OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Patrici Pojada

Patrici Pojada (Pàmies, 5 de novembre de 1965) és un historiador, lingüista i investigador occità del país de Foix. Especialista de les relacions occitanocatalanes i de les migracions occitanes, és professor i catedràtic d'Història Moderna a la Universitat de Perpinyà. També és membre del consell lingüístic del Congrés Permament de la lenga Occitana, de l'Institut d'Estudis Araneses-Acadèmia Aranesa de la Lenga Occitana i va ser president del Grop de Lingüistica Occitana. És membre de la Secció Històrico-Arqueològica de l'Institut d'Estudis Catalans.
L'any 1996 es va doctorar a la Université de Toulouse II amb una tesi sobre la història de la Vall d'Aran al segle XVII dirigida per Jean-Pierre Amalric. Aquesta tesi es va publicar dos anys més tard amb el títol de "Une vallée frontière dans le Gran Siècle. Le Val d'Aran entre deux monarquies". Les seves recerques se centren en el tema de les fronteres, tant des d'una perspectiva política i geopolítica com des del punt de vista de l'economia, els intercanvis i les xarxes comercials i les mobilitats mercantils. Ha investigat les relacions occitanocatalanes.

## Obres
### Llengua

* Los vèrbs conjugats, IEO Arièja, 1993, 1996, 2005
* Diccionari occitan-catalan/català-occità (2005), conjuntament amb Claudi Balaguer

### Història

* Une vallée frontière dans le Grand Siècle. Le Val d'Aran entre deux monarchies (1998)
* Identité et solidarités dans les Pyrénées. Essai sur les relations humaines (XVIe-XIXe siècle) (2000)
* Une société marchande. Le commerce et ses acteurs dans les Pyrénées modernes (haut Pays de Foix, vers 1550-1700) (2008)
* Le Voisin et le Migrant. Hommes et circulations dans les Pyrénées modernes (XVIe–XIXesiècle) (2011)
* Viure com a bons veïns. Identitats i solidaritats als Pirineus (segles XVI-XIX) (2017)

## Referències

* 1 2 Simon i Tarrés, Antoni «Patrici Pojada». Catalan Historical Review, 2019, pàgs. 100-101 [Consulta: 22 agost 2022].
* ↑ «Patrici Pojada al web del CPLO» (en occità). Arxivat de l'original el 2020-08-14. [Consulta: 8 juliol 2015].
# Patrici Tixis Padrosa

Patrici Tixis Padrosa (Sarrià de Ter, 1961) és un periodista català, director de comunicació corporativa del Grup Planeta, i des de 2015 president del Gremi d'Editors de Catalunya i de la Cambra del Llibre de Catalunya.
És vicepresident de CEDRO, entitat de gestió dels drets d'autor del món editorial. i ha treballat com a periodista als mitjans de comunicació El Punt, el Diari de Barcelona i La Vanguardia. L'any 2001 va incorporar-se al Grup Planeta. L'1 de gener de 2015 va assumir la presidència del Gremi d'Editors de Catalunya, escollit per l'Assemblea General, en substitució de Daniel Fernández, que deixava el càrrec per assumir la presidència de la Federació de Gremis d'Editors d'Espanya. Com a president del Gremi es va marcar com a objectius la lluita contra la pirateria, ajudes de les administracions per a millorar la competitivitat i la creació de llocs de treball a les empreses editorials, el foment de la lectura, i la millora dels serveis als associats. Posteriorment va assumir també la presidència de la Cambra del Llibre de Catalunya, des d'on el 2017 va impulsar la candidatura de la Diada de Sant Jordi com a Patrimoni Immaterial de la UNESCO.

## Referències

* ↑ «Patrici Tixis, nou president del Gremi d'Editors de Catalunya». Ara, 19-12-2014.
* 1 2 3 «Patrici Tixis asume el 1 de enero la presidencia de los editores catalanes». La Vanguardia, 19-12-2014 [Consulta: 1r maig 2017].
* ↑ «Patrici Tixis, nuevo presidente del Gremi d'Editors de Catalunya». El País, 19-12-2014 [Consulta: 2 maig 2017].
* ↑ «Los gobiernos español y catalán apoyan que Sant Jordi sea patrimonio de la Unesco». El Períodico, 21-04-2017 [Consulta: 2 maig 2017].
# Periodinà de Dess-Martin

El periodinà de Dess-Martin (DMP) és un reactiu químic que s'utilitza per oxidar alcohols primaris i secundaris a aldehids i cetones, respectivament. Va ser desenvolupat pels químics nord-americans D. B. Dess i J. C. Martin el 1983.

