OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Muhàmmad VIII el Petit

Abu-Abd-Al·lah Muhàmmad (VIII) al-Mutamàssik bi-L·lah (àrab: أبو عبد الله محمد (الثامن) المتمسك بالله, Abū Abd ʿAllāh Muḥammad (aṯ-Ṯāmin) al-Mutamassik bi-Llāh), dit as-Saghir (àrab: الصغير, aṣ-Ṣaḡīr, ‘el Petit’) o el Petit, fou rei musulmà de la dinastia nassarita de Granada. Era fill de Yússuf III, al que va succeir quan va morir el 9 de novembre de 1417. Tenia només 8 anys.
El seu regnat no registra incidents militars i la treva amb Castella es va mantenir. El 1419 fou enderrocat pel clan dels Banu Sarraj, un dels grups de pressió que s'havien anat formant al regne després del fracassat setge de Ceuta en suport d'Abu-Saïd Uthman ibn Àhmad, del Regne de Fes, aleshores en mans dels portuguesos, que la havien conquerit el 1415. Els Banu Sarraj van proclamar el seu parent Muhàmmad IX l'Esquerrà, fill de Nasr ibn Muhàmmad (germà de Yússuf II). Muhàmmad VIII fou portat a Tunis, on va viure sota la protecció dels hàfsides.
El 1427 Muhàmmad IX fou enderrocat per una revolta popular que exigia la renovació de la treva amb Castella. Per influència del cap oposat als Banu Sarraj, Ridwan Bannigash (conegut a les cròniques cristianes com Venegas o Benegas), va ser cridat altre cop al tron Muhàmmad VIII, que ara tenia 18 anys, que va retornar amb suport de tropes hàfsides. Com que tampoc va saber negociar amb Castella, el 1428 els castellans van assolar la Vega de Granada i van atacar Ronda (que van arribar a ocupar temporalment). Els granadins, instigats de nou pels Banu Sarraj, el van deposar i van proclamar altre cop a Muhàmmad IX, el 1429.

## Referències

* ↑ Quintella, Ignacio da Costa. Annaes da Marinha Portugueza (en portuguès). vol. 1, 1839.
* ↑ «História de Portugal, 1 e 2 ciclos» (en portuguès). editorial Porto Editora. Arxivat de l'original el 2015-04-03. [Consulta: 30 març 2015].

## Enllaços externs

* Historia de la dominacion de los Arabes en España: Sacada de varios manuscritos y memorias arabigas, per José Antonio Conde.
# Tampomas

El Tampomas és un petit i jove estratovolcà que es troba a la província de Java Occidental de l'illa de Java, Indonèsia. El volcà culmina a 1.684 msnm i la ciutat més propera és Sumedang. Està format per laves andesítiques. Es desconeix quan va tenir lloc la darrera erupció.

## Referències

* ↑ «Global Volcanism Program | Tampomas» (en anglès). [Consulta: 13 octubre 2021].
# Corcolilla

Corcolilla és un llogaret del municipi valencià d'Alpont (comarca dels Serrans).
Situat a uns 8 quilòmetres de la vila, a la part nord del terme municipal, sota el Cerro de Corcolilla (1.224 m). S'accedeix per la carretera CV-350, desviant-se més tard per la CV-359.
Per un privilegi i confirmació del rei Pere el Cerimoniós, fou donada a la vila d'Alzira a 29 de novembre de 1374. S'ignora quan va tornar a reintegrar-se Corcolilla a Alpont per no trobar-se escriptura. Altre fet històric és el pas de l'església a parròquia l'any 1772.
Destacar l'ermita dedicada a Sant Bernabé i als Sants Abdó i Senent, antiga església parroquial. Allí trobem la imatge de la patrona d'Alpont: la Verge de la Consolació.
És el sisè llogaret per nombre d'habitants i celebra les seues Festes Patronals el segon diumenge de maig en honor de la patrona d'Alpont. També celebra les festivitats de Sant Pere Màrtir el 29 d'abril i Sant Bernabé l'11 de juny o el cap de setmana més pròxim.
També trobarem un jaciment iconològic de fòssils prehistòrics.
# Cal·list II

Cal·list II Xantopoulos (en grec medieval Κάλλιστος Β' Ξανθόπουλος) va ser patriarca de Constantinoble l'any 1397, quan regnava l'emperador romà d'Orient Manuel II Paleòleg. Se'l suposa autor d'una homilia d'exaltació de la creu (De cruce) però també podria ser obra de Cal·list I. Altres llibres teològics que es conserven corresponen també a un dels dos Cal·lists.
Mentre ocupava el càrrec el sultà otomà Baiazet I va assetjar Constantinoble. Va abandonar el patriarcat, perquè aquells anys eren molt convulsos, i es va retirar a un monestir, on va morir portant una vida ascètica. L'Església Ortodoxa el considera sant i celebra la seva festa el 22 de novembre.

