OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La caixa oblonga

La caixa oblonga és un conte d'Edgar Allan Poe; es publicà per primera vegada el 1844, i explica una travessia marina en què apareix una misteriosa caixa.

## Argument

La història comença amb un narrador sense nom que relata una travessia marina estival des de Charleston (Carolina del Sud) a Nova York a bord del vaixell Independence. El narrador, per la llista de passatgers, s'adona que el seu excompany d'universitat Cornelius Wyatt es troba a bord amb la seua dona i les germanes d'aquesta, tot i que ha reservat tres cabines. Després de conjecturar que l'habitació addicional era per a un servent o per a un equipatge extra, s'adona que el seu amic ha comprat a bord una caixa de pi oblonga en què, primerament, pensa que Wyatt oculta valuoses pintures per vendre-les a Nova York. Avançada la història, el narrador descobreix que l'esposa del seu amic havia mort un dia abans d'embarcar-se i la portava en la caixa, a més, la dona, "la seua suposada esposa", era en realitat la seua criada.

## Fonts

* Cortázar, Júlio. Edgar Allan Poe: Obras en prosa. 2da ed.. San Juan: Universidad de Puerto, 1969.
# Ninawa

Ninawa fou un antic lloc de l'Iraq central cap d'un districte del que també formava part Karbala. Avui dia són unes ruïnes conegudes com a Ishan Nainwa, no gaire lluny de la població de Musayyib, a 3 km a l'est de l'Eufrates i a 35 km al nord-est de Karbala. S'esmenta en relació a la mort d'al-Hussayn a Karbala el 680, el 739 en relació al conflicte del califat amb l'alida Zayd ibn Ali, i el 865 en relació a la revolta d'un altre alida. Encara apareix en el conflicte del càrmates vers el 900. Tot i el seu nom no té relació amb Nínive, ni amb el barri de Ninawa a Lagash.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, VIII, 52
# San Adrián de Juarros

San Adrián de Juarros és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Alfoz de Burgos.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2006 |
| 41 | 44 | 48 | 52 | 65 |
# Linlithgow

Linlithgow (gaèlic escocès: Gleann Iluita, Scots: Lithgae) és un burgh reial del West Lothian, a Escòcia. Està situat a una trentena de quilòmetres a l'oest d' Edimburg i compta 13.370 habitants. El seu símbol és un gos negre lligat a un roure sobre una illa. El seu sant patró és Sant Miquel i la seva divisa és «
| « | St. Michael is kind to strangers | » |
(Sant Miquel és amable amb els estrangers).
Està agermanada amb la ciutat francesa de Guyancourt i, com a part del West Lothian, amb Grapevine (Texas), als Estats Units. Aquí va néixer el polític escocès Alex Salmond.

## Història

La principal atracció de Linlithgow és el Palau de Linlithgow, lloc de naixement del rei Jaume V i de la seva filla Maria Stuart, és probablement l'edifici civil més bonic de la baixa edat mitjana encara dempeus a Escòcia. El palau actual va ser començat l'any 1424 per Jaume I d'Escòcia en el lloc d'una antiga fortalesa. Va ser incendiat l'any 1746 per les tropes del duc Guillem August de Cumberland però, encara que sense sostre, l'essencial de la seva estructura existeix encara avui.
Adjacent al palau es troba l'església Sant Michael, una gran església del segle xv. La seva volta occidental tenia una fletxa en corona del tipus de la catedral Sant Gilles d'Edimburg o de la catedral Sant Nicolau de Newcastle-upon-Tyne. Va ser retirat al començament del segle xix i reemplaçada l'any 1964 per una fletxa d'alumini de l'arquitecte escocès Basil Spence, i representa la corona d'espines de Crist.
A High Street es troben nombrosos edificis històrics, sobretot antigues tavernes.
James Hamilton va assassinar a Linlithgow, el gener de 1570, el regent d'Escòcia James Stuart, que seria el primer assassinat per arma a foc de la història.

## Galeria

* El palau de Linlithgow.
* El palau de Bins.
* L'església de Saint Michel.
* Cross Well.
* L'arc.
* Aqueducte sobre l'Avon.
* La séquia.
* Estàtua de la reina Maria Stuart.
* Niu d'aus a prop del canal.
* Carriden House.
* El llac.
* El llac.
* El parc de Beecraigs
* Turó de Cockleroi.
* Desfilada al carrer principal.

