OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Turbina de vapor

Una turbina de vapor és un aparell mecànic que transforma l'energia tèrmica continguda en el vapor a pressió en energia mecànica rotatòria. Els dissenys contemporanis estan inspirats en la turbina inventada per l'enginyer anglès Charles Parsons l'any 1884.
Aquest vapor es genera en una caldera, on es genera vapor a temperatura i pressió molt elevades. En la turbina es transforma l'energia interna del vapor en energia mecànica que, típicament, és aprofitada per un generador per produir electricitat.

## Usos
### Generació d'electricitat

Les centrals elèctriques basades en la producció de vapor a alta temperatura (centrals tèrmiques, nuclears, geotèrmiques, algunes solars tèrmiques, etc.) utilitzen turbines de vapor connectades a generadors elèctrics per produir vora el 80% de l'electricitat del planeta.
Les turbines per producció elèctrica solen estar acoblades directament al seu generador. Com que els generadors han de rotar a velocitats síncrones respecte a la freqüència del sistema elèctric les velocitats de rotació més habituals són de 3.000 rpm per a sistemes de 50 Hz i 3.600 rpm per sistemes de 60 Hz. Com que els reactors nuclears operen a temperatures més baixes i amb menys pressió de gas que les centrals tèrmiques solen operar a la meitat de velocitat de rotació, però amb generadors de 4 pols.

### Propulsió marina

En els vaixells la propulsió basada en turbines de vapor té múltiples avantatges respecte als motors d'explosió: mida i pes menor per la mateixa potència, menys manteniment i menys vibracions. Tot i això una turbina de vapor tan sols és eficient a altes velocitats de rotació (de l'ordre de milers de revolucions per minut), mentre que la majoria d'hèlixs estan dissenyades per operar a menys de 100 rpm. Per això són necessàries transmissions precises i complexes (i amb un cost elevat).
Una alternativa és l'ús de propulsió turbo-elèctrica, en la qual les turbines generen energia elèctrica com en una central energètica i aquesta és utilitzada per alimentar motors elèctrics que mouen les hèlixs. Tot i que el cost de fabricació és més gran aquest és rendible, ja que els costos de consum energètic i de manteniment són menors al d'un motor de combustió de potència equivalent. Cal dir però que els motors dièsel són capaços d'una major eficiència: les turbines a vapor encara no arriben a una eficiència d'un 50%, mentre que els motors dièsel superen sovint aquest nivell (sobretot en sistemes de propulsió marina).

## Referències.

* ↑ «Sir Charles Algernon Parsons» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 31 agost 2012].
* ↑ Leyzerovich, Alexander. Wet-steam Turbines for Nuclear Power Plants. Tulsa OK: PennWell Books, 2005, p. 111. ISBN 978-1-59370-032-4.
* ↑ «MCC CFXUpdate23 LO A/W.qxd» (PDF). Arxivat de l'original el 2012-03-23. [Consulta: 12 setembre 2010].
* ↑ «New Benchmarks for Steam Turbine Efficiency - Power Engineering». Pepei.pennnet.com. Arxivat de l'original el 2009-09-18. [Consulta: 12 setembre 2010].
* ↑ https://www.mhi.co.jp/technology/review/pdf/e451/e451021.pdf
# Joaquín Sisó Cruellas

Joaquín Sisó Cruellas (Fraga, Baix Cinca, 5 de juny de 1931) és un polític aragonès, diputat al Congrés dels Diputats i al Parlament Europeu

## Biografia

Es doctorà en arquitectura i en enginyeria forestal. Durant el franquisme va obtenir una plaça de funcionari al Ministeri d'Agricultura, però treballà com a cap de secció en la Direcció General de Planificació al Ministeri d'Economia i Comerç.
Durant la transició democràtica va ingressar a Aliança Popular (després Partit Popular), partit amb el qual fou elegit diputat per la província d'Osca a les eleccions generals espanyoles de 1982 i 1986. De 1986 a 1989 fou secretari segon de la Comissió d'Indústria, Obres Públiques i Serveis del Congrés dels Diputats. Fou elegit diputat a les eleccions al Parlament Europeu de 1989 i 1994, i de 1994 a 1997 fou vicepresident de la Delegació per a les relacions amb la República Popular de la Xina del Parlament Europeu, i de 1997 a 1999 vicepresident de la Comissió de Transports i Turisme.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* ↑ Fitxa del Parlament Europeu
# L'Encreuament

L'Encreuament és un turó de 1.331,3 metres d'altitud del terme actual de Conca de Dalt, pertanyent a l'antic municipi de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà.
És al punt superior, a l'extrem nord-oest, del Serrat de la Rebollera, al nord-oest de Rivert, a ponent del Pigal del Llamp.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Aristarc de Tars

Aristarc de Tars (en llatí Aristarchus, en grec Αρίσταρχος "Arístarkhos") fou un metge grec, les receptes del qual són esmentades per Galè i Aeci (Aetius). De la seva vida no se sap gran cosa, però es creu que va néixer a Tars a Cilícia.