## Referències

* ↑ Shepard, 2008, p. 911.
* ↑ Jeffreys, Haldon i Cormack, 2008, p. 973.
* ↑ Smith, William (ed.). «Callistus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 20 juliol 2023].
* ↑ «Ὁ Ὅσιος Κάλλιστος ὁ Β’ Πατριάρχης Κωνσταντινουπόλεως» (en grec). Μεγας Συναξαριστης. [Consulta: 20 juliol 2023].

## Bibliografia

* Jeffreys, E.; Haldon, J.; Cormack, R. The Oxford Handbook of Byzantine Studies (en anglès). Oxford University Press, 2008. ISBN 978-0-19-925246-6.
* Shepard, J. The Cambridge History of the Byzantine Empire c. 500–1492 (en anglès). Cambridge University Press, 2008. ISBN 978-0-521-83231-1.
# Baza africà

El baza africà (Aviceda cuculoides) és un ocell rapinyaire de la família dels accipítrids (Accipitridae). Habita zones de bosc i selva de l'Àfrica subsahariana des del sud del Senegal cap a l'est fins al sud del Sudan i Etiòpia i cap al sud fins a Sud-àfrica, a excepció de les zones àrides de l'Àfrica sud-occidental. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Baza africà». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 8 desembre 2022 (català)
* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 269. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «African Cuckoo-hawk. Aviceda cuculoides» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2021. [Consulta: 7 novembre 2022].
# Jim Fung

Jim Fung (Fung Chuen Keung; en xinès: 冯传强; Hong Kong, 16 de maig de 1944 – Sydney, 18 de març de 2007) va ser un mestre de l'art marcial de wing chun kung fu.
Va començar a entrenar wing chun amb Chu Shong-tin el 1960 i ha estat el seu alumne directe des de llavors.
En la seva adolescència, Jim Fung va viatjar a Austràlia per estudiar dret a la Universitat d'Adelaide. Va començar a ensenyar Wing Chun en el seu International Wing Chun Academy (prèviament coneguda com la C.K. Wing Chun Kung Fu School) el 1973.
El 1975 Jim Fung va ser nomenat director vitalici de Ving Tsun Athletic Association.
Jim Fung va escriure dos llibres - Wing Chun Kung Fu (1981) i The Authentic Wing Chun Weapons (1984). El 1985 va fer un video instruccional sobre wing chun.
Jim Fung va morir a la seva llar de Sydney el 18 de març de 2007.

## Referències

* ↑ http://www.wingchun.com.au/images/credentials/endorse.jpg
* ↑ «Businessman and martial artist packed a punch – Obituaries». Sydney Morning Herald, 02-04-2007. [Consulta: 30 abril 2012].

## Enllaços externs

* International Wing Chun Academy
* Vídeo de Jim Fung y Chu Shong-tin
* Academia de Wing Chun - linaje del maestro Jim Fung en España
# Joan Raituense

Joan Raituense (Joannes Raithuensis o Ratthenus o de Raithus o Raithu, (Ἰωάννης τοῦ Ῥαϊθοῦ), fou abat del monestir d'Elim o de les Setanta Fonts, a la costa occidental del Sinaí, que va viure al segle vi.
Fou amic de Joan Clímac al que va demanar d'escriure ( Κλίμαξ, Scala Paradisi, sobre la base del qual ell mateix va escriure Commendatio i Scholia. És autor també de (Ἰωάννης Ἐπιδτολὴ τοῦ ἁγίου Ἰωάννου τοῦ ἡγουμένου τοῦ Ῥαϊθοῦ, Litterae Joannis Raithuensis, dirigit a Climac.
# Muhàmmad Txuqi ibn Abd al-Latif

