OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sirwah-Arhab

Sirwah-Arhab és un jaciment arqueològic dels sabeus al Iemen, a 45 km al nord de Sanaa, a les terres de la tribu Arhab prop del límit amb els Banu Zuhayr i el Dhayban; les tres tribus s'hi reuneixen ocasionalment per tractar temes comuns.
Visitada per primer cop per Eduard Glaser el 3 de febrer de 1884, no hi va tornar cap europeu fins al març de 1971 quan hi va estar el soviètic Potr Grjaznevic. Hi va haver un establiment sabeu, anomenat Mdr (Madar) amb un temple anomenat Marbadan. El lloc és esmentat pels geògrafs àrabs. Al-Hasan al-Hamdani hi esmenta 14 castells, alguns en ruïnes. Sirwah vol dir "construcció de grans dimensions" i li fou donat en temps recents.

## Bibliografia

* Enciclopèdia de l'Islam, IX, 704
# Club Atlético Tiro Federal Argentino

El Club Atlético Tiro Federal Argentino és un club de futbol argentí de la ciutat de Rosario a la província de Santa Fe.

## Història

El club va ser fundat el 29 de març de 1905 al barri de Ludueña, a Rosario. Es va afiliar a la Lliga de Rosario el 1907 i disputà la Copa Nicasio Vila (campionat de primera divisió), on fou campió els anys 1920, 1925 i 1926. Fou campió oficiós argentí el 1920 quan guanyà la Copa Dr. Carlos Ibarguren al Boca Juniors per 4 a 0.
Durant l'època professional fou campió de Rosario quatre anys consecutius entre 1998 i 2001. Ascendí a les categories nacionals argentines, fins que el 2004/2005 es proclamà campió de la Primera B Nacional, i ascendí a la màxima categoria del futbol argentí.

## Palmarès
### Torneigs Regionals

* Campionat de Rosario de futbol amateur (3): 1920, 1925, 1926
* Campionat de Rosario de futbol professional (4): 1998, 1999, 2000. 2001
* Segona Divisió de Rosario (Copa Santiago Pinasco) (4): 1907, 1918, 1920, 1925
* Tercera Divisió de Rosario (4): 1908, 1918, 1919, 1929

### Torneigs Nacionals

* Copa Dr. Carlos Ibarguren (1): 1920
* Primera B Nacional: Apertura 2004
* Torneo Argentino A: Clausura 2003
* Torneo Argentino B: 1998-99
* Primera C Argentina: 1952

### Torneigs Amistosos

* Copa Semanario Reflejos: 1922

## Estadi

El Fortín de Ludueña fou inaugurat, després d'una reconstrucció, el 9 de desembre de 2001, amb un partit enfront San Martín de Tucumán, que acabà amb empat a 2.

## Referències

* ↑ Campionat de Rosario a RSSSF

## Enllaços externs

* Web oficial del club
* Fitxa del club
# Valmayor IV

Valmayor IV és un abric que conté pintures rupestres d'estil llevantí. Està situat en el terme municipal de Mequinensa (Aragó). Se situa en el costat dret del barranc, al costat d'un camí de pas tradicional i en un petit abric orientat al Sud-oest. En aquest espai, apareixen dues figures pintades en vermell ataronjat de tons molt vius, una d'elles molt bé conservada i l'altra molt perduda. Ambdues representen motius cruciformes de tipus antropomorf o forma de TAU amb els braços superiors acabats en dos apèndixs com a dits.
L'abric està inclòs dins de la relació de coves i abrics amb manifestacions d'art rupestre considerats Béns d'Interès Cultural en virtut del que es disposa en la disposició addicional segona de la Llei 3/1999, de 10 de març, del Patrimoni Cultural Aragonés. Aquest llistat va ser publicat en el Butlletí Oficial d'Aragó del dia 27 de març de 2002. Forma part del conjunt de l'art rupestre de l'arc mediterrani de la península ibèrica, que va ser declarat Patrimoni de la Humanitat per la Unesco (ref. 874-660). També va ser declarat Bé d'Interès Cultural amb el codi RI-51-0009509.

## Referències

* ↑ Aragón, Gobierno de. «BOA» (en castellà). www.boa.aragon.es. [Consulta: 6 gener 2020].
* ↑ «Arte rupestre del arco mediterráneo de la Península Ibérica» (en anglès). UNESCO World Heritage Centre. [Consulta: 6 gener 2020].

