OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ajuntament del Prat de Llobregat

La Casa del Comú, o l'edifici de l'Ajuntament del Prat de Llobregat, és una obra historicista del 1905 inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edifici està estructurat en tres cossos de simetria perfecta. El cos central en la part del primer pis és d'una alçada netament superior, coronat per unes agulles ornamentals neogòtiques per a ennoblir encara més el gran balcó d'honors i, al mateix temps donar solemnitat per la seva part interior, al sostre del Ple. Les finestres, als cossos laterals, són rectangulars, una mica més grans a la planta baixa. La façana lateral del carrer Major està restaurada, any 1931, i té únicament un grup de tres finestres rectangulars que il·luminen l'escala d'honor. Totes elles estan guarnides amb una senzilla sanefa de pedra artificial d'intenció neogoticitzant. Cal remarcar els vidres plomats del balcó i el cos dret de l'edifici, datat els anys 1928 i 1931.

## Història

L'edifici va ser construït en substitució de l'antic i en el mateix emplaçament. L'acord es va prendre en la sessió del 14 d'agost de 1904. El projecte està signat per l'arquitecte municipal Joan Feu i Puig. El mestre d'obres va ser Albert Feu i Guilera, que després fou alcalde del municipi en diverses ocasions. Donat que els vitralls del Ple estan datats el 1928, cal suposar que aquesta devia ser la data en què es donà per finalitzada l'obra.

## Referències

* 1 2 «Casa del Comú - Ajuntament del Prat de Llobregat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 maig 2012].
* ↑ «Ajuntament del Prat de Llobregat». Elements catalogats. Ajuntament del Prat de Llobregat. [Consulta: 27 maig 2012].
# John Christian Bailar, Jr.

John Christian Bailar, Jr. (Golden, 27 de maig de 1904 - Urbana, 17 d'octubre de 1991) fou un destacat químic inorgànic estatunidenc especialitzat en la química de coordinació.
Bailar es graduà a la Universitat de Colorado i es doctorà en química orgànica a la Universitat de Michigan. El 1928 es convertí en professor del departament de química de la Universitat d'Illinois. Es convertí en professor associat el 1930 i professor titular el 1943.
Malgrat s'havia doctorat en química orgànica a Illionis realitzà recerca en el camp de la química de coordinació, i gràcies a ell aquesta branca de la química cobrà interès als Estats Units. El reordenament de Bailar deu el nom a ell. Col·laborà en la fundació de la revista Inorganic Syntheses el 1939, de la divisió de química inorgànica de la Societat Química Americana el 1957, essent el seu primer president, i de la revista Inorganic Chemistry el 1962 El seu treball fou reconegut el 1964 amb la Medalla Priestley de l'American Chemical Society, organització de la qual fou president el 1959.

## Referències

* ↑ «Bailar, John Christian, Jr.». A: Who was who in America : with world notables, v. XI (1993-1996). New Providence, N.J.: Marquis Who's Who, 1996, p. 12. ISBN 0837902258.
* 1 2 «John Christian Bailar, Jr. (1904 – 1991)» (en anglès). The Department of Chemistry at the University of Illinois at Urbana-Champaign, 2011. Arxivat de l'original el 6/10/2011. [Consulta: 15 maig 2021].
* ↑ «John C. Bailar, Jr. (1904-1991): Father of Coordination Chemistry in the United States». Coord. Chem. Rev., 128, 1993, pàg. 1ff.
* ↑ Girolami, Gregory S. «John C. Bailar, Jr. 1904-1991 in memoriam». Inorg. Chem., 31, 15, 1992, pàg. 3183. DOI: 10.1021/ic00041a001.
* ↑ «Noyes Laboratory at the University of Illinois, Urbana-Champaign». National Historic Chemical Landmarks. American Chemical Society. [Consulta: 28 juny 2012].
# Kazinka (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Kazinka».
Kazinka - Казинка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 1.020 habitants. Pertany al districte (raion) de Valuiki.

## Referències

* ↑ «Kasenovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-26. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Город Валуйки и Валуйский район» Белгородской области». Официальный сайт Администрации Валуйского района Белгородской области.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 26 març 2022].
# Municipi de Filipstad

El Municipi de Filipstad (en suec, Filipstads kommun) és un municipi del Comtat de Värmland en el centre oest de Suècia. La seva capital és la localitat de Filipstad. L'actual municipi va ser creat l'any 1971 quan la ciutat de Filipstad es va fusionar amb els municipis rurals de Kroppa, Rämmen i Värmlandsberg.