## Referències

* ↑ Dess, D. B.; Martin, J. C. «Readily accessible 12-I-5 oxidant for the conversion of primary and secondary alcohols to aldehydes and ketones». J. Org. Chem., 48, 1983, pàg. 4155. DOI: 10.1021/jo00170a070.
# Pilar Carbonero Sánchez

Pilar Carbonero Sánchez (Palma, 18 de maig de 1970) fou l'alcaldessa de Ciutadella de Menorca des del 2009 fins al 2011.

## Biografia

Carbonero és casada i té tres fills, i és enginyera d'obres públiques.

## Carrera política

El 2007 es va incorporar a les llistes municipals del PSOE com a independent, de les quals fou elegida regidora a l'Ajuntament, on fou la cap de l'oposició. El 16 de març del 2009 es va fer una moció de censura contra l'aleshores alcalde, Llorenç Brondo, presentada pel PSIB-PSOE, el PSM i UPCM, que va prosperar amb 11 vots, contra els 10 que va obtenir Antònia Gener, del PPB. Des de llavors assumeix l'alcaldia de la ciutat i l'àrea d'urbanisme.

## Bibliografia

* Canvi de Govern

## Enllaços externs

* Salutació de Pilar Carbonero a la web de l'ajuntament
# Pilar Casanova i Seuma

Pilar Casanova i Seuma (Lleida, 1957 – Madrid, 5 de juny de 2016) fou una periodista catalana. De família de Saidí, era neboda del també periodista Joaquim Ibarz. Va treballar al diari Tele/eXpres i més tard es va incorporar a El Periódico de Catalunya, on durant una dècada va treballar en diverses seccions. Entre 1987 i 1992 va ser corresponsal del mateix diari a Moscou i des de 1992 a 1996, a Washington DC. Casanova va participar en la fundació del Diario de Sevilla, va treballar per a El Observador i Diario 16, i va ser la delegada a Espanya de l'agència de notícies Sputnik. També va treballar com a periodista independent i com a assessora. Va ser vocal i secretària de la junta del Col·legi de Periodistes de Catalunya, representant del col·legi professional a Madrid, i responsable del Grup de Treball de Gabinets de Comunicació.

## Referències

* 1 2 3 «Fallece la periodista Pilar Casanova». El Periódico de Catalunya, 05-06-2016.
* 1 2 «La profesión periodística catalana llora la muerte de Pilar Casanova». La Vanguardia. EFE, 06-06-2016.
# Pau Barbé i Huguet

Pau Barbé i Huguet fou un polític català. Militant del Partit Republicà Democràtic Federal, el 1900 fou nomenat president de la Junta Directiva de la Biblioteca Museu Balaguer de Vilanova i la Geltrú. Fou elegit diputat pel districte de Vilanova i la Geltrú a les eleccions generals espanyoles de 1903.

## Referències

* ↑ Montserrat Comas i Güell. La Biblioteca Museu Balaguer, un projecte nacional català. Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2007, p.150.

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Phrynobatrachus plicatus

Phrynobatrachus plicatus és una espècie de granota que viu a Costa d'Ivori, Ghana, Guinea, Libèria i Nigèria.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Rödel, M.-O. & Schiøtz, A. 2004. Phrynobatrachus plicatus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Phrynopus carpish

Phrynopus carpish és una espècie de granota que viu al Perú.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Lehr, E. & Aguilar Puntriano, C. 2004. Phrynopus carpish. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Percina smithvanizi

