OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Quint Emili Bàrbula

Quint Emili Bàrbula (llatí: Quintus Aemilius Q. f. L. n. Barbula) va ser un polític romà que va ser cònsol de Roma l'any 317 aC i novament el 311 aC. Formava part de la gens Emília, una antiga família romana d'origen sabí.
Durant el seu primer consolat, Roma va conquerir la regió de l'Apúlia. La ciutat de Teate, a l'Apúlia, va enviar als cònsols una delegació per fer la pau que es va signar entre la ciutat, com a estat, i Roma, per la qual Teate reconeixia la sobirania romana. Bàrbula va ocupar la ciutat de Nèrulum per sorpresa, i l'Apúlia sencera va romandre sota domini romà.
Va ser altra vegada cònsol l'any 311 aC. Quan començava l'exercici del càrrec, els dos cònsols van interposar a l'assemblea un denúncia per la manera en què s'havien cobert les vacants del senat, i van acusar Api Claudi Cec de fer els nomenaments per guanyar popularitat.
Preparats per la guerra, el cònsol Juni es va encarregar de lluitar contra els samnites, i el cònsol Bàrbula contra els etruscs. Els samnites van ser derrotats del tot, però les ciutats dels etruscs (excepte Arrètium) es van posar en peu de guerra contra Roma i van seguir el combat. El primer atac es va fer contra Sutrium, ciutat aliada de Roma. Bàrbula es va dirigir a la regió i els dos exèrcits es van enfrontar vora la ciutat. Els etruscs eren més nombrosos, però els romans estaven més ben organitzats. L'arribada de la reserva romana va decidir la batalla, ja que els etruscs no tenien tropes de reserva. Els etruscs es van retirar al capvespre i a la nit els dos exèrcits van retornar als seus camps. Les baixes etrusques devien ser importants o les forces que van quedar en actiu amb prou feines podien defensar el seu camp, i no es van produir més combats perquè al bàndol romà els morts no van ser gaires, però els ferits van ser molt nombrosos. Mentre Tit Livi diu que la batalla va concloure indecisa, els fastos la consideren una victòria romana, però probablement aquesta versió va ser tergiversada per la mateixa família Emília.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 461.
# Quint Fabi Ambust

Quint Fabi Ambust (Quintus Fabius Ambustus) és el nom dels següents personatges:
* Quint Fabi Vibulà Ambust, cònsol de Roma el 412 aC
* Quint Fabi Ambust (tribú), tribú amb potestat consolar el 390 aC
* Quint Fabi Ambust (dictador), dictador el 321 aC
# Quelidó

Quelidó (llatí: Chelidon) fou l'amant de Gai Verres, i segons Ciceró la que va prendre les decisions durant la seva pretoria (74 aC). Va morir dos anys després (72 aC), quan Verres era a Sicília, i el va deixar a ell com a hereu.
# Quelea cap-roig

El quelea cap-roig o teixidor carpó-roig (Quelea erythrops) és una espècie d'ocell de la família dels plocèids (Ploceidae) que habita sabanes i canyars de gran part de l'Àfrica Subsahariana.

## Referències

* ↑ «Quelea cap-roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
* ↑ Fitxa del Teixidor carpó-roig al SIOC Rev. 08/09/2012
# Ramon Cardona (desambiguació)

«Ramon Cardona» té aquests significats:

## Persones

* Ramon Cardona Pla (Vallbona, 1952), polític i mestre valencià
* Ramon Cardona i Colell (Solsona, 1965), arqueòleg i poeta català
# Rafinosa

