OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Taca mongòlica

La taca mongòlica, coneguda també com la "taca blava de Mongòlia", o en dermatologia com "melanocitosi dèrmica congènita a la regió lumbar”, és una taca congènita amb vores ondulades i de forma irregular, benigna i plana. El nom li ve donat per l'antropòleg alemany Erwin Bälz. A part de ser molt comuna entre els habitants de Mongòlia, és també molt difosa entre asiàtics orientals, polinesis, natius americans, africans orientals i turcs. La taca apareix en néixer o durant els primers mesos de vida, per desaparèixer normalment entre tres i cinc anys després, o gairebé sempre amb la pubertat. El color més comú és el blau fosc, tot i que les taques poden ser també de tonalitats grises, negres o marrons.

## Referències

* ↑ taca al Gran Diccionari de la Llengua Catalana
* ↑ «Taca mongòlica». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ La mancha mongólica en reciénm nacidos Arxivat 2017-04-05 a Wayback Machine. a britishbubbles.es
* ↑ Importancia de la mancha mongólica: síndromes asociados y diagnóstico diferencial per B. Monteagudo, Ó. Suárez-Amor, E. León-Muiños, A. Corrales, I. Carballeira, R. Romarís. Servicio de Dermatología. Complejo Hospitalario «Arquitecto Marcide-Novoa Santos».
# Llopet de riu

El llopet de riu (Cobitis paludica) és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9 cm de llargària total i les femelles 9,9.

## Alimentació

Menja invertebrats i plantes.

## Reproducció

És ovípar, fresa entre maig i juliol, els ous són petits (1,7 mm) i enganxosos, i els pon entre la vegetació densa si en té l'ocasió.

## Hàbitat

Viu en zones de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba a la península Ibèrica: rius Millars, Túria, Xúquer i Bullent.

## Estat de conservació

Es troba amenaçat d'extinció a causa de la contaminació, la destrucció del seu hàbitat natural i la introducció d'espècies invasives.

## Referències

* ↑ «Cobitis paludica». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Oliva-Paterna, F.J., M.M. Torralva i C. Fernández-Delgado 2002. Age, growth and reproduction of Cobitis paludica in a seasonal stream. J. Fish Biol. 60(2):389-404.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.
* ↑ Universitat de València (català)
* ↑ Crivelli, A.J. 1996. The freshwater fish endemic to the Mediterranean region. An action plan for their conservation. Tour du Valat Publication, 171 p.

## Bibliografia

* Elvira, B. 1995. Conservation status of endemic freshwater fish in Spain. Biol. Conserv. 72:129-136.
* Elvira, B. 1996. Endangered freshwater fish of Spain. p. 55-61. A. Kirchhofer i D. Hefti (eds) In Conservation of Endangered Freshwater Fish in Europe. Birkhäuser Verlag, Basilea, Suïssa.
* Elvira, B., G.G. Nicola i A. Almodovar 1996. Pike and red swamp crayfish: a new case on predator-prey relationship between aliens in central Spain. J. Fish Biol. 48:437-446.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Sokolov, L.I. i L.S. Berdicheskii 1989. Acipenseridae. p. 150-153. A J. Holcík (ed.) The freshwater fishes of Europe. Vol. 1, Part II. General introduction to fishes Acipenseriformes. AULA-Verlag Wiesbaden. 469 p.
* Soriguer, M.C., C. Vallespín, C. Gomez-Cama i J.A. Hernando 2000. Age, diet, growth and reproduction of a population of Cobitis paludica (de Buen, 1930) in the Palancar Stream (southwest of Europe, Spain) (Pisces: Cobitidae). Hydrobiologia 436:51-58.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Green Cove Springs

