OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Algona (Washington)

Algona és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 2.460 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Algona tenia 2.460 habitants, 845 habitatges, i 643 famílies. La densitat de població era de 703,6 habitants per km².
Dels 845 habitatges en un 43,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,4% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 23,8% no eren unitats familiars. En el 18,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,91 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,29.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,7% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 36,6% entre 25 i 44, un 19,6% de 45 a 60 i un 6,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.833 $ i la renda mediana per família de 52.462 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.450 $ mentre que les dones 28.370 $. La renda per capita de la població era de 19.734 $. Aproximadament el 3,2% de les famílies i el 4,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Algona». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Algona». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Stepànivka (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Stepànovka».
Stepànivka (en (ucraïnès): Степанівка, en rus: Степановка) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2014 tenia 42 habitants. Pertany al districte de Nijnegorski. Fins al 1948 la vila es deia Fiódorovka.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 30 maig 2017].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 30 maig 2017].
# Ali Reza Khan Qadjar

Ali Reza Khan Qadjar Adud al-Mulk (1847-1910) fou regent de Pèrsia (1909-1910). Era fill de Musa Khan, net de Sulayman Khan Qadjar Itizad al-Sawla, i cosí de Mahd-e Olya la mare de Nasir al-Din Shah.
Fou patge a la cort al començament del regnat de Nasir al-Din Shah. Va transmetre informació sobre els afers de l'harem al ministre en cap (ṣadr-e aẓam), Mirza Aga Khan Nurí, i quan es va saber fou expulsat de la feina però per la intervenció de la seva cosina la reina mare fou restablert més tard i fins i tot elevat a patge en cap (ghulam-bashi).
El xa el va agafar al seu servei i Ali Reza feia massatges al sobirà i com que era expert passaven molt de temps junts i es van fer amics. El 1866 va decidir enviar lingots d'or a la tomba d'Imam Hasan al-Askari a Samarra i li fou encarregada la tasca. A la tornada (1868) fou honorat amb el títol de adud al-Mulk (Columna de l'estat). El 1871 fou nomenat controlador (nazim) de la casa reial i governador de Mazanderan i a l'any següent guardià del segell reial; el 1873 fou nomenat ilkhani de la tribu qajar; el 1882 era superintendent càrrec en què fou substituït l'estiu del 1885 per Mahdi Kuli Khan Madj al-Dawla però va conservar els altres dos oficis: el de guardià del segell reial i el de governador de Mazanderan.
Va acompanyar al xa a la seva visita als llocs sagrats a l'Iraq i a Europa. El 4 de maig de 1887 fou nomenat ministre de justícia deixant el govern de Mazanderan. El 1888 encara exercia tres oficis: guardià del segell, ilkhani dels qajar i ministre; tot això li va permetre amassar una gran fortuna.
Va fer de mediador entre el xa i els ulemes durant les protestes contra la concessió del tabac (1891-1892). Durant la revolució constitucional va fer de mediador entre el xa i els constitucionalistes moderats. Després de la deposició de Muhammad Ali Shah el 16 de juliol de 1909 i sent menor Ahmad Xah Qajar, es va haver de nomenar un regent i fou designat Ali Reza en la seva condició de cap dels qajars i el dignatari més veterà en bones relacions amb totes les parts. Va servir com a regent un any i tres mesos fins que va morir als 64 anys el 23 de setembre de 1910.

## Referències

* Article a Encyclopaedia Iranica
# Alepes apercna

Alepes apercna és una espècie de peix de la família dels caràngids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 29,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del nord d'Austràlia (des d'Austràlia Occidental fins a Queensland).

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 «Alepes apercna» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Alepes djedaba

Alepes djedaba és una espècie de peix de la família dels caràngids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 40 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig i l'Àfrica oriental fins a les Hawaii, Japó i Austràlia. S'ha establert a la Mediterrània oriental a través del Canal de Suez.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 «Alepes djedaba» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Forsskål, P. 1775. Descriptiones animalium avium, amphibiorum, piscium, insectorum, vermium; quae in itinere orientali observavit... Post mortem auctoris edidit Carsten Niebuhr. Copenhaguen. Descr. Animalium: 1-20 + i-xxxiv + 1-164, map.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Subdivisió de Barrackpore

