OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Quissico

Quissico o Zavala és un municipi de Moçambic, situat a la província de Inhambane. En 2007 comptava amb una població de 10.391 habitants. És la capital del districte de Zavala i la majoria de la població són chopis.

## Personatges il·lustres

* Cardenal Alexandre José Maria dos Santos (* 1924), arquebisbe de Maputo 1975–2003.
* José António de Melo Pinto Ribeiro (* 1946), polític portuguès

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2007-12-19. [Consulta: 19 desembre 2007].
# SEC

«Sec o SEC» té aquests significats:
* Acrònim de secant
* Acrònim d'expansió còsmica en escala
* Securities and Exchange Commission, organisme dels Estats Units
* Seč, poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín
* Sec, qualitat de la sequedat
* Sec o sechura, llengua extinta originària de la província peruana de Sechura a la costa nord del Perú
# Myletes schomburgkii

Myletes schomburgkii és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Surinam.

## Referències

* ↑ «Myletes schomburgkii». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Jégu, M. 2003. Serrasalminae (Pacus and piranhas). p. 182-196. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Sant Cristòfol de Claverol

Sant Cristòfol és l'església parroquial de Claverol, pertanyent al municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Claverol. Es tracta d'una església bastant grossa, que domina el sector de llevant del poble. En canvi, a dins del poble és poc evident, ja que l'entrada es fa per un carreró estret d'un extrem del que fou el clos del poble. És una obra inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat en un extrem del poble. Església d'una nau, amb campaner de torre quadrada. El presbiteri està alçat, però no és semicircular. Hi ha dues capelles a cada costat de la nau, obertes per un arc de mig punt. Una tribuna als peus, amb barana de fusta a la que s'accedeix per una escala situada a l'angle sud-est. Coberta de volta de canó reforçada per tres arcs torals que recolzen sobre pilastra amb cornisa. Una capella al mur sud coberta de volta d'aresta i una altra enfront d'ella a l'altre mur. Teulada a doble vessant de teules; la coberta del campanar a quatre vessants de pissarra. Porta d'arc de mig punt adovellada, a sobre fornícula amb Sant amb dues mènsules que sostenen un arc apuntat per fora i rodó a l'intradós.

## Història

La datació s'ha fet per estil: les esglésies romàniques dels Pirineus i prepirinenc són de carreu petit, amb el presbiteri alçat i amb poques obertures. Segurament després fou reformada, ja que veiem elements propis del gòtic com són la capella coberta per volta d'aresta, la fornícula i una finestra amb arcs apuntats i la inscripció en una pedra de la façana: 17/ [separat per un buit d'una obertura] 46.

## Referències

* 1 2 «Sant Cristòfol de Claverol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].

## Bibliografia

* Gavín i Barceló, Josep Maria Gavín i Barceló. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9. .
# Resolució 2190 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2190 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 15 de desembre de 2014. El Consell va ampliar el mandat de la Missió de les Nacions Unides a Libèria (UNMIL) durant nou mesos fins al 30 de setembre de 2015.

## Contingut

Libèria va ser un dels països més afectats pel brot de l'ebola, amb el resultat que un cert nombre de reformes van ser ajornades pel govern. També es van ajornar les eleccions al Senat, que normalment haurien d'haver-se celebrat l'octubre de 2014. La revisió de la UNMIL, que estava en decadència, es va ajornar al setembre.
A tot tardar el 30 de juny de 2016 la pròpia Libèria havia de responsabilitzar-se de la seguretat del país. Hauria de preparar la planificació i la legislació necessàries per formar l'exèrcit i la policia.
El mandat de la UNMIL es va ampliar fins al 30 de setembre de 2015. El nombre de tropes continuaria sent el mateix de 4.811 soldats i 1.795 agents. La retirada gradual només es reprendrà si es feia un important progrés en la lluita contra l'ebola. Les tasques principals de la UNMIL eren protegir la població contra la violència, en consulta amb la Missió de l'ONU per a la resposta d'emergència d'ebola (UNMEER), donar suport al lliurament d'ajuda humanitària i assessorar en la reforma de la justícia i els serveis de seguretat.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC extends Liberia mission until 30 september 2014, bearing in mind ebola's impact on reforms», 15-12-2014.
* ↑ Nacions Unides. «SC extends Liberia mission, bearing in mind ebola's impact on reforms». YouTube, 15-12-2014.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2101 a la 2200 (2013 - 2015)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Socialite

