OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Platja des Sortell

La platja des Sortell és una platja del municipi de Cadaqués (Alt Empordà), al límit sud de la població, a la punta de sa Conca, a la badia de Cadaqués. Té una longitud de 50 m i una amplada mitjana de 10 m, formada per sorra gruixuda de color grisós barrejada amb còdols. El pendent d'entrada al mar no és gaire pronunciat. És un dels punts de les Vies Braves de Cadaqués. La platja és accessible als gossos.
Al seu davant hi ha l'illa des Sortell, a la que s'hi accedeix pel pont des Sortell, un pintoresc pont de pedra, que permet arribar a es Mirador, el punt més alt, a 10,5 msnm, on hi han vistes panoràmiques de la badia.

## Referències

* ↑ «Es Sortell». Catalunya.com.
* ↑ «Platja Es Sortell». Visit Costa Brava.
* ↑ «Platges accessibles per a gossos». Turisme de Cadaqués.
* ↑ Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava. De Cadaqués al Port de la Selva. Valls: Cossetània, maig 2016, p. 20-21. ISBN 978-84-9034-407-1.
# Platja es Gentils

La platja es Gentils, o de Culip, és una platja natural del municipi de Cadaqués (Alt Empordà) situada a la cala Culip, al Parc Natural del Cap de Creus. Orientada al sud, té una longitud de 20 m i una amplada de 9 m, formada per grava i còdols. S'hi accedeix per un vial asfaltat, tancat l'accés rodat, que prové del paratge de Tudela, d'on hi havia hagut el Club Mediterranée, una urbanització il·legal actualment derruïda. Una part de la cala està ocupada per les amples escales d'una casa en ruïnes i el passadís de l'antic embarcador.

## Referències

* 1 2 Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava. De Cadaqués al Port de la Selva. Valls: Cossetània, maig 2016, p. 89. ISBN 978-84-9034-407-1.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
# Port de Pollença

El Port de Pollença (El Moll, com el designen familiarment els seus habitants) és un poble costaner de l'illa de Mallorca, situat a l'extrem nord de la badia de Pollença i aproximadament a 6 quilòmetres de la vila de Pollença. És el segon nucli de població del municipi de Pollença, amb una població de 16.189 habitants l'any 2018.

## Geografia

El Port de Pollença es troba al nord de Mallorca, en plena badia de Pollença. El poble es troba a l'inici de la península de Formentor, protegit per la fortalesa de la Punta de l'Avançada (1624). El sistema viari connecta el Port de Pollença amb els pobles de Pollença, d'Alcúdia i amb el Cap de Formentor al nord.
El nucli urbà de Port de Pollença creix i es desenvolupa damunt les terres de les possessions d'Albercutx, Llenaire, Gotmar i Bóquer, vora l'antiga Bócor.

## Història

L'any 1905 es va construir el far del Port de Pollença, a la Punta de l'Avançada. La localitat va néixer com a barri de pescadors, i el novembre de 1912 va ser fundada la confraria de pescadors (“Sociedad de Socorros Mutuos Las abejas de la playa”, creada pel pintor i humanista argentí Atilio Boveri); i entre 1920-1924, el pòsit de pescadors (el primer de l'illa).
El 1928 es creà la vicaria in capite de Sant Pere, que va esdevenir Parròquia de la Mare de Déu del Carme l'any 1938.
El poble va esdevenir un important centre turístic de Mallorca (el 1986 hi havia 30 hotels amb 2.884 places). A la seva vora es crearen les noves urbanitzacions de Can Xingala, Gotmar, Bóquer i, ja més lluny, la platja de Formentor, Cala Pi de la posada, amb el famós Hotel Formentor i la urbanització que s'hi creà al voltant.