Barrackpore (bengalí: ব্যারাকপুর) és una subdivisió del districte de North 24 Parganas a l'estat de Bengala Occidental, a la riba oriental del Ganges. Forma part de l'àrea de la Kolkata Metropolitan Development Authority. A la subdivisió hi ha 16 municipis entre els quals Barrakpore (antiga South Barrackpore i Agarpara), North Barrackpur i New Barrackpore, i 2 blocs.
Sota l'Imperi Mogol, Bengala fou dividida en circars (districtes) regits per un mahal i segons l'Ain-e-Akbari fou un d'aquests mahals qui li va donar el seu nom, però en general se suposa lligat a la paraula anglesa Barrack. A partir del segle xvii la regió fou regida per una família local iniciada per Kalidas Sarkar i seguit pel seu fill Bishwanbhar Sarkar, i el net Nilmoni Sarkar. El darrer fou Amulyaratan Sarkar, mort vers 1965; aquestos sarkars residien a la casa coneguda com a Sarkar Bari que encara es conserva.

## Referències

Aquest article incorpora text de la Imperial Gazetteer of India, Oxford, Clarendon Press, 1908-1931
# Amb les nostres mans

Amb les nostres mans és un mural pintat a una paret mitgera de la plaça del Doctor Matias Guiu, al barri de la Teixonera de Barcelona. Obra de l'artista Roc Blackblock, reivindica la història de l'autoconstrucció d'habitatges als barris de Sant Genís i la Teixonera. Es va inaugurar el 25 de setembre de 2019, en una actuació del Pla de Barris. Pintat en colors terrosos, ocupa una superfície de prop de 400 m² que representa una família construint el seu edifici. Està basat en una filmació amateur que va fer Anselmo Sánchez de la seva pròpia família. A més de ser un homenatge als veïns que van aixecar el barri amb les seves mans, trenca els estereotips de gènere representant dues dones que aixequen el material per a l'obra i un home amb un nen en braços.

## Referències

* ↑ «El nou mural de la Teixonera ja és una realitat». Ajuntament de Barcelona, 24-07-2019. Arxivat de l'original el 20 de febrer 2023. [Consulta: 20 febrer 2023].
* ↑ «Presentat el nou mural de la Teixonera». Ajuntament de Barcelona, 03-10-2019. Arxivat de l'original el 20 de febrer 2023. [Consulta: 20 febrer 2023].
* ↑ «Memòries de la Teixonera, un barri que els veïns van aixecar amb les seves mans». El Periódico, 25-07-2019.
# Amb un gos i un gat, riuràs encantat

Inu to Neko Docchimo Katteru to Mainichi Tanoshii (originalment en japonès, 犬と猫どっちも飼ってると毎日たのしい) és una sèrie de manga japonesa escrita per Hidekichi Matsumoto. Es va serialitzar en línia a través del compte de Twitter del mateix Matsumoto, així com del lloc web de pixiv Comic, des del 2017, i l'editorial Kōdansha ho va recopilar en sis volums tankōbon.
L'estudi Team Till Dawn va adaptar-ho com a sèrie d'anime, que es va emetre del 2 d'octubre de 2020 al 27 de març de 2021 a la franja Super Animeism de diversos canals. La sèrie està formada per 24 episodis. La distribuïdora Coalise Estudio va estrenar l'octubre de 2022 el doblatge en català balear amb el títol d'Amb un gos i un gat, riuràs encantat.

## Personatges
### Inu-kun (犬くん)

    Veu: Kana Hanazawa (japonès)

### Neko-sama (猫さま)

    Veu: Tomokazu Sugita (japonès)

### Hidekichi Matsumoto (松本ひで吉, Matsumoto Hidekichi)

    Veu: Mai Kanazawa (japonès)

## Referències

* ↑ «Kodansha USA Announces Codename: Sailor V Eternal Edition, Ghost in the Shell: The Human Algorithm, Orient, More Manga for Print». Anime News Network, 18-03-2020. [Consulta: 20 març 2020].
* ↑ «Inu to Neko Docchimo Katteru to Mainichi Tanoshii Pet Manga Gets Anime». Anime News Network, 08-12-2019. [Consulta: 11 desembre 2019].
* 1 2 3 4 «Inu to Neko Docchimo Katteru to Mainichi Tanoshii Pet Anime's Video Reveals Cast, Staff, Fall TV Debut». Anime News Network, 19-03-2020. [Consulta: 20 març 2020].
* ↑ «Inu to Neko Docchimo Katteru to Mainichi Tanoshii Pet Anime's 2nd Video Reveals More Staff, Ayaka Ohashi's Theme Song, October 2 Debut». Anime News Network, 06-09-2020. [Consulta: 6 setembre 2020].
* ↑ «Pròximament en el nostre servei de vídeo sota demanda, estrenarem amb doblatge en català la sèrie "Amb un gos i un gat, riuràs encantat"». Coalise Estudio, 28-06-2022. [Consulta: 28 juny 2022].
* ↑ «Amb un gos i un gat, riuràs encantat». Desdelsofa.cat. [Consulta: 2 octubre 2022].