Muhàmmad Txuqi (o Juki) ibn Abd al-Latif fou un príncep timúrida.
Quan el seu pare Abd al-Latif Mirza fou assassinat a Herat el 8 de maig de 1450, Muhàmmad i el seu germà Ahmad ibn Abd al-Latif van fugir en la confusió i no foren perseguits. Els dos germans es van revoltar el 1457 a Balkh però Abu Saïd va marxar cap allí amb el seu exèrcit i els va derrotar. Ahmad va morir a la lluita però Muhàmmad va aconseguir fugir.
El 1462 es va tornar a revoltar a Xahrukhia, però fou capturat després d'un any de setge (1462/1463 o 1463/1464) i empresonat a la fortalesa d'Ikhtiar al-Din on va morir al cap d'un temps.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, art. «Abd al-Latif Mirza».
# Cornelis Engebrechtsz

Cornelis Engebrechtsz o Engelbrechtsz (Leiden, c. 1462 - Leiden, 1527) fou un pintor tardogótico neerlandès.

## Biografia

Es tenen poques dades dels seus orígens i formació. D'origen flamenc, podria haver-se format a Anvers amb Colijn de Coter, arcaitzant pintor de motius religiosos, en la línia de l'escola de Rogier van der Weyden. Ja adult es va convertir en el més important pintor de Leiden i cap d'un nodrit i molt actiu taller en el qual es van formar altres pintors de Leiden, inclosos Lucas van Leyden, Aertgen van Leyden, i els seus fills Cornelis, Lucas i Pieter Cornelisz. Lucas van Leyden és considerat el seu alumne més important, eclipsant Engebrechtsz en popularitat.
La seva obra, d'un estil personal i ben caracteritzat, de colors càlids i figures esveltes a la manera de l'anomenat manierisme d'Anvers, conjuga les tradicions de l'estil gòtic en la seva etapa final amb la diversitat d'influències modernes, tant de Flandes com d'Itàlia, que conflueixen a la seva ciutat natal, important focus d'intercanvis culturals. Encara que la seva obra conservada és en la seva major part devocional, Engebrechtsz sembla haver-se interessat també pel retrat.

## Bibliografia

* AA.VV., Alte Pinakothek Munich, Ed. Lipp, Múnic, 1986, ISBN 978-3-87490-701-9

## Enllaços externs

* Cornelis Engebrechtsz al Rijksmuseum d'Amsterdam.
* Cornelis Engebrechtsz., a The J. Paul Getty Museum
# Turaba (La Meca)

Turaba (àrab: تربة, Turaba) és una ciutat de l'Aràbia Saudita a l'Hedjaz, província de la Meca. Disposa d'un aeròdrom.
És notable per unes inscripcions sabees als pous de Murayghan on s'assenyala que les forces dels Kinda, i de Sad Murad, aliades al virrei axumita de l'Aràbia del sud, Abraha, van derrotar a beduïns hostils del grup Maadd prop d'un lloc anomenat T.r.b.n el 662 de l'era himyarita (vers 552/553).
El 1813 la tribu local dels Bukum, wahhabites, va resistir durament a Turaba l'atac dels egipcis dirigits per Mustafa Bey, cunyat de Muhammad Ali Pasha, però es va haver de rendir el 1815. El 1918 el xerif Hussein ibn Ali de l'Hedjaz va intentar controlar Khurma, un oasis a 90 km al sud de Turaba, que li havia estat assignat pels britànics que volien posar final a la disputa entre Hedjaz i els wahhabites saudites del Nedjd, però el 1919 les forces del xerif, manades pel seu fill Abd Allah, foren derrotades pels ikhwan que es van apoderar de Khurma i Turaba.

