OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dublinia

Dublinia és un museu de recreació històrica de Dublín, Irlanda, centrada en el passat viking i medieval de la ciutat. Dublinia es troba en una zona que pertany a la catedral Christ Church de Dublín, coneguda com la Sala del Sínode.
S'hi poden veure recreacions de com eren i es comportaven els vikings i els dublinesos medievals. Compta amb recreacions d'edificis d'època vikinga i medieval (cases, etc.) i escenes de carrer.
L'exposició es va inaugurar el 1993, i va ser reurbanitzada el 2010 amb un cost de 2 milions d'euros. El museu atrau més de 125.000 visitants a l'any.

## Referències

* ↑ Dublinia - Exhibitions Arxivat 19 July 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Michael McHale. «Vikings invade for the return of Dublinia». Irish Independent, 13-05-2010. [Consulta: 10 novembre 2012].
* ↑ «Dublinia unveils its €2m facelift». Irish Times De subscripció o mur de pagament, 05-05-2010. [Consulta: 10 novembre 2012].
# Marc Vinici (governador)

Marc Vinici (en llatí Marcus Vinicius P. F. o Vinucius) va ser un militar i magistrat romà del segle i aC.
Va ser comandant a Germània l'any 25 aC i per les seves victòries va rebre ornaments triomfals que va declinar i com a compensació se li va erigir un arc en el seu honor als Alps. Va ser cònsol sufecte l'any 19 aC. L'any 2 va ser altre cop comandant a Germània i altre cop va rebre ornaments triomfals, i segurament una estàtua al Fòrum Romà.

## Referències

* ↑ Dió Cassi, Roman History, 53.26.4 53.26.4
* ↑ Syme, R., Roman Revolution, p. 329
* ↑ Monumentum Ancyranum, 3, 774 11 (= CIL)
# Euple

Euple (en llatí Euplus, en grec Εὔπλους) va ser un gravador de joies d'origen i època desconeguts. El seu nom apareix en una joia d'un Cupido assegut en un dofí. La inscripció que porta diu ΕΥΠΛΟ (navegant feliç), i alguns pensen que podria no ser el nom del gravador sinó una al·lusió al tema.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/111?rgn=full+text;view=image;q1=EuplusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 101. ]
# Viola (cràter)

Viola és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 10 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim anglès, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Viola». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Doridacis

Els doridacis (Doridacea) són un infraordre de gastròpodes marins de l'ordre dels nudibranquis. Es troben inclosos dins del grup Euctenidiacea.

## Taxonomia

* Superfamília Doridoidea
** família Dorididae
** família Actinocyclidae
** família Chromodorididae
** família Discodorididae
* Superfamília Phyllidioidea
** família Phyllidiidae
** família Dendrodorididae
** família Mandeliidae
* Superfamília Onchidoridoidea (= Phanerobranchiata Suctoria)
** família Onchidorididae
** família Corambidae
** família Goniodorididae
* Superfamília Polyceroidea (= Phanerobranchiata Non Suctoria)
** família Polyceridae
** família Aegiridae - In Bouchet & Rocroi (2005) és incorrecte, ja que ho escriu com a Aegiretidae.
** família Gymnodorididae
** família Hexabranchidae
** família Okadaiidae

## Referències

* ↑ Bouchet P. & Rocroi J.-P. (Ed.); Frýda J., Hausdorf B., Ponder W., Valdes A. & Warén A. 2005. Classification and nomenclator of gastropod families. Malacologia: International Journal of Malacology, 47(1-2). ConchBooks: Hackenheim, Germany. ISBN 3-925919-72-4. ISSN 0076-2997. 397 pp. http://www.vliz.be/Vmdcdata/imis2/ref.php?refid=78278
# Carbonització

