OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Amirim

Amirim (en hebreu: אמירים, en català: copes d'arbre) és un moixav en la Galilea establert per vegetarians. Actualment hi ha 150 famílies vivint en el moixav. Amirim està ubicat 650 metres sobre el nivell del mar en un turó amb vista al mar de Galilea. Aquesta a 15 km de Safed.

## Història

Els primers intents d'immigrants jueus del Marroc per establir un assentament en la dècada de 1950 no van tenir èxit. El nom original va ser Shefa Bet. El 1958, un grup de persones de diversos orígens es van unir per crear un moixav sobre la base d'un estil de vida i ideologia vegetarià, vegà i orgànic. Els fundadors d'Amirim es troben entre els pioners del moviment vegetarià a Israel.

## Economia

Una de les principals fonts d'ingressos del moixav és el turisme. El moixav té fondes i restaurants que ofereixen menjars vegetarians i vegans. A començaments del decenni de 1960, l'Agència Jueva va ajudar a 10 famílies a construir el primer tzimerim, com són coneguts els xalets per a clients.

## Referències

* 1 2 Israel News : Jerusalem Post Internet Edition
* ↑ «Place in Focus: Amirim, by Elliott Goldstein, Partnership 2000, UK». Arxivat de l'original el 2007-01-26. [Consulta: 26 gener 2007].
* ↑ «www.goisrael.es/». Arxivat de l'original el 2016-11-28. [Consulta: 28 novembre 2016].
# Gracia Mendes

Gracia Nasi, el nom del qual de conversa va ser Beatriz de Lluna Miques, coneguda simplement com "La Senyora" (1510-1569), va ser una rica i poderosa dona, nascuda en una família judeoconversa de Portugal, d'origen jueu aragonès.

## Vida

Als divuit anys va casar amb Francisco Mendes, membre de la família de banquers portuguesos dels Mendes, que eren rivals dels Medicis de Florència. Una vegada vídua, va seguir amb el negoci del seu marit, prestant diners als monarques d'Europa. Davant la possibilitat de ser detinguda i lliurada a la Inquisició, va fugir i es va establir a la capital de l'Imperi Otomà, Istanbul, sota la protecció del sultà Suleimán, el magnífic, el qual en 1549 va demanar a les autoritats venecianes que permetessin a Donya Gràcia, les seves dues filles i la seva germana sortir lliurement, ja que ell les acollia en el seu regne. Va arribar a Turquía en 1553, fent servir la seva fortuna per ajudar els sefardís perseguits per la inquisició, ajudant-los a fugir cap a l'Imperi Otomà.
Al llarg de la seva vida va fer servir diversos noms:
* Beatriz de Luna Miques, com a cristiana conversa.
* Gracia Mendes com a dona de Francisco Mendes.
* Gracia Nasi, fent servir el cognom del seu nebot José Nasi.

## Referències

* ↑ Birnbaum, Marianna D. The long journey of Gracia Mendes. [Online-Ausg.].. Budapest: Central European University Press, 2003. ISBN 9639241679.

## Bibliografia

* jwa.org
* Andrée Aelion Brooks, The Woman who Defied Kings Paragon House, 2002
* Marianna D. Birnbaum, 2003: The long journey of Gracia Mendes
* "Nasi, Gracia", in The Encyclopaedia Judaica
* Gad Nassi, Rebecca Toueg, Doña Gracia Nasi, Women's International Zionist Organisation, Tel-Aviv, 1990
* Cecil Roth, Dona Gracia of the House of Nasi, The Jewish Publication Society of America, Philadelphia, 1948
* Novel - The Ghost of Hannah Mendes St. Martin's Griffin (November 16, 2001)
* Di Leone Leoni A. The Hebrew Portuguese Nations in Antwerp and London at the Time of Charles V and Henry VIII, New Jersey.
* Solomon H. P. and Leone Leoni A. "Mendes, Benveniste, De Luna, Micas, Nasci: The State of the Art (1522-1558)". The Jewish Quarterly Review 88, 3-4, 1998, pp. 135–211.
* Maynes, Mary Jo., and Ann Beth. Waltner. "Chapter 5 Families in Global Markets." The Family: A World History. Oxford: Oxford UP, 2012. 65-67. Print.
# Gran Muralla Verda

