# Anton Drexler

Anton Drexler (Múnic, 1884-1942) va ser un líder polític dels primers temps del nazisme.
Va néixer a Múnic. De jove quan treballava com serraller als ferrocarrils de Baviera, s'uní el 1917 amb 27 col·legues al Partit Alemany de la Pàtria (Deutsche Vaterlandspartei, DVLP) durant la Primera Guerra Mundial, una partit d'ultradreta efímer. El 1918 va publicar «Politisches Erwachen» (Despertament polític) un pamflet antibolxevista i antisemita, al qual descriu el bolxevisme com una frau jueua. El va desenvolupar i el 1919 en va parèixer una nova edició amb títol [traduït]: El meu despertament polític: extrets del diari d'un obrer alemany i socialista que es pot considerar com el primer programa nacionalsocialista.
El 1919 junt amb el periodista Karl Harrer i altres fundà el Partit dels Treballadors Alemanys (Deutsche Arbeiterpartei, DAP). Als seus inicis no era gaire més que «un petit cercle d'homes polititzats i amants de la cervesa que es reunien a una taverna concreta per deixar anar les seves opinions, i amb poca o nul·la voluntat d'acció política real».
L'1 de gener de 1920 Adolf Hitler s'hi va afiliar i va rebre la targeta de partit amb el número 555, signat per Drexler (més tard se'n va publicar una de falisificada amb el número 7) i en pocs mesos va colonitzar el DAP. Segons el que ell mateix va escriure a Mein Kampf, el pamflet de Drexler l'influí en la seva orientació política, però trobava «l'obrer senzill» inepte «per eliminar, amb la més brutal despietat, la resistència que podria sorgir a mesura que la nova idea agafarà volada». El 24 de febrer 1920 es va celebrar una assemblea multitudinària on Hitler presentava els «25 punts» del programa escrit per Drexler, Gottfried Feder i el mateix Hitler. S'hi va decidir canviar el nom pel de Partit nacionalsocialista alemany (Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei o NSDAP).
Hitler el juliol 1921 va desplaçar Drexler com a president i li va donar com premi de consolació el títol de president honorari. Quan el NSDAP va ser provisionalment dissolt el 1923, va militar al conglomerat de partits d'ultra dreta Völkisch-socialer Block (Bloc popular i social) i de 1924 a 1928 va ocupar un escó al parlament regional de Baviera. Quan el NSDAP es va recrear el 1925 ja no hi va tenir cap paper. Després de la Machtergreifung el 1933 s'hi afilià de nou. Pel seu paper com a fundador del partit va rebre la distinció honorífica del partit nazi coneguda com a Orde de Sang el 1934. Tanmateix va deixar de tenir cap mena de poder real.
Va morir a l'oblit el 24 de febrer de 1942 a Múnic.

## Referències

* 1 2 3 Eikenberg, Gabriel. «Anton Drexler 1884-1942» (en alemany). Deutsches Historisches Museum, 14-09-2014.
* ↑ Hamilton, 1984, p. 219.
* ↑ Mein politisches Erwachen : aus dem Tagebuch eines deutschen sozialistischen Arbeiters [El meu despertament polític: extrets del diari d'un obrer alemany i socialista] (en alemany). 2a edició 1920. Múnic: E. Boepple, 1919, p. 40.
* ↑ Piper, 2015, p. 43.
* ↑ «Anton Drexler». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Pla, Martí. «Adolf Hitler, el líder indiscutit (I)». Ab Origine Magazine. [Consulta: 28 octubre 2020].
* ↑ Vegeu-ne imatges a l'article amb la firma de Drexler: Kellerhoff, Sven Felix «Frühe NSDAP: Hitlers erste Feinde – „der Jude“ und „der Kapitalismus“» (en alemany). Die Welt, 07-01-2020.
* ↑ Garrido, Albert «El pitjor del passat». El periódico, 21-02-2017.
* ↑ Hitler, Adolf. Mein Kampf [La meva lluita] (en alemany). Múnic: Eher Verlag, 1932, p. 391.
* ↑ «Text històric: “Els 25 Punts del Programa del Partit Nazi” (1920)». Historiat: materials educatius – Ciències Socials, Geografia i Història, 31-01-2014. [Consulta: 29 octubre 2020].

## Bibliografia

* Hamilton, Charles. Leaders & Personalities of the 3rd Reich: Their Biographies, Portraits, and Autographs (en anglès). vol. 1. San Jose: R. James Bender Publishing, 1984, p. 480. ISBN 0-912138-27-0.

## Enllaços externs

* Romeu Carrera, Marc. «Anton Drexler, fundador del DAP (el NSDAP)». Biografies del Tercer Reich.
* Piper, Ernst. Alfred Rosenberg: Hitlers Chefideologe (en alemany). Múnic: Karl Blessing Verlag, 2005, p. 792. ISBN 9783896671486.