Percina smithvanizi és una espècie de peix pertanyent a la família dels pèrcids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 6,3 cm de llargària màxima.
* Absència de colors brillants al cos i les aletes dels adults.
* No presenta una banda de color carabassa a l'aleta dorsal espinosa.
* Taca petita i fosca a les parts superior i inferior de la base de l'aleta caudal.
* Línia lateral completa.
* Els mascles tenen una filera d'escates modificades al nivell mitjà de l'abdomen.
* L'aleta anal del mascles reproductors no és excessivament allargada.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima temperat (32°N-34°N, 87°W-85°W) que viu entre 0-1 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: conca del riu Tallapoosa (Geòrgia, els Estats Units).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Haldeman S. S., 1842. Description of two new species of the genus Perca, from the Susquehanna River. J. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 8 (pt 2). 330.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Williams, J.D., Neely, D.A., Walsh, S.J. & Burkhead, N.M., 2007. Three new percid fishes (Percidae: Percina) from the Mobile Basin drainage of Alabama, Georgia, and Tennessee. Zootaxa, 1549: 1–28.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* 1 2 Williams, J.D., Neely, D.A., Walsh, S.J. & Burkhead, N.M., 2007.

## Bibliografia

* Jelks, H.L., S.J. Walsh, N.M. Burkhead, S. Contreras-Balderas, E. Díaz-Pardo, D.A. Hendrickson, J. Lyons, N.E. Mandrak, F. McCormick, J.S. Nelson, S.P> Platania, B.A. Porter, C.B. Renaud, J.J. Schmitter-Soto, E.B. Taylor i M.L. Warren, Jr., 2008. Conservation status of imperiled North American freshwater and diadromous fishes. Fisheries 33(8): 372-407.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Pintura (Joan Miró, 1943)

Pintura, antigament coneguda com a Pintura amb marc modernista és una obra de Joan Miró realitzada el 1943, amb oli i pastel damunt tela i que actualment es conserva a la Fundació Joan Miró de Barcelona. Va ingressar al fons de la fundació com una donació de Joan Prats. El paper és el suport majoritari de la producció de Miró al començament dels anys quaranta, i el treball damunt tela en aquesta època és més aviat excepcional. A part de la pintura per ella mateixa en destaca especialment el marc modernista que la protegeix, un element que Joan Prats havia comprat als Encants i que va cridar l'atenció de Miró. El galerista el va prestar al pintor, i al cap d'un temps aquest li retornà amb la pintura muntada, a mode de regal.

## Referències

* ↑ «Apropa't a Joan Miró». Dossier. Fundació Joan Miró. [Consulta: 29 desembre 2015].
* ↑ Dupin, Jacques. Joan Miró. Barcelona: Polígrafa, 2009, p. 47. ISBN 978-84-343-1204-3.

## Bibliografia

* La recuperació del Modernisme català a la postguerra, entre l'avantguarda i el Pop
Viccionari
# Peridot (Arizona)

Peridot (apatxe occidental Tséé Dotłʼizh) és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2000 tenia 1.266 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Peridot tenia 1.266 habitants, 307 habitatges, i 261 famílies La densitat de població era de 93,6 habitants/km².
Dels 307 habitatges en un 50,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,4% hi vivien parelles casades, en un 20,5% dones solteres, i en un 14,7% no eren unitats familiars. En el 12,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,12 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,5.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 40,4% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 26,8% entre 25 i 44, un 17,5% de 45 a 60 i un 5,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 25 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.194 $ i la renda mediana per família de 18.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 19.348 $ mentre que les dones 17.102 $. La renda per capita de la població era de 5.765 $. Aproximadament el 49,4% de les famílies i el 58,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Vegeu també

* Reserva de San Carlos

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Peridot». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Peridot». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Periegops suterii

Periegops suterii és una espècie d'aranyes araneomorfes de la família dels periegòpids (Periegopidae). Fou descrita per primera vegada l'any 1892 per Urquhart. Aquesta espècie és anomenada així en honor de Henry Suter, un zoòleg suís que va viure i morir a Nova Zelanda.
Aquesta espècie és endèmica de Nova Zelanda. Es troba a la península de Banks. El mascle decrit per Vink, Dupérré i Malumbres-Olarte l'any 2013 mesura 6,13 mm i la femella 7,92 mm. Hi ha reconegudes 3 sinonímies:
* Segestria suterii Urquhart, 1892
* Periegops suteri (Urquhart, 1892)
* Periegops hirsutus Simon, 1893