La carbonització és una piròlisi extrema que té per objectiu reduir la matèria orgànica a carbó o bé a augmentar el contingut de carboni d'un material parcialment carbonitzat. Hom l'efectua per destil·lació seca o per combustió incompleta o, en alguns casos, per l'atac de reactius químics deshidratants, com ara l'àcid sulfúric.
Quan un biomaterial s'exposa a la calor sobtada abrasadora (com ara en el cas d'una explosió d'una bomba atòmica o el flux piroclàstic d'un volcà, per exemple), es pot carbonitzar extremadament de pressa, convertint-se en carboni sòlid. A la destrucció d'Herculà per un volcà, molts objectes orgànics com ara mobles estaven carbonitzats per la intensa calor.
En un estudi, la carbonització s'utilitza per crear un nou catalitzador per a la generació de biodièsel a partir d'etanol i àcids grassos. El catalitzador va ser creat per la carbonització de sucres simples com ara glucosa i sacarosa. Els sucres es van processar durant 15 hores a 400 °C sota un flux de nitrogen a un residu negre de carboni consistent en una barreja complexa de fulles policícliques aromàtiques de carboni. Aquest material es va tractar a continuació amb àcid sulfúric, funcionalitzant les fulles amb sulfonite, carboxil i els llocs d'hidroxil catalítics. El rendiment és màxim en residus carbonosos amb temperatures inferiors als 400 °C, velocitats d'escalfament baixes i llargs temps de residència, fins i tot, de dies.

## Referències

* ↑ «Carbonització». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Dècada del 510 aC
## Esdeveniments

* Pisístrat és expulsat d'Atenes.

## Personatges importants

* 525 aC / 514 aC - Neix Temístocles, polític grec. (Mort entre els anys 464 aC i 449 aC)
* 519 aC - Neix Xerxes I, rei de l'Imperi Persa. (Mort el 465 aC)
* 514 aC - Neix Helü Wu, rei de la Xina. (Mort el 496 aC)
* 511 aC - Mor Annei, tercer emperador del Japó.
# 17a etapa del Tour de França de 2016

La 17a etapa del Tour de França de 2016 es disputà el dimecres 20 de juliol de 2016 sobre un recorregut de 184,5 km entre Berna i Émosson a Finhaut, íntegrament per carreteres suïsses.

## Resultats
### Classificació de l'etapa

Font: ProCyclingStats :

### Colls i cotes
## Classificacions a la fi de l'etapa
### Classificació general

Font: ProCyclingStats :

### Classificació per punts

| | Ciclista | Equip | Punts |
| 1 | Peter Sagan (SVK) | Team Tinkoff | 425 |
| | Marcel Kittel (GER) | Lotto Soudal | 228 |
| 3 | Bryan Coquard (FRA) | Direct Énergie | 156 |

### Classificació de la muntanya

| | Ciclista | Equip | Punts |
| 1 | Rafał Majka (POL) | Team Tinkoff | 173 |
| 2 | Thomas De Gendt (BEL) | Lotto Soudal | 90 |
| 3 | Ilnur Zakarin (RUS) | Team Katusha | 78 |

### Classificació del millor jove

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Adam Yates (GBR) | Orica-BikeExchange | 77h 28' 03" |
| 2 | Louis Meintjes (RSA) | Lampre-Merida | + 3'14" |
| 3 | Warren Barguil (FRA) | Team Giant-Alpecin | + 30' 12" |

### Classificació per equips

| | Equip | Temps |
| 1r | Movistar Team | 232h 22' 54" |
| 2n | Team Sky | + 2' 20" |
| 3r | BMC Racing Team | + 14' 48" |

## Abandonaments

* 16 - Gorka Izagirre (ESP) (Movistar Team): Abandona
* 95 - Rohan Dennis (AUS) (BMC Racing Team): No surt
* 101 - Mark Cavendish (GBR) (Dimension Data): No surt
* 192 - Borut Božič (SVN) (Cofidis): Abandona

## Notes i referències

* ↑ «ÉTAPE 17 - Berne / Finhaut-Emosson» (en francès). letour.fr. [Consulta: 22 juliol 2017].

## Enllaços externs

* 17a etapa al web del Tour de França
# Bel-ibni

Bel-ibni va ser rei de Babilònia entre els anys 703 aC i 700 aC. Era un noble babiloni d'origen caldeu i educat a Nínive, i va ser posat a tron per Sennàquerib, rei d'Assíria després d'haver derrocat Marduk-Apal-Iddina II. Sennàquerib va considerar que seria més pràctic i econòmic un govern indirecte que l'assimilació a Assíria del regne de Babilònia.
Bel-ibni va formar una aliança amb els caldeus i els elamites i va conspirar contra Assíria. Després de diversos enfrontaments, els assiris van vèncer la coalició l'any 700 aC i van fer presoner a Bel-ibni que va ser portat a Assíria. Sennàquerib va posar al tron de Babilònia al seu fill Asshur-Nadinshum.