## Referències

* ↑ Andy Eagle. «The Online Scots Dictionary». Scots Online. Arxivat de l'original el 2010-07-08. [Consulta: 10 abril 2017].
* ↑ «Dictionary of Scottish Architects - DSA Architect Biography Report (November 7, 2015, 1:03 am)». scottisharchitects.org.uk.
* ↑ Buildings of Scotland: Lothian, by Colin McWilliam
# Manali

Manali és una ciutat, prop de la ciutat de Kullu al districte de Kullu a l'estat indi d'Himachal Pradesh. Es troba a l'extrem nord de la vall de Kullu, formada pel riu Beas. La ciutat es troba al districte de Kullu, aproximadament a 544 quilòmetres al nord-est de la capital nacional Nova Delhi. Amb una població de 8.096 persones registrades al cens indi de 2011, Manali és l'inici d'una antiga ruta comercial a través de Lahaul (H.P.) i Ladakh, pel pas de Karakoram i cap a Yarkand i Hotan a la conca de Tarim de la Xina. Manali és una destinació turística popular a l'Índia i serveix com a porta d'entrada al districte de Lahaul i Spiti, així com a la ciutat de Leh a Ladakh.

## Referències

* ↑ «Wanderlust the mountains are calling head over to Manali, Himachal Pradesh». .
* ↑ Paper also Presented at the International Seminar on Disasters, Environment and Development, 9–12 December 1994, New Delhi, India –by James S. Gardner. Tourism and Risk from Natural Hazards: Manali, Himachal Pradesh, India. Natural Resources Institute, University of Manitoba, 1995.
# Nemacheilus gangeticus

Nemacheilus gangeticus és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Uttar Pradesh (Índia).

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1863. Sur les genres de la famille des Cobitioïdes. Versl. Akad. Amsterdam v. 15. 32-44.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Francesco del Cossa

Francesco del Cossa (Ferrara, c. 1436 - Bolonya, 1477/1478) fou un important pintor italià de l'escola de Ferrara durant el Renaixement (Quattrocento).

## Biografia

Deixeble de Cosmè Tura amb Ercole Ferrarese, l'obra de Francesco del Cossa ensenya un domini de la representació plàstica dels personatges i dels detalls arquitecturals. El seu estil recorda a Piero della Francesca i a Mantegna.
El 1470 treballa amb Tura i Ercole per a les decoracions de la sala dels Mesos del palazzo Schifanoia i realitza les pintures al·legòriques de tres dels dotze mesos sobre els dibuixos de Cosmé Tura:
* Mese di marzo : Triomf de Minerva i signe d'àries Borso d'Este executant justícia i marxant a la caça, pagesos que tallen la vinya.
* Mese d'aprile : Venus i copia les les Tres Gràcies, el signe del taure, dels amants, Borso d'Este tornant de la caça.
* Mese di maggio : escena de collita, signe dels bessons, Apol·lo envoltat de les Muses i de Pegàs, escena de collita Borso d'Este rebent una cistella de cireres.
El poc que li paguen pels frescos del palau Schifanoia el porta a deixar Ferrara i torna definitivament a Bolonya.
A partir de 1472 realitza el fresc de la Madona de Baracano a Bolonya i després, el 1473, el gran retaule anomenat Políptic Griffoni (Ercole de' Roberti n'executa la predel·la).
Mor de la pesta cap al 1477 o 1478.

## Obres

* Mare de Déu amb el Nen Jesús i un àngel (cap a 1460), pintura al tremp sobre taula amb acabats d'or, 61 x 47,5cm, Museu Nacional d'Art de Catalunya, Barcelona
* Ritratto d'uomo (1472-1477), Museo Thyssen-Bornemisza, Madrid
* Madonna in trono, pel vitrall de San Giovanni in Monte, a Bolonya (1462)
* Mese de marzo, Mese d'aprile i Mese de maggio, (c. 1470), palau Schifanoia, Ferrara
* Madonna con il bambino e i santi Petronio e Giovanni Evangelista, (1474), pinacoteca nazionale, Bolonya
* Retaule de san Lazzaro (figures de sants, els animals són de Roberti), museu de Berlín
* Pala dell'Osservanza - L'annunciazione e la Natività, Gemäldegalerie Alte Meister, Dresden
* Poliptic Griffoni, basilica San Petronio, dispersat :
** San Vincenzo Ferrer, National Gallery, Londres
** San Pietro (v. 1473), pinacoteca de Brera, Milà
** San Giovanni Battista (v. 1473), pinacoteca de Brera, Milà
** La predel·la, d'Ercole de' Roberti, Vaticà
** Crocifissione (1473), National Gallery of Art, Washington DC)
** San Petronio (1473), Palazzo dei Diamanti, Ferrara)