## Referències

* ↑ (anglès) Referència World Spider Catalog : Periegopidae +base de dades . Accés el 30 de desembre de 2018
* ↑ Urquhart, A. T. (1892b). Descriptions of new species of Araneidae. Transactions of the New Zealand Institute 24: 230-253.
* ↑ Hedley Ch. (1 September 1919) "Henry Suter, 1841–1918." Transactions and Proceedings of the New Zealand Institute 51: pages ix.-x.
* 1 2 (anglès) World Spider Catalog: Periegops suterii Urquhart, 1892 en la família Periegopidae +base de dades
* ↑ Vink, Dupérré & Malumbres-Olarte, 2013: Periegopidae (Arachnida: Araneae). Fauna of New Zealand, vol.70, p.1-41 (text íntegre Arxivat 2019-01-26 a Wayback Machine.).
# Phanoperla minutissima

Phanoperla minutissima és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Malèsia: Sumatra.

## Referències

* ↑ Banks, 1938. Jour.Fed.Malay States Mus. 18(2):221.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Enderlein, 1909. Stett.Entomol.Z. 70:341.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Zwick, P., 1982: A revision of the Oriental stonefly genus Phanoperla (Plecoptera: Perlidae). Systematic Entomology, 7: 87–126.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Claassen, 1940. Mem. Cornell agric. Exp. Sta. 232:163.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:494.
* Klapálek, 1923. Coll. Zool. Selys. 4(2):143.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 1973. Annales Zoologici 30(16):495.
* Zwick, P., 1982. Syst.Entomol. 7(1):113.
* Zwick, P. & Sivec, 1985. Spixiana 8(2):127.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. Arxivat 2022-10-17 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Perlidae Species Listing Arxivat 2006-09-16 a Wayback Machine. (anglès)
* Encyclopedia of Life (anglès)
# Phanoperla nana

Phanoperla nana és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Àsia: Sri Lanka.

## Referències

* ↑ Banks, 1938. Jour.Fed.Malay States Mus. 18(2):221.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Zwick, P., 1982. Syst.Entomol. 7(1):100.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2006-09-16 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Zwick, P., 1982: A revision of the Oriental stonefly genus Phanoperla (Plecoptera: Perlidae). Systematic Entomology, 7: 87–126.

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. Arxivat 2022-10-17 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
# Phanoperla namcattien

Phanoperla namcattien és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* El mascle fa 7,2 mm de llargària total, les ales davanteres 7 i les del darrere 6,3.
* El cap i la resta del cos són de color marró groguenc. Les membranes de les ales són clares.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indoxina: el sud del Vietnam.

## Referències

* ↑ Banks, 1938. Jour.Fed.Malay States Mus. 18(2):221.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Thi Kim Thu Cao i Yeon Jae Bae, 2009. Phanoperla namcattien, a new stonefly from Vietnam (Plecoptera: Perlidae). Zootaxa 1983: 66–68 (2009).
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Ignac Sivec i Bill P. Stark, 2010. Seven new species of Phanoperla (Banks) from Vietnam and Thailand (Plecoptera: Perlidae). Illiesia 2010 6(10):98-112. (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. Arxivat 2022-10-17 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Piño

* Per a altres significats, vegeu «Manuel de Piño».
Piño o Santa María de Piño és una parròquia i localitat que pertany al municipi d'A Pobra do Brollón, a la província de Lugo. Està delimitada per les parròquies de Mosteiro i Freituxe al nord, A Parte i Eixón al sud, A Ferreirúa, Veiga i Santalla de Rei a l'est i Ribas Pequenas a l'oest.
L'any 2011 la seva població era de 113 habitants, segons dades de l'IGE, distribuïts en sis entitats de població: Corral da Gándara, O Lugar, O Pacio, O Requeixo, Suhortos i Vales.
Es va fundar com a parròquia el 18 de maig de 1222. La seva església de Santa María data del segle xix. Les festes se celebren en honor de Santa Bàrbara durant el mes de maig.

