OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marquès Xiao de Jin

El Marquès Xiao de Jin (xinès tradicional: 晉孝侯, xinès simplificat: 晋孝侯, pinyin: Jìn Xiàohóu), nascut com Ji Ping (姬平), va ser el tretzè governant de l'estat de Jin. També va ser el tercer governant de Jin al Període de Primaveres i Tardors. Va governar durant setze anys.
En el 739 aC, l'any setè del regnat del Marquès Zhao de Jin, un oficial militar de Jin anomenat Panfu (潘父) va assassinar al Marquès Zhao de Jin i va donar la benvinguda a l'Oncle Huan de Quwo per pujar al tron de Jin.
Quan l'oncle Huan de Quwo va intentar d'entrar, la gent de Jin va portar a les tropes perquè no pogués entrar-hi. Va perdre la seva oportunitat i va retrocedir de nou a Quwo. Llavors, la gent Jin li va demanar al fill del Marquès Zhao de Jin, Ji Ping, d'ascendir al tron i convertir-se en el proper governant de Jin: el Marquès Xiao de Jin. Després que ell va pujar al tron, va matar a Panfu en venjança pel seu pare.
En el 724 aC, el quinzè any del seu regnat, el fill de l'Oncle Huan de Quwo, el Comte Zhuang de Quwo, va assassinar al Marquès Xiao de Jin mentre hi era en la capital de Jin, Yi (翼). Llavors, les tropes de Jin van atacar al Comte Zhuang de Quwo i així hagué de retirar-se a Quwo. La gent de Jin li va demanar al fills del Marquès Xiao de Jin, Ji Xi, de convertir-se en el proper governant de Jin i va esdevenir el Marquès E de Jin.
Marquès Xiao de Jin Estat de Jin :
| Precedit per: Marquès Zhao de Jin | Governant de Jin 739 aC – 724aC | Succeït per: Marquès E de Jin |
# Mascarell bru

El mascarell bru (Sula leucogaster) és un ocell marí de la família dels súlids (Sulidae). D'hàbits pelàgics, cria a penya-segats o en camp obert, a illes tropicals i subtropicals dels oceans Atlàntic, Índic i Pacífic.

## Referències

* ↑ Mascarell bru a CERCATERM Rev. 07/12/2011
* ↑ Redman, Nigel; Stevenson, Terry; Fanshawe, John. Birds of the Horn of Africa: Ethiopia, Eritrea, Djibouti, Somalia, and Socotra – Revised and Expanded Edition (en anglès). Princeton University Press, 2016, p. 44. ISBN 978-0-691-17289-7. OCLC 944380248 [Consulta: 13 desembre 2018].
# Mas Oliver (Palafrugell)

El Mas Oliver és una obra de Palafrugell (Baix Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia situada en una gran parcel·la actualment a punt de ser absorbida pel nucli de Palafrugell. Té planta i pis, amb teulada de doble vessant sobre els murs laterals. Dins del conjunt edificat, a més del cos principal, amb una part que sobresurt per damunt de la teulada hi ha una sèrie de dependències que configuren una volumetria de certa complexitat, disposades a banda i banda del cos principal. En aquest mas hi trobem obertures emmarcades en pedra, voltes de pedra morterada als baixos i de llunetes al pis. És notable el jardí, amb un grup de palmeres davant de la façana i de l'horta.

## Referències

* ↑ «Mas Oliver». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2018].
# Marnavirus

Marnavirus és l'únic gènere conegut de la família de virus del tipus d'ARN monocatenari + anomenada Marnaviridae. Els virions tenen una càpside no embolcallada. El seu genoma no està segmentat amb una llargada d'uns 9.000 nucleòtids.

## Notes

* ↑ ICTVdB Management (2006). 00.109.0.01. Marnavirus. In: ICTVdB - The Universal Virus Database, version 4. Büchen-Osmond, C. (Ed), Columbia University, New York, USA.

## Enllaços externs

* Viralzone: Marnaviridae
# María Bleda i José María Rosa

María Bleda (Castelló, 1968) i José María Rosa (Albacete, 1970) són dos fotògrafs espanyols que utilitzen la fotografia com un recurs per a la seva expressió artística. El seu treball conjunt podria considerar-se com d'un autor únic i ha estat reconegut amb el Premi Nacional de Fotografia d'Espanya.

