OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# The Korea Herald

The Korea Herald és un diari en anglès fundat el 1953 i publicat a Seül, Corea del Sud. El personal editorial està format per escriptors i editors coreans i internacionals, amb cobertura informativa addicional extreta d'agències de notícies internacionals com Associated Press.
El Korea Herald està gestionat per Herald Corporation. L'empresa també publica The Herald Business, un diari empresarial en coreà, The Junior Herald, un setmanari anglès per a adolescents, The Campus Herald, un setmanari en coreà per a estudiants universitaris. Herald Media també està actiu en el sector de l'anglès com a llengua estrangera en auge del país, operant una cadena de hagwons així com un poble anglès.
El Korea Herald és membre de l'Asia News Network.

## Referències

* ↑ 강, 윤승. «Top headlines in major S. Korean newspapers» (en anglès). Yonhap News Agency, 30-11-2017.
* ↑ Parvin, Gulsan Ara; Ahsan, Reazul; Rahman, Md. Habibur; Abedin, Md. Anwarul «Novel Coronavirus (COVID-19) Pandemic: The Role of Printing Media in Asian Countries». Frontiers in Communication, vol. 5, 2020, pàg. 100. DOI: 10.3389/fcomm.2020.557593. ISSN: 2297-900X.
* ↑ «World news guide: Asia» (en anglès). The Guardian, 05-02-2002. Arxivat de l'original el 2021-06-09.
# Testibiopal·ladita

La testibiopal·ladita és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al grup de la cobaltita.

## Característiques

La testibiopal·ladita és un sulfur de fórmula ideal PdSbTe. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3,5 i 4. Va ser descrita l'any 1974 a partir d'unes mostres recollides a la República Popular de la Xina i que es consideraven insuficients. Finalment va poder ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de setembre de l'any 2023.

## Formació i jaciments

Va ser descrita originàriament amb mostres recollides al dipòsit de coure, níquel i PGE de Yangliuping, situat al comtat de Danba, dins la prefectura Autònoma de Garzê (Província de Sichuan, República Popular de la Xina).

## Referències

* ↑ «Testibiopalladite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 octubre 2023].
* 1 2 Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 75». European Journal of Mineralogy, 35, 5, 20-10-2023, pàg. 891–895. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-35-891-2023 [Consulta: 24 octubre 2023].
# The Whole Experience

The Whole Experience (WXP) és una empresa desenvolupadora de videojocs situada a Seattle, Washington. Els principals treballadors a WXP són Patrick Moynihan, Jeff Connelly, Sky Kensok i Lyndon Sumner.

## Títols

Els videojocs fets per WXP són:
* The Lord of the Rings: The Fellowship of the Ring (videojoc) per Xbox (2002, Vivendi Universal)
* Greg Hastings Tournament Paintball per Xbox (2004, Activision)
* Greg Hastings Tournament Paintball MAX'D per Xbox, Game Boy Advance i Nintendo DS (2005, Activision)
També han treballat per Disney (Cyberspace Mountain), Microsoft, NVIDIA, Zombie Studios (Spearhead) i Sierra Online. El seu actual projecte és la tercera part de la saga Greg Hastings.

## Enllaços externs

* WXP Arxivat 2007-02-01 a Wayback Machine. (anglès)
* Greg Hastings Tournament Paintball Arxivat 2005-12-27 a Wayback Machine. (anglès)
* GHTP User Forum Arxivat 2005-10-26 a Wayback Machine. (Normalment en anglès)
* Activision (anglès)(castellà)(italià)(francès)(alemany)
# Teatre Nacional (Oslo)

El Teatre Nacional d'Oslo (Nationaltheatret en noruec) és un dels llocs més grans i destacats de Noruega per a representacions d'arts dramàtiques.