## Enllaços externs

* Amb un gos i un gat, riuràs encantat - Lloc web oficial
# Sublette (Kansas)

Sublette és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 1.592 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sublette tenia 1.592 habitants, 574 habitatges, i 441 famílies. La densitat de població era de 653,9 habitants/km².
Dels 574 habitatges en un 41,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,2% hi vivien parelles casades, en un 7,3% dones solteres, i en un 23% no eren unitats familiars. En el 20,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 11,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.161 $ i la renda mediana per família de 43.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.611 $ mentre que les dones 22.708 $. La renda per capita de la població era de 17.787 $. Entorn del 7,8% de les famílies i el 12,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sublette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sublette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sublegatus

Sublegatus és un gènere d'ocells de la família dels tirànids (Tyrannidae ).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per tres espècies:
* Sublegatus arenarum - mosquer de matollar septentrional.
* Sublegatus obscurior - mosquer de matollar amazònic.
* Sublegatus modestus - mosquer de matollar meridional.
# Svartisen

Svartisen és un terme col·lectiu que denomina dues glaceres situades al nord de Noruega. Svartisen forma part del Parc Nacional de Saltfjellet-Svartisen, situat a la serralada Saltfjell.
Les dues glaceres són Vestre Svartisen (Svartisen occidental) (221 km²), que és la segona glacera més gran a la part continental de Noruega (hi ha glaceres més grans a Svalbard) després de Jostedalsbreen; i Østre Svartisen (Svartisen oriental) (148 km²), que és la quarta més gran del país. També hi ha una sèrie de glaceres de menys importància a la zona, com ara Glombreen a la part nord de Meløy i Simlebreen a Beiarn. Una de les glaceres de Svartisen, Engabreen, acaba en el punt més baix de qualsevol alrea glacera al continent europeu, a 20 metres sobre el nivell del mar (any 2007). L'associació de Recursos Hídrics i Energia Direcció Noruega ha monitorat el balanç de massa glacial de la glacera des de 1970 i opera un laboratori subglacial sota laEngabreen.

## Referències

* ↑ «Svartisen». A: Store norske leksikon (en norwegian). Kunnskapsforlaget, 2016-04-27 [Consulta: 27 gener 2019].
# Svartbakstindur

El Svartbakstindur és una muntanya de l'illa d'Eysturoy, a les illes Fèroe Té una altura de 801 metres i és la desena muntanya més alta de tot l'arxipèlag i la tercera en alçada de l'illa, després del Slættaratindu0r (880 m) i el Gráfelli (856 m). El Svartbakstindur és just al sud del pic Blámansfjall de 790 metres d'altura, que és al seu torn l'onzè cim més alt de les Illes Fèroe.

## Referències

* ↑ «Fjøll» (en feroès). Arxivat de l'original el 2011-07-20. [Consulta: 16 desembre 2018]. «Llista de muntanyes de les Fèroe per alçada.»

## Vegeu també

* Llista de muntanyes de les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* El Svartbakstindur a geoview.info.
# Alberta (desambiguació)

«Alberta» té aquests significats:
# Altzaga

Altzaga és un petit municipi rural de la província de Guipúscoa (País Basc).
Compte amb una extensió de 2,53 km² i una població de 148 habitants (2004).Se situa en la part centre-sud de Guipúscoa dins de la comarca del Goierri.
El municipi limita al nord amb Legorreta, a l'est amb Baliarrain i Gainza, al sud amb Zaldibia i a l'oest amb Isasondo i Arama. La capital de la comarca, Beasain, està a 6,5 km en direcció oest. La capital provincial, Sant Sebastià se situa a 41 km.
El poble més proper és Arama que està a 1,6 km de distància. A Alzaga s'arriba després de prendre la sortida d'Arama i Ordizia en l'A-1 (antiga N-1) i després de recórrer uns pocs centenars de metres per la GI-2131, prendre la carretera GI-3871 que ascendeix fins al poble després de travessar Arama.

