OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gonzalo Plata

Gonzalo Jordy Plata Jiménez (nascut l'1 de novembre de 2000) és un futbolista equatorià que juga d'extrem a l'Al Sadd qatarià i a la selecció de l'Equador.

## Carrera de club
### Sporting

Plata es va incorporar a l'Sporting procedent del club equatorià Independiente del Valle per una quota no revelada durant el mercat d'hivern 2018-19. Plata va marcar el seu primer gol a la Primeira Liga amb l'Sporting en la victòria per 2-0 contra el Boavista el 23 de febrer de 2020.
El 19 de maig de 2021, Plata va marcar en la victòria de l'Sporting per 5-1 sobre el Marítimo, i el club va guanyar el seu primer títol de Primeira Liga en 19 anys.

#### Valladolid

El 31 d'agost de 2021, Plata es va incorporar al Reial Valladolid de Segona Divisió espanyola en cedit per a la temporada 2021-22.
L'11 de juliol de 2022, Plata va ser adquirit pel Valladolid, i hi va signar un contracte fins al 2027.

## Palmarès

Sporting CP
* Primera Lliga: 2020–21
* Taça da Liga: 2020–21
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2021
Equador Sub-20
* Campionat Sud-americà Juvenil: 2019
Individual
* Pilota de bronze de la Copa del Món Sub-20 de la FIFA: 2019

## Referències

* ↑ «Gonzalo Plata» (en portuguès). Sporting CP. [Consulta: 26 agost 2019].
* ↑ «Sporting CP 2:0 Boavista FC» (en portuguès). Liga Portugal, 23-02-2020. [Consulta: 21 maig 2021].
* ↑ «Sporting 5-1 Marítimo: Pot of gold to close the season». Primetime Zone, 20-05-2021. Arxivat de l'original el 21 de maig 2021. [Consulta: 21 maig 2021].
* 1 2 «Sporting é campeão de Portugal ao fim de 19 anos» (en portuguès). UEFA, 11-05-2021. [Consulta: 19 maig 2021].
* ↑ «Gonzalo Plata potencia el ataque» (en castellà). Real Valladolid, 31-08-2021. [Consulta: 31 agost 2021].
* ↑ «Oficial: Plata em definitivo no Valladolid (Espanha)». Arxivat de l'original el 2022-07-11. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ Ribeiro, Patrick. «Sporting battle their way to League Cup glory with victory over Braga». PortuGOAL, 23-01-2021. [Consulta: 10 febrer 2021].
* ↑ «Sporting CP win Supertaça with victory over SC Braga». Sporting CP, 31-07-2021. [Consulta: 31 juliol 2021].
* ↑ «Lee, Lunin headline award winners at Poland 2019». FIFA.com. Fédération Internationale de Football Association, 15-06-2019. Arxivat de l'original el 16 juny 2019.

## Enllaços externs

* Gonzalo Plata a BDFutbol
* Gonzalo Plata, Fitxa a Soccerway
# Gonzalo Palavicino de Ibarrola

Gonzalo Palavicino de Ibarrola (València, 5 de maig de 1845 – Madrid, 23 de maig de 1899) fou un aristòcrata i polític valencià,, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Era fill de Vicente Palavicino y Vallés, VII marquès de Mira-sol, i Casilda de Ibarrola y Mollinedo. En 1868 es casà amb María Josefa de Lara y Sanjuán, filla del ministre de guerra Juan de Lara e Irigoyen. Aquesta va morir el 1871, de manera que en 1875 es casà novament amb la seva germana María Luisa de Lara y San Juan.
A la mort del seu pare en 1868 heretà els seus títols: Baró de Frignani i Frignestani, Senyor de la Baronia de Rebollet, Senyor de Guardamar i de Guadasequíes, de la Puebla Larga i de Mahuella. També fou mestrant de València i gentilhome de cambra del rei Alfons XII.
Fou elegit diputat pel districte d'Énguera a les eleccions generals espanyoles de 1876, les primeres convocades després de la restauració borbònica.

## Referències

* ↑ Gonzalo Palavicino de Ibarrola a geneall.net
* ↑ «Genealogia dels Palavicino». Arxivat de l'original el 2015-11-21. [Consulta: 4 octubre 2015].
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
# Glacera Hispar

La Glacera Hispar (Urdu: ہسپر گلیشر) és una glacera de 49 km de llarg a la serralada del Karakoram de Gilgit–Baltistan, Pakistan. La glacera connecta amb la Glacera Biafo a l'Hispar La (Coll Hispar) a una altitud de 5,128 m tot conformant el sistema glacial més llarg del món fora de les regions polars.

