OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ferrisurita

La ferrisurita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom per ser l'anàleg amb Fe$^{3+}$ de la surita.

## Característiques

La ferrisurita és un silicat de fórmula química (Pb,Ca)$_{2.4}$Fe$^{3+}$₂(Si₄O$_{10}$)(CO₃)$_{1.7}$(OH)₃·nH₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2 i 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «09.EC - Fil·losilicats amb plans de mica, compostos per xarxes tetraèdriques i octaèdriques» juntament amb els següents minerals: minnesotaïta, talc, wil·lemseïta, ferripirofil·lita, pirofil·lita, boromoscovita, celadonita, txernikhita, montdorita, moscovita, nanpingita, paragonita, roscoelita, tobelita, aluminoceladonita, cromofil·lita, ferroaluminoceladonita, ferroceladonita, cromoceladonita, tainiolita, ganterita, annita, efesita, hendricksita, masutomilita, norrishita, flogopita, polilitionita, preiswerkita, siderofil·lita, tetraferriflogopita, fluorotetraferriflogopita, wonesita, eastonita, tetraferriannita, trilitionita, fluorannita, xirokxinita, shirozulita, sokolovaïta, aspidolita, fluoroflogopita, suhailita, yangzhumingita, orlovita, oxiflogopita, brammal·lita, margarita, anandita, bityita, clintonita, kinoshitalita, ferrokinoshitalita, oxikinoshitalita, fluorokinoshitalita, beidel·lita, kurumsakita, montmoril·lonita, nontronita, volkonskoïta, yakhontovita, hectorita, saponita, sauconita, spadaïta, stevensita, swinefordita, zincsilita, ferrosaponita, vermiculita, baileyclor, chamosita, clinoclor, cookeïta, franklinfurnaceïta, gonyerita, nimita, ortochamosita, pennantita, sudoïta, donbassita, glagolevita, borocookeïta, aliettita, corrensita, dozyïta, hidrobiotita, karpinskita, kulkeïta, lunijianlaïta, rectorita, saliotita, tosudita, brinrobertsita, macaulayita, burckhardtita, surita, niksergievita i kegelita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al grup miner Shirley Ann, al districte miner d'Ubehebe, dins el comtat d'Inyo (Califòrnia, Estats Units). També ha estat descrita a la mina Blue Bell, a la localitat de Zzyzx (comtat de San Bernardino, Califòrnia), a la mina Monte Avanza, a Forni Avoltri (Friül - Venècia Júlia, Itàlia), i a la pedrera Le Rivet, a Peyrebrune (Occitània, França). Aquests indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Ferrisurite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 febrer 2020].
# Apostasiòidies

Apostasioideae és una de les cinc subfamílies dins la família de les orquídies (Orchidaceae). Té només dos gèneres: Neuwiedia i Apostasia i 15 espècies, contrasta amb altres subfamílies d'orquídies que tenen moltes espècies.
Les Apostasioideae generalment es consideren un llinatge basal dins les orquídies basant-se en dades moleculars i estructura floral. Totes les altres subfamílies d'orquídies, exceptuant la Cypripedioideae són monandres (tenint un sol estam), tanmateix les Apostasiodae en tenen tres.

## Referències

* ↑ Kocyan, A.; Qiu, Y.-L.; Endress, P.K.; Conti, E. «A phylogenetic analysis of Apostasioideae (Orchidaceae) based on ITS, trnL-F and matK sequences». Plant Syst. Evol., 247, 3/4, agost 2004, pàg. 203-213. DOI: 10.1007/s00606-004-0133-3 [Consulta: 15 desembre 2010].

## Bibliografia

* Pridgeon, A.M.; Cribb, P.J.; Chase, M.W. & F. N. Rasmussen (1999): Genera Orchidacearum Vol.1, Oxford U. Press. ISBN 0-19-850513-2
# Josep Maria Casabò i Torras

Josep Maria Casabò i Torras (Barcelona, 10 de novembre de 1898 - Buenos Aires, 7 d'abril de 1971) fou un advocat, polític i financer català, diputat a les Corts Espanyoles durant la Segona República.

