OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pepe Domingo Castaño

Pepe Domingo Castaño (Lestrobe, 8 d'octubre de 1942 - Madrid, 17 de setembre de 2023) fou un presentador radiofònic espanyol i també un animador radiofònic, especialitzat en publicitat. Va treballar en la Cadena Cope, junt amb Paco González, en el programa líder d'audiència de la ràdio espanyola Tiempo de Juego.

## Biografia

Inicià la seva trajectòria professional el 1964, en les ondes en Ràdio Galícia, emissora de la Cadena Ser en Santiago de Compostela. El 1996 es trasllada a Madrid, i comença a treballar en La Voz de Madrid, amb el programa musical Club Musical.
El 1968 fitxa per Radio Centro, on començaria a fer-se més popular amb programes com Tabla redonda del disco i Discoparada. Paral·lelament inicia la seva carrera artística com a cantant, en els grups Los Ibéricos i los Blue Sky. Va tenir més èxit en solitari, especialment amb la cançó Neniña, que arribà a ser número u de les llistes d'Espanya i Hispanoamèrica. El 1973 s'incorpora a la Cadena Ser, on presentarà diferents programes, tots ells relacionats amb la música: Sintonía sobre ruedas, Diario musical SER, Temas del Día o El Gran Musical.
En els últims anys seixanta i primers dels setanta, es converteix també en presentador de Televisió Espanyola i debuta en Biblioteca juvenil, on coneix a la que serà la seva muller, la també presentadora María Luisa Seco, amb qui contrau matrimoni el 6 de setembre de 1969. La parella, però, es divorciarà anys després.
La seva trajectòria en televisió ha estat sempre centrada en programes musicals: A todo ritmo (1971), Voces a 45 (1975-1976) i 300 millones (1979-1983), tots ells en Televisió Espanyola. No tornaria al mitjà fins a l'any 1995 amb el programa Número 1 de Telecinco.
Els anys 80 i 90 significaren la consagració de la seva trajectòria en la ràdio amb programes com: Onda Media, Aquí la SER, Mediodía SER, Los tíos del Domingo o Servicio de verano. Finalment s'especialitzaria en la seva faceta com locutor de ràdio i en programes esportius, com Carrusel Deportivo o El Larguero.
És autor del llibre Carrusel Deportivo: Diario de un año (2006) que va tenir un nivell alt de vendes des de la seva primera setmana.
El 2010 va marxar de la Cadena Ser quan van fer fora el seu company Paco González, i ells dos i 50 persones més de l'equip de Carrusel Deportivo van arribar a la Cadena Cope per presentar Tiempo de Juego.

## Premis

Convertit en una de les veus més respectades de la ràdio espanyola, va rebre quatre Premis Ondas (1975, 1996, 2002 i 2005), i un Micròfon d'Or, reconegut pel seu humor i la seva capacitat per a integrar la publicitat en els programes esportius.

## Referències

* 1 2 «Paco González y Pepe Domingo Castaño fichan por la Cadena Cope | Medios | elmundo.es». [Consulta: 14 gener 2021].
* 1 2 3 4 5 6 «PEPE DOMINGO CASTAÑO», 13-10-2009. Arxivat de l'original el 2009-10-13. [Consulta: 14 gener 2021].
* ↑ Necrológicas «María Luisa Seco, presentadora de televisión» (en castellà). El País [Madrid], 23-04-1988. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Diariocrítico.com. «Felix Madero y Pepe Domingo Castaño, entre los 'micrófonos de oro'» (en castellà). [Consulta: 14 gener 2021].
# Strongylopus merumontanus

Strongylopus merumontanus és una espècie de granota que viu a Tanzània.