## Referències

* ↑ 2.Aristarchus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 290
# Carbajosa de la Sagrada

Carbajosa de la Sagrada és un municipi de la província de Salamanca, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord amb Santa Marta de Tormes, a l'Est amb Pelabravo, al Sud-est amb Calvarrasa de Arriba, al Sud amb Arapiles i al Nordoeste amb Salamanca.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 673 | 1126 | 2290 | 3111 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2008-09-16 a Wayback Machine.
# Kevyn Ista

Kevyn Ista (Auvelais, Sambreville, Província de Namur, Valònia, 22 de novembre de 1984) és un ciclista belga, professional des del 2005 i que actualment corre a l'equip WB Veranclassic Aqua Protect. En el seu palmarès destaquen les victòries al Tour de Flandes sub-23 de 2006 i la Ruta Adélie de Vitré de 2008. El 2009 guanyà una etapa del Tour del Mediterrani. També destaca la segona posició a l'Omloop Het Nieuwsblad del 2009 i a Le Samyn del 2010.

## Palmarès

* 2004
** Vencedor d'una etapa del Tour de Namur
* 2006
** 1r al Tour de Flandes sub-23
* 2007
** Campió de Valònia
** 1r a la Zellik-Galmaarden
** Vencedor d'una etapa del Tour de Namur
* 2008
** 1r a la Ruta Adélie de Vitré
* 2009
** Vencedor d'una etapa del Tour del Mediterrani

## Referències

* ↑ Cappelle and Ista join Accent.jobs-Verandas Willems a cyclingnews.com (24 de novembre de 2011) (anglès)

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2011-08-23 a Wayback Machine.
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Club de Fútbol Atlético Ciudad

El Club de Fútbol Atlético Ciudad és un club de futbol amb seu en Lorquí, Múrcia. Va ser fundat l'any 2003 com Escuelas Municipales Deportivas Lorquí, i posteriorment convertit en CA Ciudad de Lorquí com a projecte per fer renàixer el Ciudad de Murcia. En 2008 canvia el seu nom novament a Club de Fútbol Atlético Ciudad. Actualment milita en la Segona Divisió B.
# Sant Ermengol del Pont de Bar

Sant Ermengol del Pont de Bar és una obra del municipi del Pont de Bar (Alt Urgell) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'església de Sant Ermengol del Pont de Bar es troba al poble de Pont de Bar vell, el qual fou arrossegat en bona part per l'aiguat de 1982 i resta des d'aleshores deshabitat. Es troba a la riba esquerra del Segre, a primera línia del riu, al costat de la palanca de fusta que substitueix el pont arrossegat en l'aiguat. S'accedeix al Pont de Bar vell per la carretera N-260 en el tram entre la Seu d'Urgell i Puigcerdà.
Església d'una sola nau, entre mitgeres, capçada a sud-est per un absis semicircular amb volta de quart d'esfera, i coberta amb una encavallada de fusta que sosté una teulada de doble vessant reconstruïda amb material modern: maons recoberts a l'exterior per teula industrial.
La nau és molt curta, talment com si hagués estat escapçada en algun moment indeterminat, impressió que queda reforçada pel fet que la línia de façana no és perpendicular a l'eix de simetria de la nau, sinó que queda esbiaixat prop de 45° en relació a aquest.
L'interior de la petita església està revestit de guix i pintat. En algun punt on s'ha desprès part d'aquest revestiment s'entreveu un aparell de carreuons més o menys desbastats i col·locats ordenadament, però és difícil de determinar. Hi ha un cor de fusta en alt als peus.
L'accés a l'interior de l'església es troba a la façana nord. Es tracta d'una senzilla façana amb una porta en arc rebaixat, centrada en aquesta, i un ull de bou circular en alt. Corona el conjunt un campanar d'espadanya d'un sol ull. Tot aquest mur es troba arrebossat i emblanquinat.
En el seu estat actual és ben poc allò que podem apuntar sobre els orígens i la història constructiva de l'església de Sant Ermengol del Pont de Bar vell. No obstant, les irregularitats que presenta en planta, junt amb els indicis que aporta l'existència d'un absis semicircular, totalment desproporcionat en relació a les dimensions de la nau, així com la presència d'uns paraments de carreuons més o menys regulars, ens fa pensar en la possibilitat que l'església hagués tingut anteriorment unes majors dimensions. El fet d'estar dedicada a Sant Ermengol i l'indret on està ubicada, tan paradigmàtic en relació a la vida del sant, fa pensar que podria tractar-se d'una construcció romànica.

