OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Península de Huon

La península de Huon es troba a l'extrem oriental de la gran illa de Nova Guinea. Pertany, administrativament, a la província de Morobede, Papua Nova Guinea. Deu el seu nom a l'explorador francès Jean-Michel Huon de Kermadec. Ha estat classificada pel Fons Mundial per la Natura com una ecoregió. La península està dominada per les escarpades muntanyes Saruwaged, Finisterre i Cromwell. La ciutat més gran més propera és la capital provincial de Morobe, Lae, al sud, mentre que els assentaments de la costa nord inclouen l'antiga ciutat alemanya de Finschhafen, la capital del districte de Wasu, Malalamai i Saidor, amb l'aeroport de Saidor de la Segona Guerra Mundial. Es troba envoltada al nord pel mar de Bismarck, el Mar de Salomó per l'est, el golf de Huon pel sud i el riu Markhan per l'oest. La serralada Saruwaged s'eleva per sobre dels 4000 metres d'altitud. La zona va ser el lloc de la campanya de la península de Huon durant la Segona Guerra Mundial, el 1943-44, quan les tropes japoneses que es retiraven de Lae van lluitar per les muntanyes del Finisterre fins a Madang, a la costa nord. A l'àrea propera a Bobongara s'han trobat eines de pedra d'uns 40.000 anys d'antiguitat. Aquestes troballes es consideren les proves de presència humana més antigues que es té coneixement a Oceania.

## Referències

* ↑ «Southeastern Asia: Eastern Papua New Guinea | Ecoregions | WWF» (en anglès). [Consulta: 23 agost 2021].
* ↑ «Huon Peninsula | peninsula, Papua New Guinea» (en anglès). [Consulta: 23 agost 2021].
* ↑ Groube, Les; Chappell, John; Muke, John; Price, David «A 40,000 year-old human occupation site at Huon Peninsula, Papua New Guinea» (en anglès). Nature, 324, 6096, 01-12-1986, pàg. 453–455. DOI: 10.1038/324453a0. ISSN: 1476-4687.
# Línia evolutiva de Whismur

Aquesta línia evolutiva de Pokémon inclou Whismur, Loudred i Exploud.

## Whismur

Whismur és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus normal i evoluciona a Loudred.

## Loudred

Loudred és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus normal. Evoluciona de Whismur i evoluciona a Exploud.

## Exploud

Exploud és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus normal i evoluciona de Loudred.

## Referències

* 1 2 3 «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial de Pokémon
* Whismur a Bulbapedia (anglès)
* Loudred a Bulbapedia (anglès)
* Exploud a Bulbapedia (anglès)
Espècies de Pokémon :
# Alí ibn Massud

Abu-l-Hàssan Alí ibn Massud Bahà-ad-Dawla, més conegut senzillament com a Alí ibn Massud fou sultà gaznèvida, fill del sultà Massud (I) ibn Mahmud (1030-1040).
Segons els historiador Ibn Baba Kashani Mawdud ben Masud va morir el desembre de 1049 i el va succeir el seu fill Masud II ben Mawdud, proclamat immediatament. Al cap de dues o tres setmanes ja es va veure que un menor era incompetent, i el visir Abd al-Razzak ibn Ahmad ibn Hasan Mayamandi el va deposar i va cridar al tron al seu oncle Ali ben Masud (desembre del 1049 o gener del 1050) que era germà del seu pare. Tampoc aquest sultà va satisfer el visir que igualment el va acusar de incompetencia. Llavors Abd al-Razzak va ordenar l'alliberament de l'oncle del sultà, Abd al-Rashid ben Mahmud que estava empresonat a la fortalesa de Mandesh, a l'est de Ghor on l'havia tancat Mawdud ben Masud (1041-1049), i el dia 24 de gener de 1050 va declarar deposat a Ali i va proclamar al recent alliberat Abd-al Rashid. El regnat d'Ali no va passar del mes, i la seva sort posterior és desconeguda.