## Referències

* ↑ «IGE - Nomenclátor de Galicia». Arxivat de l'original el 2020-12-30. [Consulta: 12 setembre 2016].
# Picão Flor

Picão Flor és una localitat de São Tomé i Príncipe al districte de Cantagalo, a l'est de l'illa de São Tomé i de Santana. La seva població és de 626 (2008 est.). Es troba

## Evolució de la població

Població de Picão Flor (2001-2008) :
| 2001 | 2008 |
| 549 | 626 |

## Referències

* ↑ INE Arxivat 2017-02-09 a Wayback Machine., Evolução da população São-Tomense por localidades, 2001/2007-08
# Pla dels Valls

El Pla dels Valls és una plana entre els termes municipals d'Arbeca i els Omellons (Garrigues).

## Enllaços externs

* «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic de Catalunya.
* «Pla dels Valls». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Peruwa

Peruwa va ser un príncep hitita, fill d'Anitta rei de Kushara i Nesa, i net de Pithana. Va viure al segle xviii aC.
El seu nom apareix al costat del nom del seu pare en diversos documents assiris. En els textos trobats a Ankuwa se l'anomena Peruwa, i en els trobats a Nesa, Peruwa-kammaliya. En tots els textos, Anitta és anomenat Ruba'um (governant, rei) o Gran Ruba'um, i Peruwa tenia el títol de rabi simmiltim (literalment 'cap de l'escala') un càrrec d'alt funcionari que també equivalia a hereu del tron. Com que no consta el seu nom com a governant en els textos que han sobreviscut, se suposa que no va arribar a regnar.

## Referències

* ↑ Veenhof, Klaas R. (et al.). Mesopotamia : the Old Assyrian period. Friburg: Academic Press, 2008, p. 144-145. ISBN 9783525534526.
# Peruíbe

Peruíbe és un municipi de l'estat de São Paulo al Brasil. Forma part de la Regió Metropolitana de la Baixada Santista. La població és de 69.001 habitants (est. 2020) en una àrea de 324,55 quilòmetres quadrats. Peruíbe es troba al sud-oest de la ciutat de São Paulo i a l'oest de Santos.

## Referències

* ↑ Assembleia Legislativa do Estado de São Paulo, Lei Complementar Nº 815
* ↑ Instituto Brasileiro de Geografia e Estatística
# Pleasant Dale

Pleasant Dale és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 245 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pleasant Dale tenia 245 habitants, 105 habitatges, i 72 famílies. La densitat de població era de 1.051,1 habitants per km².
Dels 105 habitatges en un 27,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,9% hi vivien parelles casades, en un 3,8% dones solteres, i en un 30,5% no eren unitats familiars. En el 20% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,73.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,8% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 29,8% entre 25 i 44, un 29% de 45 a 60 i un 13,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.438 $ i la renda mediana per família de 48.958 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.500 $ mentre que les dones 26.250 $. La renda per capita de la població era de 20.190 $. Aproximadament el 4,1% de les famílies i el 4,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pleasant Dale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pleasant Dale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Neve Daniel

Neve Daniel (hebreu: נווה דניאל) és un assentament israelià situat a l'oest de Gush Etzion en la regió de Judea i Samaria en el sud de la zona ocupada de Cisjordània. Localitzat al sud de Jerusalem i a l'oest de Betlem.
Neve Daniel va ser establerta el 18 de juliol de 1982, en el lloc de l'antic Cohen Farm. Al seu torn, Cohen Farm va ser fundada el 6 de setembre de 1935. Neve Daniel va estar molt temps sense presència israeliana durant l'ocupació de Jordània a la regió fins que va ser recuperada novament pels israelians per formar la ciutat que és avui dia.
La seva població és molt diversa, a més d'haver-hi nadius israelians la ciutat té molts immigrants jueus que van arribar a Israel des de l'antiga Unió Soviètica, França i amb un gran nombre de jueus nord-americans i molts altres anglosaxons provinents d'altres nacions. La població de la ciutat va ser estimada en 800 persones en l'any 2001 i en gairebé 1.300 habitants en l'any 2006, un nou barri anomenat "Dunam 900", està sent construït per acomodar el creixement de la població. Neve Daniel és coneguda també per la seva gran quantitat de supermercats, sinagogues i altres tipus de negocis.

## Referències

* Perfil de la Ciutat.