## Bibliografia

* ROYO GUILLÉN, J.I. I GÓMEZ LECUMBERRI, F. Prospeccions arqueològiques en el terme municipal de Mequinenza (Saragossa). Campaña de 1989, Arqueologia aragonesa, 1988-1989. D.G.A, Zaragoza.
* ROYO GUILLÉN, J.I. The set of shelters with rock art of Mequinenza (Saragossa). Bolskan 5, 1988.
* VV.AA. Arqueologia Aragonesa 1988-1989 Diputació General d'Aragó. Zaragoza, 1991.
# Valzer

Vals (títol original en italià:Valzer) és una pel·lícula italiana de Salvatore Maira estrenada el 2007, interpretada per Maurizio Micheli, Valeria Solarino, Marina Rocco i Benedicta Boccoli. La pel·lícula és una producció de Stefano Sciarra i fou estrenada a la 64a Mostra Internacional de Cinema de Venècia.
Té la particularitat d'estar filmada en una única seqüència de 90 minuts a l'hotel NH Santo Stefano de Torí.;

## Argument

Assunta treballa en un hotel de luxe; la seva companya, Lucia, fa molt de temps que va deixar la feina a un hotel per intentar treballar al món de l'espectacle, sense informar el seu pare que es troba a la presó de l'Argentina. Des de fa anys, Assunta, que pretén ser Lucia, manté contacte amb el seu pare. Els dos intercanvien nombroses cartes que mantenen vives les esperances de l'home que, lliure, va a l'hotel per conèixer la seva filla i, en canvi, troba a Assunta que ja no pot mentir-li. La comparació entre tots dos és molt forta.

## Repartiment

* Maurizio Micheli: Pare de Lucia
* Valeria Solarino: Assunta
* Marina Rocco: Lucia
* Graziano Piazza: El cap
* Eugenio Allegri: El Professor
* Zaira Berrazouga: Fatima
* Cristina Serafini: Jove gerent
* Giuseppe Moretti: Vittorio
* Francesco Feletti: L'assistent del cap
* Francesco Cordio: Un jove entrenador
* Benedicta Boccoli: Maria
* Rosaria Russo: Donna Hammam

## Premis

* Premi Pasinetti: Menció al cinema
* Premi Pasinetti a la millor actriu: Valeria Solarino
* Premi CICAE: Tokyo International Film Festival
* Premi a la millor edició: Rencontres du Cinéma Italien de Toulouse

## Referències

* ↑ «Note di regia del film "Valzer"» (en italià). cinemaitaliano.info. [Consulta: 2 octubre 2020].
* ↑ Gaetano Maiorino, Valzer, Close Up, 25 de maig 2009
* ↑ Tullio Kezich, È «Valzer» la vera sorpresa, Corriere della Sera, 4 de setembre 2007
# Ballylickey

Ballylickey o Ballylicky (en irlandès Béal Átha Leice) és una vila d'Irlanda, al comtat de Cork, a la província de Munster. Es troba vora la carretera secundària N71 vora Bantry, i el riu Ovane el separa de la badia de Bantry.

## Personatges

* Philip Graves, periodista qui va exposar que els Els Protocols dels Savis de Sió era un frau.
* Ellen Hutchins, botànica

## Referències

* ↑ Placenames Database of Ireland. Béal Átha Leice Verificat 2011-02-09.
* ↑ «Béal Átha Leice/Ballylicky» (en irlandès). [Consulta: 30 desembre 2020].
# Batuka

Batuka és un ball sorgit de la barreja de danses llatines (salsa, reggaeton, rumba cubana, flamenco, samba, etc.) i la gimnàstica.

## Origen

Va ser creat per la coreògrafa Jessica Expósito i el compositor Kike Santander i popularitzat a través de l'edició del 2005 del programa televisiu Operación Triunfo. Va ser un dels fenòmens de l'estiu del 2006 a l'estat espanyol juntament amb El Koala.

## Beneficis

Hi ha qui considera que afavoreix que els músculs es tonifiquin, s'adquireix sentit de coordinació i és un bon complement de les dietes per aprimar-se.

## Tipologies

Uns DVD que es van comercialitzar al principi de la popularització d'aquest ball van servir per posar nom a algunes variants, que bàsicament es diferencien pel nivell de dificultat de moviments.
* Latin : És el bàsic.
* Júnior : A partir de 12 anys.
* Power : A partir dels 16 anys.
* Beach : Per a l'estiu.
* Zeen : Amb ritmes de ioga i chill out.
* Extreme : El nivell més difícil no professional.
* Latin New Generation I : Nivell professional.
* Latin New Generation II : A punt de ser professor.
* Cardiofit : El nivell màxim, per als professors.

