OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rauric

Rauric és un nucli de població, pedania de Llorac, a la Conca de Barberà. Al peu del turó del castell, del qual només resten els fonaments, declarats bé cultural d'interés nacional, hi ha la petita agrupació de cases que formen el poble. Molt a prop hi ha la font de Rauric, on neix el riu Corb. Viu principalment de l'agricultura del cereal i la ramaderia. El 2015 hi viuen set persones al nucli i nou al disseminat.
El nom del poble ve del nom personal germànic Raderich o Hrodric. Rauric és documentat des de 1167 (kastellum de Roderico), quan Pere de Queralt el deixà en testament als hospitalers. A partir del segle xiv va pertànyer als Queralt de Santa Coloma de Queralt. L'església de Santa Fe fou sufragània de la de Montargull i totes dues van pertànyer al bisbat de Vic fins al 1957, quan passaren a l'arxidiòcesi de Tarragona a conseqüència del Concordat del 1953 entre l'Espanya franquista i el Vaticà.

## Referències

* ↑ «Rauric». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Llorac». Diputació de Tarragona. Arxivat de l'original el 2016-08-06. [Consulta: 16 juny 2016].
* ↑ «430733 Llorac». Institut d'Estadística de Catalunya.
* ↑ https://dcvb.iec.cat/
* ↑ «Rauric». Pobles de Catalunya. [Consulta: juny 2016].
* ↑ Mora Vergés, Antonio. «Rauric, quilòmetre zero de la vall del Corb». Conèixer Catalunya, 26-02-2009.
* ↑ Gras i Casanovas, M. Merce «Territori i història a la Baixa Segarra a l'època moderna (seglex XVI-XVIII)» (pdf). Recull, Núm. 3, 1995, pàg. 91.
# Raça fantàstica

Una 'raça fantàstica' és un grup d'éssers més o menys fantàstics esmentat típicament en els universos imaginaris de la fantasia heroica, la ciència-ficció i els jocs de rol. El terme pot fer referència a grups ètnics, espècies, nacionalitats o grups socials. Als jocs de rol la 'raça' fa referència a qualsevol espècie que es pugui fer servir de personatge jugador o no jugador.
L'ús d'aquest concepte va ser popularitzat per l'escriptor britànic J. R. R. Tolkien a partir de les seves obres El hòbbit (1937) i El Senyor dels Anells (1954-55), i va ser adaptat i difós posteriorment pel joc de rol Dungeons & Dragons (1974).
Hi ha centenars de races fantàstiques, algunes completament inventades i més tard reutilitzades per altres autors, com els hòbbits de Tolkien, i d'altres adaptades de criatures mitològiques ja existents però "revisitades", com els elfs, gòblins o dracs. Sovint aquestes races estan relacionades, desenvolupant-se amb influencia màgica a partir d'una espècie de base (normalment elfs o humans).

## Exemples de races fantàstiques

En els mons de fantasia heroica les races solen ser: humans, elfs, nans, orcs, gòblins, immaterials (esperits, fantasmes), etc. A vegades també s'inclouen "criatures artificials" (homuncles alquímics, gòlems i criatures mecàniques).
En els àmbits de la ciència-ficció, especialment els de l'espai i el ciberpunk, les races solen ser: humans, extraterrestres, mutants, ciborgs, robots i intel·ligències artificials.
En alguns universos és possible trobar-hi personatges de raça mixta, com per exemple a Dungeons & Dragons, on es pot jugar un mig-elf (barreja d'un ésser humà i un elf) o un mig-orc (barreja d'un ésser humà i un orc).

## Exemples de mons amb races fantàstiques

* Les races de la Terra Mitjana, l'univers fantàstic creat per Tolkien
* Dungeons & Dragons, joc de rol i dibuixos animats
* Star Trek, sèries de televisió i de pel·lícules
* Star Wars, saga de pel·lícules.
* Dragon Ball, sèrie animada.
* Stargate, pel·lícula i sèries de televisió
* Babylon 5, sèrie de televisió
* Els Neopets, joc de mascotes virtuals en línia
* Warcraft, sèrie de videojocs