## Història

El teatre va tenir la seva primera actuació l'1 de setembre de 1899, però pot remuntar els seus orígens al Teatre Christiania, que va ser fundat el 1829. Hi va haver tres actuacions oficials d'obertura, els dies posteriors de setembre: primer, peces seleccionades de Ludvig Holberg, després Un enemic del poble de Henrik Ibsen, i el tercer dia Sigurd Jorsalfar de Bjørnstjerne Bjørnson.
El Teatre Nacional es va fundar com una institució privada i va aguantar diverses crisis financeres fins al 1929, quan el govern noruec va començar a oferir-li un suport modest. Alguns noruecs famosos han exercit com a directors artístics del teatre, però Vilhelm Krag, que se'n va fer càrrec el 1911, s'acredita que va portar el teatre a la seva "edat daurada".
El teatre es considera sovint la llar de les obres d'Ibsen, i la majoria de les seves obres s'hi han representat. Destaca també l'obra infantil de Nadal Viatge a l'estrella de Nadal (Reisen til Julestjernen), escrita pel director financer del teatre Sverre Brandt (1880–1962) i representada per primera vegada el 1924.
L'edifici principal està situat entre el Palau Reial d'Oslo i el Parlament de Noruega. Està servit per les estacions de metro de National Theatre Station i National Theatre. Va ser dissenyat per l'arquitecte Henrik Bull (1864–1953).
L'organització del teatre gestiona quatre escenaris: l'escenari principal (Hovedscenen), l'amfiteatre (Amfiscenen) i el Saló de Pintura (Malersalen) dins de l'edifici principal. El quart és el Teatre Torshov (Torshovteatret) al districte de Torshov d'Oslo.

## Directors del teatre

* 1899–1907 Bjørn Bjørnson
* 1908–1911 Vilhelm Krag
* 1911–1923 Halfdan Christensen
* 1923–1927 Bjørn Bjørnson
* 1928–1930 Einar Skavlan
* 1930–1933 Halfdan Christensen
* 1933–1934 Anton Rønneberg (actuant)
* 1934–1935 Johe. Wiers-Jensen
* 1935–1941 Axel Otto Normann
* 1941–1945 Gustav Berg-Jæger
* 1945–1946 Axel Otto Normann
* 1946–1960 Knut Hergel
* 1960–1961 Carl Fredrik Engelstad
* 1962–1967 Erik Kristen-Johanssen
* 1967–1978 Arild Brinchmann
* 1978–1986 Toralv Maurstad
* 1986–1988 Kjetil Bang-Hansen
* 1988–1990 Ellen Horn, Ole-Jørgen Nilsen i Sverre Rødahl
* 1990–1992 Stein Winge
* 1992–2000 Ellen Horn
* 2000–2008 Eirik Stubø
* 2009–present Hanne Tømta

## Referències

* ↑ «Nationaltheateret». Kulturminnesøk. [Consulta: 1r octubre 2020].
* ↑ «Christiania Theater». Store norske leksikon. [Consulta: 1r octubre 2020].
* ↑ «Vilhelm Krag». Store norske leksikon. [Consulta: 1r octubre 2020].
* ↑ «Sverre Brandt». Store norske leksikon. [Consulta: 1r octubre 2020].
* ↑ «Henrik Bull». Store norske leksikon. [Consulta: 1r octubre 2020].

## Enllaços externs

* [ Teatre Nacional - Lloc web oficial]
# Teatre Mòbil

El Teatre Mòbil es fundà l'any 1984 a Cabrianes als afores de la ciutat de Manresa per Marcel Gros, Atilà Puig i Jordi Girabal.
Van emprendre aquest projecte en deixar el grup de teatre de carrer El Setrill per crear els seus propis espectacles d'humor per divertir petits i grans, inspirat en la tradició dels pallassos. Marcel Gros els va deixar per fer una carrera sol i Marc Fonts s'hi va afegir als anys noranta del segle xx, fins que el 2016 el duo Puig i Girabal continuen sols, tot i mantenir la col·laboració. El 2021, trenta anys després de la darrera realització comuna, Puig i Girabal es van tornar a trobar amb Marcel Gros per recrear Remember Show, una obra retrospectiva amb esquetxos del debut.
El 2011 van rebre el premi al millor espectacle a La Mostra, la fira de teatre infantil i juvenil d'Igualada, amb Les Trifulgues dels Germans Garapinyada i a la 24a edició hi van reincidir amb l'espectacle Sense solta.

