OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eugenio Fontán Pérez

Eugenio Fontán Pérez (Sevilla, 1 de setembre de 1927 - Madrid, 18 d'octubre de 201)) fou un empresari radiofònic espanyol, fill d'Antonio Fontán de la Orden, enginyer militar artífex de Radio Sevilla el 1924, i germà del catedràtic, periodista i polític Antonio Fontán i del farmacèutic Manuel Fontán. Va estudiar enginyeria tècnica de telecomunicacions.
El seu pare va ser vicepresident de la Cadena SER fins a la seva defunció el 1948, moment en què el seu fill Antonio va assumir el càrrec. Catorze anys més tard, i després de la retirada de Virgilio Oñate, Eugenio va ser nomenat director de l'emissora. La Cadena SER, durant aquesta etapa va viure un temps de consolidació d'audiència i continguts. Va mantenir el càrrec fins a l'entrada del grup PRISA en l'accionariat de l'emissora a mitjan dècada de 1980.
El novembre de 1985 la companyia Unión Ibérica de Radio, presidida per Eugenio Fontán, va adquirir el 75% de l'accionariat d'una altra emissora emblemàtica d'Espanya: Radio España, que el va mantenir fins a l'any 1996. Fontán mantingué el càrrec de president de la Sociedad Ibérica de Comunicaciones, SA.

## Enllaços externs

* Diari ABC de 23 de desembre de 1996
* Entrevista de 2013
# Naves

«Naves» té aquests significats:
* Navès, municipi del Solsonès
* Navés, municipi francès situat al departament del Tarn i a la regió de Migdia-Pirineus
* Naves (Allier), municipi francès, a la regió d'Alvèrnia
* Naves (Corresa), municipi francès a la regió de Llemosí
* Naves (Nord), municipi francès, situat a la regió de Nord – Pas de Calais
* Nâves-Parmelan, municipi francès del departament de l'Alta Savoia, a la regió de Roine-Alps
Viccionari
# Enians

Els enians (en grec antic Αινιἂνες) eren un poble de Tessàlia. La seva ciutat principal era Hipata.
Segons diu Homer al "Catàleg de les naus" a la Ilíada, formaven part d'un dels contingents que van anar van anar a la guerra de Troia. Estaven dirigits, juntament amb els perrebeus, per Guneu.
Segons Estrabó, vivien al costat dels perrebeus fins que van ser expulsats pels làpites cap al mont Eta, on es van instal·lar vora el riu Esperqueu, i on tenien per veïns els locris epicnemidis, encara que alguns es van establir a Cifos.
Era un dels pobles que formava part de la Lliga Amfictiònica de Delfos, i com altres membres d'aquesta amfictiònica van col·laborar amb els perses quan Xerxes va envair Grècia. Segons diu Tucídides, els enians, juntament amb els melieus, els dolops i alguns tessalis van derrotar a la ciutat d'Heraclea Traquínia l'any 420/419 aC, que els espartans havien fundat feia poc.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 173. ISBN 9788441224223.
* ↑ Homer. Ilíada, II, 748-749
* ↑ Estrabó. Geografia, IX, 5,22
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, X, 8,2
* ↑ Heròdot. Històries, VIII, 132; 185
* ↑ Tucídides. Història de la guerra del Peloponès, V, 51
# Birefringència

La birefringència o doble refracció és una propietat de la matèria anisòtropa transparent que consisteix en el desdoblament d'un feix de llum incident en dos feixos polaritzats linealment en direccions perpendiculars entre si com si el material tingués dos índexs de refracció diferents.
Tots els materials cristal·lins que no pertanyen al sistema cúbic presenten índexs de refracció diferents en les diferents direccions de propagació dels feixos de llum i de la direcció de vibració del camp elèctric (per convenció, quan parlem de polarització, només es considera el vector camp elèctric; el camp magnètic s'ignora perquè és perpendicular o proporcional al camp elèctric). El fenomen és especialment visible en la calcita, que presenta un rang molt ampli de valors d'índex de refracció (i per tant una elevada birefringència), sobretot en la varietat més transparent anomenada espat d'Islàndia.
La birefringència va tenir un paper important en el naixement de les primeres idees sobre el model ondulatori de la llum; precisament, per explicar aquest fenomen Christiaan Huygens va proposar la seva teoria ondulatòria de la llum en el seu Traité de la Lumière del 1690.