## Referències

* Poynton, J.C. & Howell, K. 2004. Strongylopus merumontanus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 19 d'abril del 2008.
# Distribució z de Fisher

La distribució z de Fisher és la distribució estadística de la meitat del logaritme d'una variació de la distribució F:
    $z={\frac {1}{2}}\log F$
Va ser descrit per primera vegada per Ronald Fisher en un article publicat al Congrés Internacional de Matemàtics de 1924 a Toronto, amb el títol On a distribution yielding the error functions of several well-known statistics (Sobre una llei que modela les funcions d'error de diverses estadístiques ben conegudes). Actualment, en general, es fa servir la distribució F.
La funció de densitat de probabilitat i distribució acumulativa es pot trobar utilitzant la distribució F al valor de $x'=e^{2x}\,$. No obstant això, la mitjana i la variància no segueixen la mateixa transformació.
La funció de densitat de probabilitat és
    $f(x;d_{1},d_{2})={\frac {2d_{1}^{d_{1}/2}d_{2}^{d_{2}/2}}{B(d_{1}/2,d_{2}/2)}}{\frac {e^{d_{1}x}}{\left(d_{1}e^{2x}+d_{2}\right)^{(d_{1}+d_{2})/2}}},$
on B és la funció beta.
Quan els graus de llibertat es fan grans ($d_{1},d_{2}\rightarrow \infty$) la distribució s'aproxima a la distribució normal amb la mitjana
    ${\bar {x}}={\frac {1}{2}}\left({\frac {1}{d_{2}}}-{\frac {1}{d_{1}}}\right)$
i la variància
    $\sigma _{x}^{2}={\frac {1}{2}}\left({\frac {1}{d_{1}}}+{\frac {1}{d_{2}}}\right).$

## Distribucions relacionades

* Si $X\sim \operatorname {FisherZ} (n,m)$, llavors $e^{2X}\sim \operatorname {F} (n,m)\,$ (Distribució F)
* Si $X\sim \operatorname {F} (n,m)$, llavors ${\tfrac {\log X}{2}}\sim \operatorname {FisherZ} (n,m)$

## Referències

* ↑ Fisher, R. A. «On a Distribution Yielding the Error Functions of Several Well Known Statistics». Proceedings of the International Congress of Mathematics, Toronto, 2, 1924, pàg. 805–813. Arxivat de l'original el 12 d’abril 2011 [Consulta: 29 juliol 2018]. Arxivat 12 April 2011$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* 1 2 Leo A. Aroian «A study of R. A. Fisher's z distribution and the related F distribution». The Annals of Mathematical Statistics, 12, 4, 01-12-1941, pàg. 429–448. DOI: 10.1214/aoms/1177731681. JSTOR: 2235955.
* ↑ Charles Ernest Weatherburn. A first course in mathematical statistics.

## Enllaços externs

* MathWorld (anglès)
# E961

La ruta europea E961 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Trípoli (Grècia) i finalitza a Gítion (Grècia). Té una longitud de 100 km. Té una orientació de nord a sud.
Viccionari
# Rectoria de Viver

La Rectoria de Viver és una obra del municipi de Viver i Serrateix (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici orientat al sud-est i construït amb pedra. Tipus II de la classificació de J. Danés, amb coberta a dues aigües. Consta de tres plantes i presenta una estructura simètrica. Les obertures són fetes amb llindes i brancals de pedra i es presenten disposades simètricament a partir de l'eix central de la façana.

## Història

Consta que l'edifici fou construït el 1735 i ampliat el 1780.

## Referències

* 1 2 «Rectoria de Viver». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2016].
# Gianmaria Bruni

Gianmaria Bruni és nascut el 30 de maig de 1981 a Roma, Itàlia. Va córrer a la Fórmula 1.
Fou pilot de Minardi a la Temporada 2004 de Fórmula 1. Va debutar al Gran Premi d'Austràlia i la seva última cursa ha estat el Gran Premi del Brasil del 2004.
És pilot de les GP2 Series a partir del 2005. Actualment participa en la GP2 Series.