## Biografia

Llicenciat en Dret per la Universitat de Barcelona i pèrit mercantil, ocupà diversos càrrecs empresarials com a director de la Compañía Española de Fabricación Mecánica, de la Compañía General Vidrieras Españolas i de la Unión Vidriera S.A. També fou membre de l'Ateneu Barcelonès i de l'Acadèmia de Jurisprudència i Legislació de Catalunya i director del Diari de Barcelona.
Políticament milità a la Lliga Regionalista, després Lliga Catalana, amb les que fou elegit diputat per la província de Tarragona a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1932 i a les eleccions generals espanyoles de 1933 i les de 1936 dins el Front Català d'Ordre. En començar la guerra civil espanyola, aconseguí fugir gràcies a la protecció del seu xofer, que era un dels capitosts de la FAI, en un vaixell cap a Portvendres. Es va establir primer a Niça i després a Brussel·les, on treballaria en empreses de Francesc Cambó. El 1939 es traslladà a Biàrritz i a Sant Sebastià. El 1940 es presentà a Barcelona, però no li va satisfer el clima polític i marxà a Lisboa, des d'on aniria uns anys als EUA i finalment a l'Argentina, d'on ja no va tornar.

## Referències

* Biografies de parlamentaris catalans
* Albert Manent De 1936 a 1975: Estudis sobre la guerra civil i el franquisme Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1999 ISBN 8484150682, (pp. 65-66)
* Fitxa del Congrés dels Diputats
* Frederic Ribas. Retrat d'una elit catalanista. Editorial Sunya, 2008, p. 115-121.
# Hippocampus fisheri

Hippocampus fisheri és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Hawaii.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Aequidens pallidus

Aequidens pallidus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 «Aequidens pallidus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Eigenmann, C. H. i W. L. Bray: A revision of the American Cichlidae. Ann. N.Y. Acad. Sci. 7: 607-624. Any 1894.
* Heckel, J. J. 1840. Johann Natterer's neue Flussfische Brasilien's nach den Beobachtungen und Mittheilungen des Entdeckers beschrieben (Erste Abtheilung, Die Labroiden). Ann. Wien. Mus. Naturges. v. 2: 325-471, Pls. 29-30.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. 1986. Cichlid fishes of the Amazon River drainage of Peru. Swedish Museum of Natural History, Estocolm, Suècia, 431 pp.
* Kullander, S. O. i H. Nijssen: The cichlids of Surinam. E.J. Brill, Leiden and other cities, XXXIII+256 pp. Any 1989.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Staeck, W. 2003. Cichliden-Lexikon, Tiel 3: Südamerikanische Zwergbuntbarsche. Dähne Verlag. Cichliden-Lexikon Tiel 3: 1-219.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Villa Crespo y San Andrés

Villa Crespo y San Andrés és una localitat de l'Uruguai ubicada al sud del departament de Canelones. Es troba sobre el km 22 de l'encreuament entre les rutes 6 i 33. Limita a l'est amb Toledo, amb el qual formen una urbanització d'uns 13.800 habitants. Tots dos poblats pertanyen a l'àrea metropolitana de Montevideo.

## Població

Segons les dades del cens de l'any 2004, Villa Crespo y San Andrés tenia 8.756 habitants.
| Any | Població |
| 1975 | 4.786 |
| 1985 | 6.492 |
| 1996 | 8.107 |
| 2004 | 8.756 |
| 2011 | 9.813 |
Font: Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai

## Referències

* ↑ «Cens del 2004 del Departament de Canelones» (XLS) (en castellà). INE, 2004. Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 27 agost 2011].
* ↑ «Estadístiques 1963–1996 / V» (DOC) (en castellà). Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai, 2004. [Consulta: 27 agost 2011].

## Enllaços externs

* Mapa de l'INE de Villa Crespo y San Andrés (castellà)
# Felipe Miñambres Fernández

Felipe Miñambres Fernández o Felipe (Astorga, Castella i Lleó, el 29 d'abril de 1965) és un exfutbolista lleonès que va jugar entre d'altres equips a l'Sporting de Gijón i CD Tenerife. Des de febrer del 2022 és el director esportiu del Llevant U.E.
Entre 1989 i 1994 va jugar 6 partits per a la selecció espanyola i hi va marcar 2 gols.
En la seva etapa com a entrenador, ha estat responsable del CD Tenerife, Hèrcules CF, UD Salamanca, Alacant CF i UE Lleida. En els últims anys ha sigut el director esportiu del Rayo Vallecano i el Celta de Vigo.

