OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rectoria de Sant Esteve d'en Bas

La Rectoria de Sant Esteve d'en Bas és una casa de Sant Esteve d'en Bas, al municipi de la Vall d'en Bas (Garrotxa), protegida com a bé cultural d'interès local. És un edifici civil de grans dimensions situat a la plaça Major de Sant Esteve.

## Descripció

Destaca la quantitat de pedra treballada, tant de les dues portes com de les diferents finestres, que tenen cantoneres de pedra. Hi ha quatre finestres, dues grans a la primera planta i dues més petites a dalt, i en una d'elles hi ha una inscripció en llatí.
Com a elements destacables hi ha una porta de fusta amb ferro forjat i també un detall gòtic de pedra treballada amb motius florals. En una altra llinda hi ha la referència de l'actual restauració "Antiga casa rectoral, restaurada el 1975-1980, Família Blasco-Cardona".

## Història

La història d'aquesta casa està relacionada amb l'Església de Sant Esteve d'en Bas. Actualment és residència però s'ha establert un petit museu en el seu interior amb peces trobades en l'anterior casa, ara restaurada i amb d'altres foranes. Pel material trobat es pot deduir que ja existia pels vols dels anys 1700.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Rectoria de Sant Esteve d'en Bas». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2016].
# Goiás Esporte Clube

El Goiás Esporte Clube és un club de futbol brasiler de la ciutat de Goiânia a l'estat de Goiás. El club va ser fundat el 6 d'abril de 1943 per un grup d'amics encapçalat per Lino Barsi. El 1973 va ascendir per primer cop a la primera divisió del campionat brasiler.

## Palmarès

* Campionat goiano: 24
** 1966, 1971, 1972, 1975, 1976, 1981, 1983, 1986, 1987, 1989, 1990, 1991, 1994, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2002, 2003, 2006, 2009, 2012, 2013
* Copa Centro-Oeste: 3
** 2000, 2001, 2002
* Segona divisió del campionat brasiler: 2
** 1999, 2012

## Enllaços externs

* Goiás Esporte Clube - Lloc web oficial
* (portuguès) Joves jugadors del club Arxivat 2007-12-29 a Wayback Machine. (portuguès)
# Lampanyctus vadulus

Lampanyctus vadulus és una espècie de peix de la família dels mictòfids i de l'ordre dels mictofiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,9 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 370 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental (19°N-3°S) i davant les costes de Surinam.

## Referències

* ↑ Bonaparte C. L., 1840. Iconografia della fauna italica per le quattro classi degli animali vertebrati. Tomo III. Pesci. Roma. Iconografia, v. 3. Fasc. 27-29, puntata 136-154.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Hulley, P.A., 1990. Myctophidae. p. 398-467. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI; París; i UNESCO, París. Vol. 1.
* ↑ Uyeno, T., K. Matsuura i E. Fujii (eds.), 1983. Fishes trawled off Suriname and French Guiana. Japan Marine Fishery Resource Research Center, Tòquio (Japó). 519 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hulley, P.A., 1984. Myctophidae. p. 429-483. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.). Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París, França. Vol. 1.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Paxton, J.R., 1979. Nominal genera and species of lanternfishes (Family Myctophidae). Contrib. Sci. Natur. Hist. Mus. Los Angeles County, 322:1-28.
* Paxton, J.R. i P.A. Hulley, 1999. Myctophidae. Lanternfishes. p. 1957-1964. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Xivatxki

Xivatxki (Шивачки, "Costidores") és una pel·lícula búlgara dramàtica del 2007, escrita i dirigida per Liudmil Todorov. L'operador és Emil Hristov. La música de la pel·lícula va ser composta per Antoni Donchev.