## Referències

* ↑ Christiaan Huygens, Traité de la lumiere (Leiden, Holanda: Pieter van der Aa, 1690).
# Riu Bhileng

El riu Bilin o riu Bhileng (també Bheeleng) és un riu de Birmània.
Neix a les muntanes entre els rius Sittaung i Salween, i corre cap al sud per desaiguar a la badia de Bengala a l'est de desembocadrua del Sittaung prop de la ciutat de Bhileng o Bilin (Estat Mon) que tenia 2.274 habitants el 1881. Rep nombrosos afluent però de poca importància.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Eugenio Finardi

Eugenio Finardi (Milà,16 de juliol de 1952) es un cantant de rock, compositor i guitarrista italià. La seua familia estava relacionada amb la música: Enzo, el seu pare, era un enginyer de so de música italià i Eloise, la seva mare, era una cantant d'òpera americana. Eugenio a l'edat de 6 anys registra la seva primera cançó Palloncino Rosso Fuoco, una cançó per a nens.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* 1975 – Non gettate alcun oggetto dai finestrini
* 1976 – Sugo (album)|Sugo
* 1977 – Diesel (album)|Diesel
* 1978 – Blitz (Eugenio Finardi)|Blitz
* 1979 – Roccando rollando
* 1981 – Finardi (album)|Finardi
* 1982 – Secret Streets
* 1983 – Dal blu
* 1985 – Colpi di fulmine
* 1987 – Dolce Italia
* 1989 – Il vento di Elora
* 1991 – Millennio (album)|Millennio
* 1996 – Occhi (Eugenio Finardi)|Occhi
* 1998 – Accadueo
* 2001 – O Fado (amb Marco Poeta i Francesco Di Giacomo)
* 2003 – Il silenzio e lo spirito
* 2005 – Anima Blues
* 2008 – Il cantante al microfono
* 2014 – Fibrillante

### Àlbums en directe

* 1984 – Strade (Eugenio Finardi)|Strade
* 2008 – Suono (album)|Suono
* 2009 – Un uomo Tour 2009
* 2013 – Musica Ribelle Live

### Recopilacions

* 1990 – La forza dell'amore (album)|La forza dell'amore
* 1993 – Acustica (album)|Acustica
* 1998 – Extraterrestre e altri successi
* 1998 – Musica ribelle (album)|Musica ribelle
* 2001 – La forza dell'amore 2
* 2002 – Cinquantanni
* 2007 – Un uomo (album)|Un uomo
* 2012 – Sessanta (album)|Sessanta

### Senzills

* 1961 – Palloncino rosso fuoco
* 1973 – Spacey stacey/Hard rock honey
* 1975 – Soldi/Voglio
* 1976 – Musica ribelle/La radio
* 1976 – Non è nel cuore/Giai Phong
* 1977 – Tutto subito/Zucchero
* 1977 – Affetto/Op. 29 in Do maggiore
* 1978 – Cuba/Extraterrestre
* 1979 – 15 bambini/La canzone dell'acqua
* 1979 – Why love/Song fly high
* 1982 – Hostages/Beyond the Icy Rings of Saturn
* 1983 – Le ragazze di Osaka
* 1985 – Vorrei svegliarti/Ambara boogie
* 1999 – Amami Lara
* 2012 – E tu lo chiami Dio
* 2012 – Passerà (Eugenio Finardi)|Passerà

## Referències

* Finardi, Eugenio. Spostare l'orizzonte. Come sopravvivere a 40 anni di vita rock. Rizzoli, 2011. DOI 10.1007/b62130. ISBN 9788817047524.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Ratpenat d'orelles curtes

El ratpenat d'orelles curtes (Cyttarops alecto) és una espècie de ratpenat de la família dels embal·lonúrids, que està ubicada dins del gènere monotípic Cyttarops. Viu a Centreamèrica i Sud-amèrica, on es troba en països com el Brasil, Costa Rica, Guyana i Nicaragua. El seu nom específic fa referència a Al·lecto, una de les tres Fúries de la mitologia grega.

## Referències

* ↑ Beolens, Watkins i Grayson, 2009, p. 6.