## L'autor

Bleda i Rosa realitzen un treball conjunt que sembla l'obra de només autor, com un referent de treball amb certes similituds es troba el de Bernd i Hilla Becher. Van començar a treballar junts durant els seus anys de formació a l'escola d'arts aplicades i disseny de València. Des dels seus inicis s'han dedicat a realitzar sèries fotogràfiques. Els temes de les seves obres són espais registrats d'una forma objectiva però relacionats amb dimensions temporals i fonamentats en escenaris d'esdeveniments humans.

## La seva obra

El seu primer treball més conegut es titulava Campos de futbol i consistia en una sèrie que recollia aquests camps abandonats i que en alguns casos havien canviat en les seves funcions utilitàries. El seu segon treball es deia Campos de batalla i recollia els espais en els quals es van desenvolupar importants batalles històriques, reflectint a través del seu estat actual els possibles rastres del seu passat sanguinari; tots els elements de la sèrie es realitzen en similars condicions d'enquadrament i punt de presa. En un sentit similar es troba la seva sèrie Ciutats en la qual recullen els vestigis d'antigues ciutats. L'últim treball es denomina Origen i es refereix a jaciments paleontològics relacionats amb l'espècie humana.

## L'exhibició de la seva obra

Des de 1992 realitzen exposicions de manera habitual, tant de tipus individual com a col·lectiu, per tot Espanya, però també a Escòcia, Portugal, Estats Units, Xina, etc. La seva obra es pot trobar en col·leccions de diferents institucions com ARTIUM, Museu Nacional Centre d'Art Reina Sofia, Museu d'Art Contemporani de Castella i Lleó, etc.
També han rebut diversos premis i reconeixements com:
* 1995 Imatges Joves - Art Jove, Madrid.
* 1996 Premi Art Jove, València.
* 1997 Accèsit Certamen d'Arts Plàstiques, Castelló.
* 1999 Grand Prix Ville de Collioure.
* 2001 Premi Altadis Arts Plàstiques, Madrid.
* 2002 Esment d'honor, IV premi de pintura i fotografia ABC, Madrid.
* 2005 Premi PHotoEspaña Fotògraf Revelació, Madrid.
* 2008 Premi Nacional de Fotografia.

## Referències

* 1 2 Biografía en Masdearte.com
* ↑ Sobre los campos de batalla. Enric Mira Pastor.
* ↑ Bleda y Rosa ganan el Nacional de fotografía. [www.elpais.com El País], España. Publicado 20-11-2008. Consultado 03-12-2008.
# María Bernabéu Avomo

María Bernabéu Avomo (Salamanca, 15 de febrer de 1988) és una esportista que competeix en judo, guanyadora d'una medalla de plata en el Campionat Mundial de Judo de 2015, en la categoria de –70 kg.

## Palmarès internacional

Campionat Mundial :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2015 | Astanà ( Kazakhstan) Kazakhstan | 2 | –70 kg |

## Referències

* ↑ «María Bernabéu» en JudoInside.com (en anglès).
# Masia de la Sínia

La masia de la Sínia és un edifici de Calafell (Baix Penedès) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

La masia és situada darrere del camp de futbol, prop del mas Vilarenc. Actualment està abandonada i bastant enderrocada. L'habitatge està envoltat per unes dependències. L'edifici és compost de tres plantes. Els baixos presenten una porta d'arc rebaixat i una finestra rectangular a l'esquerra. El pis noble consta de dues portes balconeres amb barana de ferro i una finestra al costat esquerre. El segon pis consta dues finestres rectangulars. La teulada és a dues vessants. L'edifici és fet de paredat i arrebossat.

## Història

La masia té el seu origen una explotació d'aiguardent dedicada a l'exportació. Data del segle xix o principis del segle xx. Encara s'hi poden veure les dependències de la destil·leria. A causa de la seva proximitat al Mas Vilarenc, J. Santacana pensa que és possible que tingui unes arrels romanes.