## Referències

* ↑ Domènech, Albert «Jessica Expósito: "La batuka ha hecho que el aerobic sobreviva"». La Vanguardia, 24-07-2008 [Consulta: 9 setembre 2013].
* ↑ Iñiguez, Fernando «'La Batuka', nuevo fenómeno del verano». El País, 27-08-2006 [Consulta: 9 setembre 2013].
* ↑ «¿Qué es la batuka?». Guia Fitness, 2007 [Consulta: 9 setembre 2013].
* ↑ «Entrevista». Rankhispano, 2006 [Consulta: 9 setembre 2013]. Arxivat 3 de maig 2011 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-05-03. [Consulta: 9 setembre 2013].
# José Ignacio Echeverría Echániz

José Ignacio Echeverría Echániz (Tànger, 8 de febrer de 1946) és un polític espanyol del Partit Popular. És l'actual president de l'Assemblea de Madrid.

## Biografia

Es va llicenciar en Dret i Administració i Direcció d'Empreses per l'ICADE. Posteriorment, va realitzar cursos de postgrau en Dret Marítim. Es va iniciar en la política espanyola, a través del Partit Popular en la dècada de 1980.

## Ajuntament de Madrid

Va ser regidor de l'Ajuntament de Madrid entre 1983 i 1987, quan el seu partit estava encara a l'oposició, mentre l'alcalde era Juan Barranco. El 1995, amb José María Álvarez del Manzano com a alcalde, accedeix al càrrec de Segon Tinent d'Alcalde, i entre 1996 i 1999 al de Primer Tinent d'Alcalde.

## Assemblea de Madrid

Va continuar en la vida política municipal fins que el 1999 va ser elegit diputat a l'Assemblea de Madrid, escó que va renovar en les eleccions de 2003 i 2007.

## Senat

Va ser senador per designació autonòmica, entre el 14 de setembre de 2005 i el 14 de gener de 2008.

## Govern de la Comunitat de Madrid

El 2008 entra a formar part del Govern de la Comunitat de Madrid, quan Esperanza Aguirre el designa per succeir Manuel Lamela al capdavant de la Conselleria de Transports i Infraestructures.
El 10 de març de 2011, sent conseller de Transports de la Comunitat de Madrid, es va equivocar a afirmar que el Metrobús - Abonament de deu viatges - "no existeix". Echeverría responia a una crítica del diputat socialista Modest Nolla, que havia criticat en el seu torn de paraula que la Comunitat de Madrid es negués a contribuir a la baixada del preu del transport col·lectiu en negar-se a rebaixar el "5% (del preu) del metrobús".
Quatre dies després, José Ignacio va presentar la seva dimissió posant el seu càrrec a disposició de la presidenta regional, Esperanza Aguirre, que va decidir mantenir-lo i li va mostrar el seu suport.
Des del 7 de juny de 2011 exerceix la funció de President de l'Assemblea de Madrid.

## Referències

* ↑ RTVE, El conseller que va negar l'existència del Metrobús presenta la seva dimissió i Aguirre la rebutja

## Enllaços externs

* Biografia a la pàgina de l'Assemblea de Madrid Arxivat 2010-09-24 a Wayback Machine.
* Fitxa al Diari El País
* Fitxa a la pàgina del Senat d'Espanya
# Sotero Prieto

Sotero Prieto (Guadalajara, 25 de desembre de 1884 - Ciutat de Mèxic, 22 de maig de 1935) va ser un matemàtic mexicà.

## Vida i Obra

Fill d'uns industrials tèxtils de Jalisco, Prieto va estudiar a la Escuela Nacional Preparatoria i a la Escuela Nacional de Ingenieros (avui integrades a la UNAM), acabant els seus estudis el 1906, però, curiosament, sense obtenir la titulació, fet que no li va impedir exercir la docència en el futur.
A partir de 1906 va ser professor de matemàtiques tan de la Escuela Nacional Preparatoria com de la Escuela Nacional de Ingenieros. Des d'aquests càrrecs va ser l'iniciador del estudi de les matemàtiques a Mèxic i el impulsor de les carreres d'un bon nombre de científics mexicans. L'any 1934, va ser nomenat cap del Grup de Matemàtiques de l'incipient Universitat Autònoma Nacional.
A partir de 1931 va començar a impartir uns cursos d'història de les matemàtiques, a partir dels quals es va publicar de forma pòstuma, el seu llibre Historia de las Matemáticas (1945). El 1932, va fundar la secció matemàtica de la Sociedad Científica Antonio Alzate (futura acadèmia nacional de ciències).
Malauradament el 1935 es va suïcidar.