## Argument

La Dora, la Katya i l'Elena són tres noies de Popovo que van a Sofia a la recerca d'una vida millor. Esperen començar a treballar com a modistes, però en canvi només reben ofertes d’un cap de restaurant i d’un proxeneta. La Katya comença com a cambrera al restaurant i accepta l'oferta del proxeneta. La Dora i l'Elena treballen en una carnisseria amb l'ajuda de les seves companyes de pis Ina i Valjo. Valjo mostra un marcat interès per Dora. Després de conèixer les mentides de Katya, la Dora es converteix en la seva amant. L'Elena s'enamora del seu altre company de pis, Zarahis, sobrenomenat Sugara, que té problemes amb les drogues i amb la seva parella, una cantant de folk. Després d'un escàndol, Katya marxa. La Dora se sent culpable per haver traït l'Ina amb Valjo, marxa i troba la Katya, i treballa amb ella durant un temps. És colpejada i intenta suïcidar-se. Elena aconsegueix salvar-la i es retroba amb Sugara. Uns mesos més tard, la Dora i l'Elena treballen en una gran botiga de costura i es retroben amb Katya, que resulta ser la dona del propietari.

## Repartiment

* Alexandra Sarchadzhieva – Dora
* Elen Koleva – Elena
* Violeta Markovska – Katya
* Asen Blatechki - Valjo, cap de seguretat del banc, amic de l'Ina
* Filip Avramov – Zahari Shugara
* Gergana Stoyanova – Ina
* Nona Yotova – La cantant
* Yulian Vergov – Mikhail Gyulemezov
* Joana Bukovska – Stella

## Premis

* Premi FIPRESCI del Festival Internacional de Cinema de Sofia per Lyudmil Todorov, 2008,
* Premi especial del jurat al concurs "East from West", Festival Internacional de Cinema de Karlovy Vary, 2008.
* Premi del Públic a la XXIX edició de la Mostra de València.

## Referències

* ↑ Seamstresses, Variety, 28de març de 2008
* ↑ The Mermaid takes top prize in Sofia, Film News Europe, 18 de març de 2008
* ↑ Karlovy Vary 2008 per Ron Holloway
* ↑ XXIX Mostra de Valencia, Cinema del Mediterrani (9): los premios a encadenados.org
# Choloma

Choloma és un municipi del departament de Cortés, a la república d'Hondures. El municipi cobreix una àrea de 471.1 km² i les festes patronals són celebrades en el mes de febrer en honor de la verge de Lorda. Entre els atractius turístics de la zona es troba la llacuna de Ticamaya. Té una població aproximada de 222.828 habitants.
El poblat original de Tholoma va ser situat a prop de Conta i Cholula, pobles indígenes de la riba del riu Balaliama o Choloma, documentat primer en la cinquena carta del conqueridor Hernán Cortés sobre la seva conquesta de la província d'Hondures. En el segle xix es va desenvolupar la indústria de la banana i la següent centúria va ser iniciada el cultiu de la canya de sucre; no obstant això, ambdues plantacions van decaure i els seus habitants es van dedicar a la ramaderia i al cultiu de cítrics i grans bàsics.

## Referències

* 1 2 «Municipio de Choloma» (en castellà). DEPARTAMENTO DE CORTES. [Consulta: 14 setembre 2021].
# Fleix (metall)

« Fleix » és una veta, originàriament metàl·lica, utilitzada per a segellar l'embalatge de diversos productes, majorment productes pesats. La principal característica d'aquesta cinta és la seva resistència a la tracció. En alguns països d'Amèrica, com Mèxic, el fleix es coneix com a «cinta d'acer».
Per tancar el fleix metàl·lic en una operació d'empaquetatge s'utilitza un segell galvanitzat per fleix.
Per obtenir la resistència a tracció requerida s'utilitza un acer 1012 que pot ser processat per un molí de rolat en fred per portar-lo al gruix requerit. En aquest procés s'obté la duresa, les característiques físiques d'allargament i tracció requerides per la norma ASTM D3953-02 pel fleix.
Després dels processos de tall i matat («matar» = arrodonir les cantonades) es realitza l'acabat que pot ser pintat, galvanitzat o pavonat.
Durant el segle xx, amb l'evolució en el tractament industrial dels plàstics (polipropilè i polièster) l'ús del fleix metàl·lic s'ha anat traslladant gradualment al fleix de plàstic, sobretot en aplicacions d'embalatge. El motiu principal d'aquesta migració va ser la seguretat en el treball (el fleix metàl·lic pot provocar talls), els costos del mateix producte (el fleix plàstic és més econòmic) i la comoditat de l'usuari.
Les dimensions més habituals són 8, 12, 13, 16 i 19 mm, que és la "traducció" a les mesures en polzades.
Hi ha diverses mides i presentacions del fleix metàl·lic. El fleix es presenta en brandada per a les dimensions de 3/8 ", 1/2", 3/4 "i 5/8" i en cinta per als fleixos d'1 1/4 "i 2".
També hi ha fleixos d'altres materials, com plàstic sobre tèxtil és, que s'usen com a segellat en embalatges de cartró ondulat per a articles menys pesants, però voluminosos.
# Distància de lluminositat

