OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Isòtops del roentgeni

El roentgeni (Rg) no té cap isòtop estable. S'han caracteritzat 12 isòtops, el més estable dels quals és el $^{280}$Rg, amb un període de semidesintegració de 3,6 segons.

## Taula

| Símbol del núclid | Z(p) | N(n) | massa isotòpica(u) | període de semidesintegració | Espín nuclear |
| rang de variació natural (fracció molar) |||
| $^{272}$Rg | 111 | 161 | 272.15362(36)# | 2.0(8) ms [3.8(+14-8) ms] | 5+#,6+# |
| $^{273}$Rg | 111 | 162 | 273.15368(65)# | 5# ms | |
| $^{274}$Rg | 111 | 163 | 274.15571(66)# | 6.4(+307-29) ms | |
| $^{275}$Rg | 111 | 164 | 275.15614(74)# | 10# ms | |
| $^{276}$Rg | 111 | 165 | 276.15849(67)# | 100# ms | |
| $^{277}$Rg | 111 | 166 | 277.15952(66)# | 1# s | |
| $^{278}$Rg | 111 | 167 | 278.16160(68)# | 1# s | |
| $^{279}$Rg | 111 | 168 | 279.16247(71)# | 0.17(+81-8) s | |
| $^{280}$Rg | 111 | 169 | 280.16447(80)# | 3.6(+43-13) s | |
| $^{281}$Rg | 111 | 170 | 281.16537(100)# | 1# min | |
| $^{282}$Rg | 111 | 171 | 282.16749(95)# | 4# min | |
| $^{283}$Rg | 111 | 172 | 283.16842(84)# | 10# min | |

### Notes

* Els valors marcats amb # no estan derivats únicament de dades experimentals, sinó que en part es basen en tendències sistemàtiques. Els espins amb arguments d'assignació febles es troben entre parèntesis.
* Les incerteses es troben en forma concisa entre parèntesis després dels últims dígits corresponents. Els valors d'incertesa indiquen una desviació estàndard, tret de la composició isotòpica i la massa atòmica estàndard de la IUPAC, que utilitzen incerteses expandides.

## Referències

* Masses isotòpiques de l'Ame2003 Atomic Mass Evaluation Arxivat 2008-09-23 a Wayback Machine. by G. Audi, A.H. Wapstra, C. Thibault, J. Blachot and O. Bersillon in Nuclear Physics A729 (2003).
* Composicions isotòpiques i masses atòmiques estàndard de Atomic weights of the elements. Review 2000 (IUPAC Technical Report). Pure Appl. Chem. Vol. 75, No. 6, pp. 683-800, (2003) and Atomic Weights Revised (2005) Arxivat 2008-03-05 a Wayback Machine..
* Semivida, espín i dades d'isomers triades d'aquestes fonts:
** Audi, Bersillon, Blachot, Wapstra. The Nubase2003 evaluation of nuclear and decay properties, Nuc. Phys. A 729, pp. 3-128 (2003).
** National Nuclear Data Center, Brookhaven National Laboratory. Information extracted from the NuDat 2.1 database (retrieved Sept. 2005).
** David R. Lide (ed.), Norman E. Holden in CRC Handbook of Chemistry and Physics, 85th Edition, online version. CRC Press. Boca Raton, Florida (2005). Section 11, Table of the Isotopes.
Index de pàgines d'isòtops · Taula de núclids :
| Isòtop més lleuger | Isòtop actual | Isòtop més pesant |
| Isòtops del darmstadti | Isòtops del roentgeni | Isòtops del copernici |
# James Harrington

James Harrington (3 de gener del 1611, Upton, Northamptonshire - 11 de setembre del 1677, Westminster) és un filòsof anglès les concepcions republicanes del qual van tenir una gran influència sobre l'emergència dels règims representatius moderns.
L'obra més important d'Harrington, Oceana, apareix el 1656, durant el curt període no-monàrquic que separa l'execució del rei d'Anglaterra Carles I de la restauració deguda al seu fill Carles II. L'obra és dedicada a Oliver Cromwell i tempta resoldre la vida institucional gràcies al model d'una república ideal.
Harrington desplega una teoria republicana que es caracteritza pel principi de la representació, la rotació dels càrrecs, i un sistema bicameral amb separació estricta entre el consell i la decisió. Partint del fet que el poder polític recau sobre el poder econòmic -un principi popularitzat després sota la forma de la divisa, el poder deriva la propietat. Harrington aspira a una reparació equilibrada de la propietat territorial anglesa via els canvis en les regles d'herència i en la legislació agrària.