## Referències

* ↑ e.g. A Savage Worlds, Pirates of the Spanish Main o Weird War II
* ↑ A Rolemaster Oriental Companion, “Common man” i “Noble”
* ↑ Weisman, Jordan; Gorden, Greg; Kubasik, Christopher; Lewis, Sam; Dowd, Tom; Prosperi, Louis J.; Babcock III, L. Ross. Earthdawn. Fasa Corp., 1993. ISBN 1-55560-213-4.
# Rectoria (Alt Àneu)

La Rectoria és una casa a Àrreu, al municipi d'Alt Àneu (Pallars Sobirà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de reduïdes dimensions,té planta baixa i dos pisos i està fet amb pedra i té la façana arrebossada. Aquesta darrera, està orientada cap al migdia, sota l'aiguavés de la coberta.
A la planta baixa s'obre la porta amb llinda de fusta i una petita finestra. Al primer, i sobre l aporta d'entrada hi ha un petit balcó amb balustres perfilats i dibuixos calats; a la part superior podem veure un motiu vegetal; al centre, una creu i a la part inferior un pa i un calze.
Al pis de damunt, ja sobre el llosat de llicorella, dues finestres flanquegen una petita galeria coberta que forma una llucana i tancada amb vidrieres.
Els balustres de la barana de fusta, són perfilats. La barbacana de la llucana és, així mateix, decorada amb un faldonet de fusta perfilat. Sota la galeria en un bloc de pedra hi ha gravada la data de 1808.

## Referències

* 1 2 3 4 «Rectoria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2020].
# Rasa de Solsona

La Rasa de Solsona és un torrent afluent per l'esquerra del Riu Negre, al Solsonès.

## Descripció

Neix a 775 msnm a l'extrem de llevant del tros de la Cervera, a poc menys de 300 m. de la masia de Llera. De direcció predominant NE-SO, s'escola entre el vessant oriental del Serrat de l'Om i els vessants occidentals del Serrat de Rotgers, del Turó del Grau i el turó de l'Om, al llarg d'1,9 km. fets íntegrament pel terme municipal de Lladurs. Prop de la seva capçalera, deixa a llevant la ja esmentada masia de Llera i a 687 msnm desguassa al riu Negre, a la frontera entre els termes municipals de Lladurs i Solsona i 100 m. al nord-oest de la masia de la Ribereta.

## Territoris que travessa

La Rasa de Solsona fa tot el seu curs pel terme municipal de Lladurs.

## Perfil del seu curs

Perfil del curs de la Rasa de Solsona :
| Recorregut (en m.) | Altitud (en m.) | Pendent |
| 0 | 775 | - |
| 250 | 750 | 10,0% |
| 500 | 730 | 8,0% |
| 750 | 717 | 5,2% |
| 1.000 | 709 | 3,2% |
| 1.250 | 704 | 2,0% |
| 1.500 | 697 | 2,8% |
| 1.883 | 687 | 3,0% |

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Rasa de Solsona està integrada per un total de 10 cursos fluvials. D'aquests, 6 són subsidiaris de 1r nivell i 3 ho són de 2n nivell. La totalitat de la xarxa suma una longitud de 3.500 m.

### Distribució per termes municipals

La totalitat de la xarxa de la Rasa de Solsona transcorre pel terme municipal de Lladurs.

## Enllaços externs

   * Web de l'ICC: Mapa de la seva conca
   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica del Riu Negre full de càlcul

## Referències

* 1 2 3 4 Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
* ↑ Aquestes són les coordenades obtingudes mitjançant l'aplicatiu que incorpora el mapa digital de l'ICC. Segons l'aplicatiu del web de la Xarxa de rius de Catalunya, les coordenades de l'origen d'aquest corrent fluvial són 42° 1′ 50.80″ N, 1° 31′ 1.886″ E﻿ / ﻿42.0307778°N,1.51719056°E﻿ / 42.0307778; 1.51719056
* ↑ Segons el web de la Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya la longitud d'aquest corrent fluvial és 1.803 m.
* ↑ Aquestes són les coordenades obtingudes mitjançant l'aplicatiu que incorpora el mapa digital de l'ICC. Segons l'aplicatiu del web de la Xarxa de rius de Catalunya, les coordenades de l'origen d'aquest corrent fluvial són 42° 1′ 36.02″ N, 1° 31′ 23.43″ E﻿ / ﻿42.0266722°N,1.5231750°E﻿ / 42.0266722; 1.5231750
* ↑ Segons el web de la Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya la longitud d'aquest corrent fluvial és 788 m.
# Ratpenat de dues ratlles petit

El ratpenat de dues ratlles petit (Saccopteryx leptura) és una espècie de ratpenat de la família dels embal·lonúrids. Viu a Sud-amèrica i a Meso-amèrica.