El terme socialite o socialité és un anglicisme que descriu una persona famosa que a més gaudeix d'una posició superior a l'interior de la classe social alta. Generalment prové de famílies adinerades o aristòcrates i passa gran part del temps participant en activitats socials com esdeveniments benèfics, festes privades, desfilades de moda, menjars, festivals i altres esdeveniments exclusius. Es consideren socialité polítiques a les esposes i filles majors de diplomàtics, primeres dames i dones destacades en l'àmbit polític de les classes altes de la societat. El concepte data dels segles XVIII i xix, quan la majoria de les primeres socialites eren esposes o amants de reis o nobles, i ser-ho era més un deure i un mitjà de supervivència que un plaer. Les esposes tímides sovint eren obligades a representar el paper d'amfitriones pròsperes i simpàtiques davant de persones que fins i tot les menyspreaven. Les amants havien de pagar la quota per mantenir la seva reputació i usaven les seves habilitats socials per obtenir un lloc en la cort i poder conservar als seus amants.

## Referències

* ↑ «socialite/socialité». Fundéu BBVA, 29-01-2012. [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ «socialité, català». Glosbe - el diccionari en línia multilingüe. [Consulta: 1r juny 2020]. NOTA: Aquesta referència és dubtosa, per no dir invàlida, ja que el seu contingut es basa en WikiData.
* 1 2 Argüelles, Juan Domingo. «¿socialité?, ¿socialité famosa?, ¿socialité rica?». A: Las malas lenguas: Barbarismos, desbarres, palabros, redundancias, sinsentidos y demás barrabasadas. Océano, 2018, p. 142–143. ISBN 978-607-527-489-8 [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ «What is a Socialite?». wiseGEEK. [Consulta: 1r juny 2020].
# Coixinet endocardíac

Els coixinets endocardíacs són estructures del cor humà en desenvolupament. Sorgeixen de les parets dorsal i ventral del canal auriculoventricular i es fusionen de manera que queda dividit en aurícules i ventricles. Participen en la septació del cor i en la formació de les vàlvules auriculoventriculares. És la part que va en el mitjà, entre les aurícules i ventricles. El septum primum, és una membrana que sorgeix del sostre de l'aurícula primitiva, va creixent en direcció als coixinets endocárdicas i forma amb elles una obertura, el ostium primum, fins que ocorre la fusió completa i la formació del septe auriculoventricular primitiu. Els coixinets serveixen de suport pel septum primum quan aquest es torna la vàlvula del foramen oval, que divideix a les aurícules. Els coixinets també formen la part membranosa del septe interventricular.
Una falla en la fusió dels coixinets amb el septum primum causa una anomalia greu que el ostium primum que hauria de ser totalment tancat, roman obert i permet el pas de sang entre les aurícules.

## Vegeu també

* Tub cardíac primitiu
# Fonda l'Estrella

Fonda l'Estrella és una obra renaixentista de Palafrugell (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un gran casal de tres plantes rectangulars i teulada a dues vessants, amb el carener paral·lel a la façana principal. Totes les obertures són allindades i amb marcs de pedra regular, algunes amb ampits i motllures guardapols. A la planta noble hi ha una balconada al centre, entre dos finestrals que presenten la llinda resseguida per un guardapols que arrenca de sengles mènsules amb un cap d'angelot en relleu.
L'interior ha estat força alterat, si bé conserva diferents estances amb voltes de llunetes. Posseeix un ampli pati posterior en el qual destaca una galeria d'arcades neo-mudeixars, que fou afegida. En una porta probablement oberta amb posterioritat hi ha la data: 1605.

## Història

És molt probable que en origen aquest edifici fos la Casa Salomó, llinatge palafrugellenc que per documents dels segles XVII i XVIII sabem resident al carrer de la Caritat. Aquesta era una de les quatre cases que donaven nom al carrer. Amb el pas del temps ha experimentat diverses modificacions.

## Referències

* 1 2 «Casal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2018].
* 1 2 3 «Fonda L'Estrella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2018].
# Argandoña

Argandoña és un poble (concejo) de la Zona Rural Est de Vitòria, al territori històric d'Àlaba.