## Bibliografia

* L'Opera completa di Cosmè Tura e i grandi pittori ferraresi dels suo tempo Francesco Cossa e Ercole de'Roberti. Milano, Rizzoli 1974 (DIBA)

## Notes i referències

* ↑ Considerat durant un temps com un retrat de Francesco Francia.«Enllaç».
# María José García Cuevas

María José García Cuevas (Jaén, 18 de març de 1964) és una política i enginyera espanyola, diputada al Parlament de Catalunya en la IX i X legislatures.

## Biografia

És llicenciada en Enginyeria Industrial per la Universitat Politècnica de Madrid, especialitzada en tècniques energètiques. Ha treballat en l'anàlisi de seguretat de centrals nuclears i en la consultoria de gestió per a empreses i institucions en l'àmbit de l'energia, la indústria, la banca, els transports i l'Administració pública i els béns de consum.
Va ser candidata pel PPC a l'alcaldia de Porqueres (Pla de l'Estany) en les eleccions municipals de 2007 i a les eleccions generals de 2008 per la circumscripció de Girona.
En les eleccions al Parlament de Catalunya de 2010 va ser elegida diputada per la circumscripció de Barcelona i en les de 2012 va ser reelegida. Va ser secretària general del Grup Parlamentari del Partit Popular de Catalunya en el Parlament de Catalunya.

## Referències

* 1 2 «Fitxa del diputat/ada». Parlament de Catalunya. [Consulta: 28 gener 2024].

## Enllaços externs

* Intervencions al Parlament de Catalunya Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
* Pàgina al web del Partido Popular de Catalunya Arxivat 2014-10-06 a Wayback Machine.
# Leonor Rodríguez Manso

Leonor del Pilar Rodríguez Manso (Las Palmas de Gran Canaria, 21 d'octubre de 1991), coneguda esportivament com Leonor Rodríguez o Leo Rodríguez, és una jugadora de bàsquet espanyola. Milita en les files del Perfumerías Avenida de la Lliga femenina espanyola.
Ocupa les posicions d'escorta (2) o aler (3) i es caracteritza pel seu bon tir exterior de tres punts, les seves ràpides penetracions al cèrcol i per la seva exquisida visió de joc.
Internacional amb la selecció espanyola en categories de formació, es proclamà campiona d'Europa sub-16 (2006), sub-18 (2009) i sub-20 (2011) i aconseguí el subcampionat del Món sub-19 (2009). Amb la selecció espanyola és internacional des del maig de 2013 i s'ha proclamat campiona d'Europa (2017), subcampiona (2023) i aconseguí una medalla d'argent al Campionat del Món de 2014. També ha competit a dos Jocs Olímpics, Rio de Janeiro 2016, guanyant una medalla d'argent, i Tokio 2020, finalitzant en sisena posició.

## Palmarès
### Clubs

* 3 Lligues espanyoles de bàsquet femenina (2015-16, 2020-21, 2021-22)
* 3 Copes espanyoles de bàsquet femenina (2014, 2015, 2022)
* 3 Supercopes espanyoles de bàsquet femenina (2013, 2014, 2021)

### Selecció espanyola

* 1 medalla d'argent als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro 2016
* 1 medalla d'argent als Campionats del Món de bàsquet femení (2014)
* 1 medalla d'or als Campionats d'Europa de bàsquet femení (2017)
* 1 medalla de plata als Campionats d'Europa de bàsquet femení (2023)

## Referències

* ↑ «Leo Rodríguez: La ‘asesina’ de la sonrisa eterna (2014-)» (en castellà). Canarias Ahora, 15-04-2020. [Consulta: 18 desembre 2023].
* ↑ Fitxa a Selecció Absoluta Femenina
* ↑ «Leonor Rodríguez Manso» (en castellà). La Provincia. Diario de Las Palmas, 12-12-2018. [Consulta: 18 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Leonor Rodríguez Manso - Competiciones FEB
* Fitxa de Leonor Rodríguez Manso - Selección Femenina Absoluta
# Manisha Koirala