## Bibliografia

* C. E. Bosworth, The Later Ghaznavids
* Article a Encyclopaedia Iranica
# Ana Rucner

Ana Rucner (Zagreb, Croàcia, 12 de febrer de 1983) és una violoncel·lista croata. És coneguda per ser nomenada representant de Bòsnia i Hercegovina a l'Eurovisió 2016.

## Biografia

Els primers anys va rebre educació musical a l'Escola de música Bašić Elly, amb el professor Dobrila Berkovic. Deu anys després la van acceptar a l'Acadèmia de música de la Universitat de Zagreb, on va estudiar amb Zeljko Svaglic i es va graduar com a violoncel·lista professional el 2005.
És una artista clàssica innovadora amb nombrosos reconeixements. És una de les artistes més reeixides del seu país, gràcies a uns espectacles molt ben rebuts a molts indrets del món. El seu estil és únic, cosa que li ha donat molt d'èxit. Barreja elements de la música clàssica i la moderna i toca el violoncel electrònic.
Ha treballat amb grans artistes i amb formacions com la Filharmònica de Maribor, Peter Soave i David Muller de Il Divo.

## Premis i reconeixements

* Premi Baldo Cupic, millor pel·lícula de turisme, Zagreb 2010
* Best Music Award en el Golden Interstas, Croàcia 2011
* Gala Global festival declarada ambaixadora del turisme en Beijing 2011
* Premi Prestigious de Das GoldeneStadttor, Berlín 2012
* Oscar regional de la popularitat, Bòsnia i Herzagovina 2015

## Referències

* ↑ «Dalal & Deen feat. Ana Rucner and Jala Ljubav je». eurovision-spain.com. [Consulta: 9 gener 2021].
* ↑ «Music, life and passion of Ana Rucner». frontnews.grena.ge. [Consulta: 9 gener 2022].
# Aiguille de l'Évêque

L'Aiguille de l'Évêque és una muntanya de 3.262 metres dels Alps de Graies, que es troba a la regió de la Vall d'Aosta (Itàlia). Segons la definició de la SOIUSA, el cim té la següent classificació:
* Gran part: Alps occidentals
* Gran sector: Alps del nord-oest
* Secció: Alps de Graies
* Subsecció: Alps del Mont Blanc
* Supergrup: Massís del Mont Blanc
* Grup: Cadena Rochefort-Grandes Jorasses-Leschaux
* Subgrup: Grup de les Grandes Jorasses
* Codi: I/B-7.V-B.4.b

## Referències

* ↑ Marazzi, Sergio. Priuli & Verlucca. Atlante Orografico delle Alpi. SOIUSA (en italià), 2005.
# Microtus miurus

Microtus miurus és una espècie de talpó que es troba al nord-oest de Nord-amèrica, incloent-hi Alaska i el nord-oest del Canadà.

## Referències

* Wilson D. E.; Reeder D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 3a edició. Washington: Smithsonian Institution Press, 2005. ISBN 978-0801882210.

## Enllaços externs

* Fordham et al. (2006). Microtus miurus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 30 desembre 2007 (en anglès).
# Assiniboine

«Assiniboine» té aquests significats:
* Assiniboines, una de les primeres nacions ameríndies que vivien a l'àrea de les Grans Planes ocupant part d'Alberta, sud-oest de Manitoba, nord de Montana i oest de Dakota del Nord
* Assiniboine d'Alberta o llengua stoney, llengua sioux dakota de les Planes del Nord
* Llengua assiniboine, llengua sioux nakotan de les planures del nord, parlada com a primera llengua per uns assiniboines
* Riu Assiniboine, curs d'aigua a la regió de la Praderia del Canadà a Saskatchewan i Manitoba
# Manuel Antônio de Almeida

Manuel Antônio de Almeida (Rio de Janeiro, 17 de novembre de 1831 — Macaé, 28 de novembre de 1861), va ser un escriptor brasiler. D'infància pobra, va estudiar Medicina però mai va exercir la professió, ja que li interessava molt més el periodisme. En 1857 va ser nomenat Director de Tipografia Nacional de Brasil. Va morir tràgicament en el naufragi del navili Hermes, en 1861.
Va escriure una obra de teatre, Dos amores, el 1861, però la seva obra principal va ser la seva única novel·la, Memorias de um sargento de milicias, publicada en 1852. En ella retrata a les classes mitjana i baixa, alguna cosa infreqüent per a l'època, on els romanços solien situar-se en ambients aristocràtics.