## Localitat

Amb almenys 200 habitants:
* Filipstad, 6.300 habitants (capital)
* Lesjöfors, 1.247 habitants
* Nykroppa, 1.020 habitants
* Persberg, 350 habitants
* Nordmark, 250 habitants

## Enllaços externs

* Filipstad Municipality Lloc web oficial
# Picot pitnegre atlàntic

El picot pitnegre atlàntic (Celeus tinnunculus) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita la selva humida de les terres baixes de l'est del Brasil. Ha estat considerat una subespècie de Celeus torquatus.
# Dècada del 820
## Esdeveniments

* Naixement de l'àlgebra com a tal i primer tractat de matemàtiques en llengua àrab
* Els sarraïns conquereixen Creta
* Creació del regne de Navarra
* 821 - Independència del Tibet
* 825 - Fundació de la ciutat de Múrcia
* Introducció del cristianisme a Suècia

## Personatges destacats

* Lluís I el Pietós
# Grabeis

Els grabeis (en llatí grabaei) eren un poble d'Il·líria que menciona Plini el Vell a la Naturalis Historia. La seva capital portava probablement el mateix nom (Oppidium Grabaei) i correspondria a la moderna Grahovo al sud de l'Hercegovina.

## Referències

* ↑ Smith, William 8ed.). «Grabaei». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 24 gener 2021].
# Alain Gallopin

Alain Gallopin (Mondonville-Saint-Jean, 23 de maig de 1957) és un exciclista i actual director esportiu francès.
Com a ciclista només fou professional durant una temporada aconseguint com a major èxit la París-Mantes.
Des del 1994 ha dirigit diferents equips ciclistes i actualment ho fa a l'equip estatunidenc Trek-Segafredo.
Els seus germans Joël i Guy també han estat ciclistes professionals. Alhora que també ha dirigit el seu nebot Tony.

## Palmarès

* 1981
** 1r a la París-Mantes

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Josep Antoni de March i Virgili

Josep Antoni de March i Virgili (Reus, 20 de juliol de 1779 - Barcelona, 21 de març de 1849) va ser un militar, hisendat i comerciant català.
Era fill de Bonaventura de March i de Santgenís, comerciant reusenc i d'Isabel Virgili i Álvarez, filla de Josep Virgili i Llentisclar, hisendat de Vila-seca. Era net del comerciant ennoblit Salvador de March i Bellver. Els seus pares el van encaminar a la carrera militar i el 1809 estava incorporat al Regiment de Guàrdies Valons. Tenia una assistència mensual per part del seu pare de vuitanta lliures, que es reduiria a trenta quan fos oficial. Tenia dos germans més grans, Joan de March i Virgili i Joaquim de March i Virgili, però Bonaventura de March es va enemistar amb ells i els va excloure del testament. Bonaventura de March va morir el 1808. Josep Antoni de March va ser l'hereu de la fortuna familiar i va rebre la casa pairal, la casa March, al carrer de Sant Joan de Reus. Va participar activament a la Guerra del francès, sense destacar però en cap fet important. Les relacions de Josep Antoni amb la seva mare no van ser tan bones com les que havia tingut amb el pare. El 1814 va reclamar a la mare els divuit duros que el seu pare s'havia compromès a pagar-li mensualment el 1808 quan ingressà de cadet a l'exèrcit. La mare li va negar les mensualitats vençudes i les noves, ja que va considerar que no hi estava obligada perquè les rendes del marit procedien de l'usdefruit del patrimoni dels Virgili, i que com que havia mort, l'acord havia prescrit, ja que ella havia recuperat l'administració dels seus béns. A la fi van arribar a un acord, i el 1817 va rebre els diners que tenia establerts. Va donar-se de baixa de l'exèrcit i es va dedicar al comerç i exportació d'aiguardent i fruits secs, aprofitant els contactes que tenia de les antigues societats del seu pare, que havia seguit cultivant. Les relacions amb els germans també van ser difícils. Joan de March, el fill gran i hereu, havia heretat el títol de baró de la Torre d'en Dolça, i encara que va viure un temps amb Josep Antoni a la Casa March de Reus, aviat va anar a viure a Vila-seca, població de la qual va ser alcalde el 1824. Un altre germà més petit, Tomàs de March i Virgili, que també es va fer militar, era el preferit de la mare Isabel Virgili, i li administrava la fortuna familiar.
Josep Antoni de March va residir a la Casa March de Reus almenys fins al 1836, però després marxà a Barcelona, on el 1847 vivia a la fonda de Madrona Pedrós. Sembla que no es va casar i no va tenir descendència. Va morir a Barcelona el 1849 al carrer Xuclà, 3.