## Referències

* ↑ Beato, 1986, p. 261-262.
* ↑ Torres Alejo, 2016, p. 5 i ss.
* ↑ Rivera Figueroa, 2014, p. xviii.
* ↑ Lozano, 1982, p. 36.
* ↑ Verde Star, 2010, p. 20.
* ↑ Monges López, 1983, p. 47.
* ↑ Torres Alejo, 2016, p. 9.

## Bibliografia

* Beato, Guillermo «Los inicios de la gran industria y la burguesía en Jalisco» (en castellà). Revista Mexicana de Sociología, Vol. 48, Num. 1, 1986, pàg. 259-284. DOI: 10.2307/3540415. ISSN: 0188-2503.
* Lozano, Juan Manuel «Historia de la Facultad de Ciencias I» (en castellà). Ciencias, Vol. 2, 1982, pàg. 36-41. Arxivat de l'original el 2017-11-14. ISSN: 0187-6376 [Consulta: 28 maig 2020]. Arxivat 2017-11-14 a Wayback Machine.
* Monges López, Ricardo «Historia de la Facultad de Ciencias III» (en castellà). Ciencias, Vol. 4, 1983, pàg. 46-48. ISSN: 0187-6376.
* Rivera Figueroa, Antonio. Cálculo Diferencial: Fundamentos, Aplicaciones y Notas Históricas (en castellà). Grupo Editorial Patria, 2014. ISBN 978-607-438-898-5.
* Torres Alejo, Andrea. «Tres precursores de las ciencias exactas en Méjico: Sotero Prieto, Juan Mancilla y José de las Fuentes». A: Federico Lazarín Miranda y Martha Ortega Soto (eds.). Los inicios de la física nuclear y el Fondo Manuel Sandoval Vallarta (en castellà). UNAM, 2016. ISBN 978-607-844-663-6.
* Verde Star, Luís «Linear Algebra in Mexico» (en anglès). Bulletin of the International Linear Algebra Society, Vol. 45, 2010, pàg. 20-25. ISSN: 1553-8991.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Sotero Prieto» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# Club Atlético Temperley

El Club Atlético Temperley és un club de futbol argentí de la ciutat de Temperley.

## Història

El predecessor del club fou el Club de Foot-ball Centenario creat el 1910. El club va ser fundat oficialment el 4 de novembre de 1912. El 1921 canvià el nom per Club Atlético Temperley. El 1924 acabà segon a la lliga darrera Boca Juniors. El 1932 es fusionà amb Argentino de Banfield, esdevenint Argentino de Temperley, jugant entre 1932 i 1934. Quan la lliga amateur es fusionà amb la professional, retornà al nom Club Atlético Temperley.
L'any 1974 guanyà el campionat de Primera B i ascendí de nou a primera 37 anys després.
Evolució de l'uniforme:
| 1912-17 | 1917-avui |

## Palmarès

* Primera B: 1
** 1974
* Primera C: 1
** 1994-95

## Referències

* ↑ «Temperley squad». Soccerway, 22-08-2017 [Consulta: 22 agost 2017].
* ↑ Argentina 1924 - Asociación Argentina de Football - RSSSF
* ↑ Argentina 1932 (amateur) at RSSSF
* ↑ Argentina second level 1974 at RSSSF

## Enllaços externs

* Web oficial
# Laguncularia

Laguncularia és un gènere de plantes amb flor de la família Combretaceae.

## Descripció

Són arbres que creixen als manglars, preferentment als baixos de marea fangosos. Poden créixer també però més amunt de la línia de marea més enllà de les zones inundades.
Laguncularia és un dels tres gèneres de mangles de la família Combretaceae, els altres són Conocarpus i Lumnitzera.

## Taxonomia

* Laguncularia glabrifolia C. Presl 1831
* Laguncularia martii
* Laguncularia racemosa (L.) Gaertn. 1807 (syn. Lumnitzera lutea i Lumnitzera racemosa) - mangle blanc

## Vegeu també

* Mangle

## Referències

* ↑ Diversity of Life: Laguncularia

## Enllaços externs

* Flora de la Xina - Lumnitzera
* Smithsonian Marine Station: Laguncularia recemosa
# Little Voice

Little Voice és una comèdia dramàtica britànica de 1998 dirigida per Mark Herman.