Green Cove Springs és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 5.378 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Green Cove Springs tenia 5.378 habitants, 1.987 habitatges, i 1.402 famílies. La densitat de població era de 304,5 habitants/km².
Dels 1.987 habitatges en un 28,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,2% hi vivien parelles casades, en un 16,2% dones solteres, i en un 29,4% no eren unitats familiars. En el 24,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 25% de 45 a 60 i un 17,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.487 $ i la renda mediana per família de 40.443 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.097 $ mentre que les dones 22.040 $. La renda per capita de la població era de 17.673 $. Entorn del 14,6% de les famílies i el 19,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Green Cove Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Green Cove Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Taca de naixença

Una marca de naixença o marca de naixement és una taca a la pell formada abans del naixement. Una mica més d'1 de cada 10 nadons tenen una marca de naixement vascular. Són part del grup de lesions de la pell conegudes com a nevus o pigues. Es desconeix la causa exacta de la major part de les marques de naixement, però les marques de naixement vasculars no són hereditàries i moltes persones les tenen. Les lesions mal anomenades marques de naixement són els hemangiomes infantils. Són suaus protuberàncies elevades en la pell, sovint amb una superfície de color vermell brillant, i algunes poden tenir certa semblança amb una maduixa. També se'ls coneix com a "nevus maduixa" o com a "hemangiomes infantils". Apareixen després del naixement, en general en el primer mes, i poden ocórrer en qualsevol part de la pell. No es comprèn detalladament la causa de les marques de naixement. Les marques de naixement són un creixement excessiu benigne dels vasos sanguinis, els melanòcits, múscul llis, fibroblast greixós, o queratinocit. Es creu que es produeixen com a conseqüència d'un desequilibri localitzat en els factors que controlen el desenvolupament i la migració de les cèl·lules de la pell.

## Referències

* ↑ «Dorland Medical dictionary».
* 1 2 «Birthmarks». American Academy of Dermatology. [Consulta: 2 agost 2008].
* ↑ «Birthmarks». Seattle Children's Hospital and Regional Medical Center. Arxivat de l'original el 2008-06-07. [Consulta: 2 agost 2008].
# Peix corneta

Els peixos corneta són una petita família zoològica dels Fistulariidae d'extremadament elongats peixos de l'ordre Syngnathiformes. La família té un sol gènere Fistularia amb quatre espècies, trobades mundialment en medis marins tropical i subtropicals.
Amb una longitud mitjana de 2 m, s'assemblen a moltes anguiles, però tenen aletes bé distinguibles dorsals, aleta anal, aleta cabal bifurcada els raixs cèntrics del qual formen un filament allargat. La línia lateral està bé desenvolupada i s'estén cap al filament cabal.
Viuen generalment en aigües costaneres o en escull coralins, on mengen petits peixos, crustacis i altres invertebrats. És un voraç depredador que s’alimenta de peixos bentònics entre els quals hi ha espècies amb elevat interès comercial com ara espàrids i molls.
Té interès menor en la pesca, i pot trobar-li-ho en mercats locals. Al mediterrani occidental és considerat com una espècie invasora.

## Taxonomia

* Gènere Fistularia.
** Fistularia commersonii (Rüppell, 1838)
** Fistularia corneta (Gilbert i Starks, 1904)
** Fistularia petimba (Lacepède, 1803)
** Fistularia tabacaria (Linnaeus, 1758)

## Referències

* ↑ Fritzsche, Ronald A. «A Review of the Cornetfishes, Genus Fistularia (Fistulariidae), with a Discussion of Intrageneric Relationships and Zoogeography». Bulletin of Marine Science, 26, 2, 01-04-1976, pàg. 196-204.
* ↑ manelts. «Peixos indicadors del canvi climàtic», 21-11-2022. [Consulta: 23 novembre 2023].
* ↑ Massutí, Enric «La invasió dels peixos de colors». Diario de Mallorca, 16·03·22.
# Etea