## Referències

* 1 2 Olivacabrianes, Maria «Teatre Mòbil presenta el primer muntatge a duo després de la marxa de Marc Fonts». Regió 7, 16-07-2016 [Consulta: 14 febrer 2022].
* ↑ «Teatre Mòbil». Escena Familiar, s.d. [Consulta: 14 febrer 2022].
* ↑ Berch Castellví, Oriol «Un diumenge a la Mostra». Núvol, 12-04-2019.
* ↑ «Teatre Mòbil está formado por Marc Fonts, Jordi Girabal y Atilà Puig» (en castellà). La Vanguardia, 05-05-2012 [Consulta: 14 febrer 2022].
* ↑ «Marcel Gros i Teatre Mòbil tornen a fer riure plegats». Regió 7, 26-08-2021.
* ↑ «Marcel Gros i Teatre Mòbil es retroben dalt d'un escenari trenta anys després del seu últim espectacle plegats». 324cat. CCMA, 20-03-2021. [Consulta: 14 febrer 2022].
* ↑ «'Sense solta' de Teatre Mòbil, millor espectacle de la Mostra». Anoia Diari, 17-05-2013.
# Thomas Ashe

Thomas Ashe (gaèlic irlandès Tómas Ágas) (Kinard, comtat de Kerry, 1885- Presó de Mountjoy, Dublín, 1917) fou un revolucionari irlandès. Era mestre d'escola, membre de l'Associació Atlètica Gaèlica i de la Lliga Gaèlica, més tard ingressà a la Germandat Republicana Irlandesa, on va fer amistat amb John Devoy, Roger Casement i Joe Mac Garrity. Durant l'aixecament de Pasqua de 1916 va dirigir el V Batalló de la Brigada de Dublín dels Voluntaris Irlandesos i s'enfrontà als RIC a Ashbourn (comtat de Meath), provocant vuit morts i cinc ferits fins que es va rendir per ordre de Patrick Pearse. Juntament amb Eamon de Valera fou condemnat a mort, però li fou condemnat per perpètua a Lewes (Anglaterra).
L'estiu del 1917 fou alliberat, però l'arrestaren novament per fer discursos independentistes. Tancat a la presó de Mountjoy (Dublín), va fer una vaga de fam fins a la mort en demanda de l'estatut de presoner polític.
| Precedit per: Denis McCullough | President de l'Irish Republican Brotherhood 1916–1917 | Succeït per: Seán McGarry |
# Tierra Buena

Tierra Buena és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2004 tenia 5.436 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tierra Buena tenia 4.587 habitants, 1.598 habitatges, i 1.289 famílies. La densitat de població era de 516,3 habitants/km².
Dels 1.598 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,6% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 19,3% no eren unitats familiars. En el 14,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,87 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 26,8% entre 25 i 44, un 26,6% de 45 a 60 i un 13,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.358 $ i la renda mediana per família de 59.009 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.897 $ mentre que les dones 30.372 $. La renda per capita de la població era de 20.998 $. Entorn del 5,2% de les famílies i el 7,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tierra Buena». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tierra Buena». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Timoteu II d'Alexandria