## Context històric

El període que s'estén des del naixement d'Harrington el 1611 fins a la seva mort, el 1677, és un període de profunds canvis radicals a Anglaterra. La sed de poder absolutista de Jacques I i del seu fill Carles I havia causat un conflicte amb el Parlament. Aquest conflicte va conduir a la Revolució Anglesa el 1642 (Primera i Segona Guerra Civil Anglesa). Gràcies als èxits militars del New Model Army (Nou model d'armada) sota el comandament d'Oliver Cromwell el conflicte fou definitivament tallat en favor del Parlament el 1648. Carles I fou condemnat a mort pel Parlament i decapitat el 30 de gener del 1649. Durant un curt moment semblà que la lluita pel poder entre la monarquia i el Parlament -el que era una de les causes de la revolució- conduiria a llarg termini a una república. Cromwell fou nomenat el 1653 Lord Protector d'Anglaterra, Escòcia i Irlanda. Tot i que va haver rebutjat el títol la seva posició li conferia un poder despòtic. El regne del seu fill Ricard, qui ell havia escollit com a successor, no tingué, en canvi, una llarga durada. La caiguda del Protectorat tingué lloc el setembre del 1658, només sis mesos després de la mort d'Oliver Cromwell. La monarquia fou restaurada poc temps després sota el regne de Carles II, el fill de l'anterior rei decapitat.

## Influència en la història

A Anglaterra, les idees d'Harrington van influenciar la cultura política dels Whigs liberals. Però l'efecte més gran de la teoria política d'Harrington es produí el segle xvii sobre la constitució de les colònies angleses de l'Amèrica del Nord, i finalment el xviii sobre el moviment de la independència nord-americana i la Revolució Francesa. A Amèrica del Nord, el concepte d'Harrington d'un parlament bicameral escollit és reprès per John Adams i serveix així de model per a la constitució dels Estats Units.
# Todo tiene arreglo

Todo tiene arreglo va ser un programa de televisió setmanal de Canal Sur dirigit i presentat per Jordi González. El programa permetia als nens opinar sobre diferents temes relacionats amb Andalusia i els infants donaven consells a convidats i espectadors. Emès entre l'1 d'octubre de 1994 i l'11 d'agost de 1996, va estar format per 73 episodis. Al llarg de la sèrie també es va incorporar al programa Ana Ferrand com a presentadors. Es considera que va obtenir èxit d'audiència i de crítica. Va obtenir un Premi Ondas Nacionals de televisió el 1995.

## Referències

* ↑ «Debate infantil con Jordi González». Memoranda, Canal Sur.
* ↑ «Ondas para “Todo tiene arreglo”». Memoranda, Canal Sur.
* ↑ T., S. «Todo tiene arreglo, de Canal Sur, obtiene un premio Ondas de TV». ABC Sevilla [Sevilla], 04-11-1995, p. 100.
* ↑ «La gran noche de la comunicación». Revista, La Vanguardia, 14-11-1995, p. 4.
# Todoque

Todoque va ser una localitat espanyola pertanyent al municipi de Los Llanos de Aridane, situat al sud-oest de l'illa de La Palma (Canàries). Els seus principals barris eren Todoque, Los Pasitos y Todoque de Arriba.

## Història

A la fi de segle XV, la zona formava part del cantó aborigen de Tihuya, que s'estenia des del cantó d'Aridane fins a la muntanya de Tamanca. Abastaria les zones actualment conegudes com Tajuya, Todoque, Puerto Naos, La Laguna i part de Las Manchas.
Todoque va passar a ser pago o barri de Los Llanos de Aridane, amb el nom de Tedoque, tant popularment com oficialment fins a principis de segle XX. El seu nom prové de la llengua aborigen, concretament de la paraula tedote.

