OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Javier Setó

Xavier Setó i Casanova (Lleida, 1926 – Madrid, 1969) més conegut com a Javier Setó fou un guionista i director de cinema català.

## Carrera professional

Setó va iniciar-se en el cinema amateur i poc després donà el salt a les produccions professionals com a meritori i ajudant de direcció. Va debutar com a director a Barcelona de la mà d'Ignació F. Iquino, qui li va produir les seves tres primeres cintes. En aquesta primera etapa catalana el director va realitzar un cinema molt vinculat a les modes de l'època. La seva primera cinta Mercado prohibido (1952) fou de caràcter criminal. Més tard rodà Fantasía española (1953) categoritzada amb el malnom d'espanyolada. També va tocar el cinema anti-costumista amb Pasaporte de un ángel (1953). La seva segona etapa es desenvolupà a Madrid. A la capital espanyola desenvolupa cintes de caràcter comercial. L'any 1956 rodà Saeta Rubia que girà al voltant de la figura d'Alfredo Di Stéfano. Més tard, Setó dirigí Pelusa (1961), cinta que representà l'estrena a la pantalla gran de Marujita Díaz. Amb la folklòrica espanyola també va rodar Han robado una estrella (1961), Lulú (1962) i Abuelita Charleston (1962). Setó també va tocar el camp de la coproducció. Amb Itàlia va coproduir la quarta cinta del serial Pan, amor y... que portà per títol Pan, amor y... Andalucia (1958). La seva obra més ambisiosa fou una coproducció amb els Estats Units titulada El valle de las espadas (1962), basada en un romanç de Fernando Fernán Gómez. Linda Darnell, Broderick Crawford i Frankie Avalon en foren els protagonistes.
Tot i tenir una extensa filmografia a causa de la seva rapidesa en els rodatges, Setó només va dirigir pel·lícules des de principis dels cinquanta fins a finals dels seixanta.

## Filmografia seleccionada

* Mercado prohibido (1952)
* Bronce y Luna (1952)
* Fantasía española (1953)
* Pasaporte para un ángel (1953)
* Duelo de pasiones (1954)
* Mañana cuando amanezca (1954)
* El puente del diablo (1955)
* Ha pasado un hombre (1955)
* Saeta rubia (1956)
* Maravilla (1957)
* Pan, Amor y... Andalucia (1958)
* La corista (1960)
* Pelusa (1961)
* Han robado una estrella (1961)
* Abuelita Charleston (1962)
* El valle de las espadas (1962)
* Lulú (1962)
* El escándalo y las otoñales (codir. Mario Girolemi) (1963)
* Flor salvaje (1964)
* El misterioso señor Van Eyck (1964)
* Tabú (1965)
* La llamada (1965)
* Querido profesor (1966)
* Viaje al vacio (1967)
* Long Play (1968)
* Viva América (1969)

## Referències

* ↑ «Xavier Setó i Casanova». Enciclopèdia.cat. [Consulta: 16 novembre 2018].
* ↑ Bentley p.142
* ↑ Diccionario del cine español. Madrid: Alianza Editorial, 1998. ISBN 8420652571.
* ↑ A., Pérez Gómez, Angel. Cine español 1951/1978: diccionario de directores. Bilbao: Mensajero, D.L. 1979. ISBN 8427111738.
* ↑ Magí., Crusells,. Directores de cine en Cataluña: de la A a la Z. Barcelona: Publicacions i Edicions, Universitat de Barcelona, [2009], ©2008. ISBN 9788447533169.

## Bibliografia

* Bentley, Bernard. Un Company a Cinema espanyol. Boydell & Brewer 2008.
# Uropterygius micropterus

Uropterygius micropterus és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des d'Àfrica oriental fins a Samoa, el sud del Japó, el sud de la Gran Barrera de Corall i les Mariannes.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Uropterygius polyspilus

Uropterygius polyspilus és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 72 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig i l'Àfrica oriental fins a les Illes de la Societat i les Hawaii.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Uropterygius wheeleri

Uropterygius wheeleri és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 54,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Cap Verd, Senegal i les illes del Golf de Biafra.