## Referències

* 1 2 «Masia de la Sínia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 agost 2014].
# María Dolores Eguren Aspeteguía

María Dolores Eguren Aspeteguía (Pamplona, 31 d'octubre de 1956) va ser una política navarresa la primera dona que ocupà el càrrec de Presidenta del Parlament de Navarra.
Estudià Ciències Empresarials a Pamplona i Sevilla i esdevení funcionària per oposició per a l'administració foral. El 1987 va ser parlamentària de Navarra. El 1989 s'afilià al PSN-PSOE i va ser part de la Comissió Executiva del partit entre 1991 i 1994. Com a parlamentària de Navarra del PSOE en la III Legislatura (1991-1995). El 26 de juny de 1995 va ser elegida Presidenta del Parlament de Navarra amb el suport del grup socialista, la convergència de demòcrates navarresos i Eusko Alkartasuna.

## Referències

* 1 2 Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 588. ISBN 84-930048-0-4.
# María Fernanda, la Jerezana

María Fernanda, la Jerezana és una pel·lícula espanyola dirigida el 1947 per Enrique Herreros sobre la base d'un guió coescrit per ell amb Santiago Aguilar en un estil anomenat casticista-expressionista amb influència d'Edgar Neville. Com a curiositat, hi va tenir el seu primer paper José Luis López Vázquez.

## Argument

Finals del segle xix. Apareix el cadàver d'una dona en un pis humil de la part vella de Madrid. Es tracta de María Fernanda "La Jerezana"", una cupletista que havia estat molt famosa però feia temps que no se'n sabia res d'ella. L'obsessió del comissari de policia, disconforme amb la versió oficial de que ha mort en un robatori li fan arribar a la conclusió de qui havia alguna cosa més.

## Repartiment

* Nati Mistral... María Fernanda
* José Prada... Comissari
* Elena Caro ... Carmen
* José Jaspe ... Ricardo Prado Rey
* José Franco
* Enrique Raymat ... Agente
* Concha López Silva ... Portera

## Guardons

Jesús García Leoz va rebre el premi a la millor música a les Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1947.

## Referències

* ↑ El castizo expresionista: “María Fernanda, la jerezana”, un folletín matritense por Enrique Herreros.
* ↑ María Fernanda, La Jerezana als Arxius de Navarra
* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 1947». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2020-07-30. [Consulta: 19 març 2016].

## Enllaços externs

* María Fernanda, la Jerezana a Historia de nuestro cine, rtve.es
* La pel·lícula a Dailymotion (en dues parts)
# Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1955

La cerimònia de lliurament de les medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1955 va tenir lloc l'11 d'abril de 1956. Va ser l'onzè lliurament de aquestes medalles atorgades per primera vegada deu anys abans pel Cercle d'Escriptors Cinematogràfics (CEC). Els premis tenien per finalitat distingir als professionals del cinema espanyol pel seu treball durant l'any 1955. Igual que en les edicions immediatament precedents, la cerimònia es va desdoblegar en dos actes: la projecció de la pel·lícula Mi tío Jacinto al Cinema Palace de Madrid i un sopar de gala posterior a l'hotel del mateix nom.
L'acte va ser presidit per Manuel Casanova Carrera, cap del Sindicat d'Espectacles Públics. Es van repartir medalles en les mateixes divuit categories de l'edició anterior i en quatre noves. La triomfadora de la nit va ser Marcelino, pan y vino, pel·lícula que va obtenir sis dels premis, entre ells el de millor pel·lícula, director, guió i el Premi Jimeno al debutant actor infantil Pablito Calvo.

## Llistat de medalles

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Millor pel·lícula | Marcelino, pan y vino | pel·lícula |
| Millor director | Ladislao Vajda | Marcelino, pan y vino |
| Millor actriu principal | Carmen Sevilla | La fierecilla domada |
| Millor actor principal | Alberto Closas | La fierecilla domada |
| Millor actriu secundària | Elvira Quintillá | El guardián del paraíso |
| Millor actor secundari | Juan Calvo | Marcelino, pan y vino |
| Millor fotografía | Alfredo Fraile | Muerte de un ciclista |
| Millor música | Salvador Ruiz de Luna | Orgullo |
| Millors decorats | Antonio Simont | Marcelino, pan y vino |
| Millor argument original | José Luis Sáenz de Heredia | Historias de la radio |
| Millor guió | José María Sánchez-Silva | Marcelino, pan y vino |
| Millor labor literaria | Joaquín Romero Marchent | |
| Millor pel·lícula extranjera | Candilejas | pel·lícula |
| Premio Jimeno | Pablito Calvo (Actor) | Marcelino, pan y vino |
| Millor labor periodística | Alfredo Tocildo | |
| Millor libro | Anuario del cine español | Llibre |
| Labor en pro del cinema espanyol | Chamartín S.A. | |
| Homenatge pòstum | Valeriano León | Tota la seva carrera |
| Premi especial a la millor actriu estrangera en pel·lícula espanyola | Marisa Prado | Orgullo |
| Premi especial al millor actor estranger en pel·lícula espanyola | Gérard Tichy | El canto del gallo |
| Millor color | La fierecilla domada | pel·lícula |
| Mencions a millor curtmetratge | José López Clemente Eugenio Martín Amando de Ossorio | Idilio en Ibiza Viaje romántico a Granada Noche de embrujo |