* No s'ha de confondre amb Etea (Tessàlia).
Etea (grec antic: Αἰθαῖα; gentilici Αἰθαιεύς, català eteu) va ser una ciutat de Messènia de localització desconeguda.
Tucídides l'esmenta, i diu que els seus habitants, juntament amb els ilotes i els periecs de Túria es van revoltar contra Esparta l'any 464 aC.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 170. ISBN 9788441224223.
* ↑ Aethaea a Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). William Smith, LLD, Ed.
# Memòria genètica

En psicologia, la memòria genètica és una memòria present en el naixement que existeix en l'absència de l'experiència sensorial, i s'incorpora en el genoma de més de llargs períodes. Es basa en la idea que les experiències comunes d'una espècie s'incorporen a el seu codi genètic, no per un procés lamarckià que codifica els records específics, sinó per una tendència molt més vague per codificar una disposició a respondre de certa manera a certs estímuls.
La memòria genètica s'invoca per explicar la memòria racial postulada per Carl Jung. En la psicologia analítica, la memòria racial es postula records, els sentiments i les idees heretades dels nostres avantpassats com a part d'un "inconscient col·lectiu".

## Referències

* ↑ Rodolfo R. Llinas. I of the Vortex: From Neurons to Self. MIT Press, 2001, p. 190–191. ISBN 0262621630.
* ↑ Reber, A.S & Reber, E. Penguin Dictionary of Psychology, 3rd ed. Penguin ISBN 0-14-051451-1.
# Cetè

Un cetè és un compost orgànic que presenta en la seva molècula el grup funcional ${\ce {>C=C=O}}$. Són substàncies inestables que no es donen a la natura.
Prenen el nom del compost anomenat cetè ${\ce {CH2=C=O}}$, el més simple dels cetens. Els derivats es poden anomenar a) esmentant tots els substituents com a prefixos, o b) fent servir els criteris per a anomenar cetones.

## Referències

* ↑ Unió Internacional de Química Pura i Aplicada. Comissió de Nomenclatura de Química Orgànica. Guia de la IUPAC per a la nomenclatura de compostos orgànics : recomanacions del 1993 (incloent-hi les revisions, tant publicades com no publicades fins ara, de l'edició del 1979 de la Nomenclature of organic chemistry), febrer del 2017. ISBN 978-84-9965-333-4.
# Kristin Krohn Devold

Kristin Krohn Devold (Ålesund, 12 d'agost de 1961) és una antiga ministra de Defensa de Noruega.
Va ser escollida al Parlament noruec des d'Oslo el 1993, i va ser reelegida en dues ocasions com a representant del Partit Conservador.
Del 2006 al 2013 va ser la secretària general de l’Associació Noruega de Trekking. A partir de l'1 de setembre de 2013 és consellera delegada de l’Associació Noruega d'Hostaleria. Està divorciada i té dos fills.
Té un Màster en Ciències en Negocis de l'Escola Noruega d'Economia, de Bergen, 1985. Va diplomar-se en sociologia en la Universitat de Bergen el 1986.

## Carrera política

De 2001 a 2005, amb el segon gabinet Bondevik va ocupar el càrrec de ministra de Defensa. Durant aquest mandat, Hans Gjeisar Kjæstad va ocupar el seu escó en el Parlament. Krohn Devold va ser esmentada com a possible candidata per al càrrec de Secretari General de l'OTAN després de George Robertson, però finalment va anar per Jaap d'Hoop Scheffer.
Un article de Dagbladet de novembre de 2005 va escriure sobre la seva "cita controvertida" quan a la tardor de 2005 "va nomenar Karlsvik cap de fellesstaben i Forsvaret. Això va ser abans de les eleccions nacionals —que van suposar la seva marxa com a cap de defensa— amb una forta reacció dels dos sindicats BFO i Norges Offisersforbund. - Les reaccions es van produir perquè la ministra de defensa va deixar de costat al cap de defensa Sverre Diesen, i va sortir fora de les estipulacions d'hovedavtalen i Forsvaret. Dagbladet era conscient que Sverre Diesen tenia un candidat diferent per a aquest lloc en particular".
En l'àmbit local, Krohn Devold va ser membre del consell municipal d'Oslo de 1991 a 1993.