La rafinosa és un glúcid trisacàrid compost per glucosa, fructosa i galactosa. Ocorre principalment en els llegums: soja, fesols, cigrons, pèsols, cacauets, etc. També s'ha trobat en alguns cereals, però el contingut de rafinosa sempre és menior que el de sacarosa.
La podem hidrolitzar amb α-galactosidasa, un enzim que no existeix en el tub digestiu humà (sí que hi ha β-galactosidasa (amb la qual sí que podem trencar el lligam de la galactosa, present en la lactosa). La sacarosa és la unitat principal de la rafinosa, unida a una molècula de galactosa.
En unir-s'hi una, dues o tres molècules de galactosa forma, respectivament, els següents oligosacàrids: estaquiosa, verbascosa i ajucosa.
Aquests hidrats de carboni fan gasos intestinals en l'ésser humà; és a dir, provoquen flatulència, perquè el tub digestiu no sintetitza l'α-galactosidasa, enzim que permet d'hidrolitzar aquests oligosacàrids amb el metabolisme normal dels aliments: per això no es paeixen ni a l'estómac, ni al budell prim, de tal manera que a l'ili i al còlon (budell gruixut), la flora intestinal normal els descompon en els corresponents monosacàrids, que alhora fermenten anaeròbicament i generen diòxid de carboni, hidrogen, àcids de cadena curta, i una mica de metà i altres composts. El procés de fermentació d'aquest sucre no té relació amb bacteris anaeròbics, com l'Escherichia coli, que són molt abundants en el budell.
La formació de gasos irrita las parets intestinals, n'excita la mucosa, i n'augmenta els moviments peristàltics, la qual cosa pot provocar, a vegades, un fort desig d'evacuar.
A més a més d'aquest oligosacàrid, hi ha altres aliments responsables de la producció de gasos. També fan flatulència algunes pentoses hidrolitzables en àcid, així com l'estaquiosa i els components fibrosos de la paret cel·lular d'alguns llegums.
La presència d'aquest oligosacàrid en la canya dolça pot reduir el rendiment del procés i inhibir la cristal·lització del sucre.

## Bibliografia

Química de los alimentos.4.ª edición, Salvador Badui Jergal
# Rafinha Bastos

Rafael Bastos Hocsman, conegut com a Rafinha Bastos (Porto Alegre, 5 de desembre del 1976) és un humorista i actor brasiler.

## Referències

* ↑ A Better Way to Measure Twitter Influence (anglès)
* ↑ Rafinha Bastos: Rio comic named Web's top tweeter (anglès)
* ↑ Perfil Rafinha Bastos Arxivat 2010-05-30 a Wayback Machine. (portuguès)
* ↑ De mais influente a processado: o ano polêmico de Rafinha Bastos (portuguès)

## Enllaços externs

* Rafinha Bastos - Lloc web oficial
# Quincuncina mitchelli

Quincuncina mitchelli és una espècie de mol·lusc bivalve pertanyent a la família Unionidae. Viu en rius grans i mitjans que tinguin fons de sorra, grava i/o còdols. Es troba als Estats Units (Nou Mèxic i Texas) i Mèxic (Coahuila de Zaragoza, Nuevo León i Tamaulipas), incloent-hi les conques dels rius Colorado, Pecos i Grande. No ha estat vist viu a Texas des de mitjans de la dècada de 1970, tot i que fou comú al centre d'aquest estat.

## Referències

* 1 2 IUCN (anglès)
* ↑ Strecker, J.K., 1931. The naiades or pearly fresh-water mussels of Texas. Baylor University Museum Special Bulletin, 2: 1-71.
* ↑ Howells, R.G., R.W. Neck i H.D. Murray, 1996. Freshwater Mussels of Texas. Texas Parks and Wildlife Press: Austin, Texas. 218 pp.
* ↑ SeaLifeBase (anglès)
* 1 2 NatureServe (anglès)
* ↑ Johnson, R.I., 1999. Unionidae of the Rio Grande (Rio Bravo del Norte) system of Texas and Mexico. Occasional Papers on Mollusks, 6(77): 1-65.
* ↑ Metcalf, A.L., 1982. Fossil unionacean bivalves from three tributaries of the Rio Grande. Pages 43-59 a N.R. Davis (ed.). Proceedings of the Symposium in Recent Benthological Investigations in Texas and Adjacent States. Aquatic Science Section, Texas Academy of Science: Austin, Texas. 278 pp.
* ↑ Howells, R.G., R.W. Neck i H.D. Murray, 1996.
# Rambla de les Ovelles