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 1955

## Bibliografia

* Círculo de Escritores Cinematográficos. 1945-1975. Madrid: Imprenta del MIT, 1975, p. 52 y 91-92. ISBN 84-500-6968-8.
* Fuentes documentales para el estudio de la música en el cine español de los años 40. Valencia: Universidad Politécnica de Valencia, 2003, p. 548 [Consulta: 16 abril 2016].
* «Medallas del CEC a la producción española de 1955». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2018-01-06. [Consulta: 19 març 2016].
# Maurici (revolucionari)

Maurici (en llatí Mauricius) va ser el jove romà que va dirigir la revolta a Àfrica contra la tirania de l'emperador Maximí I l'any 238, i el que va proposar elevar al tron al vell Gordià I i al seu fill Gordià II, prestigiosos a la comunitat. El menciona Juli Capitolí a la Història Augusta.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/985?rgn=full+text;view=image;q1=MauriciusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 975. ]
Viccionari
# Matteo Bottasso

Matteo Bottasso (La Clusa, 17 d'abril de 1878 - Messina, 4 d'octubre de 1918) va ser un matemàtic italià.
Bottasso va estudiar matemàtiques a la universitat de Torí en la qual es va graduar el 1901. Després de dos cursos com assistent a la pròpia universitat, obté el 1904 una beca per ampliar estudis a París on pot estudiar amb Poincaré i Picard. En retornar a Itàlia és nomenat professor de geometria projectiva a la universitat de Bolonya, però només hi roman tres cursos. Els anys següents ocupa diferents llocs docents de secundària i de l'acadèmia militar de Torí. Finalment, el 1917, obté la càtedra de geometria de la universitat de Messina, càrrec que no podrà desenvolupar per la seva mort prematura el 1918 a causa de la grip espanyola.
Bottasso va publicar una trentena d'articles de geometria a diferents revistes científiques. La seva obra més important és el volum Astatique (1915), que constitueix el quart volum del tractat de càlcul vectorial de Cesare Burali-Forti i Roberto Marcolongo.

## Referències

* ↑ Conte i Giacardi, 2016, p. 35.
* 1 2 Bottasso, 2009, p. 22.
* ↑ Sallent del Colombo i Parra Serra, 2003, p. 242.

## Bibliografia

* Bottasso, Lionello «Mio nonno Matteo Bottasso» (en iatlià). Chiusa Antica, Num. 15, 2009, pàg. 22.
* Conte, Alberto; Giacardi, Livia. «Segre's University Courses and the Blossoming of the Italian School of the Algebraic Geometry». A: Gianfranco Casnati, Alberto Conte, Letterio Gatto, Livia Giacardi, Marina Marchisio, Alessandro Verra (eds.). From Classical to Modern Algebraic Geometry (en anglès). Springer, 2016, p. 3-92. ISBN 978-3-319-32994-9.
* Luciano, Erika; Roero, Clara Silvia «I fondamenti e la logica matematica» (en italià). Letera matematica pristem, Vol. 69, 2009, pàg. 37-40. ISSN: 1593-5884.
* Sallent del Colombo, Emma; Parra Serra, Josep Manel. «Cesare Burali-Forte i les homografies vectorials». A: Josep Batlló Ortiz, Pasqual Bernat López, Roser Puig Aguilar (eds.). Actes de la VII Trobada d'Història de la Ciència i de la Tècnica. Sociatat Catalana d'Història de la Ciència i de la Tècnica, 2003, p. 239-244. ISBN 84-7283-710-6.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Matteo Bottasso» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Luciano, Erika; Roero, Clara Silvia. «Matteo Bottasso 1878-1918». Peano 2008 Università di Torino, 2008. [Consulta: 18 gener 2020]. (italià)
* «Matteo Bottasso (1878 - 1918)». Mathematica Italiana, 2011. [Consulta: 18 gener 2020]. (anglès)
# Masacre de Cannstatt