## Història

Des del punt de vista històric, es tracta d'un temple rellevant a causa de la seva estreta vinculació amb la vida de Sant Ermengol, un dels protagonistes de la història local més rellevants de tota la comarca. Es creu que l'església podria haver estat fundada com un oratori dedicat a la memòria del sant en el mateix indret on va morir.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Sant Ermengol del Pont de Bar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 desembre 2015].
# Hammett

Hammett és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Wim Wenders, estrenada el 1982.

## Argument

Dashiell Hammett és autor de novel·les policiaques. Antic detectiu privat, les seves novel·les s'inspiren en fets reals. Un vespre, Jimmy Ryan, el seu company d'equip d'abans ve a demanar-li ajuda en una investigació que porta. Hammett és reticent però accepta. Cal trobar Crystal Ling, una prostituta desapareguda. Hammett s'adona ben de pressa que la noia està molt codiciada i que no és l'únic que s'inquieta per la seva desaparició.

## Repartiment

* Frederic Forrest: Dashiell Hammett
* Peter Boyle: Jimmy Ryan
* Roy Kinnear: English Eddie Hagedorn
* Elisha Cook Jr.: Eli, taxista
* Lydia Lei: Crystal Ling
* R.G. Armstrong: Tinent O'Mara
* Richard Bradford: Inspector Bradford
* Michael Chow: Fong Wei Tau
* David Patrick Kelly: The Punk
* Sylvia Sidney: Donaldina Cameron
* Jack Nance: Gary Salt
* Elmer Kline: Doctor Fallon
* Royal Dano: Pops
* Marilu Henner: Kit Conger ou "Sue Alabama"
* Hank Worden: Un empleat de piscina

## Al voltant de la pel·lícula

* La pel·lícula ret homenatge a l'escriptor Dashiell Hammett, cèlebre autor de novel·les negres.

## Premis

* Seleccionat al Festival Internacional de Cinema de Canes el 1982.
# Aseraggodes smithi

Aseraggodes smithi és un peix teleosti de la família dels soleids i de l'ordre dels pleuronectiformes que es troba a les costes de l'oceà Pacífic.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# L'Endimoniada de Badalona

L'Endimoniada de Badalona és una cursa de muntanya nocturna organitzada pel Centre Excursionista de Badalona que transita en la totalitat del seu itinerari pel terme municipal durant el mes de juny. La cursa es divideix en quatre categories: homes i dones sénior (18-39 anys) i homes i dones veterans (més de 40 anys). L'Endimoniada es va organitzar per primer cop l'any 2011 amb la intenció de formar part del programa de Festes de Maig i tingué una participació d'uns 250 participants. En l'edició del 2012, l'Endimoniada va tenir una participació de 400 persones i ja en l'edició 2014 arribava a la quota màxima de participants fixada en 500 corredors.
La distància del circuit és de 18 km, i acumula un desnivell de 570 m positius. La superfície de l'itinerari està format en un 85% per terra i un 15% d'asfalt. El temps màxim per completar l'itinerari és de tres hores i mitja. El punt de sortida és a la Rambla, davant del monument a Roca i Pi, i el recorregut passa pel barri de Dalt la Vila, La Creu de Montigalà, la Coscollada, el Torrent de la Font del Pop i de nou per Dalt la Vila per acabar a la Rambla.

## Referències

* 1 2 «400 personas participan en 'L'Endimoniada' de Badalona» (en castellà). La Vanguardia, 02-06-2012. [Consulta: 28 desembre 2015].
* 1 2 «Reportatge a Televisió Badalona sobre l'Endimoniada». Televisió Badalona, 04-06-2012. Arxivat de l'original el 13 de gener 2016. [Consulta: 28 desembre 2015].
* ↑ «Llega una nueva edición de la carrera nocturna de Badalona» (en castellà). La Vanguardia, 05-06-2014. [Consulta: 28 desembre 2015].
* 1 2 «Llega la carrera nocturna de Badalona» (en castellà). La Vanguardia, 17-04-2013. [Consulta: 28 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Web de l'Endimoniada Arxivat 2012-10-21 a Wayback Machine.
# Capoeta antalyensis