## Referències

* ↑ Glassner, Jean-Jacques. Mesopotamian chronicles. Boston: Brill, 2005, p. 197. ISBN 9789004130845.

## Enllaços externs

* Bel-ibni Arxivat 2021-10-18 a Wayback Machine.
# Txitl

Txitl (en rus: Читль) és un poble del Daguestan, a Rússia, que el 2019 tenia 428 habitants. Pertany al districte rural de Mekhelta.

## Referències

* ↑ Закон Республики Дагестан от 13 января 2005 года № 6 «О статусе и границах муниципальных образований Республики Дагестан»
# Cantó de Niça-12

El cantó de Niça-12 és un cantó francès del departament dels Alps Marítims, situat al districte de Niça. Compta amb part del municipi de Niça.

## Municipis

* Niça (barris de República, Riquier, Mont Boron, Vinagrier, Mont Gròs, Lo Trident, Rocabilhiera i Bòn Viatge)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1979-1985 | Charles Caressa | PCF |
| 1985-1998 | Jean-Claude Pastorelli | Divers droite |
| 1998-2009 | Patrick Allemand | PS |
| 2009- | Benoît Kandel | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| - | - | - | - | - | 21.624 | 21.507 |
# Dushore

Dushore és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 663 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dushore tenia 663 habitants, 341 habitatges, i 150 famílies. La densitat de població era de 290,9 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 341 habitatges en un 21,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 30,8% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 56% no eren unitats familiars. En el 51% dels habitatges hi vivien persones soles el 27,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,94 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 23,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.635 $ i la renda mediana per família de 41.563 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.042 $ mentre que les dones 21.125 $. La renda per capita de la població era de 17.448 $. Entorn del 9% de les famílies i el 14,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dushore». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dushore». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# 17è Festival Internacional de Cinema de Moscou

El 17è Festival Internacional de Cinema de Moscou es va celebrar entre el 8 i el 19 de juliol de 1991. El Sant Jordi d'Or fou atorgat a la pel·lícula germanosoviètica Pegiy pyos, Begushchiy kraem morya dirigida per Karen Gevorkian.

## Jurat

* Oleg Yankovsky (URSS – President)
* Márta Mészáros (Hongria)
* Gabriele Rohrer-Kumlin (Alemanya)
* Kang Soo-yeon (Corea del Sud)
* Michèle Mercier (França)
* Dušan Makavejev (Iugoslàvia)
* Luigi Magni (Itàlia)
* Manuel Gutiérrez Aragón (Espanya)

## Pel·lícules en competició

Les següents pel·lícules foren seleccionades per la competició:
| Títol original | Director(s) | País de producció |
| Gluvi barut | Bato Čengić | Iugoslàvia |
| Class Action | Michael Apted | Estats Units |
| Itt a szabadság! | Péter Vajda | Hongria |
| The Doors | Oliver Stone | Estats Units |
| La tarea | Jaime Humberto Hermosillo | Mèxic |
| Don Juan en los infiernos | Gonzalo Suárez | Espanya |
| Al-moaten Masry | Salah Abu Seif | Egipte |
| Madame Bovary | Claude Chabrol | França |
| Chūjià nǚ | Jin Wang | R.P. de la Xina |
| Father | John Power | Austràlia |
| Immer und ewig | Samir | Suïssa |
| Zakład | Teresa Kotlarczyk | Polònia |
| Pegiy pyos, Begushchiy kraem morya | Karen Gevorkian | Unió Soviètica, Alemanya |
| Verso sera | Francesca Archibugi | Itàlia, França |
| Cheongsongeuro ganeun kil | Lee Doo-yong | Corea del Sud |
| Matti Manushulu | B. Narsing Rao | Índia |
| Romeo | Rita Horst | Països Baixos |
| The Garden | Derek Jarman | Regne Unit, Alemanya |
| The Adjuster | Atom Egoyan | Canadà |
| Sukiny deti | Leonid Filatov | Unió Soviètica |
| Das Heimweh des Walerjan Wróbel | Rolf Schübel | Alemanya |
| Gmar gavi'a | Eran Riklis | Israel |