## Referències

* ↑ «Arxiu en Línia de Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona». [Consulta: 13 març 2022].
* ↑ «Barcelona. Índice de defunciones 1847-1849» (en castellà). FamilySearch. [Consulta: 13 març 2022].
* ↑ Rovira i Gómez, Salvador-J. Els nobles del Baix Camp (segle xix). Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 2008, p. 156. ISBN 9788493410889.
# Ginemimetofília

La ginemimetofília (del grec γυναικός, dona; μιμητικός, imitable; φιλία, atracció) consisteix en l'atracció sexual cap a persones amb sexe anatòmic i morfològic masculí que es vesteixen o es comporten socialment com a dones, estan sota un tractament hormonal de transició sexual o han completat la reassignació de sexe. La seva contrapart seria la andromimetofilia.
El terme va ser ideat per John Money i Margaret Lamacz en un estudi de 1984 (Gynemimetophilia: Individual and Cross-Cultural Manifestations of a Gender-Coping Strategy Hitherto Unnamed) per a referir-se, originalment, a l'atracció parafilica cap a persones de sexe morfològic masculí que es vestien o actuaven com a dones (trasvestisme) o estaven sota tractament hormonal per a transicionar, no obstant això, en un estudi de 1986 (Lovemaps: Clinical Concepts of Sexual/erotic Health and Pathology), Money ampliaria la definició del terme per a també incloure l'atracció cap a dones transsexuals.
En 1993, l'estudi «Men with Sexual Interest in Transvestites, Transsexuals, and She-Males», de Ray Blanchard i Peter Collins, llança el terme ginandromorfofília (gynandromorphophilia) per a referir-se, únicament, a l'atracció sexual cap a persones amb aparença femenina però que no han passat per una operació de reassignació de sexe, com transvestis o persones trans. Des de llavors, existeix una tendència a preferir el terme ginandromorfofilia per a aquests casos, mentre que ginemimetofilia s'usa per a l'atracció cap a transsexuals post-cirurgia. No obstant això, encara existeix confusió en l'ocupació i diferenciació entre un i un altre terme.
* Atracció per les persones transgènere
* Ginefilia
* Andromimetofilia

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.; Margaret Lamacz«[{{{url}}} Gynemimesis and Gynemimetophilia: Individual and Cross-Cultural Manifestations of a Gender-Coping Strategy Hitherto Unnamed]», Julio-Agosto, 1994. DOI: 10.1016/0010-440x(84)90074-9.
* ↑ Sexual Deviance: Theory, Assessment, and Treatment. Guilford Press, 2008, p. 408. ISBN 9781593856052.
* 1 2 Lawrence, Anne A. Men Trapped in Men's Bodies: Narratives of Autogynephilic Transsexualism. Springer Science & Business Media, p. 155. ISBN 9781461451822.
* ↑ Blaney, Paul H.; Millon Oxford Textbook of Psychopathology. Oxford University Press, 2008, p. 530. ISBN 9780199705825.
# Municipi de Frederiksberg

El municipi de Frederiksberg és un municipi danès situat al nord-est de l'illa de Sjælland, completament envoltat pel municipi de Copenhaguen, abastant una superfície de 8,77 km², que el fan el més petit del país, però al mateix temps és el cinquè el població i que presenta una densitat més gran. Amb la Reforma Municipal Danesa del 2007 va passar a formar part de la Regió de Hovedstaden, però no va ser afectat territorialment. Originàriament no era envoltat pel municipi de Copenhaguen, però quan el 1901 els petits municipis del voltant van ser annexionats a la capital va esdevenir un enclavament.