## Palmarès a la Fórmula 1

* Curses disputades : 18
* Millor classificació a un G.P. : 14é
* Punts obtinguts pel campionat de pilots : 0
* Millor classificació al campionat de pilots : 25è
# Absència (espectacle)

Absència va ser un espectacle coreogràfic d'Avelina Argüelles interpretat per primer cop dins el programa de la II Mostra de Dansa Independent el 28 de febrer de 1979. L'execució va durar vint minuts i va ser interpretada per les set components d'Heura Dansa Contemporània: Alícia Pérez Cabrero, Isabel Ribas, Remei Barderí, Elisa Huertas, Lola Fuentes, Carme Vidal i la mateixa Argüelles.
La pintura de Tàpies Banc i forats en va ser una de les fonts d'inspiració (Argüelles n'estudià les textures). De fet, la idea sorgí del mateix taller de Gilberto Ruiz-Lang en què va néixer el projecte de la coreografia Laberint (1979). Va escriure'n la música original Joan Vives, i s'hi incorporà la veu de Josep Torrents recitant el sonet XCIV de Pablo Neruda, «Si muero sobrevíveme con tanta fuerza pura». La peça comença amb les set noies recorrent l'espai amb la mirada.
Amb aquesta coreografia, Argüelles va guanyar ex aequo el segon premi del Concurs de Nyon (Suïssa) amb Com et dius, nena?, d'Isabel Ribas, el 1979. Gràcies a la participació en concursos internacionals, Heura va trobar el seu lloc entre altres companyies i grups emergents a Europa. Absència és la primera peça que estrena Argüelles, en la qual consten principis expressionistes —similars a l'estètica que proliferava a Alemanya— que utilitzarà la coreògrafa en les obres següents. D'aquesta peça es va valorar especialment l'efectivitat i l'estructura del moviment coral i l'atenció als detalls, a més de la interpretació de les set ballarines d'Heura.
Tot i que en dirigir el procés de creació Avelina Argüelles primer es va centrar en l'estudi de textures sobre el quadre Banc i forats de Tàpies, durant el desenvolupament es va fixar més en la resposta individual de cadascuna de les intèrprets davant els estímuls, tot afegint-hi associacions de la memòria. De fet, Argüelles dedica Absència a la memòria del seu germà, mort en un accident a la muntanya. Una de les pautes, per exemple, era recórrer amb la mirada un espai buit, però imaginat amb uns objectes que ja no hi eren, tot plasmant una atmosfera continguda. D'aquesta manera, Argüelles emprèn una línia coreogràfica basada en els detalls, l'elecció de pocs i significatius elements escenogràfics i un estil de moviment fonamentat en la tècnica Limón.

## Referències

* 1 2 3 4 Brufau Bonet, Clàudia. «Absència». Enciclopèdia de les Arts Escèniques Catalanes. Institut del Teatre (reconeixement). [Consulta: febrer 2022].
# Xocar els cinc

Xocar els cinc és un gest de celebració realitzat per dues persones en què cada una aixeca la seva mà per donar un copet a la mà de l'altre, normalment per comunicar satisfacció mútua o per felicitar algú. L'expressió que s'utilitza per comunicar el desig de realitzar el gest sol ser "xoca aquests cinc!", on el terme "cinc" fa referència als dits de la mà. A més del gest estàndard, hi ha moltes variants que afegeixen exclusivitat a l'experiència.
«Xocar les cinc» és una traducció de l'expressió anglesa «High five» («Give me five»). Hi ha diverses teories sobre l'origen d'aquest gest, però hi ha un cas documentat força conegut: el dels jugadors de l'equip de beisbol professional Dusty Baker i Glenn Burke de Los Angeles Dodgers el 2 d'octubre de 1977.

## Referències

* ↑ Abadi, Mark. «Today is National High Five Day — this photo from 1977 shows the first ever high five». [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ «El controvertido origen de la acción de «chocar los cinco»» (en castellà), 21-11-2014. [Consulta: 2 maig 2020].

## Vegeu també

* Encaixada de mans
# Pic dels Set Homes

El Pic dels Set Homes, de vegades escrit de Sethomes, és un cim d'una altitud de 2.661 m del massís de Canigó, situat en el límit dels termes comunals de Prats de Molló i la Presta, de la comarca del Vallespir, i de Castell de Vernet, de la del Conflent.
És situat a l'extrem nord del terme de Prats de Molló i la Presta i al sud del de Castell de Vernet. És a prop del cim del Canigó, a la Serra dels Set Homes, al sud-oest del Puig Rojà.
És un dels destins preferits, dins del massís del Canigó, de les rutes senderistes des de diferents llocs del Conflent i del Vallespir.