## Referències

* ↑ Lim, 2010, p. 291.
* ↑ Fordham et al. (2006). Saccopteryx leptura. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 9 desembre 2007 (en anglès).

## Bibliografia

* Lim, B. K. «Adaptive Radiation of Neotropical Emballonurid Bats: Molecular Phylogenetics and Evolutionary Patterns in Behavior and Morphology». A: Pontarotti, P. Evolutionary Biology — Concepts, Molecular and Morphological Evolution (en anglès). Springer, 2010, p. 283-299. DOI 10.1007/978-3-642-12340-5_17.
# Rawson (desambiguació)

«Rawson» té aquests significats:
* Rawson (ciutat de l'Argentina)
* Rawson (Dakota del Nord)
* Rawson (Ohio)
# Ramón Sopena López

Ramón Sopena López (Perarrua, Ribagorça, Aragó, 1869 - Caldes de Boí, la Vall de Boí, Alta Ribagorça, 12 d'agost de 1932) va ser un editor espanyol que va fundar el 1894 a la ciutat de Barcelona l'editorial que porta el seu nom, l'Editorial Ramon Sopena, una de les principals editorials de la ciutat, especialment cèlebre per les seves enciclopèdies i diccionaris, editats a la majoria dels països d'Hispanoamèrica.

## Biografia

En els darrers anys del segle xix, Ramón Sopena López, inicià la seva trajectòria professional. Després de casar-se, el 1889 es traslladà a Vilanova i la Geltrú, i començà a treballar com a enquadernador. Ben aviat, però, el 1893 ja treballava pel seu compte en un petit taller tipogràfic a la capital del Garraf, des d'on començà la publicació de novel·les i fulletons que trametia a les llibreries de Barcelona. Eren sobretot traduccions del francès fetes pel periodista i escriptor Eduardo Zamacois y Quintana, de qui publicà també algunes obres originals, i amb qui s'associà i establí una estreta relació comercial.
Al 1894 amb l'assessorament del mateix Eduardo Zamacoi, Sopena fundà la seva pròpia editorial, l'Editorial Ramon Sopena.
Al 1898 es traslladà a Barcelona per treballar a un taller més important. A la capital, es donà a conèixer en el món periodístic. Amb associació amb Zamacois, publicaren la revista setmanal il·lustrada Vida Galante (1898-1905), i posteriorment publicaren el diari il·lustrat Fígaro (1905). El poc èxit trobat en aquestes empreses periodístiques el va portar a dedicar-se exclusivament a l'edició a través de la seva Editorial Sopena.
Ramón Sopena va exercir les seves activitats en el favorable context de la reordenació del sector editorial a Barcelona, participant a la Primera Assemblea d'Editors i Llibreters (1909), al Primer Congrés d'Arts del Llibre (1911) i també quan es va crear la Cambra del Llibre de Barcelona (1918).
Com a editor, Ramón Sopena va demostrar una gran intuïció estratègica, traient profit de l'oportunitat que va representar l'abandonament del mercat llatinoamericà per editors estrangers.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Rivalan Guégo, Christine «Semblanza de Ramón Sopena López». Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes. Editores y Editoriales Iberoamericanos (siglos XIX-XXI) - EDI-RED [Alacant], 2015, pàg. 1-3 [Consulta: 21 maig 2020].
* ↑ «Gacetillas: En Caldas de Bohí, donde se encontraba pasando temporada, ha fallecido don Ramón Sopena López, prestigioso editor barcelonés, y persona muy conocida y estimada no sólo en Cataluña sino en toda España». La Vanguardia (Hemeroteca), 20-08-1932, pàg. 6 [Consulta: 21 maig 2020].
* 1 2 Llanas, Manuel; Ayats, Montse (col.). «Vilanova i la Geltrú. Els Pina, Creus i Milà. Orígens de l'Editorial Sopena». A: L'Edició a Catalunya: el segle xix. Barcelona: Gremi d'Editors de Catalunya, 2004, p. 351-355. ISBN 84-932300-7-3 [Consulta: 21 maig 2020]. Arxivat 2021-10-26 a Wayback Machine.
* ↑ «Vida Galante» (en castellà). Hemeroteca Digital. Biblioteca Nacional de España. [Consulta: 25 març 2022].
# Recinte fortificat de Pollestres

El Recinte fortificat de Pollestres és un recinte medieval d'estil romànic del segle xi que envolta la cellera originària del poble de Pollestres, a la comarca del Rosselló, a la Catalunya del Nord.
Està situat en el punt més alt del turonet on està situada l'antiga cellera de Pollestres.

