OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Himantura marginata

Himantura marginata és una espècie de peix pertanyent a la família dels dasiàtids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 179 cm de llargària màxima.

## Reproducció

És ovovivípar.

## Hàbitat

És un peix d'aigua marina i salabrosa, bentopelàgic, amfídrom i de clima tropical, el qual viu en aigües costaneres i estuaris.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic: l'Índia, Myanmar i Sri Lanka.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Last, P.R. i L.J.V. Compagno, 1999. Dasyatididae. Stingrays. p. 1479-1505. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* ↑ Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* ↑ Talwar, P.K. i R.K. Kacker, 1984. Commercial sea fishes of India. Zoological Survey of India, Calcuta. 997 p.
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources Lucknow, Índia. 775 p.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
* Encyclopedia of Life (anglès)
# Cista de Roca Flavià

La Cista de Roca Flavià és una cista megalítica del terme comunal de Font-romeu, Odelló i Vià, de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord.
Està situada a la partida de Roca Flavià, a 1.455,9 m alt al sud-est del terme de Font-romeu, Odelló i Vià, al sud-est del poble de Vià, molt a prop del termenal amb Eina, per la qual cosa sovint és citada com a pertanyent al terme d'Eina. És ran de la carretera N - 116 en un lloc on fa un doble revolt tancat, just a la dreta del riu Eina, a prop al nord-est del Sepulcre megalític del Bac d'Amunt.
És de planta rectangular, amb gran similitud a les de filiació solsoniana. L'orientació és de nord-est a sud-oest; la llosa de capçalera, encarada al nord-est, és caiguda enfora, les altres tres lloses són al seu lloc, i la de coberta, no hi és, ni a lloc ni en els entorns. De forma quadrada, fa 90 centímetres de costat per 70 d'alçada. Se'l situa al neolític mitjà o final. En les excavacions practicades en el lloc no es van trobar materials rellevants.

## Vegeu també

* Llista de monuments megalítics dels Pirineus Orientals

## Referències

* ↑ La Cista de Roca Flavià en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Mañé, Vidal i Vila, 2006.

## Bibliografia

* Abélanet, Jean. Itinéraires mégalithiques : dolmens et rites funéraires en Roussillon et Pyrénées nord-catalanes (en (francès)). Canet: Trabucaire, 2011. ISBN 9782849741245.
* Becat, Joan. «69 - Font-romeu, Odelló i Vià». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Mañé, Antoni; Vidal, Lluís; Vila, Carme. Guia dels monuments megalítics de la Cerdanya. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2006 (Guies del Centre Excursionista de Catalunya. Prehistòria i arqueologia). ISBN 84-8415-829-2.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Font-romeu, Odelló i Vià». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Enllaços externs

* Pàgina web de Dòlmens i menhirs Pilar
# Castellaroïta

La castellaroïta és un mineral de la classe dels arsenats.

## Característiques

La castellaroïta és un element químic de fórmula química Mn₃$^{2+}$(AsO₄)₂·4,5H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2015. Cristal·litza en el sistema monoclínic. És incolora i la seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5. Està relacionada estructuralment amb la metaswitzerita. Una forma mineral més hidratada és la manganohörnesita.

## Formació i jaciments

La localitat tipus és compartida entre dos indrets, la Mina Monte Nero, situada al municipi Rochetta Vara de la província La Spezia (Ligúria) i a la vall del Maira a la província de Cuneo (Piemont), ambdós a Itàlia.

## Referències

* ↑ «Castellaroite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 octubre 2016].
# Barca Goatley

La barca Goatley era una barca plegable feta per a ús militar. La barca tenia un cul de fusta i costats de lona i podia portar fins a deu homes, tot i que només pesava uns 150kg (300 lliures). El temps de muntatge estava estimat en dos minuts per dos homes.
La barca rebia el nom del seu dissenyador Fred Goatley of Saunders-Roe, i va ser emprada en moltes operacions de comando i d'altres operacions de les forces britàniques durant la Segona Guerra Mundial.
Aproximadament l'Oficina de Guerra va demanar 1.000 barques Goatley durant la Segona Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ Ladd, James D. SBS, the invisible raiders: the history of the Special Boat Squadron from World War Two to the present. Arms and Armour Press, 1983.
* ↑ Forty, George. Channel Islands: Jersey, Guernsey, Alderney, Sark. Pen and Sword, 2002.
* ↑ Neville, Martin. «Fight for recognition for unsung hero». Isle of Wight County Press, 21-02-2009. [Consulta: 6 octubre 2014].
* ↑ Rees, Quentin. The Cockleshell Canoes. Amberley, 2008.
* ↑ «Cockleshell Canoes». historylearningsite.co.uk, 2011. [Consulta: 6 octubre 2014].
# Mendon (Missouri)