## Referències

* Bernardo de Mendonça, "D'Almeida, Almeida, Almeidinha, A., Maneco, Um Brasileiro: mais um romanç de costumes". En Obra Dispersa de Manuel Antônio de Almeida. Rio de Janeiro, Graphia, 1991
* Antonio Candido, Dialética da Malandragem. En Revista do Institut de Estudos Brasileiros, de la Universitat de São Paulo, 1970, n. 8, p. 67-88
# Carrer Gran (Esparreguera)

El Carrer Gran és un carrer del municipi d'Esparreguera (Baix Llobregat) amb diversos edificis inclosos en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Número 31

L'edifici del número 31 del Carrer Gran és una obra protegida com a bé cultural d'interès local. Edifici entre mitgeres de planta baixa i dos pisos rematat per una cornisa motllurada suportada per mènsules. La coberta és plana. Les obertures estan disposades de forma regular, alineades de forma vertical. Destaca l'esgrafiat dels dos últims pisos, d'un color blanquinós sobre fons ocre. Al primer pis trobem flanquejant les obertures, figures femenines alades de costat; al segon pis, en canvi, hi ha gerros amb flors.
Al primer pis hi ha una finestra al centre, emmarcada per dues pilastres amb capitells corintis. A la llinda hi ha restes de policromia; hi ha un motiu central circular amb dos putti i decoracions florals; al rebaix la decoració és de caràcter renaixentista. El segon pis està separat per una sanefa més reduïda i austera. Els esgrafiats van ser projectats pel Lluís Rius al segle xix.

## Número 46

L'edifici del número 46 del Carrer Gran és una obra del municipi d'Esparreguera (Baix Llobregat) protegida com a bé cultural d'interès local. Habitatge entre mitgeres de planta baixa i dos pisos amb la coberta a dues aigües. Hi ha dues obertures per planta. La porta d'entrada és un arc de mig punt adovellat. Totes les obertures, excepte les del segon pis, estan emmarcades en pedra vista mentre que la resta de la façana està arrebossada. L'emmarcat de pedra de les finestres data de l'any 1970.

## Referències

* 1 2 3 «Carrer Gran, 31». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 febrer 2015].
* 1 2 «Carrer Gran, 46». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 febrer 2015].
# Cinemateca Nacional de Veneçuela

La Cinemateca Nacional de Veneçuela és una institució pública veneçolana, adscrita al Ministeri del Poder Popular per a la Cultura, fundada el 4 de maig de 1966 per Margot Benacerraf, qui comptava amb el suport de Henri Langlois, el president de la Cinemateca Francesa. El dia de la seva inauguració es va projectar la pel·lícula Barba-roja (1965), d'Akira Kurosawa. Des de llavors, la Cinemateca es dedica a presentar al públic veneçolà clàssics de la cinematografia mundial.
El 1990 el Govern Nacional li va atorgar el rang de fundació, raó per la qual la Cinemateca va poder ampliar les seves activitats cap a l'ensenyament, producció, publicació i altres activitats relacionades amb la tasca cinematogràfica.
La seva seu administrativa es troba a les Torres del Centre Simón Bolívar, prop de l'estació Capitoli del Metro de Caracas. A més, disposa de dues sales d'exhibició: una a les instal·lacions del Museu de Belles Arts, a la Plaça dels Museus; i l'altra a l'edifici del Centre d'Estudis Llatinoamericans Rómulo Gallegos, ubicat al barri d'Altamira. També compta amb la Xarxa Nacional de Sales Regionals, ubicades a les següents ciutats del país: Barcelona, Barquisimeto, Calabozo, Cumaná, Guanare, Maracay, Maracaibo, Pampatar, Puerto Ayacucho, San Carlos, San Felipe, San Fernando de Apure, Valera i San Cristóbal.
Un altre organisme que té a càrrec seu és l'Arxiu Fílmic, que està ubicat a la Biblioteca Nacional, i té l'encàrrec de preservar i mantenir el patrimoni cinematogràfic de Veneçuela i s'imparteix anualment el Diplomat de Conservació i Preservació de Material Audiovisual, avalat per la Universitat Nacional Experimental de les Arts.

