OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Javivi

Javier Gil Valle, conegut popularment com a Javivi (Hervás, Càceres, 20 de juny de 1961), és un actor espanyol.
Va viure de petit a França i després va viatjar a Madrid, on va estudiar batxillerat i sociologia, carrera que va exercir a Madrid abans de tornar a París, on es va doctorar a La Sorbona.
En 1994 torna a Espanya per a començar la seva carrera com a actor amb Inocente, inocente. Des de llavors ha participat en diverses obres de teatre, pel·lícules i programes de televisió entre les quals destaca Ana y los siete.
El nom de Javivi li ve per la seva disfèmia

## Trajectòria professional
### Curtmetratge

* Vida x Vida (2012) Curt realitzat en pro de la donació d'òrgans.

### Cinema

* Altamira (2016)
* Astérix y Obélix al servicio de su majestad (2012)
* Le Moine (2011)
* La venganza de Ira Vamp (2010)
* Bienvenido a casa (2006) com Mariano
* Locos por el sexo (2006)
* Ninette (2005)
* Los Dalton contra Lucky Luke (2004)
* Tiovivo c. 1950 (2004)
* Diario de una becaria (2003)
* Haz conmigo lo que quieras (2003)
* El robo más grande jamás contado (2002)
* Noche de reyes (2001)
* Operación gónada (2000)
* La mujer más fea del mundo (1999) com Sargento Pelayo
* Los lobos de Washington (1999)
* Se buscan fulmontis (1999)
* Mátame mucho (1998)
* El grito en el cielo (1998)
* Pápa Piquillo (1998)
* Brácula: Condemor II (1997)
* Igual caen dos (El atardecer del Pezuñas) (1997)
* Los Porretas (1996)

### Televisió

* El gran reto musical (2017) La 1 - Invitat
* Olmos y Robles (2015) La 1 – Com anuel Echevarría Blanco "El Colchones". 1 episodi: La venganza de Emiliano Pozuelo
* Prim, l'assassinat del carrer del Turco (2014) La 1 - com Antoni d'Orleans (duc de Montpensier)
* Chiringuito de Pepe (2014; 2016) Telecinco - com Miguelo
* Plaza de España (2011) La 1 - com Melitón, ‘antic secretari del marquès
* Lalola (2008-2009) Antena 3 - com Santiago, el pare de Boogie
* El síndrome de Ulises (2008) Antena 3 - com Manolo
* Ana y los siete (2002-2005) La 1 - com Bruno, el majordom
* Arévalo y cía (1997) Antena 3 - diversos
* Tío Willy (1998-1999) La 1 – Porter
* Éste es mi barrio (1996) Antena 3
* Inocente, inocente (1993-1995) Antena 3 - Presentador

### Teatre

* Toc Toc
* Hamlet (2012)

## Referències

* ↑ JAVIER GIL VALLE “JAVIVI”, ACTOR, a vivirextremadura.es
* ↑ Javivi: “Cristiano Ronaldo ha estado muy solo y son injustas las críticas que le hacen”, as.com, 14 d'agost de 2017
* ↑ ««Hamlet», ser o no ser en tiempos revueltos». La Razón, 08-06-2012.

## Enllaços externs

* Javivi a formulatv
# Illes Rock (Palau)

Les Illes Rock de la República de Palau, també anomenades Chelbacheb, són illes calcàries o de corall entre Koror i Peleliu, que actualment són part de l'estat de Koror. Hi ha entre 250 a 300 illes amb una superfície total de 47 km² i una altitud de fins a 207 m. La majoria d'illes estan deshabitades i tenen belles platges i llacunes blaves. Hi ha el famós llac Medusa.
Les illes més grans són:
* Ngeruktabel
* Ulong
* Eil Malk (Mecherchar)
Altres illes són:
* Ngeteklou (Gologugeul)
* Bukrrairong (Kamori)
* Tlutkaraguis (Adorius)
* Ongael
* Ngebedangel (Ngobasangel)
* Bablomekang (Abappaomogan)
* Ngerukeuid (Orukuizu)
El 2012 la UNESCO les declara Patrimoni de la Humanitat.