Mendon és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 208 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mendon tenia 208 habitants, 92 habitatges, i 57 famílies. La densitat de població era de 446,2 habitants per km².
Dels 92 habitatges en un 31,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,4% hi vivien parelles casades, en un 5,4% dones solteres, i en un 38% no eren unitats familiars. En el 35,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 16,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.875 $ i la renda mediana per família de 33.281 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.969 $ mentre que les dones 15.417 $. La renda per capita de la població era de 14.537 $. Entorn del 6,3% de les famílies i el 7,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mendon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mendon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Bosó (desambiguació)

«Bosó» té aquests significats:
* Bosó, particula elemental
* Bosó l'Antic, ancestre dels Bosònides
* Bosó, fill de Bosó l'Antic
* Bosó de Provença, rei de Borgonya Cisjurana i Provença (+887), net de Bosó l'Antic i fill de Biví de Viena
* Bosó I, fill de Ricard el Justicier (germà de Bosó de Provença)
* Bosó d'Arle, germà de d'Hug d'Arle, comte d'Arle (926-931), marques de Toscana (931-936), possible pare de Ratbold d'Arle
* Bosó o Guillem Bosó, fill de Ratbold d'Arle i germà de Ratbold l'Antic
* Bosó II d'Arle, fill de Ratbold l'Antic, comte d'Arle i Provença
* Bosó I de la Marca, comte de la Marca vers 958-988
* Bosó II de la Marca, comte de la Marca vers 988-1008
* Bosó III de la Marca, comte de la Marca vers 1088-1091
Viccionari
# Jaume Guerra Meneu

Jaume Guerra Meneu (Alcalalí, 1982) és un baixista i contrabaixista valencià.
Va ser el baixista i un dels fundadors del grup Orxata Sound System. Posteriorment va tocar amb altres formacions del panorama musical valencià i català com Obrint Pas, ZOO i Ítaca Band. També ha liderat projectes en solitari de jazz com Jim War Brou o Oller i Guerra.

## Referències

* 1 2 3 S.L, EDICIONES PLAZA. «Jaume Guerra o Jim War Brou: el jazzista que va créixer en Orxata Sound System, Obrint Pas i Zoo» (en castellà). [Consulta: 27 abril 2023].
* 1 2 Enderrock.cat. «Orxata Sound System - 1.0 | Enderrock.cat». [Consulta: 27 abril 2023].
* ↑ «Podcast El Contra-rider: Orxata Sound System». [Consulta: 19 octubre 2022].
* 1 2 Enderrock.cat. «L'exbaixista d'Orxata, Obrint Pas i Zoo, s'aventura en el món del jazz | Enderrock.cat». [Consulta: 27 abril 2023].
* ↑ «ZOO - JAUME VE A DONAR GUERRA I MENEO!! | Facebook». [Consulta: 27 abril 2023].
* ↑ «EL GARAJE PRODUCCIONES: Management · Booking · Producción » Itaca Band». [Consulta: 27 abril 2023].
* ↑ «Participa al Crowdfunding "Primer disc d'Oller i Guerra" a Verkami». [Consulta: 27 abril 2023].
# Talihina

Talihina és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 1.211 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Talihina tenia 1.211 habitants, 463 habitatges, i 292 famílies. La densitat de població era de 556,6 habitants per km².
Dels 463 habitatges en un 30,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,8% hi vivien parelles casades, en un 16% dones solteres, i en un 36,9% no eren unitats familiars. En el 33,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,21.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,4% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 22% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 20,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.875 $ i la renda mediana per família de 25.761 $. Els homes tenien una renda mediana de 19.688 $ mentre que les dones 17.216 $. La renda per capita de la població era de 10.405 $. Entorn del 23,7% de les famílies i el 29,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Talihina». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Talihina». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Chester (Illinois)

Chester és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 8.400 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chester tenia 8.400 habitants, 2.018 habitatges, i 1.283 famílies. La densitat de població era de 339,9 habitants/km².
Dels 2.018 habitatges en un 28,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,9% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 36,4% no eren unitats familiars. En el 32,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 17% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 19,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.079 $ i la renda mediana per família de 49.426 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.103 $ mentre que les dones 22.239 $. La renda per capita de la població era de 22.190 $. Aproximadament el 5,4% de les famílies i el 9,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chester». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chester». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Castellavazzo

