OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pilar Carbonero Zalduegui

Pilar Carboner Zalduegui (Alcazarquivir, Protectorat espanyol al Marroc, 1942) és una enginyera agrònoma espanyola. Doctora en Enginyeria Agrònoma per la Universitat Politècnica de Madrid (UPM) des de l'any 1968 i, des de 1983, catedràtica de Bioquímica i Biologia Molecular a l'Escola Tècnica Superior d'Enginyers Agrònoms d'aquesta mateixa universitat.

## Biografia professional

Ha estat investigadora en el College of Agriculture, de la Universitat de Minnesota (EUA). Enginyer del Institut Nacional de Recerques Agronómicas (INIA); vicepresidenta de la Societat Espanyola de Bioquímica i Biologia Molecular (EMBO) i de la seva Comissió d'Admissions; Membre de la Comissió de Biologia i Medicina del Consell Superior d'Investigacions Científiques (CSIC), Membre del Consell Científic de l'Institut Valencià de Recerques Agràries (IVIA); Directora del Departament de Biotecnologia de la UPM; Fundadora i primera Directora del Departament de Genètica Molecular de Plantes del Centre Nacional de Biotecnologia (CNB-CSIC), entre altres càrrecs.
En la seva activitat docent ha dirigit una vintena de tesis doctorals.
El 3 de juny de 2003 va ingressar en la Reial Acadèmia d'Enginyeria d'Espanya sent la primera dona membre d'aquesta institució.

## Línies de recerca

Entre uns altres, destaquen els seus treballs de recerca en enginyeria genètica, genòmica i biotecnologia vegetal, centrant-se en l'aplicació de mètodes moleculars a l'obtenció de resistència de les plantes a plagues d'insectes i malalties bacterianes i fúngiques. Una altra línia de recerca se centra en la dilucidació dels mecanismes de regulació gènica durant el desenvolupament i la germinació de les llavors.

## Publicacions

Com a resultat de la seva activitat investigadora ha publicat prop d'un centenar de treballs de recerca que acumulen més de 1800 cites.

## Referències

* ↑ Real Academia de Ingeniería. Excma. Sra. Dña. Pilar Carbonero Zalduegui Arxivat 2018-01-14 a Wayback Machine.. Académicos.
* 1 2 3 Universidad Politécnica de Madrid Los Ingenieros Agrónomos de Andalucía premian a la UPM. Canal UPM
* ↑ «Pilar Carbonero, primera mujer miembro de la Real Academia de Ingeniería de España, en la Pública de Navarra». Arxivat de l'original el 2018-01-14. [Consulta: 13 gener 2018].

## Enllaços externs

* "Si la biotecnología no llega a los países en desarrollo las hambrunas serán terribles", entrevista a El País, 28 de maig de 2003
# Pilota d'Or 1958

La Pilota d'Or 1958 va recompensar el 16 de desembre de 1958 a Raymond Kopa com a millor futbolista d'Europa, segons la revista France Football.

## Classificació completa

| Posició | Nom | Club | Nacionalitat | Punts |
| 1 | Raymond Kopa | Reial Madrid | França | 71 |
| 2 | Helmut Rahn | Rot-Weiss Essen | RFA | 40 |
| 3 | Just Fontaine | Reims | França | 23 |
| 4 | John Charles | Juventus FC | Wales | 15 |
| 4 | Kurt Hamrin | Calcio Padova ACF Fiorentina | Suècia | 15 |
| 6 | Billy Wright | Wolverhampton Wanderers FC | Anglaterra | 9 |
| 7 | Johnny Haynes | Fulham FC | Anglaterra | 7 |
| 8 | Harry Gregg | Manchester United FC | Irlanda del Nord | 6 |
| 8 | Nils Liedholm | AC Milan | Suècia | 6 |
| 8 | Horst Szymaniak | Wuppertaler SV | RFA | 6 |
| 11 | Colin McDonald | Burnley FC | Anglaterra | 5 |
| 12 | Francisco Gento | Reial Madrid | Espanya | 4 |
| 12 | Gunnar Gren | Örgryte IS | Suècia | 4 |
| 14 | Vujadin Boškov | FK Vojvodina | Iugoslàvia | 3 |
| 14 | Bengt Gustavsson | Atalanta BC | Suècia | 3 |
| 14 | Valentin Ivanov | Torpedo Moskva | Unió Soviètica | 3 |
| 14 | Luis Suárez | FC Barcelona | Espanya | 3 |
| 14 | Lev Iaixin | Dynamo Moscow | Unió Soviètica | 3 |
| 19 | Orvar Bergmark | Örebro SK | Suècia | 2 |
| 19 | Danny Blanchflower | Tottenham Hotspur FC | Irlanda del Nord | 2 |
| 19 | Ivan Kolev | CDNA Sofia | Bulgària | 2 |
| 19 | Bruno Nicolè | Juventus FC | Itàlia | 2 |
| 19 | Ladislav Novák | Dukla Praga | Txecoslovàquia | 2 |
| 19 | Lennart Skoglund | Inter de Milà | Suècia | 2 |
| 25 | Giampiero Boniperti | Juventus FC | Itàlia | 1 |
| 25 | Gerhard Hanappi | Rapid Viena | Àustria | 1 |