## Referències

* ↑ «Krohn Devold dumps NATO candidacy». Arxivat de l'original el 2007-05-29. [Consulta: 6 abril 2008].
* ↑ Granskes etter Karibia-ferie
# Corb (desambiguació)

«Corb» té aquests significats:
** Corb (constel·lació), constel·lació
** Corb o Corv, cognom romà derivat de Corvus, portat per diversos personatges.
* Zoologia:
** Corb, ocell de l'espècie Corvus corax. Per extensió, de vegades s'anomena també corbs a altres ocells del gènere Corvus
** Corb marí, ocells dels gèneres Phlacroccorax i Leucocarbo
* Antiga Roma:
** Corb (giny), aparell que sortia d'un vaixell romà amb la finalitat d'abordar el vaixell enemic.
* Geografia:
** Riu Corb, afluent del Segre

## Vegeu també

* El corb (desambiguació)
Viccionari
# Pascal Groß

Pascal Groß (pasˈkaːl ˈɡʁoːs, de vegades escrit com Gross; 15 de juny de 1991) és un futbolista professional alemany que juga com a centrecampista pel Brighton & Hove Albion FC anglés. Groß va jugar a les categories inferiors de la selecció alemanya.

## Referències

* ↑ «Pascal Gross». worldfootball.net. [Consulta: 29 agost 2010].
* ↑ «Pascal Groß: Overview». Premier League. [Consulta: 4 setembre 2018].
* ↑ «Pascal Groß Personenprofil :: DFB – Deutscher Fußball-Bund e.V.».
# Pitouí encaputxat

El pitouí encaputxat (Pitohui dichrous) és un ocell cantador de Nova Guinea amb plomatge negre i taronja. Aquesta espècie i els seus dos parents propers, el pitohuí variable i el pitohuí marró, van ser els primers ocells verinosos descoberts. Una neurotoxina anomenada homobatracotoxina, present en les plomes i pell dels ocells, causa entumiment i formigueig a aquells qui els toquen.
Aquest ocell obté el seu verí a través de la dieta, que inclou el coleòpter Choresine de la família Melyridae. Aquest escarabat és probablement el mateix que proveeix de verí Dendrobatidae, granotes verinoses de Colòmbia.
Comú i àmpliament distribuït per Nova Guinea, el Pitohui dichrous és tipificat com a preocupació menor en la llista vermella de l'UICN d'Espècies Amenaçades.

## Referències

* ↑ Dumbacher, John P.; Wako, Avit; Derrickson, Scott R.; Samuelson, Allan; Spande, Thomas F. «Melyrid beetles (Choresine ): A putative source for the batrachotoxin alkaloids found in poison-dart frogs and toxic passerine birds» (en anglès). Proceedings of the National Academy of Sciences, 101, 45, 09-11-2004, pàg. 15857–15860. DOI: 10.1073/pnas.0407197101. ISSN: 0027-8424. PMC: PMC528779. PMID: 15520388.
* ↑ UICN Red List

## Enllaços externs

* BirdLife Species Factsheet
* The Intoxicating Birds of New Guinea by John Tidwell
* The Pitohui and the Frog by Robert B. Hole, Jr. Arxivat 2006-10-21 a Wayback Machine.
# Paulo José Miranda

