# Bombardeig d'Ancona

El bombardeig d'Ancona del 24 de maig de 1915 va ser una acció realitzada per l'armada austrohongaresa (K.u.K.K.) contra la ciutat italiana d'Ancona i la zona costanera propera en resposta a la declaració de guerra d'Itàlia a Àustria-Hongria feta el 23 de maig.
Dividits en vuit grups, els vaixells de la K.u.K.K. van bombardejar objectius civils i militars al llarg de la costa de la regió italiana de Marques, fent un atac llampec que va sorprendre als italians que van ser incapaços de donar una resposta eficaç.

## El bombardeig

Quan Itàlia va declarar la guerra a l'imperi austrohongarès el 23 de maig de 1915, la K.u.K.K. ja estava llesta per a reaccionar i atacar diversos blancs a la regió de Marques. El mateix dia, el destructor SMS Dinara i el torpediner Tb 53T van bombardejar el port d'Ancona.
L'endemà durant les primeres hores del dia 24 de maig, la major part dels vaixells de guerra austrohongaresos que estavan a les bases de Pula, Šibenik i Kotor van salpar dividits en vuit grups.
Aquesta flota estava formada per 3 dreadnought (SMS Viribus Unitis, SMS Prinz Eugen i SMS egetthoff) i 8 predreadnought, acompanyats d'unitats menors.
Cada grup tenia uns objectius específics i amb l'ordre d'evitar enfrontaments amb unitats enemigues més grans:
* El «grup A», comandat directament per l'almirall Anton Haus a bord del SMS Habsburg, va bombardejar la ciutat d'Ancona i el seu port des de les 04:04 h fins a les 04:53 h de la matinada, però l'arribada del submarí Argonauta i del dirigible Città di Ferrara va fer que el grup es retirés i va arribar a Pula a les 11:00 h del mateix dia.
* El «grup B», format pel predreadnought SMS Zrinyi i per dos torpediners, van obrir foc a les 04:00 h sobre Senigallia, destruint el far, un tren i danyant algunes vies del ferrocarril i un pont. Al finalitzar van tornar a Pula.
* El «grup C», dirigit pel SMS Radetzky, es va dirigir cap a Potenza Picena, però no van ocasionar danys significatius. Va ser el primer grup a tornar a Pula.
* El «grup D», format pel SMS Sankt Georg i dos torpediners, van obrir foc a les 04:50 h sobre Rímini, danyant un tren.
* El «grup E», format pel creuer lleuger SMS Novara, un destructor i dos torpediners, van bombardejar en Porto Corsini una base naval i les seves bateries costaneres durant vint-i-cinc minuts però no va poder aguantar els trets defensius, que van causar alguns ferits i danys materials.
* El «grup F» va patrullar al llarg de la costa d'Ancona i Senigallia, mentre que les unitats dels grups G i H van deixar el port per a arribar a les respectives línies d'exploració Palagruža-Gargano i Palagruža-Lastovo i dirigir-se després cap als seus objectius costaners.
* El «grup G» va bombardejar el far de Vieste i de Manfredonia, mentre que el creuer lleuger SMS Helgoland, acompanyat amb quatre destructors, va concentra el tir sobre Barletta; van ocasionar pocs danys materials a causa de l'acció del destructor italià Aquilone. Aquesta unitat va sorprende als vaixells austrohongaresos, que van deixar d'atacar la costa i es va centrar en la seva persecució; llavors va intervenir el destructor italià Turbine que es va dirigir a alta velocitat contra el creuer lleuger, iniciat un combat que va acabar amb la destrucció de la unitat italiana, la mort de quinze mariners i la captura de la tripulació restant.
* El creuer lleuger SMS Admiral Spaun, del «grup H», a les 4:10 h estava en posició de tir contra el pont del riu Sinarca que va danyar lleument, després va ser el torn de Termoli, Tremiti i el far de Torre Mileto, que tampoc van patir grans danys.
A les 12:00 h del 24 de maig, totes les unitats austrohongareses havien tornat als seus respectius ports de Pula, Šibenik i Kotor.

## Consequències

L'atac de la K.u.K.K. va causar 63 morts entre civils i militars només a Ancona, on els austrohongaresos van danyar seriosament la drassana i la capella del Santíssim Sagrament de la catedral d'Ancona.
Dos dies després, els italians van emetre la declaració del bloqueig naval per a defendre les seves costes.
La guerra va continuar a l'Adriàtica, que va culminar en un intent britànic per a bloquejar la flota austrohongaresa al canal d'Òtranto. Aquesta barrera va ser atacada en diverses ocasions pels austrohongaresos al llarg de la guerra.

## Referències

* ↑ Favre, 2008, p. 68.
* ↑ Cacciatorpediniere Turbine Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine. (italià)
* ↑ Favre, 2008, p. 69.
* ↑ Novak, 1961.
* ↑ Primo giorno della grande guerra (italià)
* ↑ Favre, 2008, p. 70.

## Bibliografia

* Baumgartner, Lothar. Die Schiffe der k.(u.)k. Kriegsmarine im Bild (en alemany). Viena: Verlagsbuchhandlung Stöhr, 1999. OCLC 43596931.
* Favre, Franco. La Marina nella grande guerra (en italià). Udine: Gaspari, 2008. ISBN 88-7541-135-2.
* Gardiner, Robert. Conway's All the World's Fighting Ships, 1906–1921 (en anglés). Annapolis, Maryland: Naval Institute Press, 1985. ISBN 978-0-87021-907-8. OCLC 12119866.
* Montgomery, John Flournoy. The Unwilling Satellite (en anglés). Nova York: The Devin-Adair Company, 1947. ISBN 1-931313-57-1.
* Novak, Grga. Jadransko more u sukobima i borbama kroz stoljeća (en serbi), 1961.
* Rutter, Owen. Regent of Hungary: The Authorized Life of Admiral Nicholas Horthy (en anglés). Londres: Rich and Cowan, 1938.
* Sakmyster, Thomas. Hungary’s Admiral on Horseback (en anglés). Boulder, CO: East European Monographs, 1994. ISBN 0-88033-293-X.
* Tarrant, V. E.. The U-Boat Offensive: 1914–1945 (en anglés). Annapolis, Maryland: Naval Institute Press, 1989. ISBN 978-0-87021-764-7. OCLC 20338385.

## Enllaços externs

* On the Edge of the Great War: Italian Combined Operations in the Adriatic, 1915-18 (anglès)
* World War 1 at Sea. Austro-Hungarian Navy (anglès)