## Les restes del recinte

Tot a l'entorn de l'antiga cellera, que envoltava l'església parroquial, es poden observar fragments de muralles, en algun cas panys de mida bastant considerable. Al carrer de la Muralla, al carrer del Porxo, etc. hi ha ha aquestes restes notables del recinte fortificat.

## Bibliografia

* Badia i Homs, Joan. «Castells i fortificacions del Rosselló anteriors al 1300: Recinte fortificat de Pollestres». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ La cellera de Pollestres
# Rayquaza

Rayquaza és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus drac i volador.
El paper de Rayquaza en el mite de la creació de Hoenn, una regió del món de Pokémon, beu de la mitologia hebrea.

## Referències

* ↑ «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ Naranjo Bejarano, 2016, p. 779.

## Bibliografia

* Naranjo Bejarano, C. «El patrimonio japonés en Pokémon». A: Gómez Aragón, A. Japón y Occidente. El patrimonio cultural como punto de encuentro (en castellà). Aconcagua Libros, 2016, p. 773-782. ISBN 978-84-943237-5-1.

## Enllaços externs

* Rayquaza a Bulbapedia (anglès)
Espècies de Pokémon :
# Receptor de membrana

Els receptors de la superfície cel·lular (receptors de membrana, receptors transmembrana) són receptors que estan incrustats a les membranes de les cèl·lules. Actuen en la senyalització cel·lular mitjançant la recepció (unió a) molècules extracel·lulars. Són proteïnes integrals integrades de membrana que permeten la comunicació entre la cèl·lula i l'espai extracel·lular. Les molècules extracel·lulars poden ser hormones, neurotransmissors, citocines, factors de creixement, molècules d'adhesió cel·lular o nutrients; reaccionen amb el receptor per induir canvis en el metabolisme i l'activitat d'una cèl·lula. En el procés de transducció de senyals, l'enllaç de lligands afecta un canvi químic en cascada a través de la membrana cel·lular.

## Enllaços externs

* IUPHAR GPCR Database Arxivat 2019-03-23 a Wayback Machine.
* «Receptor de membrana» (en anglès). Medical Subject Headings.
# Receptor de la mannosa

Els receptors de la mannosa o CD206 són dues proteïnes transmembrana que uneixen la manosa 6-fosfat (M6P) a precursors d'hidrolases àcides a l'aparell de Golgi, destinades al transport cap al lisosoma. És una lectina depenent de calci. S'ha investigat com a diana de vacunació.

## Referències

* ↑ Keler T, Ramakrishna V, Fanger M «Mannose receptor-targeted vaccines». Expert Opin Biol Ther, 4, 12, 2004, pàg. 1953-62. PMID: 15571457.

## Vegeu també

* Mannosa

## Enllaços externs

* «Receptor de la mannosa» (en anglès). Medical Subject Headings.
* http://users.path.ox.ac.uk/~cholt/sgMMR.html Arxivat 2006-05-06 a Wayback Machine.
# Rectoria Vella