### Erupció volcànica de la Palma de 2021

L'any 2021 la seva població va haver de ser evacuada degut a l'erupció volcànica de la Palma de 2021. Un dels primers edificis afectats per la lava va ser l'església de Sant Pius X, incendiada i col·lapsada el 26 de setembre de 2021. Uns dies més tard, el 10 d'octubre, una nova colada del volcà va sepultar els últims edificis en peu, destruint així completament la localitat de Todoque.
* Panoràmica de la costa oest presa des Todoque el 2006
* Todoque el 2015
* L'erupció volcànica de la nit del 20 de setembre de 2021, amb la lava que va cap a Todoque
* La ubicació de Todoque dins de la colada de lava el 23 de novembre de 2021

### Nuevo Todoque

Al novembre de 2021, mentre l'erupció volcànica encara continuava, s'ha proposat un nou barri anomenat "Nuevo Todoque", que s'ubicarà al sud de l'actual Todoque que va ser destruït, en un terreny de 400.000 metres quadrats amb 543 habitatges malgrat la fet que es troba a una zona d'alt risc volcànic. Al març de 2023, l'organització Rotary International va recolzar la construcció d'una escola que reemplaçarà les de Todoque (Col·legi d'Educació Infantil i Primària Todoque) i Los Campitos (Col·legi d'Educació Infantil i Primària Los Campitos), destruïdes per l'erupció volcànica, a Nuevo Todoque, al sud dels camps de lava. L'organització aportarà un milió d'euros per a la construcció de l'escola futura.

## Referències

* ↑ «La lava entra en Todoque, el último barrio evacuado en La Palma» (en castellà). elDiario.es, 21-09-2021 [Consulta: 25 setembre 2021].
* ↑ Beltrán, J. «La ermita de San Pío X se volverá a poner en pie» (en castellà). Larazon.es, 28-09-2021 [Consulta: 2 octubre 2021].
* ↑ «La nueva colada de lava destruye las pocas edificaciones que quedaban en pie al norte de Todoque (La Palma)» (en castellà). Europa Press, 09-10-2021. [Consulta: 10 octubre 2021].
* ↑ «El 'Nuevo Todoque', en zona de alto riesgo volcánico» (en castellà). Eltime.es, 21-11-2021 [Consulta: 10 gener 2024].
* ↑ «La lava se lleva por delante el colegio de Todoque» (en castellà). Diario de Avisos, 28-09-2021 [Consulta: 10 gener 2024].
* ↑ «La lava del volcán en La Palma engulle el colegio 'Los Campitos'» (en castellà). Ondacero.es, 20-09-2021 [Consulta: 10 gener 2024].
* ↑ «Rotary Internacional impulsa el colegio de Nuevo Todoque» (en castellà). Canarias7.es, 21-03-2023 [Consulta: 10 gener 2024].
# Les Eres

«Les Eres» té aquests significats:
* Nuclis de població:
** Les Eres (Aramunt), nucli principal actualment de la vila d'Aramunt, del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà
** Les Eres (Montferrer i Castellbò), poble del terme municipal de Montferrer i Castellbò, a l'Alt Urgell
** Les Eres (Creixell)
** Les Eres (Bellver de Cerdanya)
** Les Eres (Horta de Sant Joan)
** Les Eres (Alpont), llogaret del terme municipal d'Alpont, als Serrans
* Edificis:
** Les Eres de Gardilans, al Berguedà
** Les Eres de Vilada, al Berguedà
** Les Eres (Gavet de la Conca)
# AG-64

L'AG-64 és una autovia autonòmica del nord de Galícia que uneix les ciutats de Ferrol, a la costa de la província de la Corunya, i Vilalba, a la província de Lugo. En aquesta última localitat enllaça amb l'A-8, l'autovia del Cantàbric.