## Referències

* ↑ «¡Una fiesta de película! Cinemateca Nacional celebra su 57° aniversario» (en castellà), 04-05-2023. [Consulta: 30 setembre 2023].
* ↑ «Cinemateca Nacional celebra 56 años como La Casa Venezolana del Cine» (en castellà), 05-05-2022. [Consulta: 30 setembre 2023].
* ↑ «Archivo de la Cinemateca Nacional, una historia de deterioro», 19-08-2016. Arxivat de l'original el 2016-08-19. [Consulta: 30 setembre 2023].
# Conferència de Pau i Reconciliació de Somàlia

La Conferència de Pau i Reconciliació de Somàlia fou una sèrie de converses entre faccions convocades pel Govern Nacional de Transició (GNT), celebrades a partir del novembre del 2002 a la ciutat d'Eldoret a Kenya. Buscaven un acord més ampli entre les faccions de Somàlia, i no es va arribar a cap acord fins al juliol del 2003, quan ja el GNT arribava al final del seu termini, i va haver de ser prorrogat. En les converses que van seguir va quedar clar que Somàlia s'havia de regir per un sistema federal. La majoria de les faccions hi van estar d'acord i van formar el Parlament Federal de Transició el gener del 2004. Somalilàndia en va quedar al marge, ja que no va reconèixer al GNT ni va participar en les converses de Eldoret.

## Referències

* ↑ «Somalia: Interview with Barre Adan Shire, chairman of the Juba Valley Alliance (JVA)» (en anglès). The New Humanitarian. IRIN, 22-10-2002.
* ↑ «Somali warlord quits peace talks». BBC, 18-11-2002 [Consulta: 13 gener 2007].

## Vegeu també

* Govern Federal de Transició
# Consiliència

La consiliència (també anomenada confluència o convergència d’evidències) és un concepte de filosofia de la ciència encunyat per William Whewell que afirma que una conclusió té un grau més alt de certesa quan s'hi arriba per conclusions parcials independents. Si diferents pensadors o científics arriben a un resultat de forma independent, encara que aquests resultats puguin ser febles per si sols, multipliquen el seu valor en ser confluents. Cada estudiós ha d'usar metodologies o apropaments diferents i no replicar sense intenció el mateix estudi.
La consiliència assegura que cada mètode és vàlid per ell mateix, car assoleix conclusions validades per altres mètodes, potser fins i tot de camps d'estudi diversos. Parteix dels pressupòsits que existeix un món real que es pot conèixer mitjançant el mètode científic, encara que l'objecte d'anàlisi sigui complex i requereixi que diverses disciplines s'hi apropin.
Es relaciona amb els criteris de coherència de la veritat en filosofia i amb la noció d'unitat del coneixement segons la qual el saber és únic i només difereixen les vies i graus d'assoliment.

## Referències

* ↑ Wilson, Edward O (1998). Consilience: the unity of knowledge. New York: Knopf. ISBN 978-0-679-45077-1
# Clausura

* Per a altres significats, vegeu «Orde de clausura».
En matemàtiques, la clausura es refereix al mínim conjunt que és «tancat» a una certa propietat o que conté just la mínima quantitat d'elements que fa determinada propietat sigui certa per al conjunt, etc. Hi ha diversos tipus de clausura:
* La clausura algebraica d'un cos en àlgebra abstracta.
* La clausura topològica d'un conjunt és el mínim conjunt tancat que conté el conjunt donat.
* La clausura transitiva d'una relació és el conjunt de parells mínim que fa que la relació sigui transitiva sobre aquest conjunt.
* La clausura simètrica d'una relació és el conjunt de parells mínim que fa que la relació sigui simètrica sobre aquest conjunt.
* La clausura reflexiva d'una relació és el conjunt de parells mínim que fa que la relació sigui reflexiva sobre aquest conjunt.
* La clausura normal d'un subgrup és el subgrup normal més petit que conté el subgrup.
# Platja de Coma-ruga