## Detalls

La ruta de 100 km de gel Hispar-Biafo connecta dos antics regnes de muntanya, el Nagar (immediatament al sud de Hunza) a l'oest i Baltistan a l'est. L'extrema inclinació dels laterals de les morrenes de la glacera fan de la meitat superior d'aquesta ruta la part més difícil de la travessa Biafo-Hispar. Arribar a l'Hispar La demana ja tot un dia de marxa sobre la glacera. La combinació dels quatre afluents que baixen de les glaceres del nord fa que travessar els cursos d'aigua sigui perillós. Les vistes dels pics de fins a 7,800 m al costat sud de la glacera son particularment impressionants.
Al nord de la glacera s'hi troba la subserralada Hispar Muztagh del Karakoram. El riu Hispar, un afluent del riu Hunza, neix de l'aigua fosa de la glacera.

## Vegeu també

* Glacera Biafo
* Hispar Muztagh

## Referències

* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2006-03-16. [Consulta: 21 abril 2006].
# Glacera Biafo

La Glacera Biafo (Urdu: بیافو گلیشیر) és una glacera de 67 km de llarg de la serralada del Karakoram a Gilgit-Baltistan, Caixmir pakistanès. S'uneix als 49 km de la Glacera Hispar a una altitud de 5,128 m al coll d'Hispar (Hispar La) tot conformant el sistema glacial més llarg del món fora de les regions polars. Aquesta glacera connecta dos antics regnes muntanyosos, Nagar a l'oest i Baltistan a l'est, via una travessa de 51 km (dels 67 km) de la Biafo més tot l'Hispar representant uns 100 km de ruta glacial.
La glacera Biafo és la tercera glacera més llarga del món fora de les regions polars, després de la Glacera Siachen (70 km) i la Glacera Fedtxenko (77 km). El recorregut de la glacera Biafo és de diversos dies a peu fins a arribar a l'Snow Lake prop del punt més alt. El llac Snow, que conté parts de la Glacera Biafo superior i de la seva glacera afluent Sim Gang, és un dels dipòsits més gran de neu o gel del món fora de les regions polars, amb fins a 1,600 m de fondària.
Al llarg de la Biafo es troben llocs de campament fora de la glacera, adjacents a les morrenes laterals i als pendents de les muntanyes circumdants. El dos primers (passat l'últim poble abans de la glacera, Askole) Mango i Namla, són sovint cobert de flors (i Namla té una bella cascada molt prop de l'àrea de campament). El tercer lloc de campament, Baintha, un gran prat verd amb rierols, és sovint utilitzat com a dia de descans. Observacions de flora i fauna d'alta muntanya són típiques en la pujada, incloent-hi l'Ibex i la Cabra blanca Marjor. L'àrea és també coneguda per la presència de l'os bru de l'Himàlaia, ossos bruns i panteres de les neus, tot i que és rar veure'ls.

## Vegeu també

* Glacera de Baltoro
* Glacera Hispar
* Vuit mil (alpinisme)
* Llista de les muntanyes més altes del món

## Referències

* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2014-02-22. [Consulta: 16 febrer 2014].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2006-03-16. [Consulta: 21 abril 2006].
# Grumman EA-6B Prowler

El Northrop Grumman (anteriorment Grumman) EA-6B Prowler és un avió de guerra electrònica bimotor, de quatre seients i d'ala mitjana, derivat de l'A-6 Intruder. L'EA-6A va ser la versió inicial de guerra electrònica de l'A-6 utilitzada pel Cos de Marines dels Estats Units i la Marina dels Estats Units. El desenvolupament de l'EA-6B més avançat va començar el 1966. Una tripulació de l'EA-6B constava d'un pilot i tres oficials de contramesures electròniques, encara que no era estrany que només s'utilitzaren dos ECMO en missions. Era capaç de portar i disparar míssils antiradiació (ARM), com l'AGM-88 HARM.
El Prowler va estar en servei a les Forces Armades dels Estats Units des del 1971 fins al 2019. Ha realitzat nombroses missions per bloquejar els sistemes de radar enemics i per recopilar informació de ràdio sobre aquests i altres sistemes de defensa aèria enemics. Des de la retirada l'any 1998 de l'avió de guerra electrònica EF-111 Raven de les Forces Aèries dels Estats Units, l'EA-6B va ser l'únic avió de guerra electrònic dedicat disponible per a missions de la Marina dels Estats Units, el Cos de Marines dels Estats Units i la Força Aèria dels EUA fins al campament de l'EA-18G Growler de la Marina el 2009. Després del seu darrer desplegament a finals de 2014, l'EA-6B es va retirar del servei de la Marina dels Estats Units el juny de 2015, seguit de l'USMC el març de 2019.
# Grumman F4F Wildcat