«Rectoria Vella» té aquests significats:
* La Rectoria Vella (Castellcir), antiga rectoria, que també feia de masoveria, del terme municipal de Castellcir, al Moianès
* Rectoria Vella (l'Esquirol), masia de l'Esquirol (Osona)
* Rectoria vella de la Figuera, edifici del municipi de la Figuera (Priorat)
* Rectoria Vella (Massanes), edifici a Massanes (la Selva)
* Rectoria vella (Sallent), edifici del municipi de Sallent (Bages)
* la Rectoria Vella (Pineda de Mar), mas fortificat al terme de Pineda (al Maresme)
* Rectoria vella de Sant Andreu de Llavaneres, rectoria de l'església vella de Sant Andreu
* Rectoria Vella (Sant Celoni), habitatge del rector i sacerdots de Sant Martí de Pertegàs, la primitiva parròquia de Sant Celoni (Vallès Oriental)
* Rectoria Vella (Sant Quintí de Mediona), rectoria de l'església de Sant Quintí
* Rectoria Vella de Sant Joan de Mollet
* Rectoria vella de Sant Pere de Ribes, casa al nucli de Sant Pere de Ribes (al Garraf)
* Rectoria vella de Santa Maria, casal de Mataró (Maresme)
* Rectoria vella (Vallgorguina), edifici del municipi de Vallgorguina (Vallès Oriental)
# Relació préstec-valor

La relació préstec-valor o ràtio préstec-valor (en anglès, loan-to-value ratio o, abreujadament LTV) és un terme financer utilitzat pels prestadors per expressar la relació d'un préstec amb el valor d'un actiu adquirit. El terme és comunament utilitzat pels bancs i per les societats constructores per representar la ràtio de la primera hipoteca com a percentatge del valor de taxació de la propietat immobiliària. Per exemple, si algú presta 130.000 € per comprar una casa que té un valor de 150.000 €, la ràtio LTV és de 130.000 € a 150.000 € o 130.000/150.000, o simplificant, del 87%. El 13% restant representa l'import que aporta el comprador (que també es fa càrrec de les despeses), sumant fins al 100%. Com més alta sigui aquesta ràtio, més arriscat és el préstec per un prestador.
Aquesta relació préstec-valor és un dels principals factors de risc que els prestadors han d'assumir en el moment de valorar la qualificació dels prestataris d'una hipoteca. També cal tenir en compte el valor real del bé a llarg termini i que aquest valor pot baixar, com va passar en esclatar la bombolla immobiliària.

## Vegeu també

* Dació en pagament
* Hipoteca

## Referències

* ↑ Fernando Azofra Vegas. . Dykinson. ISBN 978-84-9085-296-5.
* ↑ investopedia-loantovalue
# República Socialista Soviètica Carelo-Finlandesa

La República Socialista Soviètica Carelo-Finlandesa (finès Karjalais-suomalainen sosialistinen neuvostotasavalta, rus Карело-Финская Советская Социалистическая Республика o Karelo-Finskaja Sovietskaja Sotsialisticheskaja Respublika) fou una república de la Unió Soviètica que va existir entre 1940 i 1956 quan s'integrà en la República Socialista Federada Soviètica de Rússia com a República Socialista Soviètica Autònoma de Carèlia.

## Història

El 30 de novembre del 1939 l'Exèrcit Roig utilitzà Carèlia com a base per atacar Finlàndia. El VIII Exèrcit Soviètic atacà Agiajervi, Taipale, Terijolki i Viipuri amb 300.000 homes, però l'hivern i el fet de no saber emprar els esquís pels boscos els van fer perdre 200.000 homes. El 22 de desembre les tropes finlandeses de Carl Gustav Mannerheim contraatacaren i els venceren a Soumussalmi el 31 de desembre del 1939 i el 8 de gener del 1940.
Els soviètics organitzaren un govern popular a Terijolki el febrer del 1940, i hi enviaren 600.000 homes més, de manera que el 2 de març conqueriren Viipuri i el 12 de març del 1940 els obligaren a signar la Pau de Moscou, per la qual els finlandesos cediren Petsamo i Viipuri a Rússia. D'aquesta manera, el 31 de març del 1940 crearen la República Socialista Soviètica Carelo-Finlandesa (Suomen Karjalaiset ASST), amb la finalitat d'acabar incorporant-hi tota Finlàndia. Hi nomenaren president el comunista finlandès Otto Kuusinen (1881-1964), qui conservarà el càrrec fins al 1958.
Però el 22 de juny del 1941 es va veure embolicada en la Segona Guerra Mundial, i el 10 de juliol fou atacada per tropes finlandeses i alemanyes a la Guerra de Continuació. Uns 100.000 habitants de la república combateren al costat dels soviètics, formant grups de partisans. Pel setembre del 1941 el mariscal Mannerheim formà l'Exèrcit de Carèlia i atacà els marges del Ladoga, de manera que el novembre passaren a posicions defensives, tot i que el desembre atacaren Soroka. Mantingueren les posicions durant tot 1942 i 1943, però el 1944 els soviètics iniciaren una contraofensiva, i el 21 de juny del 1944 expulsaren els finlandesos, i ocuparen Petrozavodsk el 28 de juny. Unes 200 empreses foren destruïdes durant la guerra, i 26 ciutadans del territori reberen el títol d'Heroi de la Unió Soviètica.
La república mantingué l'estatut fins al 1956, quan les autoritats soviètiques renunciaren a incorporar Finlàndia a l'URSS. Llavors el seu territori s'integrà a la República Socialista Federada Soviètica de Rússia sota la forma de República Socialista Soviètica Autònoma de Carèlia, que el 1991 esdevindria la República de Carèlia dins la Federació Russa.