La platja de Coma-ruga és una platja urbana del litoral de Coma-ruga, barri marítim del municipi del Vendrell (Baix Penedès). Limita a llevant amb la platja de Sant Salvador, a l'alçada de la plaça del Pessebre, i a ponent amb la platja del Francàs. La línia de platja és contínua, resseguida pel passeig marítim de vianants. Orientada al sud-sud-est, té una longitud de 2.371 metres i una amplada mitjana de 100 metres, formada per sorra fina, amb un pendent d'entrada a l'aigua suau. Disposa de passarel·les d’accés, dutxes, servei de socorrisme i punts de lloguer de gandules i patins aquàtics.
La platja està guardonada amb la Bandera Blava, que reconeix internacionalment la qualitat de l'aigua i serveis. L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent.
A la part central de la platja hi ha el port de Coma-ruga i la desembocadura del Riuet de Coma-ruga. A l'extrem sud-oest, part de la massa d'aigua està inclosa dins la reserva marina de la Masia Blanca.

## Referències

* ↑ «Sant Salvador». Ajuntament del Vendrell.
* 1 2 «Coma-ruga». Ajuntament del Vendrell.
* 1 2 3 «Platja de Coma-ruga». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «Coma-ruga». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «95 platges i 23 ports, guardonats amb la Bandera Blava 2024». Generalitat de Catalunya, 07-05-2024.
# Ardenna

Ardenna és un gènere d'ocells marins de la família dels procel·làrids (Procellariidae). Aquestes baldrigues habiten a l'Atlàntic i al Pacífic Occidental.

## Taxonomia

Les espècies d'aquest gènere han estat incloses tradicionalment al gènere Puffinus, fins que es va plantejar que era un gènere polifilètic, arran alguns estudis recents Avui es classifiquen en 7 gèneres:
* baldriga del Pacífic (Ardenna pacifica).
* baldriga de Buller (Ardenna bulleri).
* baldriga grisa (Ardenna grisea).
* baldriga de Tasmània (Ardenna tenuirostris).
* baldriga de cames roses (Ardenna creatopus).
* baldriga bruna (Ardenna carneipes).
* baldriga capnegra (Ardenna gravis).

## Referències

* ↑ John Penhallurick et Michael Wink. Analysis of the taxonomy and nomenclature of the Procellariformes based on complete nucleotide sequences of the mitochondrial cytochrome b gene. Emu. 104 (2): 125–147. doi:10.1071/MU01060. 2004
* ↑ Les Christidis et Walter E. Boles. SYSTEMATICS AND TAXONOMY OF AUSTRALIAN BIRDS. CSIRO Publishing. ISBN 9780643095601. 2008
* ↑ Josep del Hoyo i J. Nigel. Illustrated checklist of the birds of the world. Vol.1, Non passerines. Lynx Edicions, 2014. ISBN 978-84-96553-94-1
# Platja del Riu de la Sénia

La platja del Riu de la Sénia és una platja natural de la Costa dels Tarongers, a l'extrem nord del municipi de Vinaròs (Baix Maestrat). És la platja més septentrional del País Valencià. Limita al nord amb el Sòl de Riu, la desembocadura del riu de la Sénia, que la separa de Catalunya. Rodejada de penya-segats i roques, té una longitud de 150 metres i una amplada mitjana de 10 metres, formada per sorra, grava i roques. No disposa de cap servei. S'hi practica el nudisme.