## Geografia

Situat a l'est del municipi, a 534 msnm, al peu de la carretera A-132 entre les localitats d'Askartza, a l'oest, continuant en direcció est fins a Andollu i Santikurutze Kanpezu. Cruïlla de camins: A-4107 cap a Zerio al nord, A-4119 cap a Aberasturi al sud i A-3106 cap a Estibaliz.

## Demografia

Té una població de 48 habitants. L'any 2010 tenia 43 habitants.
Evolució demogràfica :
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 68 | 67 | 61 | 56 | 52 | 50 | 47 | 48 |

## Història

En el segle x pertanyia a la merindad d'Harhazua. Un dels 43 llogarets que s'uniren a Vitòria en diferents temps i ocasions i que en segregar-se en 1840 la Quadrilla d'Añana va romandre en la Quadrilla de Vitoria.

## Patrimoni

* En un turó es troba el Santuari de Nostra Senyora d'Estíbaliz, patrona de la província d'Àlaba, amb accés per la carretera A-3106. És considerat com BIC (Bé d'Interès Cultural) (va ser declarat Monument historicoartístic pertanyent al Tresor Artístic Nacional mitjançant decret de 3 de juny de 1931.)
* Església parroquial catòlica de Santa Columba, construïda en estil romànic destaca tant el seu absis com les tres arquivoltes del seu pòrtic, amb una bona factura de les talles. L'existència d'una influència oriental en la mateixa ha suscitat teories que la relacionen amb la Orde del Temple.

## Enllaços externs

* El Santuari d'Estíbaliz, joia romànica

## Referències

* ↑ Wikimapia Coordenades:42° 50′ 21″ N 2° 34′ 58″ W
* ↑ INE, Unidad Poblacional, 001100 ARGANDOÑA
* ↑ Sebastián Miñano, Diccionario geográfico y estadístico de España y Portugal (1826-1829), volumen 11.
* ↑ Decret del Ministeri d'Instrucció Pública i Belles Arts publicat a la Gaceta de Madrid n. 155 de 4 de juny de 1931, disponible online a: .
* ↑ «Románica: Enigmas del románico español». [Consulta: 29 octubre 2015].
# SEAT Panda

El SEAT Panda és un automòbil del segment A produït pel fabricant de turismes SEAT. Va ser llançat uns mesos després del Fiat Panda del que era una rèplica. Al contrari del model de la marca piemontesa, no existia la versió bicilíndrica del Panda 30, sinó que totes les versions tenien quatre cilindres. El Panda 35 equipava el motor de 843cc del SEAT 850 i el SEAT 133, en canvi, la versió superior, el Panda 45, duia el motor de 903cc del Seat 127.

## Història

El 1980 FIAT presenta el Panda i Seat comença a fabricar els models panda 35 i 45 i anys més tard el Panda 40 i el Panda Marbella, que pretenia ser una versió de luxe del model, incorporant llums antiboira, un nou frontal i accessoris inimaginables en el model bàsic com rellotges més complets, o seients més confortables.
El model havia d'ésser barat, funcional i durador, pel que se li van incloure cristalls totalment plans, un sol para-brises i els interiors es van fer el més espartans possibles, al punt que els seients i guanteres estaven fets amb barres o tubs de metall i tela, gairebé sense cap mena de farciment, pel que el confort en aquest model sempre ha estat posat en dubte, encara que això no penalitzava la practicitat, podent rentar les tapisseries en una rentadora convencional. També es transformava fàcilment l'interior del Panda en un llit per a usos ocasionals.
Durant la visita de Joan Pau II a Barcelona el 1982, s'utilitzà una variació d'aquest model per ser usat com a papamòbil.
Després de la ruptura entre SEAT i FIAT, la marca va haver de rebatejar i fer un petit redisseny dels seus cotxes, per la qual cosa el Seat Panda va passar a anomenar-se SEAT Marbella i la furgoneta derivada, la SEAT Trans, va passar a anomenar-se SEAT Terra.
El 1998 Seat va deixar de fabricar el Marbella, successor d'aquest model, acabant així la història del popularment conegut com a "utilitari dels 80".

## Vegeu també

El Panda, gràcies a la seva versatilitat, ha estat objecte de diverses versions, com la ja esmentada furgoneta Trans, el furgó de càrrega Emelba "Chato", la versió luxosa del model, el Seat Panda Marbella o unes altres d'escassa difusió, com versions pick-up i 5 portes. És digna d'esmentar la signatura Emelba, creadora dels models pick-up, 5 portes, furgó i altres transformacions sobre altres models Seat i de diferents marques.