Timoteu II d'Alexandria, anomenat Timoteu Eluros va ser patriarca d'Alexandria per dues vegades, del març de l'any 457 al gener del 460 i del 475 fins a la seva mort el 477, usurpant la seu les dues vegades al patriarca elegit.
Abans de ser patriarca era monjo. Va ser consagrat bisbe després de la mort de Diòscor d'Alexandria (454) pels que s'oposaven a les conclusions del Concili de Calcedònia i es proclamaven Miafisites, que creien que la naturalesa de Crist és única, i és el fruit de la unió de la humana i la divina, i no tenia dues naturaleses com va declarar el Credo de Calcedònia.
Va ser elegit per una part del poble quan la seu ja estava ocupada per Proteri, i al morir assassinat aquest patriarca, Timoteu, que n'era un dels principals opositors i probablement l'instigador de la seva mort, va ocupar el tron fins que l'emperador Lleó I el va exiliar.
Quan l'emperador usurpador Basilisc favorable als monofisistes i miafisistes va pujar al tron el gener de l'any 475, va enviar Timoteu de nou a Alexandria, on els seus partidaris van expulsar al patriarca Timoteu III i el van tornar a nomenar. Va morir el 31 de juliol de l'any 477 quan encara era patriarca.

## Referències

* ↑ «Timotheos II». Previous patriarchs. Patriarchate of Alexandria. [Consulta: 31 agost 2023].
* ↑ Grumel, V. Traite d'etudes byzantines. París: Presses universitaires de France, 1958, p. 443.
* ↑ Meyendorff, John. Imperial unity and Christian divisions: the church, 450-680 AD, vol. 2. Crestwood, N.Y: St. Vladimir's Seminary Press, 1989, p. 223. ISBN 9780881410563.
# Tit Sexti (desambiguació)

Tit Sexti (llatí: Titus Sextius) fou un polític i militar romà de la Guerra de les Gàl·lies i les guerres civils subsegüents. Els següents personatges foren descendents seus i també s'anomenaren Tit Sexti:
* Tit Sexti Africà, fill de l'anterior; pare de Sèxtia, casada amb Mamerc Emili Escaure i després amb Luci Corneli Sul·la (cònsol 5 aC); adoptà el cognom d'Africà en referència a les gestes del seu pare
* Tit Sexti Laterà, fill de l'anterior; pare de Sèxtia, casada amb Quint Plauci, pares de Plauci Laterà i de Plàucia, esposa de Luci Antisti Vet (cònsol any 55); adoptà el cognom de Laterà en referència al seu avantpassat Luci Sexti Laterà, primer cònsol plebeu de la història, l'any 366 aC
* Tit Sexti Africà, fill de l'anterior, pretor, tribú de la plebs i duumvir a Òstia l'any 36
* Tit Sexti Africà, fill de l'anterior, cònsol sufecte l'any 59, casat amb una dona de nom Màgia
* Tit Sexti Magi Laterà, fill de l'anterior, cònsol l'any 94; casat amb Volúsia Cornèlia, filla de Quint Volusi Saturní
* Tit Sexti Corneli Africà, fill de l'anterior, cònsol l'any 112
* Tit Sexti Laterà, fill de l'anterior, cònsol l'any 154; casat amb Asínia Pol·la, neta de Marc Asini Pol·lió Verrugós, cònsol l'any 81
* Tit Sexti Magià Africà, fill de l'anterior; pare de Sèxtia Cetegil·la, esposa de l'emperador Pupiè; adoptà el cognom de Magià en referència al seu besavi Tit Sexti Magi Laterà
* Tit Sexti Laterà, fill de l'anterior, cònsol l'any 197

## Bibliografia

* Settipani, Christian. «Prosopographie sénatoriale romaine : nouveautés autour des Sextii». A: La prosopographie au service des sciences sociales, 2014 [Consulta: 10 abril 2023].
# Tit Quinti Pennus Capitolí Crispí

* Per a altres significats, vegeu «Tit Quinti Pennus Capitolí Crispí (desambiguació)».
Tit Quinti Pennus Capitolí Crispí (en llatí: Titus Quinctius T. f. T. n. Pennus Capitolinus Crispinus) va ser un magistrat romà que formava part de la gens Quíntia i era fill de Tit Quinti Cincinnat Capitolí.
Va ser nomenat dictador l'any 361 aC i va dirigir la guerra contra els gals. Va obtenir els honors del triomf en aquesta guerra, segons els Fasti. L'any 360 aC va ser magister equitum del dictador Quint Servili Ahala que també va lluitar contra els gals. El 354 aC va ser cònsol amb Marc Fabi Ambust i va sotmetre a Tibur i Tarquínia. Per segona vegada va ser elegit cònsol el 351 aC amb Gai Sulpici Pètic, i va dirigir la guerra contra els faliscs. No va lliurar cap batalla, però va assolar aquell país.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita VII,9,11,18,22
# Peristedion nierstraszi

Peristedion nierstraszi és una espècie de peix pertanyent a la família dels peristèdids.