El Grumman F4F Wildcat va ser un caça embarcat dissenyat als Estats Units i utilitzat durant la Segona Guerra Mundial tant per la Marina dels Estats Units com la Marina Britànica (amb la denominació de Martlet).
Va ser utilitzat per primer cop pels britànics a Europa i també va ser l'únic caça embarcat efectiu disponible pels Estats Units al teatre del Pacífic durant el 1941 i 1942. Tot i això es trobava en inferioritat de condicions contra el japonès Mitsubishi A6M Zero més ràpid, àgil i amb major autonomia. Tot i això el Wildcat era més resistent i els americans tenien unes tàctiques superiors, permetent que la ràtio de victòries/pèrdues fos favorable als americans: 5,9:1 el 1942.
Les lliçons apreses amb el servei en combat del Wildcat van ser aplicades després al més ràpid Grumman F6F Hellcat el qual va ser capaç de superar al caça japonès Zero en tots els aspectes excepte l'autonomia i el gir a altituds baixes. El Wildcat es va continuar fabricant durant la resta de la guerra per operar des de portaavions lleugers d'escorta incapaços d'encabir els models més avançats i pesants. La seva evolució fou l'FM-2 Wildcat, una versió més moderna i potent, que entrà a la producció en sèrie l'any 1943.

## Especificacions (F4F-3)

Dades de The American Fighter
Característiques generals
* Tripulació: 1
* Longitud: 28 peus i 9 polzades
* Envergadura: 38 peus
* Alçada: 11 peus 10 polzades
* Pes carregat: 7.000 lb
* Motors: 1× motor radial de doble disc de cilindres Pratt & Whitney R-1830-76, 1.200 cv
Rendiment
* Velocitat màxima: 531 km/h
* Abast: 845 milles
* Sostre de servei: 39.500 peus
* Ràtio d'ascens: 2.303 peus/min
Armament
* Metralladores: 4 metralladores M2 Browning de calibre 12,7 mm amb 450 cartutxos per arma
* Bombes: 2 bombes de 100 lliures (45 kg) i/o 2 dipòsits de combustible externs de 58 galons (220 L)

## Referències

* ↑ Hickman, Kennedy. "World War II: Grumman F4F Wildcat." About.com. Retrieved: 15 June 2010.
* ↑ Polmar 2004
* ↑ Tillman 1983, pp. 5, 96.
* ↑ TAIC REPORT NO.17, November 1944
* ↑ Angelucci 1987, p. 226.

## Bibliografia

* Angelucci, Enzo. The American Fighter. Sparkford, Somerset, UK: Haynes Publishing Group, 1987. ISBN 0-85429-635-2
* Polmar, Norman. Historic Naval Aircraft. Dulles, Virginia: Potomac Books Inc., 2004. ISBN 978-1-57488-572-9
* Tillman, Barrett. Wildcat: The F4F in World War II. Annapolis, Maryland: Naval & Aviation Publishing, 1990, First edition 1983. ISBN 1-55750-819-4

## Enllaços externs

* Manual de vol de la Marina Britànica per la versió Wildcat VI (1945)
* Informació i fotografies del Wildcat a la web del Naval Historical Center Arxivat 2014-12-16 a Wayback Machine.
# Guermantes (pel·lícula)

Guermantes és una pel·lícula francesa del 2021 dirigida per Christophe Honoré. S'ha subtitulat al català.

## Sinopsi

A mesura que s'acosta l'estiu del 2020, just després del final del confinament a causa de la pandèmia de la COVID-19, Christophe Honoré reprèn els assajos de la seva obra Le Côté de Guermantes, basada en l'obra homònima de Marcel Proust, amb actors de la Comédie-Française. Però, al cap d'un temps, s'assabenten que l'estrena del Théâtre Marigny s'ha cancel·lat per mesures sanitàries. Els actors decideixen continuar els assajos entre ells i deixar viure la flama del desig.