## Argument

Laura Hoff, anomenada "LV" per la seva mare, viu al graner d'una casa deteriorada en un cul-de-sac al cor d'un petit port del nord d'Anglaterra.
Des de la mort del seu pare, LV es torna silenciosa; passa els dies escoltant els discs que li ha deixat. Viu així sota l'encant d'alguns intèrprets de llegenda.
Al pis de sota, Mari, la seva mare, tan vulgar com xerraire és com sempre a la recerca de nous amants...

## Repartiment

* Brenda Blethyn: Mari Hoff
* Jane Horrocks: Laura Hoff
* Ewan McGregor: Billy
* Philip Jackson: George
* Annette Badland: Sadie
* Michael Caine: Ray Say
* Jim Broadbent: M. Boo
* Adam Fogerty
* James Welh: vigilants
* Karen Gregory: Noia que fa strip-tease
* Fred Feast: Arthur
* Graham Turner: Pare de LV

## Premis i nominacions
### Premis

* 1999: Globus d'Or al millor actor musical o còmic per Michael Caine

### Nominacions

* 1999: Oscar a la millor actriu secundària per Brenda Blethyn
* 1999: Globus d'Or a la millor actriu musical o còmica per Jane Horrocks
* 1999: Globus d'Or a la millor actriu secundària per Brenda Blethyn
* 1999: BAFTA a la millor pel·lícula
* 1999: BAFTA al millor actor per Michael Caine
* 1999: BAFTA a la millor actriu secundària per Jane Horrocks
* 1999: BAFTA a la millor actriu secundària per Brenda Blethyn
* 1999: BAFTA al millor guió per Mark Herman
* 1999: BAFTA al millor so per Peter Lindsay, Rodney Glenn, Ray Merrin i Graham Daniel

## Referències

* ↑ «Little Voice». The New York Times.
# Ubis

Els ubis (en llatí Ubii, en grec antic Οὔβιοι) eren un poble germànic que en temps de Juli Cèsar vivien a la riba oriental del Rin, a l'altre costat dels trèvers.
Juli Cèsar va construir un pont al país dels trèvers i va entrar al dels ubis, que, al viure al costat del riu, eren més civilitzats que altres pobles, ja que rebien sovint comerciants i coneixien els costums dels gals. Al nord tenien per veïns als sicambres.
En temps de Cèsar els sueus pressionaven el territori dels ubis, que van demanar ajut a Roma. Van donar ostatges a Juli Cèsar i li van oferir gran nombre de barques per travessar el riu, cosa que fa pensar que acostumaven a navegar pel Rin.
En temps d'August, diu Estrabó, els ubis van travessar el riu cap a la part occidental i Marc Vipsani Agripa els va donar terres a la Colonia Agrippina, per tal que aturessin els atacs dels seus veïns el cats. Als ubis se'ls va anomenar «agripinesos» per la seva relació clientelar amb Agripa, i eren odiats pels altres pobles germànics que els consideraven traïdors al seu país per haver adoptat un nou nom.
Al traslladar-se a l'oest limitaven al nord amb els gugerns i al sud amb els trèvers.

## Referències

* ↑ P. C. Tàcit, 1962, p. 38.
* ↑ Smit, William (ed.). «Ubii». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 1r agost 2021].

## Bibliografia

* P. C. Tàcit. Històries. Volum IV. Fundació Bernat Metge, 1962.

## Vegeu també

* Marcodúrum
# Ballyfermot

Ballyfermot (en gaèlic irlandès Baile Formaid i a vegades Baile Thormaid que vol dir "alqueria de Formaid" de l'irlandès mitjà baile i del nòrdic antic Þormundr) és un barri del sud-est de Dublín, al comtat de Dublín Sud, a la província de Leinster. Es troba aproximadament a 7 kilòmetres del centre de la ciutat i just al sud de Phoenix Park. És fronterer amb Chapelizod (famós per creure's el lloc on va viure la bella Isolda d'Irlanda) al nord i al sud amb Walkinstown. Compta amb àmplies zones verdes, moltes d'elles barrades a fi de poder deixar cavalls descansant després d'una cavalcada. El carrer Le Fanu deu el seu nom a l'escriptor d'històries de fantasmes del segle IX Sheridan Le Fanu. El carrer més conegut és Kylemore Road en la qual es troben grans companyies i agències industrials. Altres suburbis confrontants són Inchicore, Palmerstown, Clondalkin, Neilstown i Bluebell.

