniques, especialment a Anglaterra i al sud d'Escòcia. En català es podria traduir per túmul en terraplè o en feixa.
Va ser identificat per primera vegada per O.G.S. Crawford el 1938.

## Descripció

Al Regne Unit, prenen la forma d'un monticle llarg, sinuós i de costats paral·lels, aproximadament uniforme en alçada i amplada al llarg de la seva longitud, i normalment flanquejat per séquies a banda i banda. Tenen més de 150 m de llarg i normalment la seva relació de longitud/amplada es de 6:1. Poden ser el resultat d'una única fase de construcció, o ser el resultat de l'addició d'una o més prolongacions lineals al marge d'un túmul preexistent.
Tot i que s'hi han trobat enterraments dins, no s'hi han identificat cambres funeràries com a tals als bank barrow.

## Cronologia

Aquests monuments antics són del Neolític mitjà.
Actualment, aquests túmuls estan datats en funció de les relacions estratigràfiques amb altres monuments, els artefactes que s'hi han trobat i les datacions de radiocarboni fetes en els ossos apareguts al túmul i a les séquies de flanqueig. Només dos jaciments han estat datats adequadament: el de Maiden Castle, a Dorset, i el de North Stoke, d'Oxfordshire. Tots dos han aportat datacions per radiocarboni del 2700 aC per a la cornamenta i els ossos presents als farcits de la rasa inferior.
No hi ha informació suficient per dir quant de temps van romandre en ús. No hi ha evidència del desenvolupament cronològic d'aquesta classe de monuments.

## Exemples

Hi ha menys de 10 bank barrow al Regne Unit. Alguns exemples són:
* Maiden Castle, Broadmayne i Martin's Down a Dorset.
* Long Low a prop de Wetton a Staffordshire.
* North Stoke, a Oxfordshire

## Referències

* ↑ Darvill, 2003, p. 36.
* ↑ «Bank Barrow» (en anglès). English Heritage. Arxivat de l'original el 2010-05-26. [Consulta: 8 abril 2023].
* ↑ «Definició» (en anglès). English Heritage. Arxivat de l'original el 2007-03-14. [Consulta: 8 abril 2023].
* 1 2 «Datació» (en anglès). English Heritage. Arxivat de l'original el 2007-03-14. [Consulta: 8 abril 2023].

## Bibliografia

* Ashbee, Paul. The Earthen Long Barrow in Britain: An Introduction to the Study of the Funerary Practice and Culture of the Neolithic People of the Third Millennium B.C (en anglès). Geo Books, 1984. ISBN 0-8609-4170-1.
* Darvill, Timothy. The concise Oxford dictionary of archaeology (en anglès). Nova York: Oxford University Press, 2003, p. 528. ISBN 0-19-280005-1.
* Sharples, Niall M. English Heritage Book of Maiden Castle (en anglès). B. T. Batsford Ltd., 1991. ISBN 0-7134-6083-0.
# Baloise Ladies Tour

La BeNe Ladies Tour és una cursa ciclista femenina per etapes que es disputa anualment per les carreteres dels Països Baixos i Bèlgica. Creada el 2014, forma part del calendari de l'UCI.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 2014 | Emma Johansson | Jolien D'Hoore | Shara Gillow |
| 2015 | Jolien D'Hoore | Floortje Mackaij | Elena Cecchini |
| 2016 | Jolien D'Hoore | Floortje Mackaij | Élise Delzenne |
| 2017 | Marianne Vos | Alice Barnes | Annette Edmondson |
| 2018 | Marianne Vos | Lisa Klein | Katie Archibald |
| 2019 | Lisa Klein | Amy Pieters | Marlen Reusser |
| 2020 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2021 | Lisa Klein | Mieke Kröger | Anna Henderson |
| 2022 | Ellen van Dijk | Lorena Wiebes | Audrey Cordon-Ragot |
| 2023 | Lucinda Brand | Emma Norsgaard | Anna Henderson |
| 2024 | Lorena Wiebes | Pfeiffer Georgi | Thalita de Jong |

## Enllaços externs

* Web oficial
* Palmarès a siteducyclisme.net
* Palmarès a cyclebase.nl
# Balog nad Ipľom

Balog nad Ipľom és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1232.
# Bazeilles-sur-Othain

Bazeilles-sur-Othain és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 96 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bazeilles-sur-Othain era de 96 persones. Hi havia 36 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 16 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 55 habitatges, 39 eren l'habitatge principal de la família, 13 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 55 habitatges eren cases. Dels 39 habitatges principals, 34 estaven ocupats pels seus propietaris i 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 4 tenien tres cambres, 8 en tenien quatre i 27 en tenien cinc o més. 30 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bazeilles-sur-Othain el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 8 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 60 persones, 37 eren actives i 23 eren inactives. De les 37 persones actives 34 estaven ocupades (20 homes i 14 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 23 persones inactives 9 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Bazeilles-sur-Othain hi havia 4 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 372 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bazeilles-sur-Othain a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bazeilles-sur-Othain a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Banka-Pahari