## Referències

* ↑ Claudino-Sales, Vanda. Rock Islands Southern Lagoon, Palau (en anglès). Dordrecht: Springer Netherlands, 2019, p. 381–386. DOI 10.1007/978-94-024-1528-5_56. ISBN 978-94-024-1528-5.
* ↑ Clark, Geoffrey; Reepmeyer, Christian «Last millennium climate change in the occupation and abandonment of Palau's Rock Islands». Archaeology in Oceania, 47, 1, 2012, pàg. 29–38. ISSN: 0728-4896.
* ↑ Hamner, William M.; Hamner, Peggy P. «STRATIFIED MARINE LAKES OF PALAU (WESTERN CAROLINE ISLANDS)» (en anglès). Physical Geography, 19, 3, 01-05-1998, pàg. 175–220. DOI: 10.1080/02723646.1998.10642647. ISSN: 0272-3646.
* ↑ «Rock Islands Southern Lagoon» (en anglès). UNESCO World Heritage Centre. [Consulta: 3 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Island Directory Arxivat 2012-02-04 a Wayback Machine..
* Map of Mecherchar (Eil Malk).
# Coll de les Ares

El Coll de les Ares (en francès, oficialment, Col des Hares), és una collada de 1.608 metres d'altitud a cavall dels termes comunals de Puigbalador, a la comarca del Capcir, pertanyent a la Catalunya del Nord i de Queragut, al Donasà, comarca occitana històricament lligada a Catalunya. És per tant, un dels límits septentrionals dels Països Catalans.
És al nord del poble de Puigbalador i del Serrat de la Dona Morta, al nord-oest de la Devesa i al nord-est del Roc Mercadal. Un vell camí de bast que unia els pobles de Puigbalador i Queragut passava per aquest coll, aprofitant el traçat del camí medieval de Carcassona a Llívia, la Via Redensis.

## Referències

* ↑ El Coll de les Ares en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ «Coll de les Ares». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Casa del Terror

La Casa del Terror (en hongarès, Terror Háza) és un museu localitzat en el número 60 de l'Avinguda Andrássy a Budapest, Hongria. Conté exposicions relacionades amb els règims dictatorials feixista i comunista d'Hongria al segle xx i és també una commemoració a les seves víctimes, incloent-hi aquells detinguts, interrogats, torturats o executats a l'edifici. El museu va obrir les portes el 24 de febrer de 2002 i la seva directora general des de llavors ha estat Mária Schmidt.

## Edifici

La creació del museu es va iniciar l'any 2000, durant el Govern de Viktor Orbán, incloent-hi una renovació completa de l'edifici per dins i per fora. Els plànols de reconstrucció van ser dissenyats per János Sándor i Kálmán Újszászy. El disseny interior, l'aspecte final de la sala d'exposicions i la façana externa són treball de l'arquitecte Attila F. Kovács. Després de la restauració, l'edifici es va convertir en una espècie de monument; l'estructura exterior negra proporciona un marc que ho fa destacar respecte als altres edificis en l'Avinguda Andrássy. Aquest espai commemoratiu va ser quarter general dels nazis hongaresos i posteriorment de la policia secreta comunista.

## Exposició permanent

L'exposició tracta sobre les relacions del país amb l'Alemanya nazi i la Unió Soviètica. També conté material sobre les organitzacions feixistes i comunistes del país, com el Partit de la Creu Fletxada —similar al Partit nazi alemany— o el ÁVH —similar al KGB soviètic. Es pot visitar també els soterranis de l'edifici i veure exemples de les cel·les que la ÁVH utilitzava per trencar la voluntat dels presoners.
Molta de la informació del museu està en hongarès, encara que les sales tenen una fulles amb textos en anglès. A més, es poden llogar audioguies en anglès, alemany, espanyol, francès, rus i italià. La música de fons de l'exposició va ser composta per Ákos Kovács, exmembre del grup hongarès Bonança Banzai. Està prohibit fer fotos o gravar en vídeo dins de l'edifici. Existeix una tarifa reduïda i una altra gratuïta per a diversos grups de persones, encara que no per als membres del Consell Internacional de Museus.

## Referències

* 1 2 «A múzeum története [Historia del museo]» (en húngaro). terrorhaza.hu. Arxivat de l'original el 2016-06-10. [Consulta: 29 juliol 2015].
* ↑ «Fitxa 61: Casa del Terror». Memorial Democràtic de Catalunya. Gencat. [Consulta: 20 setembre 2016].
* 1 2 «visitor information» (en anglès). [Consulta: 4 març 2021].
# Unió Esportiva Cerdanyola de Mataró

La Unió Esportiva Cerdanyola de Mataró fou un club català de futbol del barri de Cerdanyola de la ciutat de Mataró, al Maresme.