La distància de lluminositat D$_L$ es defineix en termes de la relació entre la magnitud absoluta M i la magnitud aparent m d'un objecte astronòmic.
    $M=m-5(\log _{10}{D_{L}}-1)\!\,$
la qual cosa dona:
    $D_{L}=10^{{\frac {(m-M)}{5}}+1}$
on D$_L$ es mesura en parsecs. Per a objectes propers (com la Via Làctia) la distància de lluminositat dona una bona aproximació a la noció natural de distància en l'espai euclidià. La relació no és tan clara per a objectes distants com quàsars més enllà de la Via Làctia, ja que la magnitud aparent es veu afectada per la curvatura espaitemps, desplaçament cap al roig i la dilatació del temps. Calcular la relació entre la distància de lluminositat i, per exemple, la desplaçament cap al roig d'un objecte requereix tenir tots aquests factors en compte.
Una altra manera d'expressar la distància de lluminositat és a través de la relació flux-lluminositat.
    $F={\frac {L}{4\pi D_{L}^{2}}}$
on F és flux $(erg$ $sec^{-1}cm^{-2})$, i L és lluminositat $(erg$ $sec^{-1})$. I la distància de lluminositat es pot expressar com:
    $D_{L}={\sqrt {\frac {L}{4\pi F}}}$

## Referències

* ↑ «Luminosity Distance | Definition and Meaning». Definitions For Words, 2017. Arxivat de l'original el 2018-05-25 [Consulta: 24 maig 2018]. Arxivat 2018-05-25 a Wayback Machine.
* ↑ Aspect, Alain; Bouchet, François; Brunet, Éric. Einstein aujourd'hui (en francès). Les Ulis: EDP Sciences, 2012, p. 372. ISBN 9782759802692.
* ↑ Niemeyer, Jens. Einfuhrung in die Astrophysik (pdf) (en alemany), s.d, p. 173 [Consulta: 24 maig 2018]. Arxivat 2007-06-26 a Wayback Machine.
* ↑ «Distance Measures in Cosmology» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory, California Institute of Technology. [Consulta: 24 maig 2018].

## Enllaços externs

* Calculadora cosmològica en Javascript de Ned Wright (anglès)
* iCosmos: Calculadora cosmològica(anglès)
# Campionat d'Europa de futsal UEFS femení 2007

El Campionat d'Europa de futsal UEFS femení 2007 es va disputar a Luhačovice (República Txeca) del 12 al 16 de desembre de 2007, amb la participació de cinc seleccions nacionals. La competició es va disputar en format de lliga i la República Txeca va guanyar el seu primer títol continental.