## Bibliografia

* Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009. ISBN 978-0801893049.
# Carrer Isabel II (Maó)

El Carrer Isabel II de Maó és el carrer que es forma a partir del segle xviii i es caracteritza per comptar amb diverses cases senyorials. És el primer urbanisme fora de les murades. La forma de les cases és totalment diferent a segles anteriors. Comencen a aparèixer a les façanes uns detalls típicament anglesos. Hi observam els finestrons de llibret, amb tancament de guillotina i els "boínders" (bow window). Les cases més importants són: la casa del rector i el Govern militar, que, per als anglesos, era el Palau del governador.
# Nefelometria

La nefelometria és una tècnica analítica que es basa en la dispersió de la radiació de la llum que travessa les partícules de la matèria. Quan la llum travessa un medi transparent en la qual existeix una suspensió de partícules sòlides, es dispersa en totes les direccions i com a conseqüència s'observa tèbia. La dispersió no suposa la pèrdua neta de potència radiant, només és afectada la direcció de la propagació, perquè la intensitat de la radicació és la mateixa en qualsevol angle. La intensitat depèn de: el nombre de partícules suspeses, la seva mida, la seva forma, els índexs refractius de la partícula i del medi dispersant i de la longitud d'ona de la radiació dispersa. La relació entre variables és més factible en un tractament teòric, però a causa de la seva complexitat rares vegades s'aplica en problemes analítics específics. El procediment generalment és empíric i només es consideren 3 factors:
* La concentració: Amb major concentració de partícules major serà la dispersió de la llum.
* La mida de les partícules: Factors com el ph, la velocitat o l'ordre de la mescla, concentració dels reactius, duració de l'estat de repòs i la força iònica.
* Longitud d'ona: Generalment les mostres s'il·luminen amb la llum blanca, però si està acolorida, s'han d'escollir una porció de l'espectre electromagnètic en la que l'absorció del medi es redueix a la meitat.
En les mostres s'agregen agents tensioactius (com la gelatina), per prevenir la coagulació del col·loide. Només s'obtenen dades fiables si es controlen escrupolosament les variables que afecten la mida de les partícules.

## Diferències amb la turbidimetria

Generalment, la nefelometria i la turbidimetria s'utilitzen en l'anàlisi de la qualitat química de l'aigua per determinar la claredat i pel control dels processos de tractament. L'elecció entre un d'ambdós mètodes resideix en la dispersió de la llum, si és extensa, és apropiat aplicar la turbidimetria, en canvi si és mínima és apropiat la nefelometria. De la nefelometria s'obtenen millor resultats, perquè determina la concentració de poques parts per milió (ppm), amb una precisió d'1 al 5%. La nefelometria es basa en la mesura de la radiació dispersa, en canvi la turbidimetria en la mesura de la intensitat del feix de llum. L'instrument usat en la nefelometria, el nefelòmetre és molt similar al fluoròmetre. En canvi en la turbidimetria s'utilitza el turbidímetre que és un fotòmetre de filtre.
# Riu Bihar

Bihar és un riu de l'Índia central a Madhya Pradesh que neix a 24° 15′ N, 81° 05′ E﻿ / ﻿24.250°N,81.083°E﻿ / 24.250; 81.083 a uns 60 km de Rewa (ciutat) (antic estat de Rewa avui districte de Rewa) i desaigua al tiu Tons. A 80 km del seu naixement produeix les cascades Chachai.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Eugenio Etxebeste Arizkuren

Eugenio Etxebeste Arizkuren, també conegut pel nom de guerra «Antton» o «Antxon», (Sant Sebastià, 9 de març de 1951) és un activista polític basc, membre històric de l'organització armada Euskadi Ta Askatasuna (ETA), en què ha exercit sobretot la tasca d'interlocutor del govern espanyol en eventuals negociacions.
Va estudiar fins als nou anys al col·legi religiós dels carmelites i després va cursar batxiller en una escola de jesuïtes. Abans de la seva fugida al País Basc del Nord, el 1975, a conseqüència de la seva activitat a ETA. Fa estudiar fins a quart curs d'Empresarials. Interessat en la biologia, és membre de la Societat de Ciències Naturals i Bolets Aranzadi des dels 14 anys i va cursar estudis de Biològiques a la Universitat del País Basc a distància, des del seu confinament a la República Dominicana. Segons les seves pròpies declaracions, s'hauria dedicat a l'estudi dels lepidòpters de no ser per la repressió patida al País Basc arran del Procés de Burgos (1970), en el qual es va condemnar a mort a diversos membres d'ETA i que va suscitar una forta reacció dins i fora d'Espanya per part de l'oposició al règim franquista.