## Trams

| Tram | Estat (2015) |
| Ferrol - A Casanova | En servei (2004) |
| A Casanova - Igrexafeita | En servei (2004) |
| Igrexafeita - As Pontes | En servei (2007) |
| As Pontes - Cabreiros | En servei (2008) |
| Cabreiros - Vilalba | En servei (2010) |

## Referències

* ↑ El Correo Gallego. "Des de Lugo a la costa de Ferrol per autovia en només mitja hora"

## Vegeu també

* Llista d'autopistes i autovies d'Espanya
# Tossal del Fuster

El Tossal del Fuster és una muntanya de 582 msnm dins del municipi de Sant Guim de la Plana, a la comarca de la Segarra.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pardal d'Itàlia

* Aquest article tracta sobre espècie del gènere Passer. Vegeu-ne altres significats a «Ocell».
El pardal d'Itàlia (Passer italiae) és una espècie d'ocell de la família Passeridae que habita la Península Italiana i zones adjacents.

## Taxonomia

La seva situació taxonòmica no és clara. Se l'ha considera un híbrid estabilitzat entre Pardal Comú (Passer domesticus) i Pardal de passa (Passer hispanoliensis), i també com una subespècie d'alguna de les dues espècies anteriors. Més recentment, Töpfer (2006) ha opinat que no és un híbrid, i que és coespecífic amb el Pardal de passa.
Els individus d'Itàlia septentrional i central i de Còrsega, són aparentment estables, tenint els mascles un patró de plomatge similar al del mascle de Pardal comú, a excepció de la corona marró rogenca (en lloc de gris) i les galtes blanques (en lloc de gris pàl·lid), ambdues característiques del Pardal de passa. Al límit septentrional de l'àrea de distribució, als Alps Meridionals, hi ha una franja d'uns 20 km d'ample, on es presenten híbrids amb el Pardal comú. Al Sud d'Itàlia, de nord a sud, hi ha una tendència creixent a semblar al pardal de passa, amb increment de les marques negres als flancs i dors. Els ocells de Sicília oriental són molt semblants al Pardal de passa. L'oest de Sicília, Sardenya i Malta estan ocupades per Pardals de passa purs. A Creta es troben aus d'aparença idèntica al pardal italià.

## Morfologia

Com correspon al que sembla un híbrid entre pardal comú i de passa, té característiques d'aquestes dues espècies. Hi ha un lleuger dimorfisme sexual, sent la femella gris clar per sota i castanya per sobre, amb el dors estriat de fosc. El mascle es caracteritza pel cap marró rogenc amb marques blanques a les galtes i ampla taca pectoral negra. El plomatge d'hivern i tardor es torna menys contrastat.

## Distribució

Habita Còrsega, Sicília, Itàlia peninsular i regions adjacents de França, Suïssa, Àustria i Eslovènia.

## Reproducció

El niu és una voluminosa estructura d'herba seca, amb obertura lateral, construït aprofitat obres humanes (sota teules, forats als murs, pilars, etc.), més rarament en arbres. La femella pon 3-6 ous que cova durant 11-14 dies. Els pollets resten al niu dues setmanes. Poden tindre tres o quatre postes a l'any.

## Ecologia

Molt depenent de l'home, habita el medi urbà i camps de conreu. Pot nidificar a més de 2.000 metres d'altitud, però no està present en les viles de vacances, habitades únicament en estiu.

## Alimentació

Com tots els passèrids és omnívor, menja de tot, llavors, fruites, insectes i deixalles humanes.

## Referències

* ↑ «Pardal d'Itàlia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# Quentin C. Aanenson

Quentin C. Aanenson (Rock County, de Minnesota, 21 d'abril del 1921 - 28 de desembre de 2008) fou un pilot veterà de la Segona Guerra Mundial. Fou capità del 391vè Fighter Squadron, de les forces de l'Aire de l'exèrcit estatunidenc. Va participar en la invasió de Normandia i a la campanya europea de la Segona Guerra Mundial.
La seva participació en la guerra va ser documentada en un documental de tres hores que ell mateix va escriure, produir i narrar: A Fighter Pilot's Story i que s'ha passat en múltiples televisions. També s'ha fet la versió en DVD. Aanenson és un Comandant de la Legió d'Honor francesa, que representa els americans que van servir a França. També apareix al documental de Ken Burns, The War, explicant les seves experiències.