## Premis

* Sant Jordi d'Or: Pegiy pyos, Begushchiy kraem morya de Karen Gevorkian
* Sant Jordi de Plata Especial:
** The Adjuster d'Atom Egoyan
** Chūjià nǚ de Jin Wang
* Sant Jordi de Plata:
** Actor: Mustafa Nadarević, Branislav Lečić per Gluvi barut
** Actriu: Isabelle Huppert per Madame Bovary
* Menció Especial: La tarea de Jaime Humberto Hermosillo
* Premi FIPRESCI: Pegiy pyos, Begushchiy kraem morya de Karen Gevorkian
* Menció Especial: Razlučnica d'Amir Karakulov (fora de competició)
* Premid el Jurat Ecumènic: Pegiy pyos, Begushchiy kraem morya de Karen Gevorkian
* Menció Especial: Das Heimweh des Walerjan Wróbel de Rolf Schübel

## Referències

* ↑ «17th Moscow International Film Festival (1991)». MIFF. Arxivat de l'original el 3 abril 2014. [Consulta: 2 març 2013].

## Enllaços externs

* Festival Internacional de Cinema de Moscou: 1991 a Internet Movie Database
# Mariano Soriano Fuertes

Mariano Soriano Fuertes (Múrcia, 28 de març de 1817 - Madrid, 26 de març de 1880) va ser un compositor de sarsuela i musicòleg espanyol. Va ser un dels primers creadors de sarsuela moderna i un dels pioners de la musicologia espanyola, havent fundat la primera revista musical espanyola: La Iberia Musical y Literaria. Tot i que el seu nom vertader era Mariano Soriano Piqueras va estimar-se més utilitzar el segon cognom de son pare Indalecio Soriano Fuertes, un conegut compositor.

## Biografia

En un primer moment es va iniciar en la carrera militar, però va abandonar-hi per a dedicar-se completament a la música. L'any 1842 va fundar junt a Joaquín Espín y Guillén la revista La Iberia Musical y Literaria, que va ser la primera publicació periòdica espanyola dedicada a l'art musical. El mateix any va compondre i estrenar amb èxit una de les primeres sarsueles modernes: Jeroma la castañera. Gairebé simultàniament va estrenar dues sarsueles més: El ventorrillo de Alfarache i La feria de Santiponce.
A Madrid va ser professor de l'Instituto Español, per als alumnes del qual va publicar l'any 1843 un Método breve de Solfeo. Posteriorment va traslladar-se a Còrdova, on va ser director de música del Liceo i a Sevilla on va ocupar el càrrec de director del Teatre de San Fernando. Més endavant va residir a Cadis, on va ser director de dos teatres i on va compondre una altra de les seues sarsueles més celebrades: El tio Caniyitas. Aquesta obra, que conté elements folklòrics andalusos, va ser estrenada a Sevilla l'any 1849.
L'any 1852 va ser nomenat director musical del Gran Teatre del Liceu de Barcelona on va residir una llarga temporada i on va realitzar diversos estudis musicològics que, malgrat contenir nombrosos errors, van donar lloc a diverses publicaciones pioneres en el seu gènere, destacant la seua Historia de la música española desde la venida de los fenicios hasta el año de 1850. També a Barcelona va dirigir durant quatre anys la revista Gaceta musical barcelonesa.
Els darrers anys de la seua vida van transcórrer a Madrid, on va ser professor del Conservatori i va ocupar diversos càrrercs polítics. Va morir el 26 de març de 1880 sent regidor i tinent d'alcalde de l'Ajuntament de Madrid.
Figura com un dels restauradors de la moderna sarsuela i com un dels primers estudiosos i propagandistes del folklore espanyol.