«Gran Muralla Verda» té aquests significats:
* Gran Muralla Verda de la Xina, sèrie de tallavents plantats per l'ésser humà a la República Popular de la Xina, dissenyada per fer enrere l'expansió del desert de Gobi
* Gran Muralla Verda del Sàhara i el Sahel, iniciativa insígnia d'Àfrica per ajudar a combatre els efectes del canvi climàtic i la creixent desertització
# Gustau Gili

Gustau Gili és el nom dels següents personatges:
* Gustau Gili i Roig - (1868 — 1945) Editor català, mecenes, col·leccionista d'art, fundador de l'Editorial Gustau Gili
* Gustau Gili i Esteve - (1907- 1992) Fill de Gustau Gili i Roig i responsable d'internacionalització de l'editorial durant els anys 50 del segle xx.
* Gustau Gili i Torra - (???- 2008) Fill de Gustau Gili i Esteve i tercer membre de la nissaga d'editors.
# Gustau I

Gustau I (suec: Gustav I. Wasa) (Lindholmens, 12 de maig de 1496 - Tre Kronor Castle, 29 de setembre de 1560 $^{(Gregorià)}$) conegut posteriorment com a Gustau Vasa, va ser rei de Suècia des de 1523 fins a la seva mort, com a Gustau I. Va ser el primer monarca de la Casa de Vasa, que ocuparia el tron suec durant la major part dels segles xvi i xvii.
Va accedir al poder en ser nomenat regent el 1521 després de liderar una revolta contra Cristià II de Dinamarca, separant Suècia de la Unió de Kalmar. Durant el seu regnat va aconseguir reorganitzar el país i establir les bases d'un govern central eficient.
Ha estat considerat tant un alliberador del país com un tirà despòtic. La historiografia sueca tradicional el considera el fundador de la Suècia moderna i el "pare de la nació".

## Matrimoni i fills

El 24 de setembre de 1531 es va casar amb Caterina de Saxònia-Lauenburg (1513-1535), filla del duc Magnus I (1470-1543) i de Caterina de Brunsvic-Wolfenbüttel (1488-1563). El matrimoni va tenir un fill:
* Eric (1533-1577).
Havent enviudat es tornà a casar l'1 d'octubre de 1536 amb Marguerida Lejonhufvud (1514-1551), filla d'Eric Leijonhufvud (1471-1520) i d'Ebba Vasa (1491-1549). D'aquest segon matrimoni en nasqueren:
* Joan (1537-1592), casat primer amb Caterina Jagellon 1526-1583) i després amb Gunil·la Bielke (1568-1597).
* Caterina (1539-1610), casada amb el comte Edzard II d'Ostfriesland (1532-1599).
* Cecília (1540-1627), casada amb Cristòfol II de Baden-Rodemachern (1537-1575).
* Magnus (1542-1575).
* Carles, nascut i mort el 1544.
* Anna Maria (1545-1610), casada amb Jordi Joan I de Veldenz (1543-1592).
* Sten (1546-1549).
* Sofia (1547-1611), casada amb Magnus II de Saxònia-Lauenburg (1543-1603).
* Elisabet (1549-1597), casada amb Cristòfol de Mecklenburg (1537-1592).
* Carles IX (1550-1611), casat primer amb Anna Maria de Wittelsbach (1561-1589) i després amb Cristina de Schleswig-Holstein-Gottorp (1573-1625).
Finalment es casà per tercera vegada amb Caterina Stenbock (1535-1621), filla de Gustau Stenbock, amb qui no va tenir fills.
# Grua collnegra

La grua collnegra (Grus nigricollis) és una espècie d'ocell de la família dels grúids (Gruidae) que habita aiguamolls i llacs de l'Altiplà tibetà al nord de l'Índia, Tibet i oest de la Xina.