## Repartiment

* Claude Mathieu
* Anne Kessler
* Éric Génovèse
* Florence Viala
* Elsa Lepoivre
* Julie Sicard
* Loïc Corbery
* Serge Bagdassarian
* Gilles David
* Stéphane Varupenne
* Sébastien Pouderoux
* Laurent Lafitte
* Dominique Blanc
* Yoann Gasiorowski
* Mickaël Pelissier
* Léolo Victor-Pujebet
* Matthieu Mahévas
* Romain Gonzalez
* Olivier Giel
* Christophe Honoré

## Referències

* 1 2 Guermantes a la Base de dades de cinema en català
* ↑ «Guermantes» (en francès). [Consulta: 29 setembre 2021].
* ↑ Louis Guichard, « “Guermantes” : quand Christophe Honoré était confiné du côté de la Comédie-Française », telerama.fr, 30 septembre 2021.
* ↑ Étienne Sorin «À l’ombre des acteurs confinés». Le Figaro, cahier « Le Figaro et vous », 24-09-2021, pàg. 38.
# Guernanville

Guernanville és un municipi francès situat al departament de l'Eure i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 91 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Guernanville era de 91 persones. Hi havia 36 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 52 habitatges, 35 eren l'habitatge principal de la família, 16 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 52 habitatges eren cases. Dels 35 habitatges principals, 29 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 9 tenien tres cambres, 12 en tenien quatre i 14 en tenien cinc o més. 28 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 18 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Guernanville el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 8 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 12 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 53 persones, 41 eren actives i 12 eren inactives. De les 41 persones actives 38 estaven ocupades (17 homes i 21 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 12 persones inactives 6 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 3 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de serveis.
L'any 2000 a Guernanville hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Guernanville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Guernanville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Guerinita

La guerinita és un mineral de la classe dels fosfats. Va rebre el nom per Yevgeny I. Nefedov el 1961 per Henri Guérin [1906- ], químic de la Universitat de París Sud, a Orsay, França, qui va sintetitzar el compost.

## Característiques

La guerinita és un arsenat de fórmula química Ca₆(HAsO₄)₃(AsO₄)₂·10.5H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 1,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la guerinita pertany a «02.CJ: Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, només amb cations de mida gran» juntament amb els següents minerals: estercorita, mundrabil·laïta, swaknoïta, nabafita, nastrofita, haidingerita, vladimirita, ferrarisita, machatschkiïta, faunouxita, rauenthalita, brockita, grayita, rabdofana-(Ce), rabdofana-(La), rabdofana-(Nd), tristramita, smirnovskita, ardealita, brushita, churchita-(Y), farmacolita, churchita-(Nd), mcnearita, dorfmanita, sincosita, bariosincosita, catalanoïta i ningyoïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Daniel, a la localitat de Neustädtel, al districte d'Erzgebirge (Saxònia, Alemanya). També ha estat descrita a altres indrets d'Alemanya, així com a França, Grècia, Txèquia, Eslovàquia, Suïssa, el Marroc, el Japó, el Canadà i els Estats Units.

## Referències

* ↑ «Guérinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 novembre 2021].
# Grua monjo

La grua monjo (Grus monacha) és una espècie d'ocell de la família dels grúids (Gruidae) que habita la taigà al sud-est de Sibèria i passa l'hivern a l'est de la Xina i el sud de Corea i del Japó.

## Referències

* ↑ Grua monjo a CERCATERM Rev. 14/02/2012
# Golubovka

«Golubovka» té aquests significats:
* Golubovka (Partizanski), localitat del krai de Primórie, a Rússia
* Golubovka (Dalneretxenski), localitat del krai de Primórie, a Rússia
* Golubovka (Rostov), localitat de l'óblast de Rostov, a Rússia
# Habitatge al carrer Francesc Santacana, 8 (Martorell)

L'Habitatge al carrer Francesc Santacana, 8 és una obra modernista de Martorell (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatge entre mitgeres estructurat en planta baixa i dos pisos superiors. La f'çana és arrebossada i pintat de blanc. A la planta baixa hi ha tres entrades, totes allindades, dues portes de grans dimensions i una de més petita que dona accés als habitatges. Als pisos superiors hi ha dues entrades amb muntants i llindes de pedra a cada pis, tots ells són balcons amb baranes de ferro forjat. Remata l'edifici una barana amb motius de pedra vegetals. Al centre hi ha una zona sobrealçada que té una gelosia de majors dimensions que les anteriors.