Capoeta antalyensis és una espècie de peix d'aigua dolç de Turquia de la família dels ciprínids i de l'ordre]dels cipriniformes. És considerat com vulnerable, per la intervenció humana al seu hàbitat, la construcció de preses i altres obstacles als cursos d'aigua per a l'irrigació i per períodes de sequera.
Els adults poden assolir els 23,6 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ Freyhof, J. «Pamphylian Scraper Capoeta antalyensis» (en anglès). The IUCN Red List of Threatened Species 2014. IUCN, 30-01-2013. DOI: 10.2305/iucn.uk.2014-1.rlts.t3784a19006247.en.
* ↑ Palomares, Maria Lourdes D.; Reyes, Rodolfo B. «Capoeta antalyensis (Battalgil, 1943) Antalya barb» (en anglès). FishBase.
# Cohort urbana

Les cohorts urbanes (en llatí cohortes urbanae) van ser unes unitats militars de l'antiga Roma creades per August per contrapesar l'enorme poder de la Guàrdia Pretoriana a la ciutat de Roma i servir de cos policial. Estaven comandades pel Prefecte de la ciutat.

## Organització

Durant la República, havien sorgit bandes armades reclutades per alguns ciutadans per a oposar-se a polítics rivals, com ara les de Tit Anni Papià Miló, Publi Clodi Pulcre i d'altres que havien estat eliminades per Pompeu el Gran. Encara que aquestes bandes polítiques eren cosa del passat perquè el poder efectiu no el tenien ja les faccions que competien entre elles al senat romà, feia falta tenir algun tipus de força policial per mantenir l'ordre públic i evitar disturbis civils. August va establir tres cohorts urbanes (cohortes urbanae) manades pel prefecte de la ciutat. La seva funció principal era la d'actuar com a policia de Roma i fer front a les tropes itinerants i a les bandes que havien assaltat els seus carrers durant la República. Les cohorts urbanes actuaven com un cos policial de gran potència, capaç de fer les funcions de control antidisturbis, mentre que unes altres cohorts fundades a la mateixa època, els Vigiles, actuaven com a policia a peu pels carrers i formaven el cos de bombers per combatre els incendis. Com a organització paramilitar entrenada, les cohorts urbanes podien, i ho van fer en algunes ocasions, intervenir a les batalles. Tanmateix, aquest paper només es va fer en situacions desesperades. A diferència dels Vigiles, que majoritàriament operaven de nit com a bombers i vigilants, els membres de les cohorts urbanes eren considerats legionaris, i tenien un sou més elevat que les legions regulars encara que no tant com la Guàrdia pretoriana.
Les cohorts urbanes portaven el mateix equip que els legionaris: una armadura de bandes amples de metall (la lorica segmentata), un casc i un scutum gran. Per combatre usaven dos pílums unes llances llancívoles. L'entrenament de les cohorts urbanes era inferior al de la Guàrdia pretoriana i al dels legionaris, perquè eren més una força dissuasiva i de prestigi que una unitat de combat.
Originàriament es van constituir tres cohorts urbanes, cadascuna d'elles comandada per un tribú i sis centurions. A l'època de la Dinastia Flàvia, se'n va afegir una més, i es van passar a ser quatre cohorts. Cada cohort tenia al voltant de cinc-cents homes. Només els ciutadans lliures podien servir a les seves files. Igual que amb els pretorians, els homes de les cohorts urbanes eren majoritàriament d'origen italià. Les cohorts urbanes (conegudes com a cohorts de la ciutat a les ciutats que no eren Roma) es van crear també a la ciutat romana de Cartago i a la ciutat de Lugdúnum a la Gàl·lia romana (actualment Lió).

## Referències

* 1 2 Southern, Patricia. The Roman army. Stroud, Gloucestershie: Amberley Publishing, 2014, p. 119-120. ISBN 9781445620893.
* 1 2 Le Boec, Y. El ejército romano: instrumento para la conquista de un imperio. Barcelona: Ariel, 2004, p. 29-30. ISBN 9788434467231.
# Sant Llorenç de Gaserans

Sant Llorenç de Gaserans és una església amb elements barrocs i romànics de Sant Feliu de Buixalleu (Selva) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Església parroquial situada al poble de Gaserans, dins el municipi de Sant Feliu de Buixalleu.
L'edifici, té una sola nau, i està capçada amb un absis semi-circular.
La façana principal, té un coronament d'estil barroc. La porta d'entrada és quadrangular, amb una llinda monolítica. Sobre la porta d'entrada, hi ha una fornícula amb Sant Llorenç, i un ull de bou amb vidralls. Al costat dret de la porta, hi ha unes rajoles vidriades amb la inscripció: " ON SANT LLORENÇA HA PASSAT, BENEEIX EL QUE HA SEMBRAT. PER ELL ENS VE TOT HONOR PERQUÈ SEMBRA AMB MANS D'AMOR. AMB ALEGRIA I AMB LLUITA SOM DE DÉU LA BONA FRUITA. DEU-NOS FE EN LES NOSTRES MANS SANT LLORENS DE GASERANS."
A la façana lateral dreta, s'aprecien arquacions llombardes i un rellotge de sol. Un contrafort reforça aquest pany de paret.
El campanar és de planta quadrada i teulada piramidal.
S'aprecien ampliacions a l'edifici originari.
Les façanes estan arrebossades i pintades de color blanc.
Al costat, hi ha la rectoria.