La rambla de les Ovelles o barranc de les Ovelles és un curs d'aigua de la província d'Alacant. S'origina al peu del Maigmó, a 1.100 metres d'altura i arreplega les aigües de les serres del Maigmó, Sit i altres de menor altura a través de nombroses rambles tributàries. Desemboca al sud de la ciutat d'Alacant, entre els barris del Baver i Sant Gabriel.
* Conca: 226 km².
* Longitud: 22,7 km.
* Cabal mitjà: 0 m³/s.
* Afluents: rambla de Rambutxar, rambla de Pepior, rambla de l'Alabastre, rambla de l'Esbarzer.
* Règim fluvial: El seu llit normalment sec experimenta fortes crescudes a conseqüència de pluges torrencials, així en 1982 va arribar a 400 m³/s en Alacant i va causar greus destrosses i pèrdues humanes, per la qual cosa ha sigut canalitzada dotant al llit d'una capacitat potencial de 735 m³/s. En les inundacions de 1997 va arribar a 100 m³/s.
* Poblacions que travessa: Alacant.
# Ratolí africà d'orelles llargues

El ratolí africà d'orelles llargues (Malacothrix typica) és un rosegador de la subfamília dels dendromurins. Viu al sud d'Àfrica i és l'única espècie del gènere Malacothrix. Tot i que no se l'observa gaire sovint, segons la UICN la seva situació és estable. És classificat com a espècie en risc mínim.

## Descripció

Aquest rosegador té una forma típica de ratolí. Té una llargada corporal d'entre 65 i 95 mm i una cua d'entre 28 i 42 mm. El pes varia entre 7 i 10 grams. Tal com indica el seu nom, té les orelles llargues, entre 14 i 21 mm. El pelatge de la part superior és de color gris fins a marró vermell. Puntes dels pèls de color negre són visibles en menor o major mesura. A la part inferior, el pelatge és de color gris clar fins a blanc. El ratolí africà d'orelles llargues té quatre dits a cada pota. Els peus manquen de pèl a la seva part superior.

## Distribució i hàbitat

El ratolí africà d'orelles llargues viu al sud d'Angola, Namíbia, Botswana i Àfrica del Sud. Es troba sobretot a sabanes, semideserts i matollars.

## Ecologia

Tot i que aquesta espècie pertany a la subfamília dels ratolins arborícoles, passa la major part del temps a terra. Excava túnels amb una cambra al final, que assoleix una profunditat de fins a 120 cm. La cambra està coberta amb herba i plomes d'ocell. El ratolí africà d'orelles llargues és actiu de nit i s'allunya fins a 4 km del seu cau per buscar menjar. La seva dieta inclou sobretot les parts verdes de les plantes i llavors.
La reproducció es produeix sobretot entre l'agost i el març i desemboca en diverses ventrades per any. Als altres mesos, els mascles i les femelles viuen sols. La gestació dura entre 22 i 26 dies i amb cada ventrada neixen entre 2 i 7 cries. Al principi estan nus i cecs i pesen 1,1 grams. Mamen durant un mes i assoleixen la maduresa sexual després de 51 dies de mitjana. La primera ventrada té lloc 50 a 70 dies més tard.

## Bibliografia

* Jonathan Kingdon (editor): Mammals of Africa. volum 1, pàg. 184-185, A & C Black, 2013, ISBN 9781408122549
* Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. volum 2. 6a edició. 1999, pàg. 1.488. ISBN 0-8018-5789-9
Espècies vivents de nesòmids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Cricetomyinae :
Delanymyinae :
Dendromurinae :
Mystromyinae :
Nesomyinae :
Petromyscinae :
Categoria :
# Raymond Wilson

Raymond Wilson (Royal Sutton Coldfield, 23 de març de 1928 - Rohrbach, 16 de març de 2018) va ser un físic anglès i dissenyador de telescopis òptics, conegut per ser pioner en l'ús de l'òptica activa en grans telescopis.