## Referències

* ↑ Sullivan, Patricia «WWII Fighter Pilot Shared Haunting Story With the World». , 30-12-2008.
# Riu Karun

* Per a altres significats, vegeu «Riu Karun (Chhattisgarh)».
El riu Karun (persa: كارون; també escrit Karun, Karūn i Karoun) és un riu de l'Iran, que antigament es va dir Pasitigris. Neix a les muntanyes Zard Kuh als territoris dels bakhtiyaris de les Muntanyes Zagros i rega el Khuzestan (antigament l'Elam) fins que desguassa al Shatt al-Arab. És el riu més gran del sud de l'Iran. Recorre prop de 800 km degut al gran nombre de tombs (meandres) recorrent una distància que en línia recta és de 240 km. Les principals ciutats que rega són Tustar (Shuster), al-Ahwaz i Muhammara. És l'únic riu navegable de Pèrsia. Els principals afluents són el Dez i el Kuhrang.
Abans de desguassar es divideix en dos estuaris o khawr (khor): el Shatt al-Kadimi (que abandona el Karun a un dia de marxa amunt) i s'eixampla per formar el Khor Musa o Khor Moy Allah; el Shatt al-Amaya o al-Ama o també Shatt Koban o Goban (portuguès Rio de Gabâo) i acaba al khor Silidj; el Shatt Bamishir o Bahmanshir (altres noms Bahmishir, Behemshir) i forma el khor Bamishir abans de desguassar al mar; encara una altra branca, l'Haffar s'uneix al Shatt al-Arab (Arvand Rud en persa), i desguassa a la mar. Entre aquests braços es formen les illes Goban o Koban entre el Shatt al-Ama i el Bamishir; i després entre el Bamishir i el Shat al-Arab l'illa d'Abadan. La ciutat de Khorramshahr està separada de l'illa d'Abadan per la branca Haffar.
El nom del riu deriva del cim on neix, el Kuhrang. Era creuat per milers de bakhtiyaris amb els seus animals. A la guerra Iran-Iraq, els iranians van aturar en aquest riu la progressió iraquiana.

## Rescloses

Diversos embasaments i rescloses existeixen sobre el riu o estan en construcció:
* Pantà de Shahid Abbaspour
* Pantà Karún-3
* Pantà Karún-4
* Pantà Masjed Soleyman
* Pantà Gotvand

## Referències

* Karun-3, Dam and Hydroelectric Power Plant, Història Arxivat 2008-07-06 a Wayback Machine..
* N. Jafarzadeh, S. Rostami, K. Sepehrfar y A. Lahijanzadeh, Identification of the Water Pollutant Industries in Khuzastan Province, Iranian Journal of Environmental Health Science & Engineering, Vol. 1, No. 2, p. 36-42 (2004).

## Enllaços externs

* Pasitigris (Karun), Fotos de l'Iran, Livius Arxivat 2008-05-09 a Wayback Machine..
* Karun river marshes, Factsheet, BirdLife International.
* Karun-3, Dam and Hydroelectric Power Plant, Lloc web Arxivat 2006-03-22 a Wayback Machine.. Album Arxivat 2008-10-06 a Wayback Machine..
* Mapa a Encarta Arxivat 2009-06-18 a Wayback Machine.
# Jacinto Elá

Jacinto Elá Eyene, també conegut com a Jacinto Elá (Añisok, 2 de maig de 1982), és un futbolista equatoguineà.
La seva posició dins el camp és extrem (tant dret com esquerre) i està nacionalitzat espanyol, havent estat internacional amb la selecció espanyola en les categories juvenils. Encara això, però Jacinto va optar per jugar amb la selecció major del seu país d'origen, Guinea Equatorial. Al seu palmarès figura ser nomenat millor jugador del món Infantil en la Nike Premier Cup de 1996, un ascens de categoria a Espanya (de Tercera Divisió a Segona Divisió B) amb el RCD Espanyol B, a més d'haver estat campió amb aquest la copa del Rei (juvenil) en 2001.
Després d'haver jugat la temporada 2009-2010 amb la UE Cornellà, ha deixat el futbol per dedicar-se a la seva pròpia línia de roba, Malabona, juntament amb Esther Cobos (la seva dona), acabant amb una entrevista on va dir aquesta ressaltada frase: "Iba para estrella de fútbol, pero he acabado siendo Rey Mago, que es mejor"