## Referències

* ↑ Rüppell W. P. E. S. 1835-1838. Neue Wirbelthiere zu der Fauna von Abyssinien gehörig. Fische des Rothen Meeres. Frankfurt-am-Main. 1-148, Pls. 1-33. [1835:1-28, Pls. 1-7; 1836:29-52, Pls. 8-14; 1837:53-80, Pls. 15-21; 1838:81-148, Pls. 22-33.] Fische Rothen Meeres 1835-38.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# John Bruton

John Bruton (irlandès: Seán de Briotún) (Dunboyne, 18 de maig de 1947 - Dublín, 6 de febrer de 2024) fou un polític irlandès, ocupant diversos càrrecs al govern, incloent-hi el Ministeri de les Finances i el Ministeri d'Indústria, Comerç i Turisme.Fou líder del partit Fine Gael el 1990 i va servir com a Taoiseach des del 1994 fins al 1997. També va ser ambaixador de la Unió Europea als Estats Units i vicepresident del Partit Popular Europeu.

## Referències

* ↑ Palmowski, Jan. Historia Universal del siglo XX (en castellà). Madrid: Complutense, 1998, p. 106. ISBN 9788489784574.
* ↑ Simon, Lluís. «Mor l'exprimer ministre irlandès, John Bruton, clau en l'Acord de Divendres Sant». El Punt Avui, 07-02-2024. [Consulta: 8 febrer 2024].
# Mesocrambus

Mesocrambus és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Mesocrambus canariensis Ganev, 1987
* Mesocrambus candiellus (Herrich-Schäffer, 1849)
* Mesocrambus tamsi Bleszynski, 1960

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 6 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Natural History Museum Lepidoptera genus database
# Ama

Ama o AMA té diversos significats:
* Ama (navegació), un estabilizador
* Ama (busseig), bussejadors japonesos
* Ama (ayurveda), qualsevol cosa incompletament transformada
* Ama (títol) del cap samoà a Safata
* Ama (nom), un nom femení del poble Akan
* Associació Motociclista Americana, abreujat AMA

## Geografia

* Ama (Aichi), una ciutat del Japó
* Ama (Bèlgica), nom való del poble d'Amay
* Ama (Estònia), un poble de la parròquia de Kadrina, comtat de Lääne-Viru
* Ama (Iran), un poble de la província d'Ilam
* Ama (Louisiana), una ciutat dels Estats Units
* Ama (Shimane), una ciutat del Japó
* Ama (Gaiole in Chianti), un poble de la Toscana, Itàlia
# Tom, Dick i Harry

Tom, Dick i Harry (títol original: Tom, Dick and Harry) és una pel·lícula de comèdia de 1941 dirigida per Garson Kanin, escrita per Paul Jarrico i protagonitzada per Ginger Rogers, George Murphy, Alan Marshal, Phil Silvers i Burgess Meredith. Va ser estrenada per RKO Radio Pictures. Està doblada al català.
Rogers estava treballant en la pel·lícula quan va rebre l'Oscar com a millor actriu per la seva actuació de 1940 a Miratge d'amor. Va ser la seva primera pel·lícula estrenada després del seu premi Oscar.
Va ser reversionada com The Girl Most Likely (1957), un musical que també va ser l'última pel·lícula estrenada per RKO.

## Argument

La Janie és una operadora telefònica i una somiadora. El seu desig més estimat és aconseguir un marit ric. Té un xicot, en Tom, un venedor de cotxes, que vol casar-se, la qual cosa fa que la Janie somiï amb com seria la seva vida junts.
Escoltant una trucada telefònica de llarga distància entre el solter més ric de la ciutat, en Dick Hamilton, i la noia amb la qual ha sortit, la Janie demana el desig de conèixer-lo. Quan un cotxe car s'acosta al seu costat en aquell instant, la Janie s'ho pren com el seu desig s'ha concedit. Resulta que és el mecànic de garatge, en Harry, que el condueix per ser reparat.
En Harry s'enamora immediatament de la noia. Passa temps amb la Janie, li fa un petó i li proposa matrimoni. La Janie s'ho repensa i ara somia amb ser la dona d'un mecànic.
Desconnectant una trucada, la Janie provoca una baralla entre en Dick i la seva noia. Ella acaba trobant-se en Dick i enamorant-se d'ell. En Tom i en Harry l'esperen, la qual cosa porta la Janie a declarar que està compromesa amb tots tres. Un somni de ser la dona rica de Dick fa que ella el triï, però a l'últim moment, un petó d'en Harry li fa canviar d'opinió per darrera vegada.