## Referències

* ↑ Grua collnegra a CERCATERM Rev. 14/02/2012
# Solitari andí

El solitari andí (Myadestes ralloides) és una espècie d'au de la família Turdidae, que es troba a Bolívia, Colòmbia, l'Equador, el Perú i Veneçuela.
Mesura de mitjana 18 cm de longitud. El seu bec és curt de color negrós per sobre i groc per sota. Les seves parts superiors són de color castany. El cap i les parts inferiors són de color gris plom. Presenta una banda blanca en base de les primàries, visible durant el vol. La cua és de color marró fosc amb les directrius externes i els àpexs blancs i amb les més externes amb marge intern blanc.
Viu a la selva nebulosa dels Andes.

## Referències

* ↑ «Solitari andí». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
* 1 2 Palacio, R. D. (2012) [ Solitario Andino (Myadestes ralloides)]; Wiki Aves Colombia, (R. Johnston, Editor). Universidad ICESI. Cali. Colombia.
# Simone Schwartz-Bart

Simone Schwartz-Bart, nascuda Brumant (Saintes, Charente Marítim 9 de desembre de 1938) és una escriptora guadalupenya. Nasqué a França, però de família originària de Guadalupe que va tornar quan ella tenia tres anys. Estudià a Pointe-à-Pitre, París i Dakar. La seva obra està impregnada d'Àfrica, del Carib i Europa. Als 18, quan encara era estudiant a París, va conèixer a algú que serà decisiuen la seva vida, André Schwarz-Bart, en el moment difícil en què estava escrivint el seu llibre Le Dernier des Justes (Premi Goncourt 1959). Va ser ell qui exhorta Simone a continuar escrivint, perquè hi va trobar el talent d'un gran autor.
Així es compondria una narració a quatre mans amb el seu marit: Un plat de porc aux bananes vertes, una història enmirallada dels exilis antillà i jueu. El 1972 escriuria sola Pluie et vent sur Télumée miracle, que encara avui és considerada una obra mestra de la literatura franco-antillana. « Un best-seller incessant i inesgotable » va dir el novel·lista Patrick Chamoiseau. Simultàniament va escriure Ti jean l'horizon el 1979.
Simone també va escriure per al teatre Ton beau capitaine, sorprenent peça en un sol acte, abans de retrobar al seu marit per a publicar una enciclopèdia de set volums, Hommage à la femme noire, en honor de les heroïnes negres absents de la historiografia oficial.
El setembre de 2006 Simone fou nomenada Comandant de l'Ordre des Arts et des Lettres. Simone també és la mare del saxofonista de jazz Jacques Schwarz-Bart.

## Obres
### Narracions

* Un Plat de porc aux bananes vertes (amb André Schwarz-Bart), Seuil, 1967
* Pluie et vent sur Télumée Miracle, Seuil, 1972
* Ti Jean l'horizon, Seuil, 1979 (El món fantàstic de Ti Jean L'horizon, traducció al català de Maria Dolors Orriols i Alberta Font.)

### Teatre

* Ton Beau Capitaine, Seuil, 1987.

### Assaig

* Hommage à la femme noire (amb André Schwarz-Bart), Éditions Consulaires, 1989, 7 vol.

### Novel·les

* Au fond des casseroles, Espoir et déchirements de l'âme créole, Autrement 41, 1989, pp. 174-177.
* Nous n'avons pas vu passer les jours (amb Yann Plougastel). Grasset, 2019.

## Referències

* ↑ Carné i Masllorens, M. Elena; Bacardí, Montserrat (direcció diccionari); Godayol, Pilar (direcció diccionari). «Orriols i Monset, Maria Dolors». A: Diccionari de la traducció catalana (html). Vic: Eumo Editorial / Universitat Autònoma de Barcelona / Universitat de les Illes Balears / Universitat Jaume I / Universitat de Vic, 2011. ISBN 9788497663960 [Consulta: 28 desembre 2018].
# Sinagoga Simó Attias