## Consell municipal

Resultats de les eleccions del 18 de novembre del 2009:
| Partit | vots | % vots |
| Socialdemokratiet | 9875 | 19,7 |
| Det Radikale Venstre | 2982 | 5,9 |
| Det Konservative Folkeparti | 19949 | 39,7 |
| Kaos(TV)-Listen | 35 | 0,1 |
| Vores Frederiksberg | 77 | 0,2 |
| Socialistisk Folkeparti | 9212 | 18,4 |
| Liberal Alliance | 167 | 0,3 |
| Kristendemokraterne | 59 | 0,1 |
| Nihilistisk Folkeparti | 120 | 0,2 |
| Dansk Folkeparti | 1794 | 3,6 |
| Veteran Partiet | 17 | 0,0 |
| Venstre | 2719 | 5,4 |
| Enhedslisten - De Rød-Grønne | 3158 | 6,3 |
| Dommedagslisten(Borgerl.Kaosliste) | 35 | 0,1 |

### Alcaldes

| Alcalde | Període | Partit |
| Mads Lebech | 1-1-2007 a 15-1-2009 | Det Konservative Folkeparti |
| Jørgen Glenthøj | 15-1-2009 a 31-12-2009 | Det Konservative Folkeparti |
| | 1-1-2010 a 31-12-2013 | |

## Referències

* ↑ (danès) Resultats eleccions municipals a Frederiksberg
# Picot ondulat

El picot ondulat (Celeus undatus) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita la selva humida de les terres baixes de l'est de Veneçuela, Guaiana i Brasil amazònic.
# Dècada del 830
## Esdeveniments

* S'escriu la història amb les 12 batalles que suposadament va dur a terme el rei Artús.
* Comencen els pelegrinatges organitzats a Santiago de Compostel·la.
* Es crea l'escola de traductors de Bagdad, que recupera textos de totes les cultures i els enriqueix amb comentaris.
* Increment de les incursions dels vikings.
* Comença a escriure's en lletra minúscula.
* Pesta a Itàlia.
* 837 - El cometa de Halley passa més a prop que mai de la Terra.
* Segon període iconoclasta a l'Imperi Romà d'Orient

## Necrològiques

* Al-Abbàs ibn al-Mamun
# Torre d'en Dac

La Torre d'en Dac (escrit també Torre d'en Dach) és una masia situada al poble de Lladurs, al municipi del mateix nom, al Solsonès.

## Enllaços externs

   * Fototeca del Solsonès: Article referit a aquesta masia
# Linda Sällström

Linda Sällström (Hèlsinki, Finlàndia; 13 de juliol de 1988) és una futbolista finlandesa que juga de davantera en el Paris FC de la Division 1 Féminine de França. És internacional amb la selecció de Finlàndia i la màxima golejadora històrica de la selecció.

## Trajectòria

Va fer el seu debut amb la selecció absoluta de Finlàndia el 31 de maig de 2007; jugant 17 minuts contra Noruega.
Sällström es va perdre tota la temporada 2012 per una lesió del lligament creuat anterior. Va tornar a lesionar-se el genoll al març de 2013 i no va poder ser part de la selecció finlandesa en l'Eurocopa Femenina de la UEFA 2013.
El 25 de gener de 2014, Sällstrom va tornar a lesionar-se el lligament creuat anterior.
En total, Sällström ha tingut tres lesions de lligament creuat anterior en la seua carrera. Va tornar d'una lesió per a acabar com la segona màxima golejadora de la temporada 2017-18 de la Damallsvenskan.
El 8 d'octubre de 2019, Sällström va marcar quatre gols contra Albània, esdevenint la màxima golejadora històrica de la selecció finlandesa, superant a Laura Österberg Kalmari.
El 7 de novembre de 2019, Sällström va jugar el seu partit número 100 contra Xipre.

## Referències

* ↑ https://www.ceroacero.es/player.php?id=120477
* ↑ «Sällström Linda» (en finés). Suomen Palloliitto. Arxivat de l'original el 26 de setembre 2013. [Consulta: 16 maig 2013].
* ↑ Isaksson. «Linda Sällström missar EM» (en finés). Yleisradio, 05-03-2013. [Consulta: 16 maig 2013].
* ↑ Yleisradio.
# Lluna nova

* Aquest article tracta sobre la fase lunar. Vegeu-ne altres significats a «Lluna nova (desambiguació)».
Lluna nova o noviluni és la fase lunar durant la qual la cara de la Lluna que enfronta la Terra no està il·luminada pel Sol. Durant aquesta fase, la Terra, la Lluna i el Sol se situen en aquest ordre en l'espai. En aquesta fase es poden produir eclipsis de Sol.
# Llinatge dels Pimentel