Paulo José Miranda (Aldea de Paio Pires, Seixal, Portugal, 21 de maig de 1965) és un escriptor, novel·lista, poeta i dramaturg portuguès.
Es va llicenciar en Filosofia per la Universitat de Lisboa. És membre del PEN Club Internacional des del 1998. A Voz que nos Trai fou el seu primer llibre de poesia, publicat el 1997, que va guanyar el premi Teixeira de Pascoaes l’any següent. Després va començar el seu "tríptic de la creació", una sèrie de novel·les sobre autors portuguesos del segle xix, amb Um Prego no Coração (1998) a Cesário Verde, a Natura morta (1999) a João Domingos Bontempo, que va guanyar el primer Premi Literari José Saramago, i a Vício (2001), a Antero de Quental. Va viure cinc anys a Istanbul, a Turquia, amb la seva parella en aquell moment, el cineasta Pelin Esmer, després d'haver viatjat pel Mediterrani i l'Orient Mitjà. El 2001 va viure a Macau durant tres mesos. Va tornar a Portugal el 2003. El 2005 es va traslladar al Brasil, on va viure fins al 2015, a indrets com Rio de Janeiro, São Paulo, Curitiba, Florianópolis i Porto Alegre, i posteriorment tornà a Portugal, instal·lant-se a Estoril.
El 2014 publicà Human Exercises, que va rebre el premi SPA (Societat d'Autors Portuguesa), i el 2015 A doença da Felicidade. També és l'autor de la biografia de Manoel de Oliveira. Posteriorment ha publicat Aaron Klein (2020), una novel·la biogràfica d'un jueu que torna a Lisboa, ciutat que havia conegut en la seva infantesa i l’únic lloc on havia estat feliç.

## Reconeixements

* 1997: Premi Teixeira de Pascoaes, per A Voz que nos Trai
* 2002: Premi Literari José Saramago, per Natureza Morta
* 2015: Premi da Sociedade Portuguesa de Autores e a Rede Portuguesa de Televisión - Premi SPA/RTP per al millor llibre de Poesies, per l'obra Exercícios de Humano

## Publicacions
### Prosa

* Um Prego no Coração (1998)
* Natureza Morta (1999)
* Vício (2001)
* O Mal (2002)
* Un Clavo en el Corazón (2007)
* A América (2008)
* Com o Corpo Todo (2011)
* Filhas (2012)
* A Máquina do Mundo (2014)
* Um Prego no Coração | Natureza Morta | Vício (2019)
* Aaron Klein (2020)

### Cartes

* O Corpo de Helena, (2001)
* Todas as Cartas de Amor (2014)

### Teatre

* Colmeiópolis-Um dia na Colmeia (2014)

### Poesia

* A voz que nos trai (1997)
* A Arma do Rosto (1998)
* O Tabaco de Deus (2002)
* Exercícios de Humano (2014)
* Auto-Retratos (2016)

### Assaig

* A Doença da Felicidade (2020)

## Referències

* 1 2 3 Riço Direitinho, José «Paulo José Miranda: “Não ter factos ajuda imenso a escrever. Os factos atrapalham muito”». Publico.pt, 06-08-2020 [Consulta: 29 desembre 2020].
* 1 2 3 4 5 «Paulo José Miranda». O Festival Literário de Macau – Rota das Letras. [Consulta: 29 desembre 2020].
* ↑ Emídio Marques, Joana «O escritor que perdeu a pátria». Diário de Noticias, 05-01-2013 [Consulta: 29 desembre 2020].
# Miquel Pacheco Font

Miquel Pacheco Font (Sabadell, 5 de setembre de 1931 - Barcelona, 17 de febrer de 2018) va ser un ciclista català, que fou professional entre 1955 i 1966. Els seus èxits esportius més importants els aconseguí a la Volta a Espanya, on guanyà dues etapes i acabaria tercer de la classificació general de l'edició de 1963.