## Repartiment

* Ginger Rogers com Janie
* George Murphy com Tom
* Alan Marshal com Dick
* Burgess Meredith com Harry
* Phil Silvers com venedor de gelats
* Jane Seymour com mare
* Lenore Lonergan com Butch (germana de Janie)

## Recepció

La pel·lícula va obtenir un benefici de 234.000 dòlars.

## Referències

* ↑ «Tom, Dick i Harry». esadir.cat. [Consulta: 7 març 2024].
* ↑ Richard Jewel, 'RKO Film Grosses: 1931–1951', Historical Journal of Film, Radio and Television, Vol 14 No 1, 1994 p56
# Chalaroderma capito

Chalaroderma capito és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 20 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-àfrica (des de Saldanha Bay fins a East London).

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Almada, V.C., R.F. Oliveira, E.J. Gonçalves, A.J. Almeida, R.S. Santos i P. Wirtz, 2001. Patterns of diversity of the north-eastern Atlantic blenniid fish fauna (Pisces: Blenniidae). Global Ecol. Biogeogr. 10:411-422.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Serra de Coll

La Serra de Coll és una serra de la Conca de Tremp que separa la vall de Montesquiu de la resta de la conca. Té el seu punt culminant en el Roc de Neret, de 905,8 metres d'altitud.
El límit dels termes municipals d'Isona i Conca Dellà (antigament, d'Orcau) i de Tremp (antigament, de Vilamitjana) discorre pels vessants sud i sud-oest d'aquesta serra, tot i que la carena superior pertany a Orcau, és a dir, actualment a Isona i Conca Dellà.
Es pot considerar que la serra de Coll s'estén de sud-est a nord-oest, en alçades que van dels 788,2 m. alt. als 905,8 del Roc de Neret, lloc més elevat i, alhora, extrem nord-oest de la serra.
Enllaça a llevant amb la Torreta de Suterranya, de 958 m. alt., i al nord amb el Puig de Galliner, de 835, tots dos ja fora de la serra de Coll.
Porta a aquesta serra des del sud-est el camí de Llabusta, del qual arrenca el camí de Suterranya, des del sud el camí de Petrolers, i des del nord-oest la pista de Serra de Coll.
Pel costat de llevant, i en direcció nord-oest - sud-est discorre la línia d'alta tensió de 380 kV que enllaça les centrals elèctriques de Sallente-Estany Gento, Salàs de Pallars, Viladecavalls de Calders i Sentmenat (la torre elèctrica visible a la fotografia hi pertany).

## Etimologia

Aquesta serra pren el nom del coll per on discorria el camí que enllaçava Tremp amb Orcau, des d'on sortia cap al nord el camí que per la vall de Montesquiu duia a Aramunt i la Conca de Dalt.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Hiposidèrids

Els hiposidèrids (Hipposideridae) són una família de ratpenats. Anteriorment se la considerava una subfamília de la família dels rinolòfids (amb el nom Hipposiderinae), però actualment se la sol classificar com a família de ple dret. Hipposideridae conté vuit gèneres i més de setanta espècies vivents, la majoria de les quals pertanyen al gènere Hipposideros. També se'n coneixen diversos gèneres fòssils, els més antics dels quals visqueren a Europa durant l'Eocè mitjà.