## Persones il·lustres

* Antton Ibarguren (1949-1989): advocat i polític. Diputat del Congrés per Herri Batasuna (1980-82).

## Enllaços externs

* Ajuntament d'Altzaga/Altzagako Udala
* Altzaga a Google Maps
# Sven Erik Bystrøm

Sven Erik Bystrøm (Haugesund, 21 de gener de 1992) és un ciclista noruec, professional des del 2012 i actualment a l'equip Groupama-FDJ.
Del seu palmarès destaca el primer lloc al Campionat del món sub-23 en ruta disputat a Ponferrada i el Campionat de Noruega en ruta del 2020.

## Palmarès

* 2010
** Vencedor d'una etapa a la Regio Tour júnior
* 2012
** 1r al Gran Premi de Frankfurt sub-23
* 2014
** Campió del món sub-23 en ruta
* 2020
** Campió de Noruega en ruta

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2016. 141è de la classificació general
* 2017. No surt (8a etapa)
* 2018. 113è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2019. 110è de la classificació general
* 2022. 93è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2023. No surt (10a etapa)

## Referències

* ↑ O'Shea, Sadhbh. «Rider Transfers: Everything You Need to Know about Changes in the Men’s Peloton for 2024». Velo, 01-11-2023. [Consulta: 19 gener 2024].
* 1 2 «UCI Road World Championships 2014: Norway's Sven Erik Bystrom wins men's under-23 title in Ponferrada». The Telegraph, 24-09-2014. Arxivat de l'original el 16 octubre 2014. [Consulta: 19 gener 2024].
* 1 2 «Asgreen and Bystrøm take Danish and Norwegian men's road race titles». Cycling News, 24-08-2020. [Consulta: 19 gener 2024].
* ↑ Ostanek, Daniel. «Giro d'Italia: More COVID-19 positives as Pozzovivo, Bystrøm, Scotson withdraw». Cycling News, 16-05-2023. Arxivat de l'original el 26 maig 2023. [Consulta: 19 gener 2024].

## Enllaços externs

* Sven Erik Bystrøm a ProCyclingStats
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Tarnac

Tarnac (Tarnac en occità) és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Corresa.
La seva població al cens de 2007 era de 327 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 546 | 506 | 472 | 403 | 356 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1967-1992 | Louis Philippe Brondel | PCF |
| 1992-2008 | Jean Plazanet | PCF |
| 2008- | Bernard Leduc | |

## Referències

* ↑ «Populations légales 2019 − Ces données sont disponibles sur toutes les communes de France hors Mayotte | Insee». [Consulta: 30 agost 2022].
# Anke Feuchtenberger

Anke Feuchtenberger (Berlín Est, 1963) és una artista i dibuixant de còmics alemanya. Va estudiar a la Kunsthochschule Berlin. Des de 1997, ocupa una càtedra de dibuix a la Universitat de Ciències Aplicades d'Hamburg. És mare i àvia i viu i treballa a Hamburg i a Pomerània Occidental.

## Obra

L'estil d'Anke Feuchtenberger es caracteritza per un ús moderat de les bafarades, sovint col·locant amb art el text narratiu a sobre o entre les imatges. Això subratlla el caràcter artístic de les seves històries, que es caracteritzen per un llenguatge poètic i mistificat que recorda els contes de fades.
Juntament amb l'escriptora Katrin de Vries, Anke Feuchtenberger va desenvolupar històries com The Little Lady (1997), The Whore H (1996), Mrs. A in the Big City'. (2002), Die Hure H zieht ihre Bahnen (2003) i Die Hure H wirft den Handschuh (2007). Els seus llibres han estat traduïts al francès, anglès, italià, finès i xinès.
L'obra de Feuchtenberger Camrade Cuckoo descriu històries episòdiques del poble fictici de Pritschitanow, que giren al voltant del personatge central Kerstin i la seva millor amiga Effi, a partir dels anys 60 i saltant per diferents fases de la vida. L'obra il·lustra les transicions fluides entre la realitat i la imaginació, que s'exemplifica en una escena en què el personatge principal Kerstin es troba màgicament amb una deessa obscura. La història es caracteritza per l'educació socialista a la RDA i metàfores de la natura desenfrenada.
Segons la FAZ, Hamburg s'ha convertit en el centre de l'escena del còmic alemany gràcies al treball de Feuchtenberger com a professor de narrativa gràfica i dibuix a la Universitat de Ciències Aplicades local.