## Palmarès

* 1955
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
* 1956
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Astúries
* 1957
** 1r a la Seu d'Urgell
* 1958
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 1959
** 1r a la Volta a Andalusia
** 1r al Campionat Basco-navarrès de muntanya
* 1962
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
* 1963
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 1965
** 1r a la Porto-Lisboa

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1958. 20è de la classificació general. Vencedor d'una etapa. Mallot groc durant 1 etapa
* 1960. 3r de la classificació general
* 1961. 12è de la classificació general
* 1962. 4t de la classificació general
* 1963. 3r de la classificació general. Vencedor d'una etapa

### Resultats al Tour de França

* 1958. Abandona (4a etapa)
* 1960. 69è de la classificació general
* 1961. Abandona (2a etapa)
* 1963. 17è de la classificació general
* 1964. Abandona (14a etapa)

## Referències

* ↑ «Ens deixa l'històric ciclista Miguel Pacheco». [Consulta: 13 novembre 2022].
* ↑ LOOY, NICOLAS VAN. «Fallece Miguel Pacheco, 3º en la Vuelta de 1963» (en castellà), 19-02-2018. [Consulta: 13 novembre 2022].
* ↑ «Miquel Pacheco Font | enciclopedia.cat». [Consulta: 13 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Miquel Pacheco a sitiodeciclismo.net
* Palmarès de Miquel Pacheco a cyclebase.nl
* Palmarès de Miquel Pacheco al Tour de França
# Køge Boldklub

El Køge Boldklub és un club de futbol danès de la ciutat de Køge, Sjælland.

## Palmarès

* Lliga danesa de futbol (2): 1953-54, 1975
* 34 temporades a la primera divisió danesa
* 25 temporades a la segona divisió danesa
* 6 temporades a la tercera divisió danesa

## Futbolistes destacats

* Jon Dahl Tomasson
* Søren Larsen
* Casper Ankergren
* Martin Retov
* Jørgen Kristensen

## Enllaços externs

* Web oficial
# Corb capbrú

El corb capbrú (Corvus fuscicapillus) és un ocell de la família dels còrvids (Corvidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos fins als 500 m, a les illes Aru i oest de les illes Raja Ampat de Waigeo i Gemien. També al nord-oest de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «Corb capbrú». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Pareques lanfeari

Pareques lanfeari és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 40 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu fins als 60 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic sud-oriental: des de l'Equador fins al Perú.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Goode G. B., 1876. Catalogue of the fishes of the Bermudas. Based chiefly upon the collection of the United States National Museum. Bull. U. S. Natl. Mus. (v. 1) Núm. 5. 1-82.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Barton, O., 1947. Two new fishes, an Eques and a Holanthias, from Peru. American Museum Novitates Núm. 1350: 1-3.
* ↑ «Pareques lanfeari». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Chao, L.N., 1995. Sciaenidae. Corvinas, barbiches, bombaches, corvinatas, corvinetas, corvinillas, lambes, pescadillas, roncachos, verrugatos. p. 1427-1518. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para identificación de especies para los fines de la pesca. Pacífico Centro-oriental. 3 volums. 1813 p.
* ↑ Béarez, P., 1996. Lista de los peces marinos del Ecuador continental. Rev. Biol. Trop. 44(2):731-741.
* ↑ Jiménez Prado, P. i P. Béarez, 2004. Peces Marinos del Ecuador continental. Vol. 2: Guía de Especies. SIMBIOE/NAZCA/IFEA.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Nathaniel Bowditch

Nathaniel Bowditch (Salem, Massachusetts, 1773 — Boston, 1838) va ser un matemàtic i astrònom nord-americà.
Va escriure i traduir diverses obres de navegació, molt popular entre navegants com el Traité de la mécanique céleste de Pierre-Simon Laplace. La seva obra The American Practical Navigator és una peça cabdal de la navegació moderna, que encara avui en dia es pot trobar a bord de totes les embarcacions de la Marina dels Estats Units d'Amèrica.

## Obres

* The Practical Navigator (1799)
* New American Practical Navigator (1802)

## Referències

* ↑ «Nathaniel Bowditch». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Nathaniel Bowditch» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Reingold, Nathan. «Bowditch, Nathaniel». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 19 març 2016].