La sinagoga Simó Attias és un temple del segle xix, que es troba a Esauira, al Marroc, en una ciutat antigament coneguda com a Mogador. El temple és també conegut amb els noms de Beth Ha-Knesset Simó Attias, Msod Attias, i Shaarei Tefilah. El temple va ser construït en 1882.
La sinagoga forma part d'una obra de maçoneria, l'edifici també contenia la llar del jueu Simó Attias. Una única i gran porta amb forma d'arc de ferradura, condueix fins a l'interior de l'edifici.
La sinagoga es troba en la segona planta. En la planta baixa hi havia botigues. La tercera planta contenia les oficines dels tribunals rabínics, que resolien casos personals i comercials. La sinagoga és un espai de dues plantes, amb unes finestres amb forma d'arcs llargs i rodons, i una sala per a les dones.
L'interior de fusta va ser tallat a Londres. La gran arca de fusta que conté la Torà, unes columnes destacades, i un frontó arrodonit, està decorada amb talles florals. Un gran nombre de llums commemoratius van sobreviure en 1993, incloent un llum en memòria de Simó Attias, que va morir en 1892. En 1993, la sinagoga estava en bones condicions. En 2009, estava tancada per restauració, i va ser convertida en un museu.

## Referències

* ↑ Zack, Joel, The Synagogues of Morocco; An Architectureal and Preservation Survey, Jewish Heritage Council and World Monuments Vund, New York, August, 1993, pp. 25 ff.
# Something Just like This

«Something Just like This» és una cançó del duet estatunidenc The Chainsmokers i la banda britànica Coldplay. Va representar el segon senzill de l'àlbum de debut de Tha Chainsmokers, titulat Memories...Do Not Open (2017), i també fou el primer de l'EP Kaleidoscope de Coldplay. La banda anglesa també va llançar el 23 de juny del mateix any una remescla en directe enregistrada a Tòquio.
El videoclip fou dirigit per James Zwadlo i es va llançar el 22 de febrer de 2017 en el canal de YouTube de The Chainsmokers. També van llançar una nova versió del videoclip per la remescla Tokio Remix el mateix dia del llançament de la cançó.
La cançó va arribar al número tres de la llista estatunidenca de senzills, esdevenint el tercer tema de The Chainsmokers col·locat en el Top 5 d'aquest llista després de «Don't Let Me Down» i «Closer». Per la seva banda va esdevenir tot just el segon senzill que Coldplay col·loca entre els cinc millors d'aquesta llista després de «Viva la Vida», i el quart entre els deu primers. Finalment va superar el milió de còpies venudes en aquest país. Va aconseguir entrar al Top 10 en la majoria de països destacant la segona posició a Austràlia o el Regne Unit, i la sisena a Espanya.
Ambdues formacions van estrenar conjuntament «Something Just like This» en directe el 22 de febrer de 2017 durant la celebració dels Brit Awards a Londres. Van interpretar-la conjuntament en diverses ocasions més, destacant el concert solidari "One Love Manchester" per les víctimes de l'Atemptat de Manchester de 2017.

## Referències

* ↑ Bein, Kat. «The Chainsmokers Are Working With Coldplay's Chris Martin: Watch» (en anglès). Billboard, 14-09-2016. [Consulta: 24 setembre 2017].
* ↑ Caulfield, Keith. «Kendrick Lamar's 'DAMN.' & Ed Sheeran's 'Shape of You' Lead Nielsen Music's Mid-Year 2017 Charts» (en anglès). Billboard, 05-07-2017. [Consulta: 28 setembre 2017].
* ↑ Weatherby, Taylor. «The Chainsmokers & Coldplay Deliver Live Debut of 'Something Just Like This' at 2017 Brit Awards» (en anglès). Billboard, 22-02-2017. [Consulta: 28 setembre 2017].
* ↑ Iasimone, Ashley. «One Love Manchester: Ariana Grande Calls Benefit Concert 'The Medicine the World Needs,' Justin Bieber Pays Emotional Tribute to Victims» (en anglès). Billboard, 04-06-2017. [Consulta: 28 setembre 2017].
# Sphyraena waitii

Sphyraena waitii és un peix teleosti de la família dels esfirènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 31 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de l'oceà Índic i a l'oest del Pacífic.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Stokke

Stokke és un antic municipi situat al comtat de Vestfold, Noruega. Té 11.657 habitants (2016) i la seva superfície és de 118,37 km². El centre administratiu del municipi és el poble homònim.

## Fills il·lustres

* Frederik Stang (1808-1884), cap d'estat noruec.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 1r setembre 2016].