## Referències

* ↑ Pierrend, José. «European Footballer of the Year ("Ballon d'Or") 1958». RSSSF, 31-10-2006.

## Enllaços externs

* France Football, Web oficial
# Antiga Sinagoga d'Auckland

L'Antiga Sinagoga d'Auckland (en anglès: Auckland's Old Synagogue) és un edifici del segle xix situat al carrer Princess al centre d'Auckland, a Nova Zelanda, que abans havia estat una sinagoga. Ara s'anomena University House, i és part de la Universitat d'Auckland. Una comunitat jueva havia estat present a Auckland des de la seva fundació en 1840. L'edifici de la sinagoga, que combina elements àrabs i clàssics, va ser dissenyat i construït per Edward Bartley en 1884 i 1885, la sinagoga es va obrir el dia 9 de novembre del 1885.

## Referències

* ↑ «hotcity.co.nz». Arxivat de l'original el 2008-10-14. [Consulta: 14 agost 2015].
* ↑ jewishvirtuallibrary.org
# Xochipilli

En la mitologia asteca Xochipilli ("príncep de les flors") o Macuilxochitl ("cinc flors") era el déu de l'amor, els jocs, la bellesa, la dansa, les flors, el blat de moro i les cançons. La seva muller era Mayahuel i la seva bessona era Xochiquetzal.

## Referències

* ↑ «Xochipilli». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Casa Carner

La Casa Carner és una obra de la Garriga (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta rectangular amb jardí que consta de soterrani, planta baixa i planta pis.
La composició de la façana principal és simètrica i equilibrada. Està dividida en tres trams dels quals destaca l'entrada centralitzada que està flanquejada per quatre pilastres: dues que enllacen amb les columnes que flanquegen el balcó de la planta pis i dues més que flanquegen la porta principal. Per dalt, aquest cos central és remarcat per un frontó circular que parteix de les columnes de la planta pis. Les obertures són de llinda plana emmarcades i a la planta baixa es combinen amb frontons a les llindes, arcs de mig punt i ulls de bou. La porta d'entrada té una tarja de ventall amb decoracions amb ferro forjat; al damunt una balconada amb barana balustrada fa de marquesina a la porta d'accés. Les obertures estan tancades amb persianes de llibret mòbil de color blau cel.
L'edifici es corona amb una coberta a quatre vessants, amb teules planes vidrades, negres i vermelles, disposades dibuixant greques. Els careners són ressaltats amb les teules de color negre. La coberta finalitzada amb una cornisa motllurada amb petites carteles. Cal destacar vuit xemeneies de ceràmica vidrada vermella, un penell i una torreta de planta cilíndrica i coberta de volta amb aplicació de rajoles vermelles i negres seguint els colors de les teules.
El revestiment de les façanes que comencen a partir d'un sòcol de pedra que coincideix amb el soterrani és estuc, actualment de color salmó. Motllures a la línia d'imposta marquen la separació entre la planta baixa i la planta pis. A les cantonades hi ha pilastres en relleu, coronades per capitells corintis a l'altura de la cornisa.
Per la part del darrere, una escala amb barana de pedra enllaça la casa amb el jardí. Per la part de la Ronda del Carril el mur és estucat i les baranes són de ferro colat i estan collades entre pilastres. La porta d'entrada és de ferro colat i està flanquejada per dues pilastres coronades per dues gerres.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa Carner». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2017].
# Boophis viridis

Boophis viridis és una espècie de granota de la família dels mantèl·lids endèmica de Madagascar.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al (2006). Boophis viridis. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 4 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Gérard Loncke

Gérard Loncke (Overpelt, 15 de gener de 1905 - Neerpelt, 13 de març de 1979) va ser un ciclista belga que fou professional durant els anys 30 del segle xx. Va obtenir set victòries, entre elles dues etapes al Tour de França i dues més al Giro d'Itàlia. El seu malnom era «Karke».