## Cultura

Molts dels personatges destacats i artistes triaren el Port de Pollença com a lloc de visita o estada. Pintors com l'anomenat Atilio Boveri, i d'altres com Anglada i Camarasa, s'hi establiren i popularitzaren l'indret. Quant a escriptors famosos, molts des de temps enrere visitaren el Port de Pollença.
Al segle xix, ja es té constància de Ruben Darío. El cas més conegut d'un escriptor estranger és, sens dubte, el d'Agatha Christie, que va visitar el Moll i allí es va inspirar per escriure la seva obra Problem at Pollensa Bay. Recentment, Mario Vargas Llosa va romandre uns dies a Formentor, on un bust va ser erigit en honor seu.
Dins l'àmbit de les lletres catalanes, el cèlebre poema Lo pi de Formentor, de Miquel Costa i Llobera, representa el més clar exemple de com la badia de Pollença ha inspirat artistes, viatgers i ciutadans arreu del món.

## Turisme

El Port de Pollença és majoritàriament freqüentat per turistes del Regne Unit i d'Espanya.
# Piqual

La piqual, (en castellà: picual) és una mena d'olivera. El seu nom ve de la forma de pic que tenen els fruits. Es tracta de la principal varietat espanyola, amb unes 700.000 hectàrees conreades. Estesa principalment a Andalusia és pràcticament l'única varietat de Jaén i és molt comuna a Còrdova i Granada.

## Característiques

Es considera força vigorosa, de ràpida entrada en producció i bastant resistent al fred (en relació amb les condicions climatològiques d'Andalusia, però en realitat és menys resistent al fred que l'arbequina). També suporta l'excés d'humitat (suporta l'excés d'aigua al sòl durant més temps que altres varietats) i la salinitat. En canvi, és poc resistent a l'aridesa i a les terres calcàries, on desenvolupa l'anomenada clorosi fèrrica, la qual torna les fulles grogues i n'alenteix el creixement i la producció.
Com que el fruit és de mida mitjana i amb poca resistència a desprendre's per vibració, la piqual és una varietat fàcil de collir mecanitzadament.
L'oli és de qualitat mitjana i molt estable. Per les seves bones característiques aquesta varietat és la base de moltes noves plantacions del sud d'Espanya.
# Povodió

Povodió (en rus: Поводьё) és un poble de l'óblast de Nóvgorod, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 6 habitants.

## Referències

* ↑ «Barashikha». GeoNames.
* ↑ Приказ Министерства природных ресурсов Российской Федерации от 28 марта 2007 г. № 68 «Об утверждении Перечня лесорастительных зон и лесных районов Российской Федерации»
* ↑ «Схема территориального планирования Маловишерского муниципального района». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2016-03-14.
# Postgiro

El Postgiro (conegut com a "Volta a Noruega") va ser una competició ciclista per etapes femenina que es disputava anualment a Noruega. Creat el 1983 va durar fins al 1993. De 1992 a 1933 es va conèixer com a Volta a l'Oest de Noruega.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 1983 | Sandra Schumacher | | |
| 1984 | Unni Larsen | Maria Canins | Maria Blower |
| 1985 | Maria Canins | Jeannie Longo | Nadejda Kibardina |
| 1986 | Maria Canins | Inga Thompson | Brigitte Gyr-Gschwend |
| 1987 | Jeannie Longo | Laima Zilporite | Heleen Hage |
| 1988 | Bunki Bankaitis-Davis | Unni Larsen | Heleen Hage |
| 1989 | Roberta Bonanomi | Brigitte Gyr-Gschwend | Hanne Rasmussen |
| 1990 | Catherine Marsal | Bunki Bankaitis-Davis | Karina Skibby |
| 1991 | No disputat |
| 1992 | Luzia Zberg | Barbara Heeb | Tone Fossum |
| 1993 | Monica Valvik-Valen | Luzia Zberg | Alison Sydor |

## Vegeu també

* Ladies Tour of Norway

## Enllaços externs

* Palmarès 1 a cyclebase.nl
* Palmarès 2 a cyclebase.nl
* Palmarès a sitodelciclismo.net
# Platja de Mónsul

La platja de Mónsul, coneguda comunament com a cala de Mónsul o simplement Mónsul, és una platja de la província d'Almeria que es troba al municipi de Níjar, a uns 4 km del centre de la localitat de San José. És una de les més conegudes i apreciades de la costa d'Almeria. És característica per la Peineta (penya-segat rocós en forma de cresta d'onada) d'origen volcànic creada fa milions d'anys i la seva duna.
Pascual Madoz la denomina platja de Mónsul al seu Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar (Diccionari geogràfic-estadístic-històric d'Espanya i les seues possessions d'Ultramar).