## Biografia

Va obtenir un grau en física per la Universitat de Birmingham, i un altre en enginyeria per l'Imperial College de Londres. Després d'acabar el servei militar el 1952, va reprendre el seu treball en òptica.
Wilson va treballar a l'Observatori Europeu Austral (ESO) durant més de 20 anys, de 1972 a 1993, al principi a Ginebra i més tard a Garching a Alemanya. Abans d'això, va passar onze anys com a cap del Departament de Disseny de telescopis a Carl Zeiss al poble d'Oberkochen a Alemanya. També va treballar a l'Imperial College i al National Physical Laboratory (Laboratori Nacional de Física) al Regne Unit La seva posició a l'ESO era Cap de l'Òptica i Grup de Telescopis.
Les seves contribucions principals han estat en l'òptica del telescopi i en tecnologia. En particular, va desenvolupar el concepte d'òptica activa, que ara és el principi bàsic sobre el qual es construeixen els grans telescopis. El concepte d'òptica activa va ser desenvolupat per primera vegada al New Technology Telescope d'ESO, i després Very Large Telescope (VLT) de l'ESO.
Wilson es va retirar el 1993, escrivint la monografia en dos volums Reflecting Telescope Optics, una obra cabdal en el camp. També va estendre el disseny de grans telescopis als dissenys d'última generació que utilitzen tres, quatre i cinc miralls.
Els premis atorgats pel seu treball inclouen la Medalla Karl Schwarzschild (1993) i una participació del Premi Kavli (2010), així com el Premi Tycho Brahe (2010). També ha estat nomenat Cavaller de la Legió d'Honor francesa (2003) i ha rebut el Premi Lallemand (2005) de l'Acadèmia Francesa de les Ciències.
Altres interessos de Wilson inclouen: la història, l'economia, la cosmologia i la biologia.

## Referències

* 1 2 3 4 Ray Wilson section of 2010 Astrophysics Laureate Biographies Arxivat 2014-12-04 a Wayback Machine., Kavli Foundation website, consulta 23 gener 2011 (en anglès)
* 1 2 3 4 5 Tycho Brahe Prize 2010 Awarded to Telescope Designer, nota de premsa de la European Astronomical Society, 19 abril 2010, consulta 23 gener 2011 (en anglès)
* ↑ ESO archive of Raymond Wilson Honoured with Two Prestigious Prizes, The Messenger 142 – Desembre 2010, pàgina 41 (versió arxivada, consulta 23 gener 2011) (en anglès)
* ↑ High honour to Ray Wilson [Order of the French Legion of Honour], Richard West, The Messenger, No. 112, p. 56 (Juny 2003) (en anglès)
* ↑ Lauréats des Prix de l'Académie de Sciences en 2005 Arxivat 2010-08-22 a Wayback Machine., lloc web de l'Acadèmia de Ciències francesa (en francès), consulta 23 gener 2011
# Ratpenat de sacs alars de Peters

El ratpenat de sacs alars de Peters (Balantiopteryx plicata) és una espècie de ratpenat de la família dels embal·lonúrids que es troba a Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Hondures, Mèxic i Nicaragua.

## Subespècies

* Balantiopteryx plicata pallida
* Balantiopteryx plicata plicata

## Referències

* ↑ . Balantiopteryx plicata. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 16-10-2008.
* ↑ Distribució (anglès)

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
# República d'Utrecht

La república d'Utrecht fou un estat bòer que va existir a Sud-àfrica, al nord-est de Natal, a la vora del riu Buffalo. La capital fou Utrecht, que portava el seu nom per la seva homònima holandesa, que avui és una petita ciutat al peu de les muntanyes Balele a KwaZulu-Natal, amb activitat minera i ramadera
L'establiment es va formar el 1852, i el 1854 els bòers s'havien estès mitjançant la compra de terrenys al rei zulu Mpande i van formar una república de 32 x 64 km, dirigida per un landdrost (magistrat) que fins al 1855 fou Andreas Theodorus Spies (1800-1889)
El 1855 el Transvaal (des de 1853 República Sud-africana) va reconèixer al govern d'Utrecht com a govern provincial, sota la direcció de J.C. Steyn (Landdrost) i J.C. Klopper (Comandant). Una situació semblant es donava a Lydenburg, però aquesta regió el 1856 va trencar vincles amb el Transvaal.
El 1856 Spies va substituir a Steyn, favorable a Transvaal. Utrecht i Lydenburg es van aliar (1857) i finalment el 8 de maig de 1858 Utrecht es va incorporar a Lydenburg; no obstant una part dels colons d'Utrecht va romandre fidel a Transvaal. Finalment Lydenburg fou incorporat a la República Sud-africana (Transvaal) el 1860 però Utrecht fou cedida per tractat a la colònia britànica de Natal junt amb els districtes de Vryheid i Wakkerstroom.
# Ramon de Barberà