## Competició

Llegenda
En les taules següents:
| Pts = Punts totals PJ = Partits jugats PG = Partits guanyats PE = Partits empatats PP = Partits perduts | GF = Gols a favor GC = Gols en contra DG = Diferència de gols (GF-GC) Ressaltat en verd = Equip classificat per a semifinals. |
| | Pts | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG |
| República Txeca | 12 | 4 | 4 | 0 | 0 | 45 | 2 | +43 |
| Rússia | 9 | 4 | 3 | 0 | 1 | 43 | 4 | +39 |
| Eslovàquia | 6 | 4 | 2 | 0 | 2 | 29 | 5 | +24 |
| Ucraïna | 3 | 4 | 1 | 0 | 3 | 8 | 56 | -48 |
| Lituània | 0 | 4 | 0 | 0 | 4 | 5 | 63 | -58 |
| 12 de desembre - 18:00 |
| 12 de desembre - 18:00 | Rússia | 18-1 | Lituània | Luhačovice |
| 13 de desembre - 17:00 |
| 13 de desembre - 17:00 | Eslovàquia | 0-1 | Rússia | Luhačovice |
| 13 de desembre - 19:00 |
| 13 de desembre - 19:00 | República Txeca | 21-0 | Lituània | Luhačovice |
| 14 de desembre - 17:00 |
| 14 de desembre - 17:00 | Lithuania | 0-17 | Eslovàquia | Luhačovice |
| 14 de desembre - 19:00 |
| 14 de desembre - 19:00 | Ucraïna | 0-18 | República Txeca | Luhačovice |
| 15 de desembre - 9:00 |
| 15 de desembre - 9:00 | Lituània | 4-7 | Ucraïna | Luhačovice |
| 15 de desembre - 17:00 |
| 15 de desembre - 17:00 | Rússia | 22-0 | Ucraïna | Luhačovice |
| 15 de desembre - 19:00 |
| 15 de desembre - 19:00 | República Txeca | 3-0 | Eslovàquia | Luhačovice |
| 16 de desembre - 11:00 |
| 16 de desembre - 11:00 | Eslovàquia | 12-1 | Ucraïna | Luhačovice |
| 16 de desembre - 13:00 |
| 16 de desembre - 13:00 | República Txeca | 3-2 | Rússia | Luhačovice |

## Classificació final

Classificació final :
| | República Txeca |
| | Rússia |
| | Eslovàquia |
| 4. | Ucraïna |
| 5. | Lituània |

## Referències

* ↑ «Resultats a Independent futsal».

## Vegeu també

* Unió Europea de Futbol Sala
* Campionat d'Europa de futsal de la UEFS femení

## Enllaços externs

* Lloc web de la UEFS
* Informació de la UEFS
# Rectoria de Sant Martí de Romanyà

La Rectoria de Sant Martí de Romanyà és una obra renaixentista de Santa Cristina d'Aro (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular amb un cos afegit que fa de tancament i defineix un pati al darrere. Consta de planta baixa, pis i golfes i és cobert amb teulada de doble vessant, amb el carener perpendicular a la façana principal. Les obertures, allindades, són de pedra vista, mentre que els murs són de maçoneria i arrebossats. Conserva un troç de mur, amb arc carpanell, que ara fa d'accés a un recinte cobert per aparcar el cotxe.

## Referències

* ↑ «Rectoria de Sant Martí de Romanyà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2018].
# Gojirasaure

El gojirasaure (Gojirasaurus, "llangardaix Gojira") és un gènere de dinosaure teròpode celofisoïdeu que va viure en el Triàsic superior, al Norià, fa entre 220 i 209 milions d'anys. Les seves restes fòssils es van trobar a Revuelto Creek, Nou Mèxic. L'espècimen tipus és un esquelet parcial d'un subadult, d'uns 5,5 metres de longitud, un adult podria haver arribat als 6,5 metres de llarg.

