# Enric I de Bar

Enric I de Bar (francès: Henri Ier de Bar) (valor desconegut, 1158 - Acre, octubre 1190) fou comte de Bar, senyor de Mousson i d'Amance de 1170 a 1190.

## Família

Era fill de Renald II, comte de Bar, senyor de Mousson i d'Amance, i d'Agnès de Xampanya.
| Ricuí de Scarpone | Ricuí de Scarpone | Ricuí de Scarpone | Ricuí de Scarpone |
| Lluís de Montbéliard | Lluís de Montbéliard | Lluís de Montbéliard | Lluís de Montbéliard | | | |
| Hildegarda d'Eguisheim | Hildegarda d'Eguisheim | Hildegarda d'Eguisheim | Hildegarda d'Eguisheim |
| Thierry I de Montbéliard | Thierry I de Montbéliard | Thierry I de Montbéliard | Thierry I de Montbéliard | | | | | | |
| | | | Frederic II de Lorena | Frederic II de Lorena | Frederic II de Lorena | Frederic II de Lorena |
| Sofia de Bar | Sofia de Bar | Sofia de Bar | Sofia de Bar | | | |
| Matilde de Suàbia | Matilde de Suàbia | Matilde de Suàbia | Matilde de Suàbia |
| Renald I de Bar | Renald I de Bar | Renald I de Bar | Renald I de Bar | | | | | | |
| | | | Guillem I de Borgonya | Guillem I de Borgonya | Guillem I de Borgonya | Guillem I de Borgonya | | | |
| Ermentruda de Borgonya | Ermentruda de Borgonya | Ermentruda de Borgonya | Ermentruda de Borgonya | | | | | | |
| Estevaneta de Borgonya | Estevaneta de Borgonya | Estevaneta de Borgonya | Estevaneta de Borgonya | | | |
| Renald II de Bar | Renald II de Bar | Renald II de Bar | Renald II de Bar | | | | | | |
| | | | Gerard I de Vaudémont | Gerard I de Vaudémont | Gerard I de Vaudémont | Gerard I de Vaudémont | | | |
| Gisela de Vaudémont | Gisela de Vaudémont | Gisela de Vaudémont | Gisela de Vaudémont | | | | | | |
| Edwiga de Dagsbourg | Edwiga de Dagsbourg | Edwiga de Dagsbourg | Edwiga de Dagsbourg | | | | | | |
| Enric I de Bar | Enric I de Bar | Enric I de Bar | Enric I de Bar | | | | | | |
| | | | | | | Esteve II de Blois | Esteve II de Blois | Esteve II de Blois | Esteve II de Blois |
| | | | Teobald IV de Blois | Teobald IV de Blois | Teobald IV de Blois | Teobald IV de Blois | | | |
| Adela de Blois | Adela de Blois | Adela de Blois | Adela de Blois | | | | | | |
| Agnès de Xampanya | Agnès de Xampanya | Agnès de Xampanya | Agnès de Xampanya | | | | | | |
| | | | | | | Engelbert I de Spanheim | Engelbert I de Spanheim | Engelbert I de Spanheim | Engelbert I de Spanheim |
| | | | Engelbert III de Caríntia | Engelbert III de Caríntia | Engelbert III de Caríntia | Engelbert III de Caríntia | | | |
| Edwiga de Saxònia | Edwiga de Saxònia | Edwiga de Saxònia | Edwiga de Saxònia | | | |
| Matilde de Caríntia | Matilde de Caríntia | Matilde de Caríntia | Matilde de Caríntia | | | | | | |
| | | | Ulric de Passau | Ulric de Passau | Ulric de Passau | Ulric de Passau | | | |
| Utta de Passau | Utta de Passau | Utta de Passau | Utta de Passau | | | | | | |

## Govern

Era encara menor d'edat a la mort del seu pare i la regència fou assegurada per la seva mare de 1170 a 1173. Diversos avantpassats d'Enric de Bar havien estat comtes vitalicis de Verdun, i Agnès de Xampanya va reclamar el comtat de Verdun al bisbe el 1172, però es va haver d'enfrontar a un rebuig. Llavors va destrossar la diòcesi de Verdun. La mare i el fill foren excomunicats i es van haver de sotmetre el 1177.
El 1178, el bisbe de Toul va començar la construcció d'una fortalesa a Liverdun, amb autorització del duc de Lorena Simó II. Superat per l'amplitud de la tasca, la va confiar a Enric, que en podria conservar l'ús. Això no va comprometre les bones relacions amb el duc de Lorena, fins i tot si aquest últim es podria haver sentit amenaçat per les fortaleses de Liverdun, Amance i Mousson.
Per la seva mare, Enric era cosí germà de Felip August, rei de França. Va assistir a la seva consagració l'1 de novembre de 1179 a Reims.
Després de la caiguda de Jerusalem el 1187, Enric va participar en la tercera croada; va marxar a mitjan any 1189, abans que els reis de França i d'Anglaterra, i va arribar a Terra Santa, on es va reunir amb els cavallers que assetjaven Acre. El 4 d'octubre de 1190 fou greument ferit en el transcurs d'un enfrontament contra les forces de Saladí i va morir de les seves ferides deu a quinze dies més tard.

## Referències

* ↑ Margot Elsbeth Fassler, The Virgin of Chartres: Making History Through Liturgy and the Arts, (Yale University Press, 2010), 457 note6.
* ↑ Ambroise, The History of the Holy War: Ambroise's Estoire de la Guerre Sainte, Vol. 1, transl. Marianne Ailes, (The Boydell Press, 2003), 74 note 227.

## Bibliografia

* Georges Poull, La Maison souveraine et ducale de Bar, 1994