## Referències

* ↑ Batista, Antoni «Entrevista a Eugenio Etxebeste». Diari Ara [Barcelona], núm.364, 2011, p.6-7. ISSN: 2014-010X.
# Ratpenat d'orelles d'embut de Gervais

El ratpenat d'orelles d'embut de Gervais (Nyctiellus lepidus) és una espècie de ratpenat que es troba a les Bahames i a Cuba.

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)
# Casa al carrer Nou, 9 (Sant Miquel de Fluvià)

La Casa al carrer Nou, 9 és una obra de Sant Miquel de Fluvià (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa situada al centre del poble, a prop de l'església. És un edifici de planta baixa i dos pisos, que ha estat rehabilitada recentment, i que no conserva el parament original, ja que es troba totalment arrebossada. La coberta d'aquesta construcció és aterrassada. Conserva de la construcció original una porta i una finestra carreudes de la que cal parar esment a la llinda de la porta amb la següent inscripció: POST I DIE IDUS MARTI JOANNES BORRELL ME FECIT - ANNO 1788 - NATIVITATE DOMINI.

## Referències

* ↑ «Casa al carrer Nou, 9». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 maig 2020].
# Enric Lucena i Ibarzábal

Enric Lucena i Ibarzábal (Barcelona, 1974) és un fotògraf i periodista català. és llicenciat en Història de l'Art. Com a fotògraf i escriptor ha publicat quatre títols: El Mag Lari. La màgia de fer màgia (2012) i El concert per la llibertat. Una nit per la Independencia (2013), La Generació Son Goku (2013) i Canet Rock. El retorn del festival més mític (2014). Com a presentador de televisió, va conduir el programa “52”, que va obtenir el premi Ondas 2005 al millor programa de televisió local. També ha presentat el Programa "Pròxima estació" a Tv3 l'estiu de 2019. També va participar al programa "Tarda Oberta" i actualment és el responsable de continguts del programa "Los Infiltrados" al Canal GOL. Ha estat el presentador de l'espai “Els Minoristes” a El Matí de Catalunya Ràdio, emissora on ha conduït diversos programes.
Fins a l'estiu del 2023 copresenta El circ, el late night de 8tvcat amb Frank Blanco.

## Referències

* ↑ «Mataró al dia - Continguts - Entrevista Enric Lucena». [Consulta: 12 juny 2019].
# Antonio Jiménez Jiménez

Antonio Jiménez Jiménez fou un militar i polític espanyol, diputat a les Corts Espanyoles durant la Segona República Espanyola.
Coronel de l'exèrcit, participà en diverses conspiracions per a enderrocar la monarquia d'Alfons XIII, com la sublevació de Jaca, i va mantenir contactes amb la CNT. A les eleccions generals espanyoles de 1931 fou elegit diputat per la província de Barcelona pel grup Esquerra Republicana de Catalunya. Les seves intervencions destacaren per acusar Francisco Largo Caballero, aleshores ministre de Treball d'Espanya, d'afavorir al sindicat UGT i reprimir la CNT, i defensar l'estatut de Núria.

## Referències

* Història dels parlamentaris catalans Arxivat 2012-01-18 a Wayback Machine. per la UB
* «La 'conllevancia' de Macià - VilaWeb».
* Fitxa del Congrés dels Diputats
# Milla per hora

La milla per hora (l'abreviatura de la qual és mph) és una unitat de velocitat del sistema imperial i expressa el nombre de milles terrestres que recorreria un objecte al cap d'una hora sempre que la velocitat es mantingués constant durant aquest període. Generalment s'abrevia als Estats Units, el Regne Unit i altres parts del món com a mph o MPH, per bé que en determinades publicacions tècniques hom pot trobar-la referenciada com a mi/h.
La mph no és una unitat del Sistema Internacional (SI), ja que ni la milla ni l'hora ho són. Per això, quan parlem de velocitat, és molt comú també l'ús del metre per segon, que és la unitat reconeguda pel SI.
Tot i l'ús freqüent que se'n fa, cal dir que a Europa, Austràlia o Amèrica del Sud s'utilitza molt més, quan parlem de velocitat, una altra unitat: el quilòmetre per hora.