## Enllaços externs

* Stokke - Lloc web oficial Arxivat 2016-08-08 a Wayback Machine.
# Squalius torgalensis

Squalius torgalensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Mira (Portugal).

## Referències

* ↑ Bonaparte, C. L. 1837. Iconografia della fauna italica per le quattro classi degli animali vertebrati. Vol. III. Pesci. Roma. Iconografia, v. 3: Fasc. 19-21, puntata 94-103, 105-109, 5 pls.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Coelho, M.M., N.G. Bogutskaya, J.A. Rodrigues i M.J. Collares-Pereira 1998 Leuciscus torgalensis and Leuciscus aradensis, two new cyprinids from Portuguese fresh waters. J. Fish Biol. 52(5):937-950.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Squalius peloponensis

Squalius peloponensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Grècia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# St. Leonhard in Passeier

St. Leonhard in Passeier (italià San Leonardo in Passiria) és un municipi italià, dins de la província autònoma de Tirol del Sud. És un dels municipis del districte de Burggrafenamt. L'any 2007 tenia 3.411 habitants. Comprèn les fraccions de Walten (Valtina) i Schweinsteg (Sant'Orsola). Limita amb els municipis de Moos in Passeier, Ratschings, Riffian, St. Martin in Passeier, Sarntal i Schenna.

## Situació lingüística

| Pertinença lingüística (cens 2001) | 98,30% alemany |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 1,61% italià |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 0,09% ladí |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Konrad Pfitscher | SVP |

## Personatges il·lustres

* Andreas Hofer, heroi nacional tirolès.
* Georg Klotz, militant independentista sudtirolès, un dels fundadors del Befreiungsausschuss Südtirol.
* Eva Klotz, política sudtirolesa.
# Symphurus piger

Symphurus piger és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que viu a l'Atlàntic occidental (des de Florida fins a les Petites Antilles).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Sterzing

Sterzing és un municipi, dins de la província autònoma de Tirol del Sud. És un dels municipis del districte i vall de Wipptal. L'any 2007 tenia 6.035 habitants. Comprèn les fraccions de Ried (Novale), Thuins (Tunes) i Tschöfs (Ceves). Limita amb els municipis de Brenner, Freienfeld, Pfitsch i Ratschings.

## Situació lingüística

| Pertinença lingüística (cens 2001) | 75,28% alemany |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 24,29% italià |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 0,44% ladí |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Friedrich Karl Messner | SVP |

## Personatges il·lustres

* Josef Rampold, director de Dolomiten de 1981 a 1995.
* Johann Gänsbacher (1778-1844) compositor i director d'orquestra austríac.

## Galeria d'imatges

* Vista des de dalt
* Sterzing
* Església parroquial de Sterzing
# Suc gàstric

El suc gàstric és un líquid clar segregat en abundància per nombroses glàndules microscòpiques disseminades per la mucosa de l'estómac. Es tracta d'una dissolució aquosa composta d'aigua, àcid clorhídric, en una concentració de 0,1 M (0,5%), moc, una proteïna enzimàtica anomenada lipasa gàstrica, traces de clorur de potassi, clorur de sodi i hidrogencarbonat. Conté, a més, diversos enzims, com la pepsina, el quall, la renina gàstrica o la catepsina. Per protegir-se de l'acidesa d'aquests sucs, les cèl·lules de l'estómac secreten una mucosa que n'impermeabilitza les parets.

## Formació i funcions

A les cèl·lules parietals hi té lloc la producció de l'àcid clorhídric, que activa, d'una banda, els zimògens alliberats per les cèl·lules principals, com el pepsinogen, convertint-se en el corresponent enzim actiu, la pepsina. D'altra banda, el medi àcid (amb valors de pH entre 1 i 2) afavoreix la hidròlisi (descomposició) de les proteïnes per convertir-les en unitats més petites (aminoàcids i pèptids). En aquest procés hi intervenen, a més de la pepsina, altres proteases com la tripsina i la quimotripsina.
Així mateix, la renina transforma la caseïna (proteïna de la llet) en una proteïna soluble per l'acció de la pepsina. Per la seva banda, la lipasa gàstrica actua sobre certs lípids. Amb tot, el suc gàstric gairebé no actua sobre la fècula.
Gràcies a l'acció dels sucs gàstrics, el bol alimentari passa a formar una substància pastosa denominada quim.