## Història

El llogaret va rebre el seu nom del terratinent Dermot Mac Giolla Mocholmog, qui va viure aquí al voltant del primer mil·lenni. Els Mac Giolla Mocholmog van ser un clan antic que va governar el regne d'Ui Dunchada. Van cobrir la majoria de la baronia medieval de Newcastle. Es van estendre a través del sud-oest de Dublín des del riu Liffey fins al nord-oest de Wicklow. Tenien molta influència en activitat comercial dins i al voltant de la ciutat de Dublín.
En el segle xii, va viure l'expansió Cambro-Normanda de l'est des de Pembroke al sud de Gal·les fins a Leinster. Els cavallers van arribar puntualment en 1169 com a aliats de Dermot MacMurrough i es van dirigir cap a la província de Meath capturant la ciutat danesa de Dublín.
Els cavallers Cambro-normands van obtenir possessions a Ballyfermot a través de concessions feudals i l'exogàmia. Alguns noms familiars associats a la zona est de Dublín d'aquests temps són: O'Cathasaidhe, Fitzwilliam, Le Gros (Large), O'Dualainghe, Tyrell, O'Hennessy, O'Morchain, Dillon, O'Kelly, De Barneval (Barnewall), i Newcomyn (Comyn).
El castell de Ballyfermot el va construir Wolfram De Barneval en el segle XIV com a fortalesa contra els formidables O'Byrnes i O'Tooles, parents de Mac Giolla Mocholmog, i per aquesta època s'havien casat amb normands i se'ls anomenava FitzDermot. Les famílies irlandeses gaèliques s'havien incomodat des dels seus territoris aborígens dels voltants de Naas i van ser conduïdes cap als pujols wooded. Al contrari dels seus parents FitzDermot, no es van integrar amb els normands irlandesos. Sovint envaïen, arrasaven i cremaven cabanyes locals des dels seus inaccessibles campaments de les pujols.

## Referències

* ↑ «Baile Formaid». Placenames Database of Ireland.
* ↑ Hickey, Raymond. Dublin English: Evolution And Change. John Benjamins Publishing, 2005, p. 147. ISBN 9789027248954.
* ↑ Oftedal, Magne. Proceedings of the Seventh Viking Congress. Dublin 15-21 August 1973. Royal Irish Academy, 1976, p. 125–133.
* ↑ Dublin City Council. «Ballyfermot» (en anglès), 2010. Arxivat de l'original el 2010-04-09. [Consulta: 14 juliol 2013].
# Bennington (Nebraska)

Bennington és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 937 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bennington tenia 937 habitants, 346 habitatges, i 255 famílies. La densitat de població era de 927,6 habitants per km².
Dels 346 habitatges en un 40,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,4% hi vivien parelles casades, en un 11,3% dones solteres, i en un 26,3% no eren unitats familiars. En el 22,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,6% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 30,3% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 11,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.067 $ i la renda mediana per família de 53.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.438 $ mentre que les dones 25.000 $. La renda per capita de la població era de 20.416 $. Aproximadament el 4% de les famílies i el 5,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bennington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bennington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# José Ignacio Aizpurua Alzaga

José Ignacio Aizpurua Alzaga (Irun, 5 de maig de 1970) és un futbolista basc, ja retirat, que jugava com a porter.

## Trajectòria esportiva

Es va iniciar al món del futbol relativament tard, tot començant la seua carrera professionals als 23 anys, a les files de la Real Unión d'Irún. Després d'una campanya a l'equip basc, va passar a la UD Salamanca, on va militar 8 temporades, amb 167 partits de lliga entre Primera i Segona Divisió. És cedit un any al Llevant UE abans d'incorporar-se definitivament a l'equip granota. A València seria suplent fins a la seua retirada el 2006, comptabilitzant només sis aparicions en els darrers tres anys de la seua carrera.

## Referències

* ↑ «El ex portero de la UD Salamanca, José Ignacio Aizpurúa, ya no es el más goleado de la historia de la Liga» (en castellà). Tribuna. [Consulta: 15 octubre 2022].
* ↑ «Aizpurúa: "En los penaltis el portero tiene más que ganar que el delantero"» (en anglès). [Consulta: 15 octubre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa jugador - elmundodelporte.com