## Enllaços externs

* La Web del SEAT Panda Arxivat 2007-10-30 a Wayback Machine.
# Museu nacional Machado de Castro

El Museu Nacional Machado de Castro és un museu d'art situat a Coïmbra, Portugal. Porta el nom de l'escultor portuguès Joaquim Machado de Castro. Es va inaugurar el 1913 i la seva última renovació va tenir lloc entre el 2004 i el 2012, que va incloure la incorporació d’un nou edifici, va rebre el Piranesi / Premi de Roma 2014.

## Història del museu

El Museu Machado de Castro és un dels museus d'art més importants de Portugal. Es troba a l'antic Palau del Bisbe. Aquest palau es va construir a partir de l’ edat mitjana al lloc on es trobava el fòrum romà d'Aeminium (nom romà de Coimbra). Les restes d’aquest passat llunyà, el Cryptoporticus, es poden visitar als pisos inferiors del museu.

## Col·leccions

La major part de la col·lecció del museu està formada per peces d’esglésies i institucions religioses de Coimbra. Són d’interès particular la col·lecció d’escultures (el museu nacional més gran de Portugal), pintura, metalls preciosos, ceràmica i tèxtils.
Fitxer:Museu Machado de Castro porta da cerca medieval entrada do museu IMG 0071.JPG|Entrada medieval; entrada al museu
* Antic Palau del Bisbe
* Accés al museu
* Nou restaurant
* Criptopòrtic romà
* Criptopòrtic romà
* Interior del museu (edifici nou)
* Interior del museu (edifici nou)
* Interior del museu (edifici nou)

## Referències

* ↑ Museu Nacional Machado de Castro: roteiro. Lisboa: Instituto Português de Museus, 2005. ISBN 972-776-269-7.
* ↑ (portuguès) VV. AA. (coord. Adília Alarcão), Musée National Machado de Castro. Roteiro, Libsonne: Instituto Português de Museus, 2005 ISBN 972-776-269-7
# Sakura Tsukagoshi

Sakura Tsukagoshi, (en japonès: 塚越 さくら, Chichibu, Prefectura de Saitama, 13 d'abril de 1991) és una ciclista japonesa, especialista en la pista. Ha participat en els Jocs Olímpics de Rio de 2016.

## Palmarès

* 2014
** Campiona del Japó en Persecució
** Campiona del Japó en Òmnium
* 2016
** Campiona del Japó en Persecució
** Campiona del Japó en 500 metres

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Resolució 2192 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2192 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 18 de desembre de 2014. Després de considerar un informe del Secretari General Ban Ki-moon, sobre la Força de les Nacions Unides d'Observació de la Separació (UNDOF) i reafirmant la resolució 1308 (2000), el Consell va prorrogar el seu mandat per uns altres sis mesos, fins al 31 de juny de 2015.
El Consell va assenyalar que la situació a l'Orient Mitjà es mantenia tibant, i que no es veien millores a curt termini. S'havia produït novament forts combats en el context de la Guerra Civil siriana. L'agost de 2014, per exemple, 45 soldats de la UNDOF van ser detinguts pel Front Al-Nusra i els confiscaren els vehicles i les armes. El Consell els va demanar que es respectés l'alto el foc i la zona de separació, que abandonessin la zona fronterera a Quneitra i que es retornés l'equip confiscat a l'ONU.
El Consell de Seguretat va demanar la implementació de la Resolució 338 (1973) que exigia la celebració de negociacions entre les parts per a la solució pacífica de la situació a l'Orient Mitjà.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC renews mandate of force monitoring 1974 Israel, Syria truce», 18-12-2014.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2101 a la 2200 (2013 - 2015)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Sobirania alimentària