Manisha Koirala (en nepalès मनिषा कोइराला)(Katmandú, Nepal, 16 d'agost de 1970) és una actriu indonepalesa que treballa en el cinema indi. Va començar actuant en produccions en hindi abans de participar en nombroses pel·lícules tàmils. També és coneguda pel seu compromís social i per ser ambaixadora d'una agència de l'ONU dedicada a sensibilitzar sobre els problemes demogràfics. És igualment una ballarina de les danses tradicionals índies bharatnatyam i manipuri.
Koirala va debutar a Bollywood el 1991 amb Saudagar, un drama dirigit per Subhash Ghai. Després va col·laborar amb alguns dels cineastes indis més destacats del seu temps, i al llarg de la dècada dels 90 va arribar a ser una de les actrius més conegudes a l'Índia, sobretot reconeguda pel seu art interpretatiu, molt apreciat per la crítica.
Coneguda pels seus retrats de personatges dramàtics forts, Koirala ha participat sobretot en produccions de cinema dramàtiques i realistes.

## Filmografia seleccionada

* 1994: Sangdil Sanam
* 1994: 1942: A Love Story
* 1995: Guddu
* 1995: Bombay
* 1996: Khamoshi: The Musical
* 1996: Majhdhaar
* 1997: Gupt: The Hidden Truth
* 1998: Dil Se
* 1999: Mudhalvan
* 2001: Lajja
* 2002: Company
* 2010: I Am
* 2011: Mappillai
* 2017: Dear Maya

## Premis

Guanyadora
* 1996, Filmfare de la crítica a la millor actuació, Bombay
* 1997, Filmfare de la crítica a la millor actuació, Khamoshi: The Musical
* 1997, Star Screen a la millor actriu, Khamoshi: The Musical
* 2003, Filmfare de la crítica a la millor actuació, Company
* 2004, Bengal Film Journalists' Association Awards, millor actriu, Escape From Taliban
* 2006, Gorkha Dakshin Bahu, distinció atorgada pel rei del Nepal per la seva contribució al cinema indi
Nominada
* 1995, Filmfare a la millor actriu, 1942:A Love Story
* 1996, Filmfare a la millor actriu, Akele Hum Akele Tum
* 1997, Filmfare a la millor actriu, Khamoshi: The Musical
* 1999, Filmfare a la millor actriu, Dil Se

## Referències

* ↑ Roy Mitra, Indrani. «I need to move on: Manisha Koirala». Rediff.com, 20-12-2005. [Consulta: 14 març 2008].
* ↑ «King Gyanendra is all ears for Kali Baba». dnaindia.com, 13-04-2006. [Consulta: 25 juny 2010].
* ↑ «Manisha honored». Hindisong.com. [Consulta: 25 juny 2010].
# Nemacheilus drassensis

Nemacheilus drassensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a l'Índia.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1863. Sur les genres de la famille des Cobitioïdes. Versl. Akad. Amsterdam v. 15. 32-44.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Francesco della Faggiuola

Francesco di Neri della Faggiuola va ser fill de Neri Montefeltro de Borgo San Sepolcro, al que va succeir el 1355 com a senyor sobirà i vicari imperial de Borgo San Sepolcro, però va vendre la senyoria a Perusa el 1356 tot i que va mantenir el govern en qualitat de capità del poble i cap de la milícia dels Forestieri, fins que en va ser expulsat per una revolta popular. Va heretar també del pare les senyories de la Faggiuola i de Casteldelci, i els altres castells als Apenins de Sarsina, a Montefeltro i a la Massa Trabaria, i les senyories imperials de Fucecchio, Castelfranco, Santa Croce, Santa Maria in Monte i Montecalvoli.
Va morir passat el 1384. Es va casar el 1336 amb Francesca Tarlati, filla de Pier Saccone Tarlati, senyor sobirà d'Arezzo, Città di Castello i Chiusi, senyor de Pietramala, Bibbiena, Bucine, Pogi, Renola, Caposelvi, Galatrona, Torre a Mercatale, Tennennano, Venandello i Rigoni, de la qual va tenir només un fill, Neri, capità de l'exèrcit del duc de Milà, que va premorir al pare.
# María José García Jiménez

María José García Jiménez (Villacarrillo, província de Jaén, 20 de març de 1969) és una política valenciana, diputada a les Corts Valencianes en la IX legislatura.