## Ús

Les milles per hora és la unitat que s'utilitza als sistemes ferroviaris dels Estats Units, el Canadà i Irlanda. Les milles per hora també s'utilitzen als sistemes ferroviaris britànics, excepte els tramvies, alguns sistemes de metro lleuger, el túnel de la Manxa i l'alta velocitat 1.
Les aplicacions nàutiques i aeronàutiques afavoreixen el nus com a unitat comuna de velocitat. (Un nus és una milla nàutica per hora, amb una milla nàutica sent exactament 1.852 metres o uns 6.076 peus).

## Equivalències

1 mph equival a:
* 0.44704 m/s.
* 1.609344 km/h.
* 0.868976 nusos.
Convé recordar que les tres equivalències anteriors estan fetes respecte de la milla terrestre. En cas de voler conèixer les equivalències respecte de la milla nàutica haurem de saber que en la nàutica i l'aeronàutica s'utilitza com a unitat de mesura de la velocitat el nus o nuc que equival, exactament, a una milla nàutica per hora. Així, doncs, 1 mph (nàutica) equival a:
* 1 nus
* 0,51444 m/s
* 1,852 km/h
* 1,15 mph (terrestre)

## Referències

* ↑ Lawlor, John. Auto Math Handbook: Calculations, Formulas, Equations and Theory for Automotive Enthusiasts (en anglès). Penguin, 1991. ISBN 978-1-55788-020-8.
* ↑ «A. Classes of Track». Rules Respecting Track Safety. Transport Canada, 03-11-2008. Arxivat de l'original el 25 August 2012. Archived 25 August 2012.
* ↑ «Republic of Ireland». www.railsigns.uk. Arxivat de l'original el 23 d’octubre 2021. [Consulta: 22 febrer 2021].
* ↑ Rail, Irish. «Network Statement» (en anglès). Irish Rail. [Consulta: 22 febrer 2021].
* ↑ «Permanent Speed Restriction Signs». www.railsigns.uk. Arxivat de l'original el 10 de juliol 2020. [Consulta: 10 juliol 2020].
# Riu Rubyiro

El riu Rubyiro és un riu al sud-oest de Ruanda que és un afluent esquerre del riu Ruzizi. S'uneix a Ruzizi, que forma la frontera entre la República Democràtica del Congo i Ruanda, uns 2 km sobre el punt on el riu Ruhwa entra al Ruzizi, que forma la frontera entre Ruanda i Burundi.

## Referències

* ↑ Rusizi Administrative Map.

## Bibliografia

* «Còpia arxivada». National Institute of Statistics of Rwanda. Arxivat de l'original el 2012-11-13. [Consulta: 25 octubre 2018].
# Casa Guardiola

Casa Guardiola és una masia del poble d'Escarlà, de l'antic terme ribagorçà de Sapira, pertanyent actualment al municipi de Tremp.
Està situada a l'esquerra i a prop de la riba de la Noguera Ribagorçana, al nord-oest d'Escarlà. És a l'esquerra del barranc de les Sargues, prop d'on s'uneix amb la Noguera Ribagorçana i a migdia de la masia de Cal Sabater.
# Rellotge de sol de l'edifici Sayol

El Rellotge de sol de l'edifici Sayol és una obra de Ripoll (Ripollès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Rellotge solar situat entre els dos balcons de la segona planta de l'immoble. Té forma rectangular, amb un arc de punt rodó al centre de la part superior, on apareix la imatge de l'astre rei i l'epitafi “Ultima hora cogita”. Sota aquesta frase apareixen dos números romans: 1801, any en què es deuria construir la casa, i 1926, quan s'hi van realitzar obres de reforma.
El rellotge només permet saber l'hora solar en la franja horària entre les vuit del matí i les sis de la tarda.

## Referències

* 1 2 «Rellotge de sol de l'edifici Sayol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 maig 2021].
# Casa Costa (Vic)

* No s'ha de confondre amb Casa Costa, Pl. Major, 13 (Vic).
La Casa Costa és una obra de Vic (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa formada per una planta baixa i per tres pisos superiors. L'entrada principal se situa pel carrer Sant Josep, per un gran portal amb decoració escultòrica. Pel que fa a la decoració de la façana, la planta baixa està tractada com un basament, amb l'aplicació d'un encoixinat corregut. Als pisos superiors s'obren balcons i finestres de les que destaquen les motllures ricament treballades. D'aquest edifici també destaca la cantonada, de la que sobresurt una torre, rematada amb una cúpula facetada.