## Referències

* Gojirasaurus a The Dinosaur Encyclopaedia Arxivat 2009-09-09 a Wayback Machine. a Dino Russ' Lair
# Lampazos de Naranjo

Lampazos de Naranjo és un municipi situat a l'estat mexicà de Nuevo León. El nom Lampazos prové de la planta Xanthosoma Robustum, i Naranjo del general Francisco Naranjo, heroi de la intervenció francesa, la Reforma i la Revolució de Ayutla.
Es localitza al nord-oest de l'estat a una alçada de 335 metres sobre el nivell del mar i una extensió de 4.020 km². La serra de Lampazos creua el municipi de nord a sud El turó del Carrizal i la Taula de Catujanes representen l'aspecte muntanyenc. El seu principal riu és el Salado. L'any 2010, el municipi tenia 5.349 habitants i, el 2005, 4.428.
Es va fundar el 12 de novembre de 1698 per Fra Diego de Salazar amb el nom de «pueblo de San Antonio de la Nueva Tlaxcala i misión de Nuestra Señora de los Dolorez de la Punta de Lampazos». En 1877, el seu nom es coneixia com a «Villa de Lampazos». En 1935 la seva extensió territorial es va reduir a causa de la creació del municipi d'Anáhuac. El 28 de desembre de 1977 va ser catalogat com a ciutat.

## Enllaços externs

* Lampazos de Naranjo
# Fleix (Dordonya)

Fleix és una ciutat de França, regió de la Nova Aquitània, departament de la Dordonya, sotsprefectura de Bergerac, cantó de La Force amb uns 1.500 habitants.
A l'edat mitjana va constituir una senyoria que el rei d'Anglaterra va cedir a Joan senyor de Grailly, junt amb altres com Gurson, Puy-Paulin, Chaslus i Sainte-Croix de Villagrand. Va seguir els destins d'aquesta casa. A Fleix es va signar el tractat de pau que va posar fi a la guerra dels Amoreaux, una guerra dins a les guerres religioses franceses (26 de novembre de 1580).
# Ditiocarbamat

Un ditiocarbamat és un grup funcional en química orgànica. És l'anàleg d'un carbamat en el qual tots dos àtoms d'oxigen s'han substituït per àtoms de sofre. El dietilditiocarbamat de sodi és un lligand químic comú en la química inorgànica.
La majoria de les amines primàries i secundàries reaccionen amb disulfur de carboni i hidròxid de sodi per formar ditiocarbamats. Es fan servir com lligands per quelatar metalls.

## Síntesi

Els ditiocarbamats es formen a partir de isotiocianats i tioalcohols per una reacció d'addició:

## Ús

Els ditiocarbamats es fan servir àmpliament en agricultura com insecticides, fungicides i herbicides i en la indústria química en la vulcanització.

## Referències

* ↑ Max Bögemann, Siegfried Petersen, Otto-Erich Schultz und Hanna Söll: Methoden zur Herstellung und Umwandlung von schwefelhaltigen Kohlensäurederivaten en Houben-Weyl: Methoden der Organischen Chemie, Band 9, Georg Thieme Verlag, Stuttgart, 1955, Seiten 773−915, dort Seite 831.
# Spring Valley (Minnesota)

Spring Valley és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 2.518 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Spring Valley tenia 2.518 habitants, 1.026 habitatges, i 662 famílies. La densitat de població era de 387,3 habitants per km².
Dels 1.026 habitatges en un 32,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,3% hi vivien parelles casades, en un 10% dones solteres, i en un 35,4% no eren unitats familiars. En el 30,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 19,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.688 $ i la renda mediana per família de 42.468 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.438 $ mentre que les dones 22.225 $. La renda per capita de la població era de 16.735 $. Entorn del 7,4% de les famílies i el 8,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Spring Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Spring Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Alentisque

Alentisque és un municipi espanyol de la província de Sòria i la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Zaghawa