Els Pimentel són un llinatge nobiliari castellà d'origen gallec-portuguès.
El primer que va prendre el cognom Pimentel va ser Vasco Martínez de Novaes, noble del segle xiii descendent de la casa de Novaes, que havia pres aquest nom del castell homònim ubicat a Quiroga, a Galícia. Vasco va ser patge, conseller i privat del rei Alfons III de Portugal, i va esdevenir merino major del regne. Les enveges cortesanes van fer que caigués en desgràcia i perdés el favor reial. Llavors Vasco va passar a servir al rei de Castella Alfons X. Els seus descendents, tanmateix, van tornar a servir als reis de Portugal, i entre ells és d'esment Juan Alonso Pimentel, majordom major de Ferran I, a la mort del qual sense descendència masculina directa, es va mostrar desfavorable a Joan d'Avís i va passar a servir a Castella, pels seus mèrits, i a canvi de les seves senyories portugueses, va esdevenir primer comte de Benavente el 1398, el que va significar l'establiment definitiu dels Pimentel a Castella i, posteriorment, van anar augmentant els seus estats i senyories.

## Referències

* 1 2 Piferrer, 1858, p. 77.
* 1 2 Piferrer, 1858, p. 78.
* ↑ Burgos, 1853, p. 81.
* ↑ Salvá i Sainz de Baranda, 1851, p. 507.

## Bibliografia

* Burgos, Augusto de. Blasón de España. Libro de oro de su nobleza (en castellà). Vol. II. Madrid: Imprenta y estereotipía de M. Rivadeneyra, 1853.
* Piferrer, Francisco. Nobiliario de los reinos y señoríos de España (en castellà). Tom II. Madrid: Imprenta de M. Minuesa, 1858.
* Salvá, Miguel; Sainz de Baranda, Pedro. Colección de documentos inéditos para la historia de España (en castellà). Vol. 18. Madrid: Imprenta de la Viuda de Calero, 1851.
# Demostració que e és irracional

En matemàtica, el desenvolupament en sèrie del nombre e
    $e=\sum _{n=0}^{\infty }{\frac {1}{n!}}$
pot ser utilitzat per a provar que e és un nombre irracional.
Suposem per a l'absurd que sigui e = a/b, per a uns enters positius a i b. Considerem el nombre
    $x:=b\,!\left(e-\sum _{n=0}^{b}{\frac {1}{n!}}\right)=b\,!\left({\frac {a}{b}}-\sum _{n=0}^{b}{\frac {1}{n!}}\right).$
Mostrem que la suposició per a l'absurd implica simultàniament que $0<x<1$ i que $x$ és un nombre enter. Això és impossible, i aquesta contradicció estableix la irracionalitat de "e".
    $x\,$ $=b\,!\left({\frac {a}{b}}-\sum _{n=0}^{b}{\frac {1}{n!}}\right)=a(b-1)!-b\,!\cdot \sum _{n=0}^{b}{\frac {1}{n!}}$
    Ara, per a tot n tal que $0\leq n\leq b$, hom veu que $b\,!$ és divisible per a $n\,!$, ja que
$b\,!\cdot \sum _{n=0}^{b}{\frac {1}{n!}}$ és un nombre enter positiu. Com a conseqüència, puix que $a\cdot (b-1)!\in {\mathbb {N} }$ també, $x\in {\mathbb {Z} }$, és a dir, x és un nombre enter.
$x={\frac {1}{b+1}}+{\frac {1}{(b+1)(b+2)}}+{\frac {1}{(b+1)(b+2)(b+3)}}+\cdots$
$<{\frac {1}{b+1}}+{\frac {1}{(b+1)^{2}}}+{\frac {1}{(b+1)^{3}}}+\cdots ={\frac {1}{b}}\leq 1$
    Aquí, la darrera suma és una sèrie geomètrica. Puix que no existeixen nombres enters positius més petits que 1, hem obtingut una contradicció. Això acaba la demostració.
Quod erat demonstrandum

## Referències

* ↑ «Demostración "elemental" de que el número e es irracional» (en castellà), 17-09-2012. [Consulta: 23 juny 2019].
# Philautus tuberohumerus

Philautus tuberohumerus és una espècie de granota que es troba a l'Índia.

## Referències

* Das, I. 2004. Philautus tuberohumerus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Torre d'en Fàbregues

La Torre d'en Fàbregues és una obra del municipi de Constantí (Tarragonès) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Situada entre el camí Ral i la carretera de Sant Ramon. Fou construït l'any 1916 per Evarist Fàbregues, en el moment de la seva puixança econòmica.
L'aspecte més destacat de l'edifici és la torratxa que està col·locada a la dreta de la façana, la seva planta és quadrada però l'acabament és dodecagonal, construït amb fusta i manises de color blaves. L'edifici presenta planta baixa i u pis amb balconada que ressegueix tota la façana amb balustrada a sobre tot el traçat de la masia.
La planta de la masia presenta façana plana que s'obre en dues ales a la part del darrere, amb un rètol interessant a la façana, escrit en lletres modernistes, on es llegeix "Masia Teresa".