## Referències

* ↑ «Pic dels Set Homes». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.s
* ↑ El Puig dels Set Homes en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ La pujada al Pic dels Set Homes per Pitote
* ↑ Ascensió al Canigó per la cara sud

## Bibliografia

* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Castell de Vernet i Prats de Molló». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8. .
# Colltort

«Colltort» té aquests significats:
* Colltort comú, espècie d'ocell de la família dels pícids.
* Colltort gorja-roig, espècie d'ocell de la família dels pícids.
* Castell de Colltort, castell situat entre Sant Feliu de Pallerols i Santa Pau (Garrotxa).
* Sant Iscle de Colltort, antic veïnat al municipi de Sant Feliu de Pallerols (Garrotxa).
# Greensburg (Louisiana)

Greensburg és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 631 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Greensburg tenia 631 habitants, 242 habitatges, i 150 famílies. La densitat de població era de 96,7 habitants/km².
Dels 242 habitatges en un 31% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,3% hi vivien parelles casades, en un 15,7% dones solteres, i en un 38% no eren unitats familiars. En el 35,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 22,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.625 $ i la renda mediana per família de 35.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.625 $ mentre que les dones 19.861 $. La renda per capita de la població era de 15.083 $. Entorn del 26% de les famílies i el 27,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Greensburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Greensburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Callopanchax occidentalis

Callopanchax occidentalis és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Sierra Leone i Libèria.

## Referències

* 1 2 «Callopanchax occidentalis» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Clausen, H. S. 1966. Definition of a new cyprinodont genus and description of a "new" but well-known West African cyprinodont, with a clarification of the terms "sjöstedti", Aphyosemion sjöstedti (Lönnberg), and Aphyosemion coeruleum (Boulenger). Rev. Zool. Bot. Afr. v. 74 (pts 3-4): 331-341.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Rectoria de la parròquia de Sant Julià d'Argentona

La Rectoria de la parròquia de Sant Julià d'Argentona és una obra d'Argentona (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un conjunt rectoral compost per un petit edifici amb una gran torre, adossat a l'església de Sant Julià. Per la importància de la jurisdicció eclesiàstica del lloc, l'edifici fou ampliat amb la casa que actualment ocupa els terrenys de la Societat Recreativa. Aquesta casa, probablement dels segles XVII i XVIII, ha sofert diverses transformacions, tal com es pot veure a la distribució de la façana 8finestres i balconades) malgrat mantenir la porta dovellada.

## Història

Essent Argentona sota la jurisdicció de la Baronia dels Desbosc, propietaris del Castell de Burriac i una de les principals baronies del país, l'església parroquial i la seva rectoria tenien una especial importància respecte d'altres parròquies de la contrada. De fet, segons Francisco de Zamora, consta que des de 1676 el rector d'Argentona era canonge de la Seu de Barcelona.
Segons Carreras i Candi: "En lo segle xviii los delmes del pa i del vi que prestaven les parròquies d'Argentona, se partian entre dos canonges de Barcelona i lo comte de Solterra, en la proporció que fetes 9 parts, 5 tocaven al capítol i 4 al comte. La col·lecta tenia lloc i quedava dipositada en la casa dita ça Riera, situada en la plaça del dit nom".

## Referències

* 1 2 3 «Rectoria de la parròquia de Sant Julià d'Argentona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 novembre 2016].
# Givrycourt

Givrycourt és un municipi francès, situat al departament del Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 101 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Givrycourt era de 101 persones. Hi havia 32 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 37 habitatges, 34 eren l'habitatge principal de la família i 3 eren segones residències. 34 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 34 habitatges principals, 24 estaven ocupats pels seus propietaris, 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 6 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 33 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Givrycourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 8 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 63 persones, 44 eren actives i 19 eren inactives. De les 44 persones actives 41 estaven ocupades (22 homes i 19 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 19 persones inactives 4 estaven jubilades, 8 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'any 2000 a Givrycourt hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Givrycourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Givrycourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Akunnaaq

Akunnaaq (antigament escrit: Akúnâk) és un assentament del municipi de Qaasuitsup a l'oest de Groenlàndia. Té una població de 101 habitants (2010). Akunnaaq està a 23 km a l'est d'Aasiaat a l'illa d'Akunnaap Nunnaa. Aquest assentament va ser fundat l'any 1850.