La sobirania alimentària és el dret dels pobles a determinar les polítiques agrícoles i alimentàries que els afecten: a tenir dret i accés a la terra, als recursos naturals, a poder alimentar-se de forma sana i saludable amb aliments lliures de transgènics, a protegir i a regular la producció i el comerç agrícola interior amb l'objectiu d'aconseguir un desenvolupament sostenible i garantir la seguretat alimentària. Es tracta d'una estratègia que vol trencar amb les polítiques agrícoles neoliberals imposades per l'Organització Mundial del Comerç, el Banc Mundial i el Fons Monetari Internacional.
El concepte de sobirania alimentària va ser promogut pel moviment internacional camperol Via Campesina l'any 1996 a Roma en el marc de la Cimera Mundial de l'Alimentació de l'Organització de les Nacions Unides per a l'Agricultura i l'Alimentació (FAO). En l'actualitat el concepte de sobirania alimentària és assumit per un ampli ventall de moviments socials (dones, consumidors, immigrants, pescadors...). La màxima expressió de la internacionalització i de l'assumpció d'aquest concepte per una gran diversitat de col·lectius d'arreu del món va ser la trobada que va tenir lloc a Sélingué (Mali) del 23 al 27 de febrer del 2007, amb el nom de Fòrum per la Sobirania Alimentària, i que va reunir a centenars d'activistes de tot el món que van discutir i proposar estratègies per tal d'avançar en la defensa del dret a la sobirania alimentària.

## Llavors sobiranes

En el marc del dret a l'alimentació, són nombrosos els projectes cooperatius i de producció sostenible que recuperen les varietats de fruites, hortalisses i cereals oblidades a conseqüència de l'actual indústria agrícola hegemònica, amb el propòsit de preservar la diversitat biològica cultivada de les varietats locals a punt de desaparèixer perquè no s'adapten a l'agricultura industrial, i de les quals multipliquen les llavors per posar-les a l'abast de la pagesia local.
Les varietats tradicionals són lliures de propietat intel·lectual, per la qual cosa la indústria agroalimentària troba poc interès en la seua explotació comercial. A més, les característiques d'aquestes varietats adquirides durant segles a partir de processos de selecció i millora les han preparat per a l'emergència climàtica.

## Referències

* ↑ «sobirania alimentària». Termcat. [Consulta: 7 desembre 2020].
* ↑ «L'any del diluvi». Una habitació pròpia, 22-09-2018. [Consulta: 2 maig 2019]. Minut 11:20
* ↑ Vivas, Esther. «Què és la sobirania alimentària?», 15-01-2014. [Consulta: 7 desembre 2020].
* ↑ «Què ha de fer Catalunya per tenir sobirania alimentària?». Crític, 22-07-2018. [Consulta: 7 desembre 2020].
* ↑ «Nyéléni Forum 2007». Arxivat de l'original el 2020-09-19. [Consulta: 7 desembre 2020].
* 1 2 Pascual, Lluís. «Llavors sobiranes per a cuidar la biodiversitat». Directa, 13-10-2020. [Consulta: 7 desembre 2020].

## Enllaços externs

* «La sobirania alimentària al debat de les relacions internacionals»
# Cintra

La cintra o cindri és una estructura auxiliar que serveix per a sostenir provisionalment el pes d'un arc o volta, així com d'altres obres de pedra, durant la fase de construcció. Sol ser una armadura de fusta. Aquesta estructura, un cop muntades les dovelles i la clau es desmunta, en una operació anomenada: descintrat.

## Característiques

Durant el procés de construir arcs o cúpules s'utilitzen per a subjectar les dovelles fins al moment d'acabar-ho, quan es posa la clau. També s'anomena cintra la curvatura interior (o intradós) d'un arc o d'una volta. En la construcció i disseny d'arcs se sol evitar-ne l'ús degut perquè encareix el cost de la construcció. Generalment és encarregada a fusters especialitzats. Les cintres poden ser fixes o corredisses, i poden estar suportades en una bastida.

## Tipus de cintra

* Cintra corredissa.
* Cintra per a les mines.
* Cintra fixa.
* Cintra mixta.
* Cintra peraltada.
* Cintra rebaixada.
* Cintra flexible o recollida.

## Referències

* ↑ «cintra». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «cintra». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Sonnet, H. «cintre». A: Dictionnaire des Mathématiques appliquées, etc (en francès), 1867, p. 254 [Consulta: 14 juliol 2023].
* ↑ Diccionario enciclopédico popular ilustrado Salvat (1906-1914)

## Vegeu també

* Encofrat
Viccionari
# Fondachelli-Fantina

Fondachelli-Fantina (sicilià Fantina) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Messina. L'any 2009 tenia 1.234 habitants. Limita amb els municipis d'Antillo, Francavilla di Sicilia, Novara di Sicilia i Rodì Milici. És un dels pocs municipis on es parla la varietat siciliana del gal-sícul

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Francesco Pettinato | MpA |