## Descripció

* Fa 22 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 521 i 538 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: el sud del Japó i les illes Filipines.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E., 1801. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 3. i-lxvi + 1-558.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Weber, M., 1913. Die Fische der Siboga-Expedition. E. J. Brill, Leiden. Fische Siboga Exped.: i-xii + 1-710, Pls. 1-12.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20):977 p.
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404- 463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.
* ↑ Ni, I.-H. i K.-Y. Kwok, 1999. Marine fish fauna in Hong Kong waters. Zool. Stud. 38(2):130-152.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Museu Suec d'Història Natural. Base de dades de la col·lecció d'ictiologia. Secció d'Ictiologia, Departament de Zoologia de Vertebrats. Estocolm, Suècia, 1999.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Mbe

L'mbe és una llengua que es parla al sud-est de Nigèria, a la LGA d'Ogoja, a l'estat de Cross River. S'ha de distingir de l'mbe', que es parla al Camerun.
L'mbe és una llengua independent de la família lingüística de les llengües bantus meridionals.
És una llengua tonal.

## Ús i dialectologia

L'mbe és una llengua desenvolupada (5). Està estandarditzada i gaudeix d'un ús vigorós. S'escriu en alfabet llatí des del 1985 i existeix literatura en mbe. El 35% dels mbubes (grup ètnic principal que parla l'embe) són bilingües.
Els dialectes de l'mbe són l'ekuntak, l'idum i l'odaje.

## Fonologia

Les vocals de l'mbe són: i e ɛ a ɔ o u.
Comparant-lo amb les llengües ekoid, té un inventari de consonants elaborat a causa del seu veïnatge amb les llengües de l'alt Cross.

## Referències

* 1 2 3 4 mbe a l'ethnologue
* ↑ Llengües bantus meridionals a l'ethnologue

## Bibliografia

* Roger Blench, 'Ekoid' (amb Mbe)

## Enllaços externs

* Global Recordings Network: Mbe (anglès)
# Turbo Propulsion International

Turbo Propulsion International sigles TPI, va ser un grup internacional format en inici per al desenvolupament i la construcció del poderós Turbohèlix Europrop TP400, que equipa l'Airbus 400M.
Corria l'any 2000, i es van unir diverses companyies com Fiat Avio (Itàlia), ITP (en principi Espanya), SNECMA (SAFRAN) (França), MTU Aero Engines (Alemanya), pel desenvolupament del motor del futur avió de transport europeu. De fet, van presentar el projecte M-138, del que deriva el definitiu Europrop TP400, i la companyia va canviar de nom al denominar-se com Europrop International.

## Referències

* ↑ El Motor de Aviación de la A a la Z, Ricardo Miguel Vidal, Pàg. 2097, l'Aeroteca, Barcelona 2008-9 ISBN 978-84-612-7902-9

## Bibliografia

* El Motor de Aviación de la A a la Z, Ricardo Miguel Vidal, l'Aeroteca, Barcelona 2010 ISBN 978-84-612-7903-6
# Santa Agnès de Corona