## Referències

* Admiralty Handbooks, Western Arabia and the Red Sea, Londres, 1946.
# Chauvé

Chauvé (en bretó Kalveg, en gal·ló Chauvae) és un municipi francès, situat a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic, que històricament ha format part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 2.253 habitants. Limita a l'oest i al sud, Pornic, a l'est Arthon-en-Retz, al nord Saint-Père-en-Retz i Saint-Viaud.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.337 | 1.307 | 1.238 | 1.348 | 1.589 | 1.695 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Pierre Mercière | |

## Agermanament

* Killala
# Incident Deutschland (1937)

L'incident Deutschland fou l'atac del creuer alemany homònim a mans d'avions de la Força Aèria republicana durant la Guerra Civil espanyola.
L'esdeveniment succeí el 29 de maig de 1937 quan dos bombarders Tupolev SB-2 soviètics atacaren el port d'Eivissa, a la mediterrània. El creuer Deutschland formava part de la participació alemana en el Comitè de No-Intervenció i estava ancorat al port quan fou localitzat pels bombarders. Suposadament la tripulació dels avions cregué que es tractava del creuer nacional Canarias i el capità Anton Progrorin i el tinent Vasily Schmidt decidiren atacar. Les bombes caigueren sobre la coberta del creuer provocant greus incendis, la mort de 31 i ferides a uns altres 74 mariners; A més d'un incident internacional i un empitjorament de les ja malmeses relacions de la República Espanyola amb les potències occidentals, especialment Alemanya.
En resposta, l'endemà forces de la Kriegsmarine atacaren la ciutat d'Almeria disparant més de 200 projectils sobre el nucli urbà provocant la mort de 19 individus i ferides de gravetat a uns altres 55 a més de la destrucció completa d'almenys 35 edificis. A continuació Alemanya i Itàlia abandonaren les reunions del Comitè de No-Intervenció i desplaçaren parts importants de les seues flotes a les costes republicanes en ajut al bàndol nacional.

## Referències

* ↑ «Ibiza- The Bombing of the Panzerschiff 'Deutschland'-1937». Arxivat de l'original el 2008-10-26. [Consulta: 6 setembre 2018].
# Corvetto Artweek

Corvetto Artweek és una mostra d'art contemporani que té lloc anualment a Milà al barri de Corvetto a prop del museu d'art Fondazione Prada.

## Història

Corvetto Artweek neix d'una idea de galeristes i col·leccionistes com a fira d'art en una àrea de recerca avantguardista de Milà anomenada Corvetto (que té lloc a principis d'abril) i Aleshores s'ha consolidat al llarg dels anys com una cita internacional també per a la recerca artística.
Per la importància de l'exposició, la zona s'ha omplert al llarg dels anys de nombroses galeries d'art, i estudis d'artistes d'arreu del món, que de vegades ceden els seus espais a empreses de moda de luxe.
A prop de la zona de Corvetto també hi ha el conegut club Plastic, que era freqüentat regularment a Milà per Andy Warhol.

## Referències

* ↑ «Sat 02.04 2022 -Corvetto Artweek» (en italià). Edizioni Zero srl società unipersonale, 02-04-2022. [Consulta: 13 agost 2022].
* ↑ «Ultimate Neighborhood Guide: Where to Live in Milan» (en anglès). HousingAnywhere, 06-05-2022. [Consulta: 13 agost 2022].
# C'era una volta

C'era una volta (que en català vol dir 'una vegada hi havia') és una pel·lícula italiana del 1967 dirigida per Francesco Rosi i protagonitzada per Sophia Loren, Omar Sharif i Dolores del Rio. Està basada en el clàssic conte de la Ventafocs. Es va estrenar el 1967.

## Argument

Un conte de fades que explica les aventures d'una bella però temperamental camperola napolitana, Isabella (Sophia Loren), quan coneix el malhumorat príncep espanyol Rodrigo Ferrante y Dávalos (Omar Sharif). El rei d'Espanya va ordenar a Rodrigo triar una esposa entre les set princeses italianes, però s'enamora de la humil camperola. Amb l'ajuda de dues bruixes, Isabella conquista el cor del seu príncep després de molts esdeveniments (incloent-hi un concurs de rentat escandalós entre la camperola i les princeses).