## Palmarès

* 1930
** 1r al Circuit Vlaamse Gewesten
* 1931
** 1r a l'Anvers-Gant-Anvers
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1932
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1933
** Vencedor de 2 etapes al Giro d'Itàlia
* 1935
** 1r al Gran Premi Stadt-Sint Niklaas
** 1r al Grote Scheldeprijs

### Resultats al Tour de França

* 1931. Abandona (12a etapa). Vencedor d'una etapa
* 1932. 4t de la classificació general. Vencedor d'una etapa

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1933. 34è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes

## Referències

* ↑ De Keyser, Paul «Gerard Loncke: de primeur van Karke». Het Nieuwsblad, 27-04-2017.
* ↑ Laitem, 1999, frontís.

## Bibliografia

* Laitem, Herman. Gerard Loncke "Karke" (en neerlandès). Eeklo: De Eeclonaar, 1999, p. 80. ISBN 9789074128384.

## Enllaços externs

* Palmarès de Gérard Loncke (italià)
# Grégory Lemarchal

Grégory Lemarchal (La Tronche, 13 de maig de 1983 – Suresnes, 30 d'abril de 2007 a causa d'una fibrosi quística) fou un cantant francès guanyador de la quarta temporada del programa de televisió Star Academy, un Operación Triunfo francès, retransmès per la cadena TF1. Els seus dos àlbums d'estudi van aconseguir arribar al número 1 de les llistes franceses.

## Discografia
### Àlbums

* "Je deviens moi" (2005)
* "Olympia 06" (2006)
* "La voix d'un ange" (2007)

### Singles

* "Écris l'histoire" (2005)
* "Je suis en vie" (2005)
* "À corps perdu" (2005)
* "Même si" (duet amb Lucie Silvas) (2006)
* "Le feu sur les planches" (2006)
* "De temps en temps" (2007)
* "Pardonne moi"
* "Le bonheur tout simplement"
* "Un vie moins ordinaire"
* "Restons amis"

## Vegeu també

* Sinclair, jurat del programa rival de Star Academy: Nouvelle Star
# Hamilton (Carolina del Nord)

Hamilton és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 516 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hamilton tenia 516 habitants, 191 habitatges i 145 famílies. La densitat de població era de 415,1 habitants per km².
Dels 191 habitatges en un 34% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,4% hi vivien parelles casades, en un 20,9% dones solteres, i en un 23,6% no eren unitats familiars. En el 22,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,2% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 23,4% entre 25 i 44, un 27,7% de 45 a 60 i un 18% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 72,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.625 $ i la renda mediana per família de 28.977 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.500 $ mentre que les dones 16.563 $. La renda per capita de la població era de 12.832 $. Entorn del 18,2% de les famílies i el 24,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hamilton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hamilton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Hekim-Baixi

El Hekim-Baixi era el cap de l'equip mèdic del Palau otomà i al mateix cap dels serveis sanitaris de l'estat.
Dirigia tant als metges, oculistes, cirgians i altres especialistes de la cort, com supervisava tots els metges i altres professionals sanitaris de l'Imperi Otomà, tant els musulmans com els no musulmans, el nomenava i els revocava. El més conegut fou Yakub Paixà.
Al segle xvi se'l va anomenar alternativament ra'is al-atibba. El segle xviii el càrrec va perdre importància i va passar a dependre dels agha de Dar al-Saadet. El 1844 el títol fou canviat a ser-tabib-i shehriyari i el 1850 es va crear el ministeri de Sanitat i les funcions de ser-tabib-i shehriyari van passar a ser les de metge privat del sultà.

## Bibliografia

Hammer Purgstall, Histoire.
# Habró

Habró (en llatí Habron) va ser un pintor romà que va pintar tres obres principals: Amistat (Amicitia), Concòrdia (Concordi), i Semblança dels Déus, segons explica Plini el vell. El seu fill Nessus també va ser un pintor de cert renom.