Banka-Pahari fou un estat tributari protegit de l'Índia al Bundelkhand, del grup de jagirs de Hasht-Bhaiya (feus dels vuits germans), format per un únic poble amb una superfície de 6 km² i una població el 1881 de 1.049 habitants i el 1901 de 1.056 habitants. El poble de Pahari (o Pahari Kalan) està situat a 25° 22′ N, 80° 14′ E﻿ / ﻿25.367°N,80.233°E﻿ / 25.367; 80.233 i era l'únic important del principat.
La primera part del seu nom deriva d'una paraula indicativa de la manera de portar cobert el cap, però la paraula banka s'utilitza també generalment en el sentit de "valent", adjectiu que portava el fundador de l'estat, i va esdevenir el títol familiar. Aquest fundador fou Diwan Umed Singh, un rajput bundela fill de Diwan Rai Singh de Baragaon, prop de Jhansi, descendent de Bir Singh Deo d'Orchha; Rai Singh va repartir el seu domini entre vuit fills que van rebre cadascun un jagir, destacant els de Dhurwai, Bijna i Tori. El fill petit Diwan Umed Sing va rebre Pahari i quatre pobles més; dels cinc pobles inicials, quatre es van perdre durant la invasió maratha del Bundelkhand. El territori fou confirmat a Diwan Banka Ishwari Singh pels britànics mitjançant sanad de 1823. La successió fou en tots els casos de pare a fill. El diwan era Banka Piyareju Bahadur va rebre el dret d'adoptar.

## Llista de governants

* Diwan Umed Sing
* Diwan Banka Durg Singh
* Diwan Banka Chhtar Singh
* Diwan Banka Ishwari Singh ?-1850
* Diwan Banka Vijay Bahadur Singh 1850-1871
* Diwan Banka Piyareju Singh 1871-1890
* Diwan Banka Mihrban Singh 1890-1938
* Diwan Banka Jagatpal Singh 1938-1949

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
* Genealogia per H. Soszynski Arxivat 2009-06-05 a Wayback Machine.
* Princley States of India
# Barranc de Casa Aparici

El Barranc de Casa Aparici, o del Mas d'Aparici, és un barranc de l'antic terme de Sapeira, actualment inclòs en el terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà. És afluent de la Noguera Ribagorçana.
Es forma al costat de ponent de lo Tossalet d'Espills, a 1.020 metres d'altitud i davalla capa ponent, fent fortes ziga-zagues, fins a abocar-se en la Noguera Ribagorçana al nord del Mas d'Arturo.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Beecher

«Beecher» té aquests significats:
* Beecher (Illinois), població dels Estats Units a l'estat d'Illinois.
* Beecher City, població dels Estats Units a l'estat d'Illinois.
* Harriet Beecher Stowe (Litchfield, Connecticut, 1811 – Hartford, Connecticut, 1896), abolicionista i escriptora estatunidenca.
# Basohli

Basohli és una comarca de Caixmir sota administració índia, a la vora del riu Ravi. La capital és Basohli a 32° 33′ N, 75° 28′ E﻿ / ﻿32.550°N,75.467°E﻿ / 32.550; 75.467 on hi ha un palau del maharaja de Caixmir i abans dels rages locals, i una fortalesa medieval.
Basohli fou un estat independent sota un raja local. Segons la tradició fou fundat vers el 750 per Bhog Pal, fill del raja de Kullu. Aal segle xi un fill del raja Trailoka Pal (1028-1041) de nom Tokh Pal, va rebre en herència el jagir d'Hatetar mentre el seu germà gran Tunga Pal heretava Basohli; Tokha es va revoltar contra el seu germà però fou derrotat mercès a l'ajut que aquest va rebre del nawab de Lahore; finalment es va fer la pau i un terç de l'estat li fou assignat i va fundar l'estat de Bhadu vers 1045/1050. Tunga Pal va conservar la resta i fou succeït pel seu fill Kalas Pal. El 1725 va pujar al tron Medini Pal que era jove (nascut vers 1717 però segurament una mica abans) i el 1737 amb uns 18 (potser 20 o 25) anys va envair Chamba i va derrotar el raja d'aquest estat, annexionant les parganes de Jundh i Balai, però va morir molt jove el 1736. El seu fill, Ajit Pal, que havia de ser molt jove, va annexionar l'estat de Bhadu, amb ajut del raja de Jammu, probablement vers el 1755; va morir el 1757 i el va succeir el seu fill Amrit Pal que devia tenir uns 10 anys (es va casar el 1759, quan tindria 12 anys) que va construir el palau reial de Basohli i va morir el 1776 a Benarés i el va succeir el seu fill Vijay Pal que va perdre l'estat el 1782 davant Raj Singh de Chamba, sent restaurat finalment contra el pagament d'un lakh de rúpies. El seu fill Mahendra Pal va embellir el palau de Basohli al que va afegir el Rang Mahal i el Shish Mahal; va morir el 1813 a Amritsar i el va succeir el seu fill Bhupendra Pal de 7 anys; el 1826 l'estat va passar a ser vassall i tributari del maharajah Ranjit Singh de Jammu. El jove príncep va morir a Amritsar el 1834 deixant un fill pòstum (nascut el 17 de desembre de 1834) que el va succeir, de nom Kalyan Pal (1834-1846); dos anys després (1836) l'estat fou convertit en jagir per Hira Singh de Jammu; el març de 1846 l'estat fou transferit al maharaja Ghulab Singh de Jammu i es va concedir una pensió als antics rages de 3000 rúpies.