Santa Agnès de Corona és un nucli de població i parròquia pertanyent al municipi de Sant Antoni de Portmany, a l'illa d'Eivissa. Sovint se l'anomena simplement Corona. El poble ocupa el Pla de Corona, a la zona d'es Amunts, que és una zona protegida en l'actualitat. Es tracta d'un poble molt tranquil on històricament no hi ha hagut un nucli de població i actualment segueix sent minúscul. Gairebé tots els habitants de Santa Agnès de Corona viuen encara avui en cases disseminades. El paisatge del poble és rural i permet veure millor que gairebé qualsevol altre lloc com era l'Eivissa rural tradicional. El tret més distintiu de Corona és la gran quantitat d'ametllers que hi ha. Al gener i el febrer això es converteix en un gran atractiu, ja que els ametllers floreixen. Per aquest motiu les nits de lluna plena d'aquests dos mesos és costum anar a passejar entre els ametllers en flor. Al Pla de Corona la terra és de color roig, molt fèrtil.
Els habitants reben el nom de coroners.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera, Santa Agnès de Corona

## Enllaços externs

* Santa Agnès de Corona al Portal oficial de Turisme d'Eivissa
# Pseudochondrostoma willkommii

Pseudochondrostoma willkommii és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 40 cm de longitud total i les femelles 20.

## Reproducció

Té lloc a l'abril.

## Alimentació

Menja invertebrats i plantes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud de la península Ibèrica.

## Estat de conservació

Es troba amenaçat a causa de la contaminació de l'aigua i a la introducció d'espècies exòtiques.

## Referències

* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Encina, L. i C. Granado-Lorencio, 1991. Diet and diel feeding chronology of three Iberian fish species. Ecol. Int Bull. 19:43-64.
* ↑ Kottelat, M., 1997. European freshwater fishes. Biologia 52, Suppl. 5:1-271.
* ↑ Crivelli, A.J., 1996. The freshwater fish endemic to the Mediterranean region. An action plan for their conservation. Tour du Valat Publication, 171 p.

## Bibliografia

* Elvira, B., 1997. Taxonomy of the genus Chondrostoma (Osteichthyes, Cyprinidae): an updated review. Folia Zool. 46 (Suppl. 1):1-14.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Himne de l'Exèrcit Popular de Catalunya

La marxa o Himne de l'Exèrcit Popular de Catalunya, popularment conegut com a Endavant! és una marxa de caràcter militar que va ser adoptada com a himne de l'Exèrcit Popular de Catalunya durant la seva existència i va esdevenir una marxa antifeixista catalana després de la incorporació de l'exèrcit popular català en l'Exèrcit Popular de la República. Es diu que la melodia de la cançó va arribar amb els brigadistes internacionals alemanys i italians a finals de 1936, els quals cantaven Die Rote Garde i La Guardia Rossa respectivament, cançons antifeixistes dels anys vint. Pere Quart va compondre la lletra i la va adaptar al ritme de la melodia, la qual va esdevenir d'ençà fins al final de la guerra una peça musical indispensable en actes oficials militars, juntament amb Els segadors.

## Lletra

* Marxa
* Un dia tràgic la gent més innoble, d'aquesta terra desfeia la pau, els vils feixistes dreçats contra el poble, volien fer-lo per sempre esclau.
* Vingué la guerra ferotge i sens treva, al nord, al centre, al sud i al llevant, i arreu d'Espanya s'alça la gran lleva dels voluntaris que lluiten cantant, endavant!
* Amb fúria i disciplina, enfonsarà a l'abisme, al criminal feixisme, l'Exèrcit Popular.
* Però nosaltres a més de la glòria volem la força que dona la unitat, per la total i immediata victòria, com un sol home marxem al combat.
* Passa la tropa i el poble l'aclama, rengles de ferro, fusells rutilants, l'esguard enlaire dessota la flama, de la bandera que ens fa a tots germans, endavant!
* Amb fúria i disciplina, enfonsarà a l'abisme, al criminal feixisme, l'Exèrcit Popular.

## Bibliografia

* Càntut. (2022, 1 maig). Marxa de l'exèrcit popular.
* Isabel, Ordi. Poemes i cançons de guerra. (2022). Ajuntament de Barcelona.

## Enllaços externs

* https://www.youtube.com/watch?v=1G_N99GufSY
* https://www.europeanfilmgateway.eu/detail/exercit%20(sic)%20de%20l'est.%20endavant!/fdc::090d2f0ee825a4067c3ce29de7936c7f