## Referències

* ↑ «El Cornellà fitxa Rojals i Jacinto Ela». Avui, 09-06-2012. [Consulta: 18 juliol 2011].
* ↑ "Anava per estrella de futbol, però he acabat essent Rei Mag, que és millor", entrevista a 20 minutos (castellà)
# Little Valley

Little Valley és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.130 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Little Valley tenia 1.130 habitants, 427 habitatges, i 266 famílies. La densitat de població era de 436,3 habitants/km².
Dels 427 habitatges en un 32,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,8% hi vivien parelles casades, en un 13,1% dones solteres, i en un 37,7% no eren unitats familiars. En el 32,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 18% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 31,7% entre 25 i 44, un 18,5% de 45 a 60 i un 15,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.750 $ i la renda mediana per família de 31.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.500 $ mentre que les dones 20.962 $. La renda per capita de la població era de 14.458 $. Entorn de l'11,2% de les famílies i el 15,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Little Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Little Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Quentin Bernard

Quentin Bernard (Poitiers, Viena, Poitou-Charentes, 7 de juliol de 1989) és un futbolista professional francès que juga a l'equip de la Ligue 2 francesa Chamois Niortais F.C.. Segons footballdatabase, les estadístiques de la carrera de Quentin Bernard són:
* Copa de França: 18 partits (16 de titular).
* Copa de la Lliga francesa: 3 partits de titular.
* Ligue 2: 72 partits de titular. 2 gols.
* Ligue 1, Nacional: 81 partits de titular. 1 gol.
* CFA, Grup C: 11 partits (8 de titular). 3 targetes vermelles.

## Referències

* ↑ «Quentin Bernard». footballdatabase. [Consulta: 29 juliol 2014].

## Enllaços externs

* Quentin Bernard a L'Équipe
* Quentin Bernard a foot-national.com
* Estadístiques de la carrera de Quentin Bernard a FootballDatabase.eu
# Quentin Bell

Quentin Claudian Stephen Bell (Londres, 19 d'agost de 1910 - Sussex, 16 de desembre de 1996) fou un historiador de l'art anglès.
Quentin Bell, que va néixer dient-se Stephen, era nebot de Virginia Woolf.
Bell va anar a estudiar a l'acadèmia i va publicar una biografia en dos volums sobre la seva tia: Virginia Woolf: A biography (London: Hogarth Press, 1972), que va fer que guanyés diversos premis. A aquest llibre seguiren moltes altres publicacions sobre història de l'art.
Més tard, va esdevenir lector d'Història de l'art al King's College, de la Universitat de Durham (1952-59), de la Universitat de Leeds, de la Universitat d'Oxford (1964), de la Universitat d'Hull i finalment de la Universitat de Sussex (1967-75).

## Bibliografia

Els seus llibres més destacats són:
* Virginia Woolf, A biography, 2 vol., London, Hogarth Press, 1972
* The Art Critic and the Art Historian, 1973
* Bloomsbury, Futura Publications, 1974
* Bloomsbury Recalled, Columbia University Press, New York, 1996
# Ramon Bragós Bardia

Ramon Bragós Bardia és doctor en Enginyeria de Telecomunicació (1997) per la UPC. És professor al de l'Escola Tècnica Superior d'Enginyeria de Telecomunicació de Barcelona, i investigador del Departament d'Enginyeria Electrònica de la UPC, on pertany al grup de recerca d'Instrumentació Electrònica i Biomèdica. Des del 2009 és sotsdirector d'innovació docent de l'Escola Tècnica Superior d'Enginyeria de Telecomunicació (ETSETB), on és el responsable de la implantació de la metodologia CDIO en els seus plans d'estudis i coordinador de les assignatures de projectes.

## Referències

* ↑ «Ramon Bragós Bardia». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].