## Llista de governants

* Bhupat Pal 1598-1635
* Sangram Pal (fill) 1635-1673
* Hindal Pal (germà) 1673-1678
* Kirpal Pal (fill) 1678-1693
* Dhiraj Pal (fill?) 1693-1725
* Medini Pal (fill) 1725-1736
* Ajit Pal (fill) 1736-1757
* Amrit Pal (fill) 1757-1776
* Vijay Pal (fill) 1776-1806
* Mahendra Pal (fill) 1806-1813
* Bhupendra Pal (fill) 1813-1834
* Kalyan Pal (fill) 1834-1846
* A Jammu 1846 (tributari 1826, jagir 1836)

## Vegeu també

* Kashtwar.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Bikku Bitti

Bikku Bitti (àrab: قمة بتة, qimat Bitta), també conegut com a Bette Peak, és la muntanya més alta de Líbia amb 2.267 metres. Es troba a l'esperó Dohone de les muntanyes Tibesti, al sud de Líbia, prop de la frontera txadiana.
El Bikku Bitti es troba en una de les parts menys conegudes i més inaccessibles del desert del Sàhara. El desembre de 2005 va ser escalada per Ginge Fullen i els seus guies txadians, que s'hi van apropar des del costat txadià. Tot i que no van ser els primers en coronar el cim, perquè segons Fullen «hi havia un cert nombre de cairns al cim que podíem veure clarament», sí va ser la primera ascensió documentada.

## Referències

* ↑ "Bikku-bitti" on Peakery Arxivat 2012-03-31 a Wayback Machine. Retrieved 28 September 2011
* ↑ "Pic Bette, Libya" on Peakbagger Arxivat 2011-08-07 a Wayback Machine. Retrieved 28 September 2011
* 1 2 First climb details on summitpost.org Arxivat 2013-05-25 a Wayback Machine. Retrieved 28 September 2011
# Bikovka

Bikovka (en rus: Быковка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 42 habitants. Pertany al districte municipal de Saràtov.

## Referències

* ↑ «О преобразовании Соколовского, Михайловского, Краснооктябрьского, Вольновского, Дубковского, Расковского, Усть-Курдюмского, Александровского муниципальных образований Саратовского муниципального района Саратовской области, муниципального образования "Город Саратов" и внесении изменений в некоторые законодательные акты Саратовской области от 25 ноября 2021 - docs.cntd.ru». Arxivat de l'original el 2021-12-27.
* ↑ «Карта села Александровки в Саратовской области с улицами и номерами домов». mapdata.ru. Arxivat de l'original el 2020-10-17. [Consulta: 30 març 2020].
# Batueta

Batueta és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamilia Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
Fou descrit per primera vegada per G. H. Locket l'any 1982.
El podem trobar a l'est i sud-est d'Àsia.

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 20.0:
* Batueta baculum Tanasevitch, 2014 – Laos, Tailandia, Malàisia (Mainland, Borneo), Indonèsia (Sumatra)
* Batueta cuspidata Zhao & Li, 2014 – Xina
* Batueta similis Wunderlich & Song, 1995 – Xina
* Batueta voluta Locket, 1982 (E. tipus) – Laos, Vietnam, Tailandia, Malàisia, Singapur

## Referències

* ↑ Locket, G. H. «Some linyphiid spiders from western Malaysia.». Bulletin of the British Arachnological Society, vol. 5, 1982, pàg. 361–384.
* ↑ The world spider catalog, Linyphiidae
* ↑ «Gen. Batueta Locket, 1982». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.

## Enllaços externs

* a ION
# Benifairó

* No s'ha de confondre amb Benifaió.
«Benifairó» té aquests significats:
* Benifairó de la Valldigna, municipi de la Safor
* Benifairó de les Valls, municipi del Camp de Morvedre