Ramon de Barberà (Reus, 1213 - Tarragona, segle xiii) va ser eclesiàstic i diplomàtic.
De la nissaga dels Barberà, que des d'inicis del segle xiii eren senyors del Burgar i de Blancafort, i amb residència a Reus, va ser nebot del bisbe Guillem de Barberà i del també bisbe Bernat Calbó. Des del 1218 va tenir la dignitat de sagristà a la Seu de Tarragona, una dignitat que es conferia als canonges, i després va ser Cambrer de Reus. El Cambrer tenia una tercera part de la Senyoria de Reus, la residència al Castell i la totalitat de la senyoria i els delmes pel que fa al terme parroquial. Va ser Cambrer de Reus el 1243, al morir Bernat de Boixadors, però a principis de 1244, quan Benet de Rocabertí va portar els plets contra l'arquebisbe de Tarragona a Roma, es va veure obligat a deixar la cambreria, que a finals d'any va recuperar. Ramon de Barberà va haver de seguir lluitant al costat de l'arquebisbe Pere d'Albalat per a poder mantenir aquesta dignitat davant dels interessos de Benet de Rocabertí, i finalment va perdre i va haver d'abandonar definitivament la cambreria el 1246. L'historiador reusenc Andreu de Bofarull explica que va ser conseller d'Alfons el Franc que l'envià a Roma el 1286 en una ambaixada a negociar la pau amb el Papa Honori IV. Se li atribueixen uns comentaris al Decret de Gracià i uns escolis al Digest

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991. Pàg. 91
* ↑ Gort, Ezequiel. La Cambreria de la Seu de Tarragona: segles xii i xiii. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1990. Pàg. 41 i 52
* ↑ Bofarull, Andreu de. Anales históricos de Reus desde su fundación hasta nuestros días. Reus: Imprenta de la V. e Hijo de Pedro Sabater, 1866, p. 630.
* ↑ Iglésies, Josep. La gerra d'ossos. Barcelona: Torrell de Reus, 1949. Pàg. 68

## Enllaços externs

* «Ramon de Barberà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Reart

El Reard o Rard (formes populars Riard i Rard) és un riu de la Catalunya Nord, d'orientació sud-oest - nord-est. És un curs d'aigua de la comarca del Rosselló, de règim torrencial, que neix als Aspres, en el terme de Montoriol, a partir del Còrrec del Mas de Delom.
En el seu curs alt pren el nom de riera de Montoriol i de la Galcerana o Ribera de Reixac (a Forques). Després de deixar Vilamulaca, passa vora el mas Sabola i l'antic castell del Reart, i prop de Pollestres rep, per l'esquerra, el seu principal afluent, la Cantarana; on travessa el Riberal del Tet. Desemboca al sud de la Salanca i de la Tet, a prop de Sant Nazari de Rosselló, però en el terme de Canet de Rosselló. Vessa les seves aigües a l'estany de Sant Nazari, des d'on se'n va cap a la Mediterrània.
A la conca mitjana i baixa s'aprofiten les capes freàtiques per al regadiu (fruites, verdures). Travessa o voreja els termes municipals de Montoriol, Forques, Paçà, Vilamulaca, Pontellà, Bages de Rosselló, Pollestres, Vilanova de Raó, Perpinyà, Salelles, Tesà, Sant Nazari de Rosselló i Canet de Rosselló.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «157-Sant Nazari». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol-el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Sant Nazari». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.