## Localització de les pel·lícules

S'hi han rodat escenes de pel·lícules molt conegudes a nivell internacional com: Indiana Jones i l'última croada, a la mítica escena en Henry Jones Sr. (interpretat per Sean Connery) destrueix un avió de caça alemany nazi espantant les gavines amb un paraigua, Antoni i Cleòpatra, La història interminable, Les aventures del baró Munchausen, Bwana, Parli amb ella, anuncis publicitaris de la Junta d'Andalusia, així com el primer videoclip de David Bisbal Ave Maria o Tourner la page de la cantant Zaho.

## Accés

De vegades per accedir a aquesta platja ia la platja dels Genovesos s'accedeix amb cotxe propi, però a l'estiu (juliol i agost) els aparcaments es col·lapsen, per la qual cosa s'estableixen les mesures següents:
* És possible accedir amb cotxe, sempre que hi hagi aparcament disponible (quan no n'hi ha, no és possible passar), o esperant al migdia quan tornen a obrir la barrera, hi ha places reservades per a minusvàlids. L'horari d'obertura en aquest cas és de 08:00 -11:00, de 14:00 - 16:30 i de 18:30 a 20:00. Està tancat l'accés de 11:00 a 14:00 i de 16:30 a 18:30.
* Entrar a l'aparcament del restaurant la fàbrica, situat a l'alçada de genovesos, costa 5 euros, que són descomptats del compte si consumeixes al restaurant.
* Es posa en marxa un autobús des del poble de Sant Josep cada 30 minuts.
* Es permet accedir caminant o amb bicicleta de forma gratuïta.
* Encara que té un ambient familiar als mesos de juliol i agost, a la cala de la dreta és d'ús nudista.

## Galeria d'imatges

* Platja de Mónsul.
* Platja de Mónsul.
* Platja de Mónsul.
* Platja de Mónsul.
* Platja de Mónsul.

## Referències

* ↑ «Plan de Ordenación de los Recursos Naturales del Parque Natural Cabo de Gata-Níjar» (en castellà). Junta d'Andalusia. [Consulta: 14 octubre 2021].
* ↑ «Guía de Playas: Cala de Mónsul» (en castellà). Ministeri d'Agricultura, Pesca i Alimentació. [Consulta: 12 novembre 2021].
* ↑ «Playas y Calas: Mónsul, paraíso natural | Costa de Almería» (en castellà). , 29-04-2014 [Consulta: 12 novembre 2021]. Arxivat 10 August 2017$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «Almería, playas y planes de película» (en castellà). Spain-Info.es. [Consulta: 13 octubre 2022].
* ↑ «Almería, la inspiración y el refugio de Bisbal» (en castellà). ¡HOLA! USA, 15-10-2013 [Consulta: 12 novembre 2021].
# Proasellus exiguus

Proasellus exiguus és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.
És una espècie demersal, la qual viu a l'aigua dolça.
Es troba a un pou situat a la conca del riu Mondego (la Beira Alta, Portugal).

## Referències

* 1 2 World Marine, Freshwater and Terrestrial Isopod Crustaceans Database (anglès)
* ↑ SeaLifeBase (anglès)
* ↑ Fauna ibérica - CSIC (castellà)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Reboleira, Ana Sofia P.S.; Paulo A.V. Borges; Fernando Gonçalves; Artur R.M. Serrano i Pedro Oromí, 2011. The subterranean fauna of a biodiversity hotspot region - Portugal: an overview and its conservation. International Journal of Speleology, 40 (1): 23-37.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
# Proasellus gauthieri

Proasellus gauthieri és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Subespècies

* Proasellus gauthieri theodori (Birstein, 1951)

## Hàbitat

Viu a l'aigua dolça de fonts càrstiques.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica del Nord: Algèria.