## Història

El club va ser fundat l'any 1965. El 1967 s'inaugurà el seu camp municipal del Camí del Mig.
En una primera etapa el club arribà a jugar a la Territorial Preferent. Posteriorment vingueren uns anys de crisi i el club descendí fins a la Segona Territorial. El club es recuperà i ascendí a Primera Territorial on fou segon darrere el Vilassar de Mar. L'any següent ascendí a Preferent i de forma consecutiva a Primera Catalana i Tercera Divisió. Aquesta ha estat la màxima categoria en la qual ha jugat el club. En total hi romangué 4 temporades, entre els anys 1993 i 1997.
L'any 2009 el club es retirà de la competició oficial i es fusionà amb el CE Mataró esdevenint segon equip del club i desapareixent de la vida esportiva de la ciutat.
Aquest mateix any es fundà al barri l'Associació Esportiva i de Lleure Cerdanyola, ocupant l'espai deixat per la UE Cerdanyola.

## Temporades

* 1992-1993: 1a Catalana 4t
* 1993-1994: 3a Divisió 10è
* 1994-1995: 3a Divisió 14è
* 1995-1996: 3a Divisió 15è
* 1996-1997: 3a Divisió 16è
* 1997-1998: 1a Catalana 18è
* 1999-2000: 1a Catalana 11è
* 2000-2001: 1a Catalana 15è
* 2001-2002: 1a Catalana 8è
* 2002-2003: 1a Catalana 18è

## Referències

* ↑ «Edición del viernes 8 abril 1994, Página 30 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 28 desembre 2017].
* ↑ «Edición del viernes 8 abril 1994, Página 31 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 28 desembre 2017].
* ↑ «El blog dels mataronins descontents » Arxiu » Unió o desunió?». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 28 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Reportatge sobre el club
* Informació del club
* Dades del club a la FCF
# Joannes Mantelius

Joannes Mantelius era un clerge, historiador i compositor del Principat de Lieja. Va néixer com Jan o Johan Mantels el 23 de setembre del 1599 a Hasselt (avui a Bèlgica), on va morir el 23 de febrer de 1676. Com era de costum durant l'humanisme va llatinitzar el seu nom.
De 1612 a 1616 va estudiar amb els jesuïtes de Lieja. A l'edat de disset anys va postular al monestir dels Agustins de Hasselt on va fer els vots el 1617. El 1621 va ser consegrat subdiacre a Anvers, el 1622 diacre a Lovaina i el 1623 sacerdot a Lieja. De 1625 a 1628 va ser subprior del monestir de Hasselt. De 1634 a 1636 va estudiar a la Universitat de Douai on va graduar-se en teologia. De 1642 a 1652 va ser visitador i catedràtic a Roma, Colònia i l'abadia de Gladbach. El 1652 va tornar a Hasselt on es va dedicar a l'estudi de la història local. Va escriure una història del comtat de Loon Historiae Lossensis i una de la ciutat de Hasselt, Hasseletum. La història s'acaba l'any 1170, per la mort no va poder acabar l'obra. El seu amic Servatius Vaes (1609-1698), prelat de l'Abadia d'Averbode va continuar l'obra.
Va ser sebollit a l'església dels Agustins de la seva ciutat natal que li va dedicar el carrer Manteliusstraat.

## Obres destacades

* Historiae Lossensis libri decem (en llatí). Lieja: Alexandre Barchon, 1661.
* Hasseletum sive ejusdem oppidi descriptio (en llatí). Lovaina: Andres Bouvetium, 1663.

## Referències

* 1 2 Michiels, G. «Joannes Mantelius». A: Nationaal Biografisch Woordenboek (en neerlandès), p. 622-628.
# McMillan & Wife

McMillan & Wife (McMillan i esposa) és una sèrie policíaca de televisió, emesa per la cadena NBC entre el 17 de setembre de 1971 i el 14 d'abril de 1977. En la seva primera temporada, s'alternava en l'emissió amb les sèries Colombo i McCloud, dins de l'espai NBC Mystery Movie. Els protagonistes eren: Rock Hudson com McMillan i Susan St. James com Sally la seva esposa.