## Taxonomia

* Anthops
* Asellia
* Aselliscus
* Cloeotis
* Coelops
* Doryrhina
* Hipposideros
* Macronycteris
* Miophyllorhina †
* Palaeophyllophora †
* Paraphyllophora †
* Riversleighia †
* Vaylatsia †

## Notes

* ↑ Tècnicament, aquest nom és prioritari sobre Hipposiderinae Lydekker, 1891, per la qual cosa hi ha científics que fan servir el nom Rhinonycteridae o Rhinonycterinae per a aquesta [sub]família. Tanmateix, Hipposideridae/inae ha estat utilitzat habitualment des del 1907 i de moment ha estat conservat a l'espera que la Comissió Internacional de Nomenclatura Zoològica prengui una decisió al respecte.

## Referències

* 1 2 3 Simmons, N. B. «Order Chiroptera». A: Wilson, D. E.; Reeder, D. M.. Mammal Species of the World: a taxonomic and geographic reference (en anglès). 3a edició. Baltimore: The Johns Hopkins University Press, 2005, p. 312-529. ISBN 978-0-8018-8221-0. (anglès)

## Enllaços externs

* Benda, P. and Vallo, P. 2009. Taxonomic revision of the genus Triaenops (Chiroptera: Hipposideridae) with description of a new species from southern Arabia and definitions of a new genus and tribe Arxivat 2010-11-07 a Wayback Machine.. Folia Zoologica 58(Monograph 1):1–45. (anglès)
# Pseudanthias ignitus

Pseudanthias ignitus és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja principalment zooplàncton.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall que viu entre 10-30 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Maldives i a l'illa Similan (Tailàndia).

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1871-1876. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Tome VII. Percoides I, Priacanthiformes, Serraniformes, Grammisteiformes, Percaeformes, Datniaeformes. Atlas Ichthyol. v. 7 . 1-126.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Pseudanthias ignitus». Catalogue of Life. (anglès)
* 1 2 3 «Pseudanthias ignitus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Kuiter, R.H. i T. Tonozuka, 2001. Pictorial guide to Indonesian reef fishes. Part 3. Jawfishes - Sunfishes, Opistognathidae - Molidae. Zoonetics, Austràlia. 623 - 893.
* ↑ Allen, G.R., 2004. Handy pocket guide to tropical coral reef fishes Periplus Editions (HK) Ltd. 64 p.
* ↑ Lieske, E. i R. Myers, 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.
* ↑ Randall, J.E. i C. Anderson, 1993. Annotated checklist of the epipelagic and shore fishes of the Maldives Islands. Ichthyol. Bull. of the J.L.B. Smith Inst. of Ichthyol. 59:47.
* ↑ Nouguier, J. i D. Refait, 1990. Poissons de l'Océan Indien: les Iles Maldives. Réalisations Editoriales Pédagogiques, París. 304 p.

## Bibliografia

* Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.
* Baensch, H.A. i H. Debelius, 1997. Meerwasser atlas. Mergus Verlag GmbH, Postfach 86, 49302, Melle, Alemanya. 1216 p. 3a edició.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Heemstra, P.C. i J.E. Randall, 1999. Serranidae. p. 2442-2547. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 4. Bony fishes part 2 (Mugilidae to Carangidae). Roma, FAO. 2069-2790 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Puig de la Guàrdia

«Puig de la Guàrdia» té aquests significats:
* Puig de la Guàrdia (Collserola), muntanya de la Serra de Collserola a Cerdanyola del Vallès (Vallès Occidental)
* Puig de la Guàrdia (Llagostera), muntanya de Llagostera (Gironès)
* Puig de la Guàrdia (Jorba), muntanya de Jorba (l'Anoia)
# Puig de Son Nassi

El Puig de Son Nassi és una muntanya de Mallorca. Pertany al municipi de Bunyola.

## Principals accessos

* Des de la carretera que va de Palma a Sóller, (Ma-11).

## Referències

* ↑ «Mapa satélite de Puig de Son Nassi en Islas Baleares» (en castellà). www.dices.net. [Consulta: 18 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Galeria fotogràfica de l'excursió
# Pteridàcies

Les pteridàcies (Pteridaceae) són una gran família de falgueres de l'ordre Polypodiales. Les espècies d'aquesta família tenen rizomes reptants o erectes i són terrestres o bé creixen en les roques.