## Clubs

| Club | Any | Partits | Gols |
| Sporting de Gijón | 1987-1989 | 39 | 9 |
| C.D. Tenerife | 1989-1999 | 309 | 33 |

## Clubs com a entrenador

| Club | Any |
| CD Tenerife | 1999-2000 |
| Hèrcules C.F. | 2002-2003 |
| U.D. Salamanca | 2003-2005 |
| Alacant C.F. | 2005-2006 |
| U.E. Lleida | 2006-2007 |
| Rayo Vallecano | 2009-2010 |

## Enllaços externs

* Fitxa a BDFutbol.com (en castellà)

## Referències

* ↑ «Felipe Miñambres, nou Director Esportiu del Levante UD». [Consulta: 1r setembre 2022].
* ↑ Comesaña, María «Felipe Miñambres, "Espero dar guerra mucho tiempo más"» (en castellà). El Desmarque, 09-03-2020 [Consulta: 19 juny 2020].
# Antic molí arrosser de la Cooperativa Agrícola

L'Antic molí arrosser de la Cooperativa Agrícola és una obra de Sant Jaume d'Enveja (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres, de dos nivells visibles des de l'exterior. Guarda la maquinària de l'antic molí d'arròs de la cooperativa agrícola que actualment està traspassada al molí nou situat a l'entrada el poble.
L'estructura de l'edifici original ha sofert diverses alteracions amb el temps per tal d'adaptar-se a les noves necessitats.

## Història

L'edifici original és anterior a la Guerra Civil, quan una empresa local privada l'utilitzava ja com a molí d'arròs. A finals dels anys 50 fou adquirit per la Cooperativa Agrària Local, que hi realitzà reformes.

## Referències

* 1 2 3 «Antic molí arrosser de la Cooperativa Agrícola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 3 juny 2020].

## Enllaços externs

* «Antic molí arrosser de la Cooperativa Agrícola». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Bèuveser

«Bèuveser» té aquests significats:
* Bèuveser (occità) o Belvézet (francès), municipi departament del Gard (regió d'Occitània, França)
* Bèuveser (Alps de l'Alta Provença), municipi al departament dels Alps de l'Alta Provença (regió de Provença – Alps – Costa Blava, França)
* Bèuveser (Ardecha), municipi al departament d'Ardecha (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps)
* Bèuveser (Isèra), municipi al departament d'Isera (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps)
# Hippocampus histrix

Hippocampus histrix és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Tanzània i Sud-àfrica fins a les Hawaii, Tahití, el Japó, Nova Caledònia i el Mar d'Arafura.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Setnoie

Setnoie - Сетное (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 97 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].
# Aequidens paloemeuensis

Aequidens paloemeuensis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Surinam.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 «Aequidens paloemeuensis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Eigenmann, C. H. i W. L. Bray: A revision of the American Cichlidae. Ann. N.Y. Acad. Sci. 7: 607-624. Any 1894.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. 1986. Cichlid fishes of the Amazon River drainage of Peru. Swedish Museum of Natural History, Estocolm, Suècia, 431 pp.
* Kullander, S. O. i H. Nijssen: The cichlids of Surinam. E.J. Brill, Leiden and other cities, XXXIII+256 pp. Any 1989.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Staeck, W. 2003. Cichliden-Lexikon, Tiel 3: Südamerikanische Zwergbuntbarsche. Dähne Verlag. Cichliden-Lexikon Tiel 3: 1-219.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Villa Conchi (Sant Iscle de Vallalta)

La Villa Conchi és una obra de Sant Iscle de Vallalta (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa que fa cantonada, té una planta baixa i pis i està coberta a dues aigües. A la façana principal trobem la porta principal i dues finestres de la planta baixa i, al primer pis, tres finestres: dues amb llinda i una d'estil gòtic, molt interessant. Sembla que aquesta resta de la construcció que hi havia anteriorment, doncs aquest pany de paret a estat restaurat i canviat. A l'altre façana, hi ha una finestra a la planta baixa, i al pis, un balcó. A la cantonada hi havia una figura d'algun sant o verge, però ara només hi ha la capelleta. Com a decoració hi ha ceràmica blanca i blava.