## Referències

* ↑ Dudich, E., 1925. Systematische Studien an italienischen Aselliden. Annales Musei Nationalis Hungarici 22: 281-301.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Monod, T., 1924. Sur quelques Asellides nouveaux des eaux douces de l'Afrique du Nord. Bulletin de la Societe d'Histoire Naturelle de l'Afrique du Nord 1: 327-336.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ World Marine, Freshwater and Terrestrial Isopod Crustaceans Database (anglès)
* ↑ SeaLifeBase (anglès)

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.
# Proasellus faesulanus

Proasellus faesulanus és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Hàbitat

És demersal i estigobiont.

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: el riu Mugnone a prop de Florència (Itàlia).

## Referències

* ↑ Dudich, E., 1925. Systematische Studien an italienischen Aselliden. Annales Musei Nationalis Hungarici 22: 281-301.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Messana, G. i C. Caselli, 1995. Proasellus faesulanus n. sp. (Isopoda, Asellota, Asellidae). A new interstitial isopod from the hyporrheon of the River Mugnone nearby Florence. Memoires de Biospeologie 22: 103-107.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ SeaLifeBase (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ World Marine, Freshwater and Terrestrial Isopod Crustaceans Database (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
# Proasellus gardinii

Proasellus gardinii és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: Itàlia.

## Referències

* ↑ Dudich, E., 1925. Systematische Studien an italienischen Aselliden. Annales Musei Nationalis Hungarici 22: 281-301.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Políptic de la vida de Santa Clara

El Políptic de la vida de Santa Clara és un políptic del gòtic tardà. Actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu Frederic Marès.

## Descripció

Estem davant d'una de les peces més destacades del gòtic tardà europeu que es conserven en el museu. Es tracta d'una obra, combinació de pintura i escultura, en la qual destaca la imatge de Santa Clara, amb l'hàbit franciscà, que probablement va estar arrecerada sota un tabernacle del qual queden les taules pintades que el tancaven.
En la part interior de les ales es relata la vida de la santa en l'època anterior al seu ingrés en el convent. D'esquerra a dreta i de dalt a baix hi veiem: Hortolana -la mare-, embarassada i pregant davant d'un crucifix, moment en què un àngel que baixa li anuncia que d'ella naixerà una llum extraordinària; el baptisme de la santa, en el qual se li imposa el nom de Clara; el dejú de les menges pròpies de la seva condició d'aristòcrata; menges que reparteix als pobres a través de la seva assistenta; l'encontre amb sant Francesc d'Assís, i Clara recollint una branca d'olivera per al Diumenge de Rams de la mateixa mà del bisbe. Les escenes de la part baixa mostren la santa en oració, donant diners als pobres, i sent rebuda per sant Francesc en el convent on li talla el cabell.
Aquest políptic procedeix del monestir de monges clarisses de Calabazanos, que va acollir moltes dones d'alt llinatge de Palència. La santa va instaurar en la seva comunitat el privilegi de la pobresa, que consistia a viure sense possessions ni rendes tot seguint les petjades del Crist. Potser per això s'emfasitza tant la vida luxosa a què va renunciar Santa Clara per fer-se monja. La imatge potser la van realitzar en un dels tallers de la zona de Brabant cap al 1500. És d'un alt nivell artístic, qualitat que no trobem en les taules pintades que l'acompanyen.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Fitxa al web del Museu». Web. Museu Marès. [Consulta: 7 agost 2013].