## Enllaços externs

* Le Réart, notre rivière (francès)

## Referències

* ↑ esmentat el 872 "rivo arido", el 902 canviat en "super rivo Ricardo" (arxiu Julià Bernat Alart), el 932, "rio Aridum" (fossa, 2, 39). El 1155 "Reardo" (arxiu Marca Hispana), el 1183 "Ricardi. Joan Becat escriu, en grafia tradicional, Reart 2015.
* ↑ Joan Coromines
* ↑ «Reart». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «A Dades dels Països catalans». Arxivat de l'original el 2013-10-30. [Consulta: 30 desembre 2013].
# Red Jacket

* Per a altres significats, vegeu «Red Jacket (jugador de lacrosse)».
Red Jacket (Nova York, 1758-1830) és el nom que rebé dels britànics l'orador seneca Sagoyewatha, 'el que els manté desperts'. El 1792 marxà a Washington per negociar la independència de les Sis Nacions, així com ho va fer el 1794 a Buffalo Creek, i hi destacaria pel poder de la seva oratòria. El 1805, criticaria l'actitud hipòcrita dels missioners cristians i la seva actitud en la venda d'alcohol als indis. Els darrers anys de la seva vida els passaria dirigint una facció enfrontada tant a Joseph Brant com a Cornplanter, ja que mai acceptà els ensenyaments de Handsome Lake.

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2006-02-08 a Wayback Machine. (anglès).
# República de Sàsser

La República de Sàsser fou un estat efímer creat a Sàsser el 1325 després de la conquesta aragonesa de Sardenya quan moguts pel mal govern dels oficials reials, que lesionava el seu esperit de municipi autònom, els vilatans mataren el potestat Ramon de Sentmenat, ocuparen els béns dels catalans i s'independitzaren establint la República de Sàsser. Un cop dominada la revolta, els rebels reberen un dur càstig per part de Berenguer Carròs i Llòria.

## Referències

* ↑ «República de Sàsser». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Roca Traver, Francisco A. Alfonso II el Benigno, rey de Valencia (en castellà). Diputació de Valéncia, 2003, p. 82.
* ↑ «República de Sàsser». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Mestre i Campi, Jesús. Diccionari d'Història de Catalunya. 6a edició. Edicions 62, 2004, p. 975. ISBN 8429735216.
* ↑ Cabestany, Joan Francesc; Bagué, Enric. Història de Catalunya. vol.3. Cupsa, 1979, p. 338. ISBN 8439001282.
* ↑ Mestre i Campi, Jesús. Diccionari d'Història de Catalunya. 6a edició. Edicions 62, 2004, p. 201. ISBN 8429735216.
# Rana blairi

Rana blairi és una espècie de granota de la família dels rànids i de l'ordre dels anurs.

## Distribució geogràfica

Es troba als Estats Units.

## Referències

* ↑ IUCN SSC Amphibian Specialist Group (2022). "Lithobates blairi." 2022 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2022. [Consulta: 26 abril 2023]

## Bibliografia

* Parris, M.J., Laird, C.W. i Semlitsch, R.D. 2001. Differential predation on experimental populations of parental and hybrid leopard frog (Rana blairi and Rana sphenocephala) larvae. Journal of Herpetology 35: 479-485.
* Phillips, C.A., Brandon, R.A. i Moll, E.O. 1999. Field Guide to Amphibians and Reptiles of Illinois. Illinois Natural History Survey Manual 8, Illinois.
* Platz, J.E. 1981. Suture zone dynamics: Texas populations of Rana berlandieri and R. blairi. Copeia 1981: 733-734.
* Smith, G.R., Waters, M.A. i Rettig, J.E. 2000. Consequences of UV-B exposure for embryos and tadpoles of the plains leopard frog. Conservation Biology 14: 1903-1907.
* Smith, P.W. 1961. The amphibians and reptiles of Illinois. Illinois Natural History Survey 28: 1-298.
* Stebbins, R.C. 1985. A Field Guide to Western Reptiles and Amphibians. Segona edició. Houghton Mifflin Company, Boston, Massachusetts, Estats Units.
# Redkodub

«Redkodub» té aquests significats:
* Redkodub (Prókhorovka), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
* Redkodub (Novi Oskol), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Redkodub (Prókhorovka)

* Per a altres significats, vegeu «Redkodub».
Redkodub - Редкодуб (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 22 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].