## Referències

* ↑ «Suc gàstric». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ http://www.acidbase.org/index.php?show=sb&action=explode&id=31&sid=42
* 1 2 Costanzo, Linda S. Fisiología (en castellà). 5a ed. Barcelona: Elsevier, 2014, p. 349-350.
* ↑ HALL, John E.; GUYTON, Arthur C. Compendio de fisiología médica (en castellà). Barcelona: Elsevier, 2016. p. 835.
* ↑ MULRONEY, Susan E.; MYERS Adam K. Netter. Fundamentos de fisiología. 2a ed. Barcelona: Elsevier, 2016. p. 250.
# Studio Kôsen

Studio Kôsen és una parella d'historietistes i il·lustradores madrilenyes formada per Aurora García Tejado i Diana Fernández Dévora. Des de 1998 han estat treballant sota aquest nom en el dibuix de còmics i il·lustracions, sempre amb una gran influència del manga.

## Trajectòria

La majoria dels seus primers treballs a Espanya van sortir en revistes especialitzades en manganime, destacant la sèrie mensual Lêttera a la revista Shirase. El seu primer treball monogràfic va ser la sèrie de quatre números Garou-chan, publicada per Amaníaco Ediciones, i per Kasen a Polònia.
També han treballat en el camp de la il·lustració realitzant encàrrecs tant per a revistes com Maxim i RollingStone, per a llibres didàctics com els volums de Japonès en Vinyetes 1 i 2 de l'editorial Norma o per a alguns llibres de les sèries How to Draw… de l'editorial Watson-Guptill Publications, passant per il·lustracions per a CD de grups musicals o cantants com Ailyn, Firestorm o Charm, fins a empreses de videojocs com Gravity Corp., o fins i tot per a campanyes polítiques com la de les Joventuts Socialistes l'any 2000.
El 2005 van començar a publicar als Estats Units obres de temàtica yaoi amb l'editorial Yaoi Press, sent Saihoshi, The Guardian i Stallion les seves obres més conegudes. Ambdues han estat publicades a diversos països com EE.UU., Espanya, Argentina, Itàlia, Alemanya i Polònia.
El 2008 van publicar Daemonium amb l'editorial Tokyopop.
El 2010 van començar a treballar en una nova versió de Lêttera com a part de la nova línia Gaijin d'Edicions Glénat. i en Saihôshi Redemption, la continuació de Saihôshi, el Guardià en format novel·la.

## Referències

* ↑ «La inspiración manga de las españolas Studio Kosen aterriza en Tokio» (en castellà). [Consulta: 5 maig 2020].
* ↑ JIMÉNEZ, Jesús (26/11/2010). Kenny Ruiz: "La línea Gaijin es un riesgo porque los lectores de manga son muy puristas", RTVE.

## Enllaços externs

* Pàgina del Studio Kôsen
# Studies in Ethnicity and Nationalism

Studies in Ethnicity and Nationalism, anteriorment The ASEN Bulletin, és una revista científica revisada interdisciplinària sobre nacionalisme publicada al Regne Unit. És publicada semestralment en nom de l'Associació per a l'Estudi de l'Etnicitat i el Nacionalisme (ASEN) per Wiley-Blackwell, i està disponible en línia via Blackwell Synergy. Els seus articles se centren en qüestions contemporànies d'ètnia, raça i nacionalisme en tot el món i totes les disciplines, incloent-hi ciència política, sociologia, antropologia, economia, relacions internacionals, història i estudis culturals.

## Referències

* ↑ Wiley-Blackwell. «Studies in Ethnicity and Nationalism: Aims & Scope» (en anglès). Arxivat de l'original el 2012-10-12. [Consulta: 11 abril 2013].

## Enllaços externs

* Studies in Ethnicity and Nationalism Arxivat 2008-11-04 a Wayback Machine. (anglès)
* Studies in Ethnicity and Nationalism Arxivat 2012-09-28 a Wayback Machine. (anglès)