## Obres

(Llista no exhaustiva)
* 1842 Jeroma la castañera - tonadilla andaluza en un acte - llibret: Mariano Fernández
* 1842 El ventorrillo de Alfarache - llibret: Francisco de P. Montemar
* 1842 La feria de Santiponce - llibret: Francisco de P. Montemar
* 1847 La venta del puerto - en col·laboració amb Cristóbal Oudrid
* 1849 El tio Caniyitas o El mundo nuevo de Cádiz - òpera còmica espanyola en dos actes - llibret: J. Sanz Pérez

## Bibliografia

* Emilio Cotarelo y Mori. Historia de la Zarzuela. Instituto Complutense de Ciencias Musicales. Madrid, 2003. Madrid, 2000. (castellà)
* Roger Alier. La Zarzuela. Ed. Robinbook, S.L. 2002. Barcelona. ISBN 84-95601-54-0 (castellà)
# Kirkiàcies

Kirkiaceae és una família de plantes amb flors dins l'ordrer Sapindals. Té dos gèneres, Kirkia i Pleiokirkia, amb un total de 6 espècies. Anteriorment aquests dos gèneres s'ubicaven a la família Simaroubaceae, però es van canviar perquè no produeixen ni quassinoides ni limonoides.
Estan distribuïts a Àfrica i Madagascar.

## Referències

* ↑ Angiosperm Phylogeny Group «An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG III». Botanical Journal of the Linnean Society, 161, 2, 2009, pàg. 105–121. DOI: 10.1111/j.1095-8339.2009.00996.x.

## Enllaços externs

* Kirkiaceae a APG website
# Jacques Renard

Jacques Renard (Béthune, 6 de març de 1944) és un actor, director de cinema i guionista francès,

## Filmografia
### Actor

* 1971 : Quatre Nuits d'un rêveur, de Robert Bresson : un passant
* 1973 : La Maman et la Putain, de Jean Eustache : l'ami d'Alexandre
* 1976 : Monsieur Albert, d'ell mateix: Yves

### Director

* 1976 : Monsieur Albert
* 1981 : Mémoire de la mine et des mineurs
* 11983 : Trois morts à zéro (téléfilm)
* 1985 : Blanche et Marie
* 1990 : Inventaires
* 1994 : 3000 scénarios contre un virus
* 1998 : Papa est monté au ciel (telefilm)
* 2000 : Jeanne, Marie et les autres (telefilm)
* 2000 : Les Déracinés (telefilm)
* 2002 : Une famille à tout prix (telefilm)
* 2003 : Satan refuse du monde (telefilm) amb Maurice Dekobra
* 2005 : Louise (telefilm)
* 2006 : Le Doux Pays de mon enfance (telefilm)
* 2009 : Un souvenir (teleéfilm)
* 2012 : Interdits d'enfants (telefilm) ; ambc Prune Berge

### Guionista

* 1976 : Monsieur Albert
* 1985 : Blanche et Marie

## Referències

* ↑ Vu 2 fois: dans la rue et à la sortie d'un square.
* ↑ Trois morts à zérov a ser l'ocasió d'una "intrusió" (extremadament rara en aquell moment) en el món del futbol professional. També va ser una oportunitat per a Jean-Marc Guillou, aleshores entrenador de l'equip de Mulhouse amb el qual es va rodar la telefilm, d'explicar la seva concepció d'un futbol col·lectiu . Guillou, Mulhouse, Trois morts à zéro.
# Waigeo

Waigeo és una illa de la província de Papua a Indonèsia.

## Particularitats

L'illa també se la coneix com a Amberi o Waigiu. Él l'illa més llarg de les quatre illes principals de l'arxipèlag de Raja Ampat, entre Halmahera i uns 65 km al nord-est de la costa de Nova Guinea. Les altres tres illes són Salawati, Batanta i Misool.
L'àre a de l'illa és de 3155 km², el punt més alt ronda els 1.000 metres, i les mides de l'illa són d'aproximadament d'uns 110 km. (oest-est) i uns 50 km. (nord-sud).
A l'oest de l'illa s'hi troba la població de Wasai que és la capital del districte de Raja Ampat.
Des del 1997, l'illa s'h convertit en la localització d'una substancial "granja de perles", de propietat de la marca australiana Atlas Pacífic.
# Txistoprudni

Txistoprudni (en rus: Чистопрудный) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Kurgan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 25 habitants. Pertany al districte de Ketovo.