## Referències

* ↑ «Habitatge al carrer Francesc Santacana, 8». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 maig 2020].
# Grahamina capito

Grahamina capito és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,4 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja petits organismes bentònics.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Zelanda.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.
* ↑ Francis, M.P., 1996. Geographic distribution of marine reef fishes in the New Zealand region. N.Z. J. Mar. Freshwat. Res. 30:35-55.
* ↑ Russell, B.C., 1983. The food and feeding habits of rocky reef fish of north-eastern New Zealand. N.Z. J. Mar. Freshwat. Res. 17(2):121-145.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Graham Webb

Graham Webb (Birmingham, 13 de gener de 1944 - 28 de maig de 2017) va ser un ciclista anglès, que fou professional entre 1968 i 1969. Del seu palmarès destaca el Campionat del món amateur en ruta de 1967.

## Palmarès

* 1966
** Campió del Regne Unit amateur en Persecució
** Campió del Regne Unit amateur en Persecució per equips
* 1967
** Campió del món en ruta amateur

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl Arxivat 2016-11-21 a Wayback Machine.
* Fitxa a museociclismo.it
# Grégory Béranger

Grégory Béranger (Niça, 30 d'agost de 1981), és un exfutbolista professional francès que jugava com a defensa.

## Trajectòria esportiva

Béranger va néixer a Niça. Després de començar professionalment amb l'AS Cannes a les lligues inferiors es va traslladar a Espanya el 2005, jugant tres temporades a la Segona Divisió, dues d'elles amb el CD Numància. A la 2007–08, va ser un dels jugadors més utilitzats de l'equip de Sòria (37 partits, 3.313 minuts de joc) quan van tornar a La Liga després d'una absència de tres anys.
El 16 de maig de 2008, Béranger va fitxar pel RCD Espanyol que va pagar la seva clàusula de rescissió. Va debutar a la lliga el 30 d'agost, jugant tota la victòria a casa per 1-0 contra el Reial Valladolid. També va lluitar amb algunes lesions i, a finals de la temporada, va estar involucrat en un incident d'entrenament amb el seu company d'equip Carlos Kameni.
Béranger va tornar a la segona categoria espanyola després de 21 partits competitius a l'RCDE Stadium, cedit a la UD Las Palmas. El juliol de 2010, un mes abans dels 29 anys, va ser alliberat definitivament per l'Espanyol i va reprendre la seva carrera a la mateixa lliga amb CD Tenerife.
Després de retirar-se, Béranger va romandre a Espanya i va treballar com a entrenador juvenil al seu últim club, l'Elx CF.

## Referències

* ↑ Breve enciclopedia numantina (Brief numantina encyclopedia); Desde Soria, 29 maig 2013 (en castellà)
* ↑ El Numancia, campeón de Segunda división (Numancia, Second division champions); Marca, 1 juny 2008 (en castellà)
* ↑ El Espanyol ficha a Beranger, lateral francés que militaba en el Numancia (Espanyol sign Beranger, French fullback who represented Numancia); El Mundo, 16 maig 2008 (en castellà)
* ↑ Espanyol 1–0 Valladolid Arxivat 2012-07-16 at Archive.is; ESPN Soccernet, 30 agost 2008
* ↑ Beranger: "Al Espanyol le debo haber debutado en Primera" (Beranger: "I owe Espanyol for having made my debut in Primera"); Diari AS, 3 abril 2015 (en castellà)
* ↑ Incidente entre Béranger y Kameni (Incident between Béranger and Kameni) Arxivat 18 May 2009$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.; El Espanyol, 16 maig 2009 (en castellà)
* ↑ Beranger, cedido a Las Palmas (Beranger, loaned to Las Palmas); Sport, 23 juliol 2009 (en castellà)
* ↑ Grégory Beranger ficha por el Tenerife tras disvincularse del Espanyol (Grégory Beranger signs for Tenerife after cutting ties with Espanyol); Marca, 15 juliol 2010 (en castellà)
* ↑ El club ilicitano cierra el fichaje del lateral izquierdo del Tenerife Beranger (Ilicitano club completes signing of Tenerife left-back Beranger); Diario Información, 18 agost 2011 (en castellà)