## Referències

* ↑ «Platja Riu Sènia». Turisme Vinaròs.
* ↑ «Playa Riu de la Sénia». Playas y Costas de España.
* ↑ «Playa Riu de la Sénia». Federación Española de Naturismo.
# Cor-de-roure (Sant Joan de Montdarn)

Cor-de-roure (en alguns llocs escrit Corderoure) és una masia de Sant Joan de Montdarn, al municipi de Viver i Serrateix (Berguedà), inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Antigament havia estat un hostal. Es troba davant de l'església de Sant Joan de Montdarn, motiu pel qual aquesta església és coneguda també com a Sant Joan de Cor-de-roure.

## Descripció

La masia de Cor-de-roure és de planta rectangular i presenta la façana principal orientada al nord. El carener és paral·lel a la façana i la teulada a dues aigües. Correspon al tipus I d'estructura de masies clàssiques determinat per Josep Danés. La porta de mig punt no està situada al mig de la façana, sinó descentrada, i les finestres presenten, sobre la llinda, dues dovelles escairades. Els carreus de pedra donen testimoni de l'antiguitat d'aquesta masia.

## Història

El topònim Cor-de-roure apareix ja a l'Acta de Consagració de Sant Joan de Montdarn de l'any 922. L'abadessa Emma de Sant Joan de les Abadesses donà a l'església de Sant Joan de Montdarn, entre altres coses, la masia de Cor-de-roure amb el seu hort.
Situada en un lloc estratègic dels diferents camins cap al Llobregat i el Cardener, camins que de la muntanya anaven a Serrateix i Cardona, feu la tasca d'Hostal durant molts anys (segle xix i principis del segle XX).

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* 1 2 «Masia Corderoure». Cercador Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r febrer 2016].
# Ponte dos Tirantes

El Ponte dos Tirantes (Pont dels Tirants) és un pont que creua el riu Lérez a la ciutat de Pontevedra, entre la desembocadura del rierol de Valdecorvos i el Palau de Cultura.
Es va construir el 1995 i és obra de Leonardo Fernández Troyano i Francisco Javier Manterola Armisen. Va haver-hi polèmica perquè es va dissenyar sense tenir en compte les característiques del lloc on es troba, cosa que va suposar problemes per les traineres, que no poden passar per sota del pont durant les plenamars.
Quan fa vent els tirants d'acer fan un soroll molt característic i espectacular.

## Enllaços externs

* Informació al portal de turisme de Galícia (castellà)
# Principat de Romania

El Principat de Romania és el nom pel qual es coneix i identifica a Romania al llarg del període comprès entre la data d'elecció de Alexandru Ioan Cuza, com a príncep de Valàquia i Moldàvia (5 i 24 de gener de 1859), primer com a Principats Units de Moldàvia i Valàquia, autònoms però vassalls de l'Imperi Otomà, fins a la constitució oficial de Romania en un regne, l'any 1881, quan el príncep Carol va ser coronat com a Carol I, Rei de Romania. Aquesta denominació va ser començada a utilitzar de forma oficial a partir de l'any 1862.
El Principat de Romania va tenir només dos prínceps, el primer Alexandru Ioan Cuza, que va abdicar el 1866, i el príncep alemany Carol de Hohenzollern-Sigmaringen, el futur rei Carles I de Romania. Al llarg de l'existència del Principat de Romania, el país centre europeu va declarar la seva independència l'any 1877, que va ser ratificada al tractat de pau entre Rússia i l'Imperi Otomà i al Tractat de Berlín de 1878 que va posar fi a la Guerra d'independència de Romania i la Guerra russoturca (1877-1878), quan es va crear el Principat de Bulgària i reconèixer la independència de Sèrbia, Montenegro i el Principat de Romania. El principat de Romania estava integrat territorialment per Valàquia i Moldàvia, així com la Dobrudja meridional.

## Referències

* 1 2 «Treaty of San Stefano» (en anglès). Enciclopèdia Britànica. [Consulta: 8 maig 2022].
* ↑ Hentea, Călin. Brief Romanian Military History (en anglès). Scarecrow Press, 2007, p. 97. ISBN 9780810858206.