## Referències

* ↑ Форсирование реки Тобол красной 5-й дивизией у г. Курган и взятие станции Варгаши
# Epichilo

Epichilo és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Epichilo irroralis (Hampson, 1919)
* Epichilo obscurefasciellus (de Joannis, 1927)
* Epichilo parvellus Ragonot in de Joannis & Ragonot, 1889
* Epichilo vartianae Błeszyński, 1965

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 3 febrer 2019].
# Mariano Soler

Mariano Soler (San Carlos, 25 de març de 1868 – Gibraltar, 26 de setembre de 1908) va ser un teòleg i intel·lectual antidarwinista uruguaià, bisbe de Montevideo entre 1891 i 1897 i arquebisbe de la mateixa ciutat entre els anys 1897 i 1908. A més de ser el primer arquebisbe de Montevideo, Soler va ser professor universitari de filosofia i diputat pel departament de Canelones. Es va graduar en dret canònic. Abans d'ocupar el càrrec d'arquebisbe de Montevideo, Soler va ser administratiu apostòlic dels bisbats de Melo i de Salto. El 1906, mentre viatjava per Itàlia, va contraure una malaltia i va morir a Gibraltar dos anys després.

## Referències

* ↑ Darwin en el reino de las vacas (castellà)

## Enllaços externs

* Personatges nascuts a Maldonado Arxivat 2007-11-16 a Wayback Machine. (castellà)
* Bisbes i arquebisbes de Montevideo Arxivat 2008-02-16 a Wayback Machine. (castellà)
# Gneu Domici Ahenobarb (mort 81 aC)

Gneu Domici Ahenobarb (en llatí Lucius Domitius Cn. F. Cn. F. Ahenobarbus) va ser un magistrat romà. Formava part dels Ahenobarb, una branca plebea de la gens Domícia.
Era segurament fill del cònsol romà Gneu Domici Ahenobarb. Es va casar amb Cornèlia Cinnila, filla de Luci Corneli Cinna, el cònsol del 86 aC. En la guerra entre Mari i Sul·la va ser partidari del primer i quan Sul·la va aconseguir tot el poder l'any 82 aC el va exiliar i va haver de marxar a Àfrica on es va reunir amb altres proscrits. Allí va rebre l'ajut del rei de Numídia, Hiarbes, i va reunir un petit exèrcit amb el que va atacar Útica, però va ser derrotat per Gneu Pompeu al que Sul·la havia enviat contra ell. Va morir en les lluites que van seguir per sufocar la revolta, vora el seu campament, l'any 81 aC. Alguns testimonis diuen que va ser assassinat després de la batalla per ordre de Pompeu.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 85.
# Estiris

* Pel que fa als habitants del país austríac, vegeu Estíria.
Estiris (en llatí Stiris, en grec antic Στῖρις) era una ciutat de la Fòcida, situada a 120 estadis de Queronea vora la via que travessa les muntanyes que hi ha entre els dos llocs.
Els seus habitants deien ser descendents de colons atenencs de Steiria, un dels demos de l'Àtica, que es van establir allí sota la direcció de Pèteu quan Egeu el va expulsar de l'Àtica. Pausànias descriu la ciutat, i diu que estava situada sobre un cim rocós, i que només tenia alguns pous d'aigua no apta per beure. L'agafaven d'una font que es trobava a 4 estadis més avall d'Estiris, per on baixaven utilitzant un camí excavat a la roca. Al segle II, Pausànias hi va veure un temple dedicat a Demèter, de sobrenom Estirites (Στιρίτης), construït amb tova sense coure, que tenia dues estàtues, una de marbre pentèlic que portava dues torxes i una altra, molt més antiga, embolicada amb cintes.
Estiris va ser una de les ciutats de la Fòcida destruïdes per Filip II de Macedònia durant la guerra Sagrada però va ser reconstruïda, i en temps de Pausànias estava habitada. Les seves ruïnes corresponen a la moderna Paleá khora.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Stiris». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 16 abril 2021].