## Referències

* 1 2 3 «Torre d'en Fàbregues». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 desembre 2015].
* ↑ «Torre d'en Fàbregues (Masia Teresa) (Constantí - Tarragonès)». Pobles de Catalunya. [Consulta: 23 desembre 2015].

## Enllaços externs

* «Torre d'en Fàbregues». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Lucerna (Novák)

Lucerna (en txec, La llanterna) opus 56 és una òpera amb música de Vítězslav Novák i llibret de Hanuš Jelínek, basat en un conte popular d'Alois Jirásek (1905). Es va estrenar el 13 de maig de 1923 en el Teatre nacional de Praga sota la direcció de Otakar Ostrčil i posada en escena de Čeněk Kvíčala.

## Personatges

| Personatge | Tessitura | Repartiment de l'estrena 13 de maig de 1923 Director: Otakar Ostrčil |
| Mladá kněžna | soprano | Marja Bogucká |
| Dvořan | baríton | Jan Fifka |
| Vrchní | baix | Emil Pollert |
| Mlynář | baríton | Štěpán Chodounský |
| Jeho bába | contralto | Věra Pivoňková |
| Haničca | soprano | Ema El meuřiovská |
| Zajíček, očitelský mládenec | tenor | Miloslav Jeník |
| Michal, vodník | tenor | Karel Hrušca |
| Ivan, vodník | baix | Jiří Huml |
| Pan Franc | tenor | Antonín Novotný |
| Mušketýr | baix | Luděk Mandaus |
| Klásková | contralto | Marie Rejholcová |
| Klásek, šumař | paper mut | Antonín Lebeda |
| Zima, šumař | paper mut | Josef Kramer |
| Sejtko, šumař | paper mut | Václav Zatiranda |
| Žán (Jean), komorník | paper mut | Hynek Lažanský |
| Terezka, komorná | paper mut | Marie Crhovská |
# Gai Sosi

Gai Sosi (llatí: Gaius Sosius) va ser un magistrat romà del segle i aC.
Era qüestor de Marc Emili Lèpid, que va ser cònsol l'any 66 aC. El 49 aC, als inicis de la Segona guerra civil, era pretor i com altres magistrats d'aquell any era partidari de Gneu Pompeu Magne, però no va fugir com altres per creuar amb Pompeu a Brundisium, i va anar a Roma juntament amb Rutili Llop a unir-se a Juli Cèsar.
A la mort de Cèsar (44 aC) va seguir la sort de Marc Antoni al que va acompanyar a Orient. Marc Antoni el va nomenar governador de Síria i Cilícia el 38 aC en el lloc de Publi Ventidi Bas. Va fer diverses operacions militars amb èxit i, a petició d'Antoni, va donar suport a Herodes el Gran en contra d'Antígon. També va obtenir la possessió d'Arados a la costa de Fenícia cap al final del 38 aC.
L'any següent, el 37 aC va marxar cap a Jerusalem i va ocupar la ciutat junt amb Herodes al que va posar al tron. Va deixar el govern el 35 aC. El 34 aC va obtenir els honors del triomf (una petició feta al senat per Marc Antoni) i el consolat junt amb Gneu Domici Ahenobarb l'any 32 aC. En aquest any va esclatar la guerra entre Octavi (August) i Marc Antoni. Sosi va defensar la causa del seu patró al senat en un moment que Octavi era absent però quan va tornar a Roma va considerar necessari abandonar Itàlia i es va reunir amb Antoni.
L'any 31 aC va dirigir un esquadró de la flota d'Antoni i va derrotar a un esquadró enemic dirigit per Luci Arrunci, però quan el va perseguir es va trobar amb la resta de la flota enemiga dirigida per Marc Vipsani Agripa, que el va derrotar; en aquesta batalla va morir Tarcodimot (Tarcodimotus) rei de Cilícia, aliat de Sosi, el qual va poder fugir. A la decisiva batalla d'Àccium dirigia l'ala esquerra; al final de la batalla va fugir, però finalment fou descobert al seu amagatall; August el va perdonar per intercessió d'Arrunci.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/893?rgn=full+text;view=image;q1=SosiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 885. ]