## Bibliografia

* DDAA. Guia del Museu Frederic Marès. 1a ed.. Barcelona: Institut de Cultura, 2011. ISBN 9788498503357 [Consulta: 7 agost 2013].
# Polístrat (filòsof)

Polístrat (grec antic: Πολύστρατος, llatí: Polystratus) va ser un filòsof epicuri grec que va succeir Hermarc al capdavant de la direcció de l'escola epicúria, i ell al seu torn va ser succeït per Dionís.
Valeri Màxim explica que Polístrat i Hipòclides van néixer el mateix dia, van seguir les doctrines del mateix mestre, Epicur, i van donar suport a la seva escola junts, i finalment van morir al mateix temps a una edat força avançada.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/478?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=PolystratusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 470-471. ]
# Pomadasys bayanus

Pomadasys bayanus és una espècie de peix de la família dels hemúlids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 51 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de la Península de Baixa Califòrnia (Mèxic) fins al Perú.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McKay, R.J. i M. Schneider, 1995. Haemulidae. Burros, corocoros, chulas, gallinazos, roncos. p. 1136-1173. In W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter and V. Niem (editors) Guia FAO para Identification de Especies para lo Fines de la Pesca. Pacifico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma, Itàlia.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Problema de Molyneux

El problema de Molyneux és un experiment mental plantejat per William Molyneux. El filòsof es pregunta si un cec que reconegués les formes amb el tacte podria reconèixer-les amb la vista si de sobte la recobrés. Amb aquest experiment sorgeixen problemes com què vol dir el coneixement o la manca de connexió entre dades dels diferents sentits, encara que es considerin com un bloc, l'experiència, des de l'empirisme.
L'experiment va donar lloc a hipòtesis similars, com el de «l'habitació de Mary» referit al color. Formulat al segle xvii, el problema de Molyneux va ser citat per John Locke, Denis Diderot o George Berkeley, entre altres pensadors notables.
# Portada/efemèride agost 31

Lluís I d'Espanya
« 30 d'agost · 31 d'agost · 1 de setembre »
# Publi Valeri Publícola (cònsol 475 aC)

Publi Valeri Publícola (en llatí Publius Valerius P. F. Volusi N. Publicola) va ser un magistrat romà. Era fill de Publi Valeri Publícola I (Publius Valerius Volusi F. Publicola), un dels fundadors de la República Romana. Formava part de la gens Valèria i portava el sobrenom de Publícola atorgat al seu pare.
Va ser elegit cònsol per primera vegada el 475 aC juntament amb Gai Nauci Rutil I i va derrotar a la ciutat de Veïs i al poble dels sabins, obtenint en conseqüència els honors del triomf. Va ser interrex l'any 462 aC i cònsol per segona vegada el 460 aC amb Gai Claudi Sabí Regil·lense, any en què va morir durant la reconquesta de l'edifici del Capitoli que havia caigut a mans del cap revolucionari Appi Herdoni.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 602.
# Província de Düzce

Düzce és una província situada a la part nord-occidental de Turquia. Es troba en la línia de costa del mar Negre i és travessada per l'autopista principal entre Istanbul i Ankara. La ciutat principal n'és Düzce. Hi ha ruïnes gregues antigues a la província.
Düzce es va separar de la província de Bolu, i va esdevenir una província de ple dret després d'un devastador terratrèmol el novembre del 1999.
Dins de Turquia, s'anomenava com "les Nacions Unides de Turquia", ja que els seus habitants tenen fons ètnics molt diversos: turcs, circassians, abkhazos, txveneburi, lazis, gitanos, vinguts des dels Balcans i últimament una mica de kurds i zazes. La població total de la província (segons el cens del 2009) és de 335.156 persones.

## Districtes

La província de Düzce es divideix en 8 districtes (la capital de districte està ressaltada en negreta):
* Akçakoca
* Çilimli
* Cumayeri
* Düzce
* Gölyaka
* Gümüşova
* Kaynaşlı
* Yığılca

## Enllaços externs

* (turc) Lloc web oficial del governador de Düzce.
* (turc) Lloc web oficial de la municipalitat de Düzce.
* (anglès) Informació sobre el pronòstic del temps a Düzce Arxivat 2011-08-24 a Wayback Machine..
# Província de Fahs-Anjra