## Argument

La sèrie se centra en la història del policia Stewart McMillan i la seva atractiva, sofisticada i brillant, encara que una mica frívola esposa, Sally. A vegades, els McMillan assisteixen a festes i esdeveniments de l'alta societat, abans de resoldre assassinats, robatoris i altres delictes. Apareixen igualment, el Sergent Charles Enright i Mildred, l'assistenta del matrimoni. Tots dos aporten la perspectiva còmica a la sèrie.
En la cinquena temporada, el personatge de Sally mor en un accident d'avió, en existir problemes contractuals entre l'actriu que ho interpretava i la productora. La sèrie va passar llavors a dir-se McMillan.

## Repartiment

* Rock Hudson - Stewart McMillan
* Susan Saint James - Sally McMillan
* John Schuck - Sergent Charles Enright
* Nancy Walker - Mildred
* Martha Raye - Agatha
* Bill Quinn - Cap de policia Paulson
* Mildred Natwick - Beatrice
* Donna Mills - Laura
* Richard Gilliland - Sergent Steve DiMaggio

## Repercussions

La sèrie va ser nominada a set Premis Emmy i cinc Globus d'Or.

## La sèrie a Espanya

Es va emetre per Televisió espanyola entre 1972 i 1976, aconseguint una enorme popularitat. Susan Saint James va ser guardonada amb els Premis TP d'Or a la Millor Actriu Estrangera corresponents a les edicions de 1972 i 1973, i Rock Hudson com a Millor Actor Estranger en 1976.

## Referències

* ↑ TP d'Or (1): 1972, victoria para Un, dos, tres...
* ↑ TP d'Or (5): 1976, Un, dos, tres... gana otra vez

## Enllaços externs

* McMillan & Wife, guia d'episodis (anglès)
# Ielovka

«Ielovka» té aquests significats:
* Ielovka (Primórie), localitat del krai de Primórie, a Rússia
* Ielovka (Krasnoiarsk), localitat del krai de Krasnoiarsk, a Rússia
* Ielovka (Briansk), localitat de l'óblast de Briansk, a Rússia
# Clèitrum

El clèitrum o cleitre és un os de membrana que apareix per primera vegada com a part de l'esquelet en peixos ossis primitius, en els quals corre verticalment en paral·lel a l'omòplat. El seu nom deriva de la paraula grega κλείθρον (klíthron, ‘clau’), per analogia amb clavícula, que ve del terme llatí clavicula (‘claueta’).
En els peixos moderns, el clèitrum és un gros os que puja des de la base de l'aleta pectoral i s'ancora al crani per sobre de les brànquies, on forma la vora posterior de la cambra branquial. Serveix per determinar l'edat dels peixos.
Els sarcopterigis tenen la mateixa configuració. En els primers amfibis, en canvi, el complex clèitrum/clavícula estava separat del dermatocrani i facilitava el moviment del coll. El clèitrum desaparegué en la fase inicial de l'evolució dels rèptils. En els amniotes és diminut o inexistent.
Basant-se en la seva posició, la connectivitat dels músculs i la seva ontologia, hom ha plantejat la possibilitat que l'element nucal de la cuirassa de les tortugues estigui format per clèitrums fusionats.

## Referències

* ↑ «Les adaptacions anatòmiques i fisiològiques dels peixos». Història natural dels Països Catalans. [Consulta: 14 agost 2024].
* ↑ Romer, Alfred Sherwood. The Vertebrate Body (en anglès). Holt-Saunders International, 1977, p. 184-186. ISBN 0-03-910284-X.
* ↑ «Fish Glossary» (en anglès). University of Wisconsin Sea Grant Institute, 05-02-2002. Arxivat de l'original el 2011-03-13.
* ↑ Lyson, Tyler R.; Bhullar, Bhart-Anjan S.; Bever, Gabe S.; Joyce, Walter G.; de Queiroz, Kevin; Abzhanov, Arhat; Gauthier, Jacques A. «Homology of the enigmatic nuchal bone reveals novel reorganization of the shoulder girdle in the evolution of the turtle shell» (en anglès). Evolution & Development, vol. 15, 5, 2013, pàg. 317-325. DOI: 10.1111/ede.12041. ISSN: 1520-541X.
# Cefalodi

El cefalodi (en llatí i altres idiomes cephalodium, plural Cephalodia) són unes estructures com petites galles que es troben en algunes espècies de líquens que contenen cianobacteris en simbiosi. Els cefalodis poden trobar-se dins dels teixits dels líquens o en la superfície superior o inferior. Els líquens que només tenen simbionts cianobacterians no tenen cefalodis, i els que tenen com a simbionts tant algues verdes com cianobacteris restringeixen els cianobacteris al cefalodis. Els líquens amb cefalodis poden fer la fixació del nitrogen i poden contribuir com importants aportadors de nitrogen a l'ecosistema.