La massacre de Cannstatt, que va tenir lloc l'any 746, fa referència a l'assassinat de la gairebé totalitat dels nobles del poble germànic dels Alamans.
Cannstatt, un antic castro, era una de les principals localitats del ducat de Alamannia fundat pels Merovingis. El carolingi Carlomán, Majordom de palau d'Austrasia, va convocar en aquest lloc una assemblea i va fer assassinar la majoria dels dirigents alamànics sota el pretext que havien participat en la revolta del duc Theudebald (Thibaud) i del duc Odilon de Baviera.

## Bibliografia

* R. Christlein u. a.: Die Alamannen. Archäologie eines lebendigen Volkes. Stoccarda 1978
* Karlheinz Fuchs, Martin Kempa, Rainer Redies: Die Alamannen (Catalogo della mostra), Theiss, Stoccarda, 2001 ISBN 3-8062-1535-9
* Dieter Geuenich: Geschichte der Alemannen. Kohlhammer, Stoccarda 2004 ISBN 3-17-018227-7, ISBN 3-17-012095-6
* Zur Geschichte der Alamannen (Wege der Forschungen), Darmstadt, 1979
# Medford (Oklahoma)

Medford és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 1.172 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Medford tenia 1.172 habitants, 480 habitatges, i 304 famílies. La densitat de població era de 422,9 habitants per km².
Dels 480 habitatges en un 30,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,5% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 36,5% no eren unitats familiars. En el 35% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 23,7% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 24,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.708 $ i la renda mediana per família de 38.571 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.167 $ mentre que les dones 18.667 $. La renda per capita de la població era de 15.848 $. Entorn del 10,4% de les famílies i el 13,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Medford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Medford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Mercè Amorós i Sans

Mercè Amorós i Sans és una empresària i política catalana. Dedicada al sector turístic, ha estat presidenta de l'Associació Gironina d'Empresaris i diputada per CiU per la província de Girona a les eleccions generals espanyoles de 1996. Dins el Congrés dels Diputats formà part de la Comissió mixta dels drets de la dona. Posteriorment abandonà la coalició i fou candidata pel PP a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2006, però no fou escollida.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés
# Maylandia sandaracinos

Maylandia sandaracinos és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental).

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Konings, A. 2001. Malawi Cichlids in their natural habitat. Cichlid Press, Estats Units. 3a edició.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ribbink, A. 1991. Distribution and Ecology of the Cichlids of the African Great Lakes. Pp. 36-59 a M. Keenleyside, ed. Cichlid Fishes: Behavior, Ecology and Evolution. Londres, Gran Bretanya: Chapman and Hall.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Stauffer, J.R., Jr., N.J. Bowers, K.A. Kellogg i K.R. McKaye, 1997. A revision of the blue-black Pseudotropheus zebra (Teleostei: Cichlidae) complex from Lake Malawi, Africa, with a description of a new genus and ten new species. Proc. Acad. Nat. Sci. Philad. 148:189-230.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Maylandia thapsinogen

Maylandia thapsinogen és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental).

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Konings, A. 2001. Malawi Cichlids in their natural habitat. Cichlid Press, Estats Units. 3a edició.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ribbink, A. 1991. Distribution and Ecology of the Cichlids of the African Great Lakes. Pp. 36-59 a M. Keenleyside, ed. Cichlid Fishes: Behavior, Ecology and Evolution. Londres, Gran Bretanya: Chapman and Hall.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Stauffer, J.R., Jr., N.J. Bowers, K.A. Kellogg i K.R. McKaye, 1997. A revision of the blue-black Pseudotropheus zebra (Teleostei: Cichlidae) complex from Lake Malawi, Africa, with a description of a new genus and ten new species. Proc. Acad. Nat. Sci. Philad. 148:189-230.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.