## Biografia

És llicenciada en enginyeria tècnica d'obres públiques per la Universitat Politècnica de València. Treballa com a professora d'ensenyament secundari en energies alternatives. També ha exercit d'assessora per al reconeixement de competències professionals adquirides en experiència laboral.
Políticament militava en el Centre Democràtic Liberal (CDL), partit amb el qual va entrar com a regidora a l'ajuntament d'Alcàsser en 2013. Participà en el I Congrés de CDL de febrer de 2014 en el que es va acordar integrar-se en Ciutadans - Partit de la Ciutadania. Fou escollida diputada a les eleccions a les Corts Valencianes de 2015.

## Referències

* ↑ El 87% de los compromisarios del CDL acuerdan su integración en Ciutadans, hortanoticias.com 23 de febrer de 2014
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2016-04-11. [Consulta: 17 setembre 2015].
# Shchurovskyita

La shchurovskyita és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom en honor de Grigori Efimòvitx Shchurovsky (30 de gener -11 de febrer- de 1803, Moscou, Imperi Rus - 20 de març -1 d'abril- de 1884, Moscou, Imperi rus) geòleg i professor de paleontologia i mineralogia de la Universitat de Moscou durant gairebé cinquanta anys.

## Característiques

La shchurovskyita és un arsenat de fórmula química K₂CaCu₆O₂(AsO₄)₄. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2013, sent publicada per primera vegada el 2015. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3. És una espècie relacionada químicament amb la calcioandyrobertsita, i estructuralment amb la dmisokolovita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 4421/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la fumarola Arsenàtnaia, situada al segon con d'escòria de l'avanç nord de la Gran erupció fissural del volcà Tolbàtxik (Krai de Kamtxatka, Rússia), on es troba en forma de cristalls tabulars o prismàtics gruixuts, o simplement en grans anèdrics formant agregats i crostes. Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Shchurovskyite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 gener 2022].
# East Hills

East Hills és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 6.842 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, East Hills tenia 6.842 habitants, 2.245 habitatges, i 2.029 famílies. La densitat de població era de 1.153,6 habitants/km².
Dels 2.245 habitatges en un 46,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 84,4% hi vivien parelles casades, en un 4,9% dones solteres, i en un 9,6% no eren unitats familiars. En el 8,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,04 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,9% tenia menys de 18 anys, un 3,9% entre 18 i 24, un 23,2% entre 25 i 44, un 28,6% de 45 a 60 i un 14,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 149.726 $ i la renda mediana per família de 159.316 $. Els homes tenien una renda mediana de 100.000 $ mentre que les dones 52.115 $. La renda per capita de la població era de 59.297 $. Entorn de l'1,5% de les famílies i l'1,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- East Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- East Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Le Soir

Le Soir (en català El Vespre) és un diari belga de format berlinès.
Fou fundat el 1887 per Emile Rossel. És l'únic diari belga que des de l'inici, mai no va afiliar-se a una única tendència política, com era de costum al segle xix, o cada publicació era catòlica, liberal o socialista, i que sengles tractaven fins als anys 1980 les notícies amb una interpretació estrictament conforme a la ideologia i quasi tots estaven parcialment finançats pel partit polític o el sindicat propietari.
Le Soir és el diari francòfon més popular de Bèlgica. Durant l'ocupació nazi fou vist com un diari col·laboracionista, però és vist com a socialment més progressista i obertament federalista en l'apartat polític, comparat amb els seus competidors principals La Libre Belgique, a l'origen un diari catòlic i La Dernière Heure d'obediència liberal. Amb la secularització i l'emancipació progressiva de la societat belga, els diaris van secularitzar-se també o desaparèixer, com que una tutela ideològica massa explícita era passat de moda.

## Referències

* ↑ Marleen Sluydts & Anke Janssens, Korte geschiedenis van de AVBB en de journalistiek in België, (neerlandès) Brussel, Association des Journalistes Professionnels/Vlaamse vereniging van beroepsjournalisten, 2011, pàgina 3 (en català: Breua història de l'associació dels periodistes belgues i del periodisme belga)
* ↑ «Tintin's Nazi spin» (en anglès). The Guardian, 30-11-2001. [Consulta: 7 maig 2016].