## Referències

* ↑ «Finno-Karelia in the Soviet Union (1940-1956)». [Consulta: 12 abril 2019].
* ↑ Helin, Ronald Arthur. Economic-geographic Reorientation in Western Finnish Karelia: A Result of the Finno-Soviet Boundary Demarcations of 1940 and 1944 (en anglès). National Academies, 1961.
* ↑ «31 març 1940». [Consulta: 20 abril 2019].
* ↑ «Biografia de Otto Ville Kuusinen». [Consulta: 1r abril 2019].
* ↑ «16 juliol 1956». [Consulta: 20 abril 2019].
# Rebecca (grup de música)

Rebecca fou un grup de pop-rock japonès format el 1984 i reeixit a la dècada del 1980, amb la cantant Nokko, el teclista i compositor Akio Dobashi, el contrabaixista Noriyuki Takahashi, i diversos bateristes i guitarristes, entre els quals el fundador del grup, Takehiko Kogure, que va deixar-ho a principis de 1984. El grup va obtenir èxit amb el senzill Friends el 1985, i va llançar diversos èxits musicals llavors, fins i tot amb la participació de Steve Vai en el senzill Super Girl el 1989. Però «Rebecca» es va dissoldre el 1990 i Nokko continua en solitari, casada amb Kogure de 1990 a 1993. El grup es va reunir un cop més l'any 2000.

## Discografia

| Àlbums VOICE PRINT (1984.5.21) Nothing To Lose (1984.11.21) WILD & HONEY (1985.5.22) REBECCA IV ～Maybe Tomorrow～ (1985.11.1) TIME (1986.10.25) Poison (1987.11.28) BLOND SAURUS (1989.5.21) Compilacions EARLY REBECCA (1985.9.15) BALLAD REBECCA (1988.7.1) The Best of Dreams (1990.8.1) The Best of Dreams Another Side (1991.3.21) SINGLES 1984-1990 (1993.11.21) Coupling Songs Collection (1995.1.21) STAR BOX REBECCA (1999.1.30) LEGEND OF REBECCA (2002.2.20) Àlbums remix REMIX REBECCA (1987.5.31) OLIVE (1988.8.1) 12inch REMIX (1994.12.1) Complete Edition (1999.6.2) Complete Edition II (2000.7.19) Àlbums en viu LIVE SELECTION 1 (1992.12.2) LIVE SELECTION 2 (1992.12.2) | Senzills Wearham Boat Club（1984.4.21) Virginity (1984.11.21) Love・is・Cash (1985.4.21) Friends (1985.10.21) RASPBERRY DREAM (1986.5.2) LONELY BUTTERFLY (1986.10.15) Monotone Boy (1987.4.22) Nervous but Glamorus (1987.11.18) MOON (1988.2.28) One More Kiss (1988.11.21) Vanity Angel (1989.4.30) SUPER GIRL (1989.9.21) LITTLE ROCK (1989.11.22) Friends -remescla- (1999.5.21) 神様と仲なおり / Hello Teenage (2000.6.21) Raspberry Dream -remescla- (2002.1.23) Maxis-singles BOTTOM LINE (1985.12.8) - remescla MOTOR DRIVE (1986.6.21) - remescla CHEAP HIPPIES (1987.2.26) - remescla |

## Referències

* ↑ «The Story Of Rebecca» (en anglès). Arxivat de l'original el 2007-06-15. [Consulta: 7 març 2010].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Nokko (japonès)
* Pàgina oficial de Akio Dobashi (anglès) (japonès)