## Referències

* Brodo, I. M., S. D. Sharnoff, and S. Sharnoff. 2001. Lichens of North America. Yale University Press: New Haven.
# Barranc de Guardiola

El Barranc de Guardiola és un torrent afluent per l'esquerra de la Riera de Madrona que neix a poc més de mig km. a l'est de la masia de lo Masucó. De direcció global cap a l'una del rellotge, desguassa al seu col·lector a poc més de 500 m. al nord-oest de la Masia Cremada.

## Municipis per on passa

Des del seu naixement, el Barranc de Guardiola passa successivament pels següents termes municipals.
Municipis :
| | Longitud (en m.) | % del recorregut |
| Per l'interior del municipi de Vilanova de l'Aguda | 841 | 27,75% |
| Fent frontera entre el municipi de Vilanova de l'Aguda i el de Bassella | 275 | 9,07% |
| Fent frontera entre el municipi de Pinell de Solsonès i el de Bassella | 1.915 | 63,18% |

## Xarxa hidrogràfica

La seva xarxa hidrogràfica està constituïda per 26 cursos fluvials la longitud total dels quals suma 14.797 m.

### Distribució municipal

El conjunt de la xarxa hidrogràfica transcorre pels següents termes municipals:

## Referències

* 1 2 Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
* ↑ Les coordenades del lloc on neix, segons el web de la XRCC, són 41° 57′ 6.926″ N, 1° 17′ 13.38″ E﻿ / ﻿41.95192389°N,1.2870500°E﻿ / 41.95192389; 1.2870500
* ↑ La suma de les longituds de cada terme municipal pot ser superior a la longitud total de la xarxa perquè els trams en els quals algun curs fluvial fa de frontera entre dos termes municipals, es comptabilitzen en els dos municipis fronterers.
# Wadsworth

«Wadsworth» té aquests significats:
* Wadsworth (Illinois)
* Wadsworth (Ohio)
* Wadsworth (Nevada)
* Wadsworth Atheneum, museu públic d'art a Hartford, capital de l'estat de Connecticut (EUA)
# Mesoderma paraxial

El mesoderma paraxial és una de les tres parts de la capa germinativa mitjana en l'embrió. És la zona del mesoderma que es forma just lateralment als dos costats del tub neural. Es troba eixamplat, gruixut, respecte a l'altre mesoderma, i junt a ell està el mesoderma intermedi, que és seguit pel lateral.
Fins al començament de la tercera setmana el mesoderma paraxial està organitzat en segments. Aquests segments, o somitòmers, apareixen en ordre cefàlic a caudal. En la regió cefàlica els somitòmers s'associen amb la placa neural formant els neuròmers, donant origen a la major part del mesènquima cefàlic. A partir de la regió occipital, els somitòmers s'organitzen en somites.
El mesoderma paraxial finalment es diferencia a esquelet axial, múscul esquelètic i part de la dermis.

## Referències

* ↑ Antonio Nanci. Ten Cate's oral histology: development, structure, and function. Elsevier Health Sciences, 2008, p. 25–. ISBN 9780323045575 [Consulta: 16 abril 2010].

## Enllaços externs

* Overview at nih.gov
# Ieltessúnovo

Ieltessúnovo (en rus: Ельтесуново) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 215 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Cefalometria

La cefalometria és la mesura del cap humà per imatge, tradicionalment per radiografia, amb aplicació en odontologia i obstetrícia.

## Referències

* ↑ Phulari, Basavaraj Subhashchandra. Orthodontics: Principles and Practice (en anglès). JP Medical Ltd, 2011, p. 15. ISBN 9350252422.