## Referències

* ↑ «"Casting Shadows: Anke Feuchtenberger's Comics and Graphic Narration," by Elizabeth Nijdam». World Literature Today, 15-02-2016. [Consulta: 20 març 2016].
* ↑ «Peix sense bicicletes: Feuchtenberger i la distorsió de l'escopofília « The Hooded Utilitarian». www.hoodedutilitarian.com. [Consulta: 20 març 2016].
* ↑ «Goethe.de/Comics: German-language comics - Avantgarde - Feuchtenberger, Anke - Goethe-Institut». www.goethe.de. [Consulta: 20 març 2016].
* 1 2 3 4 5 Ralph Trommer. «Höchste Ehren für Anke Feuchtenberger: Die Schneckenkönigin».
* ↑ Zu Ehren Anke Feuchtenbergers, in: Frankfurter Allgemeine Zeitung vom 27. September 2023
# Ankerita

L'ankerita és un mineral del grup dels carbonats. El seu nom prové del cognom del mineralogista austríac Matthias Joseph Anker. Es pot confondre amb la dolomita, kutnohorita, magnesita i siderita de les quals es diferencia per la densitat i la reactivitat química. Forma sèries amb la dolomita i la kutnohorita, i pertany al grup de la dolomita.

## Característiques

És un carbonat mineral de calci, ferro, magnesi i manganès, del grup dels carbonats romboèdrics, amb fórmula Ca(Fe²⁺,Mg)(CO₃)₂. És un mineral estretament relacionat amb dolomita per la seva composició, i es diferencia d'aquesta en el fet que el magnesi es troba reemplaçat per quantitats variables de ferro (II) i manganès. L'angle entre els romboedres perfectes producte de la seva exfoliació és de 73° 48′. Té una duresa d'entre 3,5 a 4, i el pes específic és de 2,9 a 3,1.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'ankerita pertany a «05.AB: Carbonats sense anions addicionals, sense H₂O, alcalinoterris (i altres M$^{2+}$)» juntament amb els següents minerals: calcita, gaspeita, magnesita, otavita, rodocrosita, siderita, smithsonita, esferocobaltita, dolomita, kutnohorita, minrecordita, aragonita, cerussita, estroncianita, witherita, vaterita, huntita, norsethita, alstonita, olekminskita, paralstonita, baritocalcita, carbocernaita, benstonita i juangodoyita.

## Formació i jaciments

La seva gènesi és hidrotermal i metasomàtica, i sol aparèixer conjuntament amb dolomites, siderites i quars. Els minerals extrets d'alguns jaciments concrets són luminescents i la llum que emet és de color taronja. S'explota com mena de ferro, però és d'escassa riquesa. Els jaciments d'aquest mineral són abundants, i es poden trobar a Freiberg (Alemanya), Àustria, Romania, antiga Txecoslovàquia, Itàlia i Suïssa. A Catalunya se n'ha trobat a la província de Barcelona a la pedrera del Turó de Montcada, a Montcada i Reixac (El Vallès Oriental), a la província de Girona a les mines Puig de Sant Julià, a Sant Julià del Llor i Bonmatí (la Selva) i a les mines Ventola i Zaragoza a Vall de Ribes (el Ripollès), a la província de Lleida a la mina Eureka, a la Torre de Cabdella (el Pallars Jussà) i a les localitats de Bellmunt del Priorat, El Molar i El Masroig (el Priorat).

## Referències

* 1 2 «Ankerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 febrer 2014].
* ↑ «Ankerite-Dolomite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 febrer 2014].
* ↑ «Ankerite-Kutnohorite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 febrer 2014].
# Telmatoscopus livingstoni

Telmatoscopus livingstoni és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Àsia: l'Índia.

## Referències

* ↑ Eaton, A. E., 1904. New Genera of European Psychodidae. Entomologist's Monthly Magazine. 40:55-59.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Ipe A., Kishore R., 1986. The Psychodidae from India. Memoirs of the School of Entomology (Agra). 10:1-151.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Ježek, J., 1989. Contribution to the taxonomy of the genus Telmatoscopus Eat. (Diptera, Psychodidae). Acta Musei Nationalis Pragae. 44B:75-104.

## Enllaços externs

* ION (anglès)