## Transport

Air Greenland dona servei a la vila, com a part 'un contracte governamental, amb vols d'helicòpter a l'hivern entre l'heliport d'Akunnaaq i l'aeroport d'Aasiaat.
Durant l'estiu i la tardor, quan les aigües de la Badia Disko són navegables, la comunicació entre els assentaments es fa només per mar servida per la companyia Diskoline. El ferry enllaça Akunnaaq amb Aasiaat, Ikamiut, i Qasigiannguit.

## Referències

* ↑ Statistics Greenland Arxivat 2011-08-12 a Wayback Machine. (danès)
* ↑ «Aasiaat Museum». Arxivat de l'original el 2015-07-25. [Consulta: 1r agost 2011].
* ↑ Qaasuitsup Municipality Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine. (danès)
* ↑ «Air Greenland, Departures and Arrivals». Arxivat de l'original el 2010-03-09. [Consulta: 1r agost 2011].
* ↑ «Diskoline timetable». Arxivat de l'original el 2009-05-22. [Consulta: 1r agost 2011].
# Xoc tèrmic

* Per a altres significats, vegeu «xoc tèrmic (biologia)».
El concepte de xoc tèrmic fa referència al trencament d'algun material al patir un canvi dràstic de temperatura. Succeeix quan un material sòlid es trenca en sotmetre's a un brusc augment o descens de la temperatura. Objectes de vidre o ceràmica són vulnerables a aquest efecte a causa del seu baix nivell de tenacitat, a la seva baixa conductivitat tèrmica i al seu alt coeficient d'expansió tèrmica. La variació de temperatura causa que diferents parts d'un objecte s'expandeixin més que altres, fent que la tensió de l'objecte no sigui prou fort i llavors es trenca. Un exemple comú és, en els laboratoris, en utilitzar bany maria.
La ceràmica i els vidres de borosilicat, com el pyrex, estan fets per resistir a un col·lapse tèrmic millor que altres materials, gràcies a la seva combinació d'un coeficient d'expansió baix i una alta duresa. En el cas de la ceràmica, es compta amb un coeficient d'expansió negatiu.
El carboni reforçat és extremadament resistent a un col·lapse tèrmic a causa de la tan elevada conductivitat tèrmica del grafit, al seu baix coeficient d'expansió i a la duresa de la fibra de carboni (la qual és un dels components del carboni reforçat).
# Anacroneuria pellucida

Anacroneuria pellucida és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* L'adult presenta les membranes alars clares amb la nervadura pàl·lida.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Bolívia i el Perú.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Klapálek, 1922. Ann. Soc. ent. Belg. 62:89-95.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Records of Anacroneuria (Plecoptera: Perlidae) from Bolivia and Paraguay with Descriptions of Three New Species (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):166.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:321.
* Stark & Sivec, 1998. Scopolia 40:48.
* Stark, 2004. Spixiana 27(1):80.
* Stark & Baumann, 2011. Illiesia 7(19):189.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 6 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Surin

«Surin» té aquests significats:
* Surin (ciutat tailandesa), ciutat al territori de l'Isaan, al marge sud de l'altiplà de Khorat, a la província de Surin i capital d'aquesta i del districte homònim
* Surin (Deux-Sèvres), municipi al departament de Deux-Sèvres (regió de Nova Aquitània, França)
* Surin (Viena), municipi al departament de la Viena (Nova Aquitània)
* Bruny Surin (1967), atleta canadenc especialista en curses de velocitat
* Illes Surin, arxipèlag de cinc illes al mar d'Andaman a 60 km de la Tailàndia continental
* Província de Surin, província al nord-est de Tailàndia