## Vegeu també

* Radiografia

## Bibliografia

* Ríes Centeno, G.A. Cirugía Bucal, Buenos Aires, Editorial El Ateneo, 1980.
* Donado Rodríguez, M. Cirugía Bucal. Patología y Técnica. Masson. Barcelona, 2003. ISBN 978-84-458-0702-6
* Goaz, P.W., White. S.C. Radiología Oral. Principios e Interpretación. Harcourt España. Madrid,1995. ISBN 9788481740912
# Barranc de Granollers

El Barranc de Granollers és un barranc que conserva encara els hàbitats naturals característics dels petits torrents naturals -sovint transformats en recs-, de la plana lleidatana, secs gran part de l'any i situats en un clima marcadament continental. Aquesta zona humida té 9,32 Ha de superfície i està situada al terme municipal de Torrefeta i Florejacs.
Pel que fa a la vegetació, destaca la presència d'un extens canyissar, així com claps de jonqueres i herbassars humits. La vegetació de l'entorn està formada per carrascars i petites des de roure valencià, amb brolles calcícoles de romaní. Entre el canyissar apareixen també alguns tamarius (Tamarix canariensis) i oms (Ulmus minor), així com alguns saücs, rosers i d'altres arbres i arbusts dispersos.
Pel que fa als hàbitats d'interès comunitari, a la zona s'han identificat els hàbitats:
* 9240 Rouredes ibèriques de roure valencià (Quercus faginea) i roure africà (Quercus canariensis)
* 9340 Alzinars i carrascars, tot i que apareixen més aviat als marges del barranc i tenen per tant una presència més aviat testimonial en el conjunt de la zona humida.
Pel que fa a la fauna, aquesta zona destaca per la nidificació d'arpella (Circus aeruginosus). És també una àrea de descans i refugi per a altres espècies d'ocells.
La zona experimenta cremes periòdiques i està amenaçada de destrucció per l'expansió dels conreus. No obstant, en general presenta molt bon estat de conservació i es localitza en una zona despoblada i molt interessant per a la fauna.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Barranc de Granollers». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). Arxivat de l'original el 19 de gener 2015. [Consulta: 19 gener 2015].
# Joaquim Biendicho Vidal

Joaquim Biendicho Vidal (Tarragona, Tarragonès, 7 de novembre de 1964) és un escriptor i professor de procedència catalana. És llicenciat en Geografia i Història a la Universitat de Barcelona; l'any 1989 acabà els estudis universitaris, i el 1991 aprovà les oposicions de professor de secundària, sent professor de geografia i història a l'institut Martí Franquès de Tarragona.

## Llibres

* 1937, publicat l'agost de 2009 amb l'Editorial Proa. Va guanyar el Premi Pere Calders de Literatura Catalana del 2008.
* Els embolics dels Hoover, publicat el març del 2011 amb l'Editorial Bromera. Va guanyar el Premi de Novel·la Ciutat d'Alzira 2010.
* L'Altre, publicat l'abril de 2016 amb l'editorial Arola. Va quedar finalista del premi Josep Pla 2014.
També va fer la traducció al castellà del llibre L'enigma de l'aranya, d'Abel Montagut, sota el títol El enigma de Dulwig, publicada amb l'Editorial Milenio, el juliol del 2007.

## Referències

* ↑ «Joaquim Biendicho Vidal». Proa, 2009. [Consulta: 2011].
* 1 2 «Joaquim Biendicho guanyador del premi Pere Calders amb una novel·la sobre l'entorn rural de Vila-seca el 1937». El Punt, 01-09-2009. [Consulta: 2011].
* ↑ «Joaquim Biendicho presenta "Els Embolics dels Hoover" a Alzira». noticiascomunitat.blogspot.com, 01-04-2011. [Consulta: 2011].
* ↑ «Crítica del llibre "Els Embolics dels Hoover"». El Punt, 01-06-2011. [Consulta: 2011].
* ↑ «L'ALTRE». Infocamp.cat. Arxivat de l'original el 24 de juny 2016. [Consulta: 4 juny 2016].
* ↑ «Convocatòria de traduccions del 2006». noticiascomunitat.blogspot.com, 2006. [Consulta: 2011].
# Metrodor (militar)

Metrodor (grec antic: Μητρόδωρος, llatí: Metrodorus) fou un militar macedoni, oficial de Filip V de Macedònia.
L'any 202 aC els habitants de l'illa de Tasos la van rendir davant del setge que els havia imposat, amb la condició que no s'hi establís cap guarnició ni haguessin de pagar tribut, i poder mantenir les seves pròpies lleis internes. Una vegada l'illa havia capitulat, Filip va trencar l'acord i va reduir als illencs a l'esclavatge, segons que explica Polibi, qui diu que Filip estava molt descontent de Metrodor, però no n'explica les causes.
Podria ser la mateixa persona que el Metrodor que apareix com ambaixador macedoni a Rodes el 168 aC, esmentat també per Polibi.

## Referències

* ↑ Metrodorus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1070