## Referències

* ↑ «Villa Conchi». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 març 2019].
# Finestra de la casa al carrer Major, 12 (Pals)

La Finestra de la casa al Carrer Major, 12 és una obra gòtica de Pals (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'element està situat a la façana principal d'una de les cases del carrer Major, prop de l'església de Sant Pere. Es tracta d'una finestra de pedra de tipologia gòtic-renaixentista, senzilla, d'arc conopial amb arabescs en relleu. Hi és remarcable la decoració amb frisos en relleu de les impostes i de l'ampit.

## Història

A la vila de Pals, que presenta construccions de gran interès arquitectònic, es conserven així mateix elements remarcables del vocabulari gòtic-renaixentista en la seva vessant popular. La finestra del carrer Major 12 és, en aquest sentit, digna d'esment pel seu valor tipològic.

## Referències

* 1 2 «Finestra de la casa al Carrer Major, 12». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 gener 2019].
# Montauro

Montauro (en calabrès Mentàvru, en grec Μεντάβριον, Mentávrion) és un municipi italià, situat a la regió de Calàbria i a la província de Catanzaro. L'any 2023 tenia 1773 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1r gener 2017 | 1r gener 2018 | 1r gener 2023 |
| 1.749 | 1.773 | 1.773 |

## Administració

Llista d'alcaldes i alcaldesses :
| Dates mandat | Nom de l'alcalde/ssa | Causa finalització |

## Referències

* ↑ Dizionario Di Toponomastica: Storia E Significato Dei Nomi Geografici Italiani. Garzanti, 1990.
# Lacus Lenitatis

El Lacus Lenitatis (en llatí, "Llac de suavitat") és un petit mar lunar situat en la Terra Nivium. El seu centre està localitzat en les coordenades selenográficas 14.0° Nord, 12.0° Est i el seu diàmetre envolupant és d'uns 80 km. A el est limita amb el Lacus Hiemalis, al nord apareix el Lacus Gaudii, i en el seu flanc sud es troba la Mare Vaporum.
Cap cràter principal està localitzat a l'interior del llac, encara que sí alguns cràters satèl·lit, com Manilius O, Manilius W i Manilius X. El nom del llac va ser adoptat per la Unió Astronòmica Internacional en 1976.

## Vegeu també

* Llista de mars lunars
* Geologia de la Lluna
* Selenografia

## Referències

* ↑ "Lacus Lenitatis". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)

## Enllaços externs

* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 8 juliol 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 8 juliol 2018].
# Seto

Seto (瀬 戸 市, Seto-shi) és una ciutat situada a la prefectura d'Aichi, Japó. L'1 d'octubre de 2019, la ciutat tenia una població estimada de 127.659 habitants i 56.573 llars, la seva densitat era de població d'1.146 persones per km². La superfície total era de 111,40 quilòmetres quadrats.

## Història

Durant el període Edo, la zona que és l'actual Seto estava controlada per Owari Tokugawa del Domini Owari. Aquesta zona era famosa per la seva producció de ceràmica des del període Kamakura. Durant el període Meiji, les viles es van organitzar el 1888 per establir un sistema modern de municipis, convertint-se en un poble el 1892. Després d'annexionar-se el poble d'Akatsu el 1925, Seto va passar a ser una ciutat l'1 d'octubre de 1929. Gran part de la ciutat va ser destruïda per atacs aeris el 1945 durant la Segona Guerra Mundial.
Durant la postguerra, la ciutat va créixer com a ciutat dormitori de Nagoya per al turisme. El 25 de març de 2005, es va obrir l'Expo de 2005 amb el seu lloc principal a Nagakute i una activitat addicional a Seto. L'exposició va continuar fins al 25 de setembre del 2005.

## Clima

La ciutat té un clima caracteritzat per estius càlids i humits i hiverns relativament suaus segons la Classificació climàtica de Köppen. La temperatura mitjana anual a Seto és de 14,8 °C. La precipitació mitjana anual és de 1810 mm, amb el mes de setembre com el mes més plujós. Les temperatures són més altes de mitjana a l'agost, al voltant dels 27,3 °C, i les més baixes al gener, al voltant dels 3,1 °C.