## Història

L'arquitecte Josep Maria Pericas hi realitzà intervencions puntuals l'any 1927.

## Referències

* 1 2 «Casa Costa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 octubre 2017].
# Nayuha Toyoda

Nayuha Toyoda (豊田 奈夕葉, 15 de setembre de 1986) és una exfutbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2004. Va disputar 22 partits amb la selecció del Japó. Ha disputat Copa del Món de 2007.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2004 | 1 | 0 |
| 2005 | 4 | 0 |
| 2006 | 0 | 0 |
| 2007 | 8 | 0 |
| 2008 | 4 | 0 |
| 2009 | 2 | 0 |
| 2010 | 3 | 0 |
| Total | 22 | 0 |

## Referències

* ↑ Japan Football Association(japonès)
* ↑ 2010 Japan Football Association(japonès)

## Enllaços externs

* Nayuha Toyoda, Fitxa a Soccerway
# Antonio Jiménez Martínez

Antonio Jiménez Martínez (Siles, Jaén, 15 d'octubre de 1956) és un periodista espanyol, llicenciat en Ciències de la Informació (Periodisme) per la Universitat Complutense de Madrid.

## Biografia

La seva trajectòria professional es va iniciar en els serveis informatius de la Cadena SER, on va ser director-presentador de l'espai 20 horas i Matinal SER. En 1987 es va incorporar a la Cadena COPE, on es va fer càrrec de l'informatiu Primera hora i Mediodía, i en 1998 va dirigir i presentar el programa Cada día a Onda Cero i Radio España. Entre 2001 i 2002 va ser director adjunt de La brújula del mundo, també a Onda Cero. De setembre de 2002 fins a abril de 2004, va dirigir el magazín Buenos días de Radio Nacional de España.
Des del 2005 i fins al 24 de gener de 2013 va ser director de Radio Intereconomía i director-presentador del programa El gato al agua, que s'emetia simultàniament per Intereconomía TV i Radio Intereconomía.
En 2010 va rebre el Micrófono de Oro, guardó atorgat a professionals del periodisme i altres sectors de la cultura.
En 2013 va fitxar per la cadena 13 TV, en la que, des d'aquella data, condueix un espai similar anomenat El cascabel.
Des de 2015 col·labora en el programa matinal de la COPE Herrera en COPE. Ha estat guardonat amb l'Antena de Oro 2017.
En 2018 se li concedeix l'ingrés a l'Orde Civil d'Alfons X el Savi, amb la categoria d'Encomana.

## Referències

* ↑ Antonio Jiménez, del 'Gato al agua' al 'Cascabel al gato', vertele.eldiario.es, 1 de febrer de 2013
* ↑ Antonio Jiménez y Eduardo García Serrano, premiados en los Micrófonos de Oro, Periodista Digital, 25 de març de 2010
* ↑ «Antonio Jiménez abandona por sorpresa El gato al agua y ficha por 13tv». FormulaTV, 25-01-2013.
* ↑ Sobera, Osborne y Antonio Jiménez, Antenas de Oro 2017, ABC, 10 de novembre de 2017
* ↑ «Orden ECD/315/2018, de 16 de marzo, por la que se concede el ingreso en la Orden Civil de Alfonso X el Sabio, con la categoría de Encomienda, a las personas que se citan.». Boletín Oficial del Estado.
# Districte de Žarnovica

El districte de Žarnovica - (eslovac) Okres Žarnovica - és un dels 79 districtes d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica. Té una superfície de 425,34 km², i el 2013 tenia 26.805 habitants. La capital és Žarnovica.

## Llista de municipis
### Ciutats

* Žarnovica
* Nová Baňa

### Pobles

Brehy · Hodruša-Hámre · Horné Hámre · Hrabičov · Hronský Beňadik · Kľak · Malá Lehota · Orovnica · Ostrý Grúň · Píla · Rudno nad Hronom · Tekovská Breznica · Veľká Lehota · Veľké Pole · Voznica · Župkov