La província de Fahs-Anjra (en àrab عمالة الفحص أنجرة, ʿamālat al-Faḥṣ Anjra; en amazic ⵜⴰⵎⵖⵓⵔⵜ ⵏ ⵍⴼⴰⵃⵚ ⴰⵏⵊⵔⴰ, tasga n Fahṣanjra) és una de les províncies del Marroc, fins 2015 part de la regió de Tànger-Tetuan i actualment de la nova regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima. Té una superfície de 740,37 km² i 97.295 habitants censats en 2004. La capital és Anjra. Limita al nord amb l'estret de Gibraltar, a l'est amb la prefectura de M'diq-Fnideq, al sud amb la província de Tetuan i a l'oest amb la prefectura de Tanger-Assilah.

## Divisió administrativa

La província de Fahs-Anjra consta de 7 comunes:
| Nom | Codi geogràfic | Tipus | Habitatges | Població | Estrangers | Locals |
| Anjra | 227.03.05. | Comuna rural | 2681 | 15035 | 1 | 15034 |
| Jouamaa | 227.03.11. | Comuna rural | 1251 | 7173 | 1 | 7172 |
| Ksar El Majaz | 227.03.13. | Comuna rural | 1735 | 8949 | 3 | 8946 |
| Taghramt | 227.03.21. | Comuna rural | 2717 | 13362 | 3 | 13359 |
| Al Bahraoyine | 227.05.01. | Comuna rural | 2093 | 10501 | 7 | 10494 |
| Ksar Sghir | 227.05.05. | Comuna rural | 2244 | 10995 | 2 | 10993 |
| Malloussa | 227.05.09. | Comuna rural | 2134 | 10739 | 0 | 10739 |

## Referències

* ↑ Note sur les premiers résultats du Recensement Général de la Population et de l'Habitat 2014
* ↑ PDF Commission consultative de la régionalisation. Rapport sur la régionalisation avancée, p. 47. Arxivat 2011-11-11 a Wayback Machine.
* ↑ «Cens general de població 2004» ( PDF) (en (francès)). Arxivat de l'original el 2010-06-01. [Consulta: 16 juliol 2016].
# Premis Pulitzer de 1931

Els següents són els Premis Pulitzer de 1931.

## Premis de periodisme

| Servei públic | La Constitució d’Atlanta | "Per a una exposició amb èxit en l'ocupació municipal i les consegüents conviccions". |
| Informació | A.B. MacDonald de The Kansas City Star | "Pel seu treball relacionat amb un assassinat a Amarillo, Texas". |
| Correspondència | HR Knickerbocker del Philadelphia Public Ledger i del New York Evening Post | "Per a una sèrie d'articles sobre el funcionament pràctic del pla quinquennal a Rússia". |
| Redacció editorial | Charles S. Ryckman de Fremont Tribune | "Per a l'editorial titulada "El senyor de Nebraska"" |
| Caricatura Editorial | Edmund Duffy de The Baltimore Sun | "Per a 'An Old Struggle Still Going On' (Una vella lluita que encara continua)" |

## Premis de lletres i teatre

* Novel·la:
** Years of Grace (Anys de gràcia) de Margaret Ayer Barnes (Houghton)
* Drama:
** Alison's House de Susan Glaspell (S. French)
* Història:
** The Coming of the War 1914 (L’arribada de la guerra de 1914) de Bernadotte E. Schmitt (Scribner)
* Biografia o autobiografia:
** Charles W. Eliot per Henry James (Houghton)
* Poesia:
** Collected Poems per Robert Frost (Holt)

## Referències

* ↑ AP «Constitution wins Pulitzer medal for 1930; women given awards for best novel and play». Atlanta Constitution. AP, May 5, 1931. (Part 2 of article)
* ↑ «Quest for life's facts». The Kansas City Star, May 5, 1931. (Part 2 of article)
* ↑ Herbert S. Putnam «Tribune editorial awarded Pulitzer Prize». Fremont Tribune, May 5, 1931. (Part 2 of article)

## Enllaços externs

* Premis Pulitzer del 1931