## Repartiment

* Sophia Loren - Isabella Candeloro
* Omar Sharif - Príncep Rodrigo Fernández
* Dolores del Río - Reina mare
* Georges Wilson - Jean-Jacques Bouché 'Monzu'
* Leslie French - Germà Giuseppe
* Marina Malfatti - Olimpia Capce Latro, princesa Altamura
* Anna Nogara - Princesa impacient
* Rita Forzano - Princesa Greedy
* Carlotta Barilli - Princesa supersticiosa
* Rosa María Martín - Princesa pretensiosa
* Fleur Mombelli - Princesa orgullosa
* Anna Liotti - Infanta
* Carlo Pisacane - Bruixota #1
* Renato Pinciroli - Carpaccio

## Comentaris

Filmada als afores de Nàpols, aquesta pel·lícula va tenir Francesco Rosi com a director, i Carlo Ponti, marit de Sophia Loren, com a productor. El tema musical va ser a càrrec de Roger Williams, que aconseguí el lloc # 2 de la revista Billboard. Sergio Franchi, va gravar la cançó del títol (escrita per Kusik; Snyder; Piccioni) en el seu àlbum del 1968 de la RCA Victor: Jo sóc un ximple al que vostè vol.

## Referències

* ↑ Argument a Internet Movie Database
* ↑ «c'era una volta». The New York Times.
* ↑ Jeff Stafford «More than a Miracle». Turner Classic Movies.
* ↑ Whitburn, Joel. Top Adult Contemporary: 1961-2001. Record Research, 2002, p. 259.
# Josep Prat i Ripollès

Josep Prat Ripollès, també conegut com a Pitus Prat, (Barcelona, 26 d'abril de 1911 - Barcelona, 11 de març de 1988), va ser un jugador català de futbol, que jugava en la posició d'extrem dret, i que té l'honor de ser l'autor del primer gol en la història de la Lliga.

## Trajectòria

Va començar jugant al FC Gràcia, fins que el 1928 es va incorporar al RCD Espanyol. En aquest club va estar més d'una dècada. Durant aquest període va jugar 9 temporades, a causa de la interrupció de la lliga a causa de la Guerra civil espanyola. Amb el conjunt blanc-i-blau va fer història, en aconseguir el primer gol de la història de la Lliga espanyola, el 10 de febrer de 1929, en la jornada inaugural de la primera edició, en el partit que enfrontava el RCD Espanyol i el Real Unión Club de Irun. A més també va aconseguir sis títols amb el conjunt català, entre ells les copes dels anys 1929 i 1940. El seu darrer club fou el Reial Madrid la temporada 1940-41.
Fou quatre cops internacional amb la selecció d'Espanya, debutant enfront Portugal el 2 d'abril de 1933, i amb la selecció de Catalunya.
Després de la seva retirada fou entrenador de diversos equips. com el RCD Mallorca, la Gimnástica de Torrelavega o l'Esport Club Granollers. La temporada 1943-1944 fou entrenador del RCD Espanyol juntament amb Crisant Bosch.

## Palmarès

Amb el RCD Espanyol ha guanayat dues Copes d'Espanya (1929 i 1940) i quatre Campionats de Catalunya (1929, 1933, 1937 i 1940)

## Referències

* ↑ Antoni Closa, Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Any 1999. Editorial Jaume Rius. ISBN 8492294434
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1988/03/16/pagina-56/1442252/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1929/02/11/pagina-3/623180/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1943/12/29/pagina-1/654419/pdf.html
* ↑ «Goleada para el Español». Mundo Deportivo, 30-11-1953 [Consulta: 31 octubre 2011].
* ↑ «Dice el entrenador del Ferror Satur Grech». Mundo Deportivo, 12-06-1966 [Consulta: 31 octubre 2011].
* ↑ «Fichas aquí y allá». Mundo Deportivo, 21-07-1950 [Consulta: 31 octubre 2013].
* ↑ «Como espera el Granollers al Jupiter». Mundo Deportivo, 15-12-1945 [Consulta: 31 octubre 2011].
* ↑ «Solé ya no es entrenador del Español». Mundo Deportivo, 09-12-1943 [Consulta: 31 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Fitxa de Josep Prat i Ripollès a BDFutbol
# Joan Ramon Bonet Verdaguer

Joan Ramon Bonet Verdaguer (Palma, 1944) és un fotògraf i cantautor mallorquí. Com a cantant, formà part de Setze Jutges juntament amb la seva germana Maria del Mar. Cantà entre 1963 i 1967 i enregistrà tres discs en solitari i un amb els Setze Jutges. Posteriorment, abandonà la música i es dedicà professionalment a la fotografia. El 1997, i de manera excepcional, participà en el concert "El Cor del temps", del 30è aniversari en el món de la música de la seva germana al Palau Sant Jordi on interpretà "Nova cançó de s'amor perdut". El 2009 va rebre el Premi Xam d'Arts Plàstiques en homenatge a Pere Quetglas Ferrer, "Xam".
El seu pare era el periodista, novel·lista, pintor i autor teatral palmesà Joan Bonet Gelabert.