## Govern

Seto té una forma de govern d'alcalde-consell amb un alcalde elegit directament i una legislatura de ciutat unicameral de 26 membres. La ciutat aporta dos membres a l'Assemblea Prefectural d'Aichi. En termes de política nacional, la ciutat forma part del districte 6 d'Aichi de la cambra baixa de la Dieta del Japó.

## Ciutats Germanes

* Icheon, Corea del Sud des de 1996
* Limoges, França
* Nabeul, Tunísia
* Jingdezhen, Jiangxi, Xina

## Persones notòries

* Sayaka Aoki, còmic
* Junji Suzuki, polític
* Asaka Seto, actriu
* Manpei Takagi, actor
* Toru Hasegawa, - futbolista professional
* Hayata Ito, jugador de beisbol professional
* Sōta Fujii, jugador de shogi professional

## Referències

* ↑ Seto City official statistics (japonès)
* ↑ «瀬戸市».
* ↑ Seto climate data
* 1 2 3 4 «International Exchange». List of Affiliation Partners within Prefectures. Council of Local Authorities for International Relations (CLAIR). Arxivat de l'original el 24 desembre 2015. [Consulta: 21 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Seto - Lloc web oficial (japonès)
# Albéniz (pel·lícula)

Albéniz és una pel·lícula argentina de 1947, dirigida per Luis César Amadori, protagonitzada per Pedro López Lagar i Sabina Olmos. Es va estrenar a Buenos Aires el 4 de febrer de 1947. Va guanyar el premi Cóndor de Plata a la millor pel·lícula de 1948 i al millor actor (Pedro López Lagar).

## Argument

La pel·lícula està basada en la vida del compositor i pianista català Isaac Albéniz. És representat des que era un nen prodigi, tan talentós que fins i tot s'arriba a dir que les seves presentacions eren un frau. La pel·lícula mostra també el nen com a víctima d'un pare tirànic, que intenta realitzar els seus propis desitjos a través del seu fill. Per escapar de la pressió del seu pare, Albéniz va fugir de casa seva, primer cap a Amèrica del Sud i després als Estats Units. La vida personal del músic estava marcada per tumultuosos afers amorosos. Albéniz va tornar a Espanya, però va obtenir una beca al Conservatori de Brussel·les, i una vegada més el focus de la seva atenció va estar posat en les dones, abans que en la música. El músic va assolir fama internacional mitjançant concerts que ell mateix finançava, obtenint gran quantitat de premis.

## Repartiment

* Pedro López Lagar (Isaac Albéniz)
* Sabina Olmos
* Marisa Regules
* Pedro Aleandro
* Amadeo Novoa
* Andrés Mejuto
* Mercedes Díaz
* Susana Canales
* Federico Mansilla
* Eduardo Otero
* María Esther Podestá

## Referències

* ↑ filmaffinity. Albéniz (en castellà). filmaffinity.
* ↑ amg. Albéniz (en anglès). amg.

## Enllaços externs

* Albéniz, Cine Nacional.
# Villa Delia

Villa Delia és un suburbi de la ciutat de Maldonado, al sud de l'Uruguai. S'ubica sobre la ruta 38 i limita amb els suburbis de Cerro Pelado i La Sonrisa a l'oest, Barrio Los Aromos al nord, i Pinares – Las Delicias al sud.

## Població

Segons les dades del cens de 2004, Villa Delia tenia una població aproximada de 623 habitants.
| Any | Població |
| 1963 | - |
| 1975 | - |
| 1985 | 365 |
| 1996 | 583 |
| 2004 | 623 |
| 2011 | 1.703 |

## Referències

* ↑ «Cens de 2004 del Departament de Maldonado» (XLS) (en castellà). INE, 2004. Arxivat de l'original el 2013-03-09. [Consulta: 11 desembre 2011].
* ↑ «Estadístiques 1963–1996 / V» (DOC) (en castellà). Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai, 2004. [Consulta: 11 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Mapa de l'INE de Cerro Pelado – Villa Delia (castellà)