Els zaghawa són una ètnia sahariana-saheliana que habita al Txad i Sudan. Se'ls esmenta a les fonts àrabs a l'edat mitjana. Al-Yaqubí (mort el 872/873), al-Muhal·labí (mort el 990) i al-Idrissí (mort el 1154) els citen; una part eren amazigòfons (els sadrata) i semisedentaris; la monarquia zaghawa era de dret diví i pagana encara que superficialment islamitzada i estenia la seva influència pel Waddai i el Kanem. La capital era al Borku (Borkou); formaven quatre pobles separats (teda, daza, bideyat i zaghawa propis) dels que més tard van sortir els tubus; l'historiador Ishak ibn Husayn diu que tenien una ciutat a la regió de Bahr al-Ghazal; esmenta també altres poblacions no localitzades (Manan, Tarazki, Saghwa i Shama); controlaven també Bilma, Kawar i parts de l'Aïr; el seu comerç amb Egipte es feia del Magreb a Núbia per l'oasi de Ouargla a Algèria. El darrer rei zaghawa, Arku ibbn Bulu (vers 1023-1067) que es deia musulmà, va crear colònies d'esclaus a Kawar i a Zayla al Fezzan. Esclaus zaghawa s'esmenten al baix Iraq en temps dels abbàssides.
Avui dia el terme zaghawa designa un grup tribal mixt negre i hamític, parcialment islamitzat, amb llengua pròpia, i emparentat als tubus. Viuen al Txad oriental i al Darfur (Sudan). Se'ls associa al sultanat djadju de Sila. Els djadju o kabdja pretenen ser parents dels zaghawa i haver emigrat a l'est. Al Txad el president Idris Déby és membre d'aquesta ètnia, igual que diversos antics primers ministres i diversos membres dels governs, sent una de les ètnies més influents del Txad. Uns cent mil zaghawa del Sudan en canvi van haver de fugir de les matances i viuen en camps de refugiats al Txad; són considerats africans en oposició a les tribus considerades àrabs del Darfur. Els zaghawa formen un dels corrents del moviment rebel al Darfur mentre l'altre el formen els fur.
La llengua zaghawa és anomenada per ells mateixos com a beria o beri, l'autònim dels zaghawa, i també "a" (paraula zaghawa que vol dir "boca". El 2000 s'ha estès l'ús d'un alfabet per a la llengua zaghawa, que parteix de la revisió d'un alfabet creat als anys 1950 per Adam Tajir.

## Vegeu també

* Berti

## Enllaços externs

* African people
* vídeo d'Aljazira sobre els Zaghawa del Txad
# Piggainaresa

Piggainaresa era una regió i una ciutat de la Terra Alta Hitita que estava ocupada pels kashka. Mursilis II, després d'haver ocupat la ciutat de Yahresa la va atacar i va assolar la zona en el seu camí de retorn a Hattusa durant la seva octava campanya, al novè any de regnat. Va tornar a Hattusa amb un gran botí de captius, vaques i ovelles.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Reino medio y del Imperio Nuevo. Tres Cantos: Akal, 2004, p. 124. ISBN 8446022532.

## Enllaços externs

* The Cultural Heritage of Hittite Anatolia. An International and Interdisciplinary Project for a Hittite Historical Atlas Arxivat 2018-08-09 a Wayback Machine. (anglès)
# Clàudia Vilà i Barnés

Clàudia Vilà Barnés (Sant Martí Vell, Gironès, 13 de març de 1994) és una gimnasta catalana especialitzada en gimnàstica artística, ja retirada.
Membre del Salt Gimnàstic Club, va finalitzar en la tercera posició en la competició individual general del Campionat d'Espanya de 2010. Internacional amb la selecció espanyola, va participar en el Campionat del Món de gimnàstica artística de 2010, aconseguint el quart lloc en barra d'equilibris, i en el d'Europa de 2011. Degut a les lesions, va retirar-se de la competició el 2012, exercint posteriorment com a entrenadora de categories formació al seu club.

## Referències

* ↑ «Clàudia Vilà i Barnés». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Trond Håkon Trondsen

Trond Håkon Trondsen (4 d'agost de 1994) és un ciclista noruec, professional des del 2013. En el seu palmarès destaca la Scandinavian Race Uppsala.

## Palmarès

* 2016
** 1r al Gran Premi Ringerike
* 2018
** 1r a la Scandinavian Race Uppsala
* 2019
** 1r al Sundvolden GP
** Vencedor d'una etapa al Tour de Normandia
* 2020
** 1r a la Gylne Gutuer

## Referències

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
* Palmarès a procyclingstats.com