## Vegeu també

* Banda Sonora d'Un Temps, d'Un País

## Referències

* ↑ Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 2.
# Timasiteu (proxenos)

Timasiteu o Timesiteu (Timasitheus o Timesitheus, Τιμασίθεος, Τιμησίθεος) va ser un ciutadà de Trapezus segons explica Xenofont. Era proxenos dels mosinecs. A l'antiga Grècia, la "proxenia" era un acord pel qual un ciutadà acollia ambaixadors estrangers a canvi de títols honorífics de la ciutat. Va ser intèrpret dels mercenaris grecs dels deu mil quan aquests van intentar fer un tractat amb aquell poble per obtenir pas lliure pel seu territori (400 aC).

## Referències

* ↑ Xenofont. Anàbasis, 4, 2 i seg.
# Mittelbergheim

Mittelbergheim (en alsacià Míttelbarige) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 617 habitants.
Forma part del cantó d'Obernai, del districte de Sélestat-Erstein i de la Comunitat de comunes del Pays de Barr.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 613 | 640 | 651 | 647 | 628 | 617 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Alfred Hilger | |
# Coruña del Conde

Coruña del Conde és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Ribera del Duero.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 184 | 166 | 164 | 163 |

## Personatges il·lustres

* Diego Marín Aguilera, pastor, inventor i pioner de l'aviació.
# Villaescusa (Zamora)

Villaescusa és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 465 | 401 | 357 | 352 |
# Muji

Muji (en rus: Мужи) és un poble de Rússia, del Districte Autònom de Iamàlia. Segons el cens rus del 2021, té una població de 3.736 habitants. Es troba a 220 km al sud-est de Salekhard, la capital de la regió.

## Referències

* ↑ «Село Азовы». Arxivat de l'[www.komandirovka.ru/cities/azovyi/ original] el 2018-08-09. [Consulta: 1r setembre 2018].
* ↑ Материалы по обоснованию генплана МО Мужевское Arxivat 2018-09-01 a Wayback Machine. С.35
# José María García de Paredes

Jose María García de Paredes (Granada 1924-Madrid 1990) fou un arquitecte. Llicenciat per l'Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Madrid el 1950. Obté el doctorat el 1966. Pertany a la generació d'arquitectes espanyols de la postguerra que van apropar-se al moviment modern. Entre les seves obres arquitectòniques destaca la Cambra de Comerç de Còrdova, realitzada amb la col·laboració de Rafael de Lahoz, o el Col·legi Major Aquina a la ciutat universitària de Madrid que va rebre el Premio Nacional de Arquitectura el 1956. Va compaginar la seva tasca professional amb la docència impartint classes a les Escoles d'Arquitectura de Madrid i Sevilla i va ser professor convidat al International Laboratory of Architecture and Urban Design de les Universitats d'Urbino i Siena. Al llarg de la seva carrera va rebre nombrosos premis, dels quals destaquen el Premio Nacional de Arquitectura o la medalla d'or de la XI Triennal de Milà. Com la majoria d'arquitectes de la seva època, la seva relació amb el disseny industrial és fruit de la necessitat professional. Així entre els seus dissenys cal destacar l'expositor Manuel de Falla, bancs i llums per a l'auditori de Conca o la prestatgeria Es-Ex (1964). La seva última obra fou el Teatre Auditori de Conca.

## Referències

* ↑ «Fitxa al web del Disseny Hub Barcelona». Arxivat de l'original el 2012-11-27. [Consulta: 15 abril 2012].
# Uropterygius makatei

Uropterygius makatei és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 23 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Caledònia i a la Polinèsia Francesa.

## Referències

* ↑ Rüppell W. P. E. S. 1835-1838. Neue Wirbelthiere zu der Fauna von Abyssinien gehörig. Fische des Rothen Meeres. Frankfurt-am-Main. 1-148, Pls. 1-33. [1835:1-28, Pls. 1-7; 1836:29-52, Pls. 8-14; 1837:53-80, Pls. 15-21; 1838:81-148, Pls. 22-33.] Fische Rothen Meeres 1835-38.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.