## Taxonomia

La família Pteridaceae inclou 4 subfamílies, 53 gèneres, 1.150 espècies:
* Subfamília Parkerioideae Burnett (2 gèneres)
* Subfamília Cryptogrammoideae S.Lindsay (3 gèneres)
* Subfamília Pteridoideae Link (13 gèneres)
* Subfamília Vittarioideae Link (12 gèneres)
* Subfamília Cheilanthoideae Horvat (23 gèneres)

## Referències

* 1 2 PPG I «A community-derived classification for extant lycophytes and ferns». Journal of Systematics and Evolution, 54, 6, 2016, p. 563–603. DOI: 10.1111/jse.12229.
* ↑ «The number of known plants species in the world and its annual increase». Phytotaxa. Magnolia Press, 261, 3, 2016, p. 201–217. DOI: 10.11646/phytotaxa.261.3.1.

## Enllaços externs

* Tree of Life: Pteridaceae
# Principat de Bera

El principat de Bera fou un estat trributari protegit format per una thikana tributària de Jodhpur constituïda per dotze pobles, i governada pel clan Ranawat del clan sisòdia dels rajputs.
El darrer sobira, que portava el títol de Rao i thakur (Rao Bahadur thakur) fou Shivnath Singh.

## Referències

Genealogia per H. Soszynski
# Pujol de la Mata

El Turó del Pujol de la Mata) és una muntanya de 750 metres que es troba al municipi de Mura, a la comarca catalana del Bages. Es tracta d'un pujol de conglomerat relativament isolat de la resta de la carena de la Falconera, per una collada i la canal del Dragó. Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC. L'ascens es pot fer pel camí que va del coll d'Estenalles a Mura, o del camí del Revolt del Pi a Mura (marques blanques). L'ascens final al pujol es fa per una curta grimpada facilitada per uns graons clavats a la roca.

## Referències

* ↑ «Llistat "100 Cims" - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya». [Consulta: 17 maig 2024].
* 1 2 Sant Llorenç del Munt i l'Obac : parc natural. [Granollers]: Editorial Alpina, 2016. ISBN 978-84-8090-630-2.
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# Punta dels Aranyons

La Punta dels Aranyons és una muntanya de 502 metres que es troba al municipi de la Granadella, a la comarca catalana de les Garrigues.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Proceratium

Proceratium és un gènere de formigues de la subfamília dels proceratins (Proceratiinae). Té una distribució mundial, incloent-hi la península Ibèrica.

## Espècies

El gènere Proceratium inclou 87 espècies; a la península Ibèrica hi viu una:
* Proceratium melinum (Roger, 1860)

## Referències

* 1 2 «Hormigas.org - Género Proceratium» (en castellà). [Consulta: 1r desembre 2023].
* ↑ «Proceratium - AntCat» (en anglès). [Consulta: 1r desembre 2023].
# Publi Clodi Pulcre (pretor 31 aC)

Publi Clodi Pulcre (llatí: Publius Clodius Pulcher, nascut al voltant de 62-59 aC – després del 31 aC) era fill del tribú de la plebs Publi Clodi Pulcre, enemic de Ciceró i també de Fúlvia.
Era encara un infant quan va morir el seu pare. Miló va ser acusat d'intentar segrestar-lo. El seu padrastre Marc Antoni parlava d'ell amb esperança.
Va acabar malament: tot just ascendir a pretor, després del 31 aC sota el Segon Triumvirat, va morir enmig d'escàndols, d'excessos llaminers i una inclinació obsessiva cap a una dona pública, suposadament a causa d'una infecció transmesa per aquesta dona i per ser molt abandonat.

## Referències

* ↑ Tatum (Patrician Tribune p. 61) assenyala que el 44 aC, Clodi encara podia ser anomenat puer, car concedir a eixa edat categories com puer, adolescens i iuvenis era un fet comú.
* ↑ Valerius Maximus. De Factis Dietisque Memorabilibus III.5.3