Castellavazzo (vènet Castelavazo) és un antic municipi italià, dins de la província de Belluno. L'any 2007 tenia 1.713 habitants. Limitava amb els municipis d'Erto e Casso (PN), Forno di Zoldo, Longarone i Ospitale di Cadore.
El 23 de febrer de 2014 es va fusionar amb el municipi de Longarone, del qual actualment és una frazione.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Franco Roccon | Llista cívica |
# Baebia Aemilia

Baebia Aemilia va ser una llei romana establerta pels cònsols Luci Emili Paulus i Marc Bebi Tàmfil l'any 571 de la fundació de Roma (181 aC), per la qual es prohibien les reunions i recomanacions que tinguessin per objectiu arribar a les magistratures mitjançant suborns.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 22.
# Jan Heintze

Jan Heintze (Tårnby, 17 d'agost de 1963) és un exfutbolista danès de la dècada de 1990.
Fou 86 cops internacional amb la selecció de Dinamarca amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1998 i 2002.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de PSV Eindhoven, Bayer Uerdingen, Bayer Leverkusen i PSV Eindhoven.

## Referències

* ↑ Jan Heintze, "Tyve år på toppen" (Twenty years at the top), Denmark, 2002, ISBN 87-7714-459-7
* ↑ Danish national team profile (danès)
* ↑ Jan Heintze a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Career stats Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine. at beijen.net (neerlandès)
# Mendon (Illinois)

Mendon és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 883 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mendon tenia 883 habitants, 348 habitatges, i 238 famílies. La densitat de població era de 467 habitants/km².
Dels 348 habitatges en un 34,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,2% hi vivien parelles casades, en un 10,1% dones solteres, i en un 31,6% no eren unitats familiars. En el 26,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 14,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.139 $ i la renda mediana per família de 41.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.370 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 15.267 $. Aproximadament el 6,7% de les famílies i el 8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mendon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mendon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Vyšný Čaj

Vyšný Čaj és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1335.
# Torresandino

Torresandino és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Ribera del Duero.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 841 | 830 | 816 | 808 |
# Talp occidental

El talp occidental (Talpa occidentalis) és una espècie de mamífer de la família dels tàlpids. Viu a Portugal i Espanya.

## Referències

Espècies vivents de la família dels tàlpids :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Laurasiatheria · Ordre Eulipotifles :
Subfamília Scalopinae :
Subfamília Talpinae :
Subfamília Uropsilinae :
Categoria :
# Castellarnau (desambiguació)

«Castellarnau» té aquests significats:
* Castell: Castellarnau, mansió del segle xiv de Sabadell
* Biografies:
** Josep Maria de Sagarra i de Castellarnau, escriptor català
** Ignasi de Castellarnau i Casimiro, polític català
** Francesc Ricomà de Castellarnau, polític català
** Joaquim Castellarnau i Balcells, polític català
** Gerard Castellarnau Plaza, candidat pel Bloc per la Vall en les Eleccions municipals a la Vall de Boí (2007)
** Joaquim Maria de Castellarnau i de Lleopart, president d'honor el 1934 de la Reial Societat Espanyola d'Història Natural
# Trygve Haavelmo

Trygve Magnus Haavelmo (Skedsmo, Noruega 1911 – Oslo 1999) fou un economista i professor universitari noruec guardonat amb el Premi Nobel d'Economia l'any 1989.

## Biografia

Va néixer el 13 de desembre de 1911 a la ciutat de Skedsmo, població situada al comtat d'Akershus. Va estudiar economia a la Universitat d'Oslo sota la supervisió de Ragnar Frisch. L'any 1939, durant la Segona Guerra Mundial, s'establí als Estats Units d'Amèrica treballant al Programa Fulbright de drets escolars i formà part de la Fundació Cowles, i esdevenint agregat comercial a l'ambaixada noruega de Washington DC. Al seu reton a Noruega va treballar a l'Institut d'Economia Social de la Universitat d'Oslo, i posteriorment al Ministeri de Comerç, Indústria i Finances. Des de 1947 fins al 1979 fou professor d'economia a la Universitat d'Oslo.
Va morir el 26 de juliol de 1999 a la ciutat d'Oslo.