## Història

Aquesta parròquia rural pertanyia a l'antic terme del castell de Montsoriu i batllia de n'Orri. L'església era una possessió del monestir de Breda des dels seus orígens, vers el 1068 encara que el 1038 ja hi havia una església en aquest lloc tal com s'indica en l'acta de fundació del monestir.
El 13 de desembre de 1086 el bisbe de Girona, Berenguer Guifré, va consagrar una nova església de la que en resta encara l'absis semicircular, un fragment del mur S amb arcuacions llombardes i la part baixa del campanar.
Es conserva una còpia del segle xvi del regest de l'acta de consagració de l'església: "Consecratio de la iglesia de Sant Loreç i Sant Pere Apòstol del lloch de Gazerans feta per Berenguer bisbe de Gerona en temps de Dalamu Abab en lany 1086 a la qual iglesia dona dit Abab trenta passos eclessiàstic per sementiri, y lo bisbe confirma, y dona de nou los delmas y primicies y oblations al dit Abab, y confronta a sol ixent ab la riera bella de Arbucias, a mix dia part ab lo riu de la Tordera vella a sol ponent ab riu de Papias a tremontana ab la riera d'Arbucias o, ab lo esdorrocador. Fa dita iglesia a la seu de Gerona..."
Fou sempre més una possessió de Breda, però estava subjecte als degans de la Selva i al sínode diocesà de Girona.
L'església ha patit diverses reformes, entre les quals destaca la del segle xix a la qual pertany la façana actual, d'estil barroc molt evolucionat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 «Sant Llorenç de Gaserans». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2017].
# Jeroni Forteza i Valentí

Jeroni Forteza i Valentí (Palma, Mallorca, 1846 - València, 1923) fou un assagista, periodista, poeta, arxiver i bibliotecari balear.
Germà del també poeta Guillem Forteza i Valentí, Jeroni, exercí d'arxiver a Sevilla i València, i fou bibliotecari a la Biblioteca Provincial de València i redactor del diari “Las Provincias”. Publicà diversos llibres d'assaig en castellà. El titulat Floriloquio modernista por el Doctor Tiquis Miquis (1907) reflecteix el seu conservadorisme literari romàntic. Al mateix temps, fou un apreciat poeta de jocs florals. Així, escriví en català alguns poemes de caràcter romàntic floralesc dins un estil sobri i un to intimista.

## Publicacions

* El espíritu nacional: sarta de reflexiones jocoserías y agridulces para entretener a los desocupados (1893)
* Cosecha del diablo: reunión de artículos estrafalarios (1897)
* Pròleg de Roselles: poesies valèncianes, de Joseph Bodria (1895)
* Floriloquio modernista por el Doctor Tiquis Miquis (1907)

## Referències

* 1 2 «Jeroni Forteza i Valentí». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 19 setembre 2022].
* ↑ Ferrà i Martorell, Miquel «La poètica dels xuetes (1883)». Diari de Balears, 16-06-2004 [Consulta: 19 setembre 2022].
* 1 2 3 «Forteza i Valentí, Jeroni, 1846-1923». Trobes. Catàleg de les Biblioteques de la Universitat de València. Universitat de València. [Consulta: 19 setembre 2022].
# Hammond (Wisconsin)

Hammond és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 1.153 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hammond tenia 1.153 habitants, 433 habitatges, i 313 famílies. La densitat de població era de 324,9 habitants per km².
Dels 433 habitatges en un 39,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,4% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 27,7% no eren unitats familiars. En el 20,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 32,1% entre 25 i 44, un 18,3% de 45 a 60 i un 13,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.789 $ i la renda mediana per família de 54.722 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.337 $ mentre que les dones 27.031 $. La renda per capita de la població era de 19.002 $. Aproximadament el 2,5% de les famílies i el 3,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hammond» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hammond». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Aseraggodes therese

Aseraggodes therese és un peix teleosti de la família dels soleids i de l'ordre dels pleuronectiformes que es troba a les costes de les Illes Hawaii.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)