## Recerca econòmica

Interessat en l'econometria, en el seu llibre The Probability Approach in Econometrics (1941) va mostrar la possibilitat d'aplicar mètodes estadístico-matemàtics per a conèixer les relacions existents en les teories econòmiques, adequant la formulació de les mateixes segons la teoria probabilística. Interessat així mateix en la interdependència, agregació o la teoria de la despesa pública, va realitzar importants avanços en la resolució dels problemes existens en l'estimació de models amb equacions lineals simultànies.
L'any 1989 fou guardonat amb el Premi Nobel d'Economia per l'elaboració dels fonaments de la metodologia economètrica i l'anàlisi de les estructures econòmiques simultànies.

## Enllaços externs

* «Trygve Haavelmo» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Jan Harmensz Muller

Jan Harmensz. Muller (Amsterdam, 1 de juliol de 1571 - Amsterdam, 18 d'abril de 1628) fou un pintor, dibuixant i gravador de l'Edat d'Or neerlandesa.

## Biografia

El seu pare, Harmen Jansz Muller (1540-1617) era impressor, editor, gravador i marxant d'art. Amb ell va aprendre gravat. El jove Muller es va desplaçar a Praga, la cort de Rodolf II del Sacre Imperi Romanogermànic, on va entrar en contacte amb el manierisme de Hans von Aachen, Bartholomeus Spranger i Adriaen de Vries -a la família del qual estava vinculat per matrimoni-. El 1597 es va convertir en gravador de la cort imperial. Va passar a Itàlia, on va intentar alguna gestió de compra d'art per a Rodolf II, sense èxit. Entre 1594 i 1602 va estar a Roma i Nàpols. A la seva tornada a Amsterdam, es va ocupar del taller del seu pare, que havia mort.
Va tenir renom com a pintor d'escenes mitològiques i bíbliques.

## Obres

* Violació d'una savina, Institut d'Art de Chicago.
* Parella abraçada, Museu J. Paul Getty, Los Angeles.
* Dos estudis d'Atles, Museu Fitzwilliam, Cambridge.
* Ball de carnestoltes, Museu del Louvre, París.
* Cap Louvre.
* Agar en el desert socorreguda per un àngel que li mostra un pou, Louvre.
* El fill pròdig seduït per una cortesana, Louvre.
* Resurrecció de Lázaro', National Gallery of Ottawa.

## Referències

* ↑ Nicolaas de Roever, Jan Harmensz.
* ↑ Œuvre de Muller - The Art Institute of Chicago
* ↑ Œuvre de Muller - J. Paul Getty Museum
* ↑ «Œuvre de Muller - The Fitzwilliam Museum». Arxivat de l'original el 2012-03-19. [Consulta: 25 abril 2016].
* 1 2 3 «Œuvre de Muller - Le Louvre». Arxivat de l'original el 2012-10-17. [Consulta: 25 abril 2016].
* ↑ Œuvre de Muller - Le Louvre
* ↑ Œuvre de Muller - National Gallery of Ottawa
# Mendipita

La mendipita és un mineral de plom, oxigen i clor, químicament és un oxiclorur de fórmula química Pb₃O₂Cl₂, de color variable, duresa 2,5 i una densitat de 7,22-7,24 g/cm³, cristal·litza en el sistema ortoròmbic. El seu nom fa referència al fet que es troba a les Mendip Hills, Anglaterra.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la mendipita pertany a «03.DC - Oxihalurs, hidroxihalurs i halurs amb doble enllaç, amb Pb (As,Sb,Bi), sense Cu» juntament amb els següents minerals: laurionita, paralaurionita, fiedlerita, penfieldita, laurelita, bismoclita, daubreeita, matlockita, rorisita, zavaritskita, zhangpeishanita, nadorita, perita, aravaipaïta, calcioaravaipaïta, thorikosita, mereheadita, blixita, pinalita, symesita, ecdemita, heliofil·lita, damaraïta, onoratoïta, cotunnita, pseudocotunnita i barstowita.

## Referències

* ↑ Riba, O.; Melgarejo, J.C.; Mata, J.M. Vocabulari de mineralogia. Segons les normes de la International Mineralogical Association. Amb equivalències angleses. Edicions Universitat Barcelona, 2000. ISBN 9788493100100 [Consulta: 3 abril 2012].
* ↑ Anthony, J.W.; Bideaux, R.A.; Bladh, K.W. [et al.].. «Polarite». A: Handbook of Mineralogy (pdf). Chantilly, EUA: Mineralogical Society of America, 2005 [Consulta: 31 març 2012].