## Referències

* ↑ Plini. Naturalis Historia XXXV,11,40,35
* ↑ William Smith. A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. J. Murray, 1872, p. 318–.
# Habura

Habura és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1543.
# Hank Mobley

Hank Mobley (Eastman, 7 de juliol de 1930 - Filadèlfia, 30 de maig de 1986) fou un compositor i saxofonista (tenor) estatunidenc.
Influït per l'ambient musical familiar, començà estudiar el saxo i el baríton de forma autodidacta. Després de tocar en l'orquestra rhythm and blues del pianista Paul Gayten, es traslladà a Nova York on ingressà en la formació de Max Roach (1948/50). Durant la dècada dels cinquanta actuà en distints grups al costat de músics com Duke Ellington, Clifford Brown, Tadd Dameron, Horace Silver, Art Blakey i Thelonius Monk, enregistrant, així mateix, per la companyia "Blue Note".
Degut al consum de drogues, Mobley abandonà diverses vegades els escenaris al llarg de la seva carrera professional. A finals dels 1960 i després de treballar junt amb Lee Morgan, Kenny Dorham, Donald Byrd i Miles Davis, es traslladà a Europa, on emocionà al públic amb el seu estil tant característic, que combinava el ritme be-bop amb el blues. De retorn als Estats Units el 1970, paral·lelament a les actuacions, va compondre per a la big band de l'Associació per al Progrés de Músics Creatius (AACM), dirigida pel pianista Muhal Richard Abrams. Finalment abandonà els escenaris després de sofrir dues intervencions quirúrgiques de pulmó.
Entre la seva discografia cal destacar: Creepin'in (amb H. Silver, 1954), So what (amb M. Davis 1961), No argument (1967) i Sonny's back (amb Archie Shepp, 1969).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Apendix A-Z, pàg. 923. (ISBN 84-239-7591-6)
# Hans-Dieter Pophal

Hans-Dieter Pophal (Berlín, 22 de novembre de 1937) és un saltador alemany, ja retirat, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1950 i 1960.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata en la prova del salt de trampolí de 3 metres del Campionat d'Europa de natació de 1962, així com nou títols nacionals d'Alemanya de l'Est de trampolí, el 1958 i de 1960 a 1967.
El 1960 va prendre part Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on fou vuitè en la prova del salt de trampolí de 3 metres de programa de salts. Quatre anys més tard, als Jocs de Tòquio, fou quart en la mateixa prova.

## Referències

* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 6 febrer 2022].
* 1 2 «Olympedia – Hans-Dieter Pophal». [Consulta: 6 gener 2022].
# Haute tension

Haute tension és una pel·lícula slasher francesa de 2003, dirigida per Alexandre Aja i protagonitzada per Cécile de France, Maïwenn Le Besco i Philippe Nahon. Tracta de dues estudiants que es retiren a una masia aïllada per a estudiar i són atacades per un assassí en sèrie. Els efectes especials van ser creats pel maquillador italià Giannetto De Rossi, un dels favorits de director Lucio Fulci.
Associada al moviment cinematogràfic del nou extremisme francès, Haute tension va ser adquirida per Lions Gate Entertainment després d'una projecció reeixida a la secció Midnight Madness del Festival Internacional de Cinema de Toronto de 2003.

## Argument

La pel·lícula comença mostrant una dona amb una bata asseguda a la llitera d'un hospital psiquiàtric que es diu a si mateixa «No tornaré a deixar que ningú s'interposi entre nosaltres». L'esquena de la dona és plena de cicatrius. A continuació, es mostra la mateixa dona que fuig a través d'un bosc cap a una carretera pressionant-se una ferida greu a l'estómac. Un vehicle que hi passa s'atura en veure-la creuar i colpejar la finestra del conductor aterrida i al crit d'«Ajuda'm!». Aquestes escenes resulten ser un somni de Marie, una jove a qui va convidar la seva amiga Alex a la casa de camp dels seus pares per a poder estudiar amb tranquil·litat.

## Referències

* ↑ «Giannetto De Rossi Filmography», 02-03-2008. Arxivat de l'original el 2008-03-02. [Consulta: 21 març 2022].
* ↑ «Confronting Mortality: “The New French Extremity”, The Hostel Series and Outdated Terminology (Part 2 of 3)» (en anglès), 28-06-2011. [Consulta: 21 març 2022].
* ↑ «In 'Tension,' translating horror was a tricky business - The Boston Globe» (en anglès). [Consulta: 21 març 2022].
# Helenodora inopinata

Helenodora és un gènere extint d'onicòfors del període Carbonífer. L'única espècie és H. inopinata.

## Referències

* ↑ Poinar, G. «Fossil Velvet Worms in Baltic and Dominican Amber: Onychophoran Evolution and Biogeography». Science, 273, 5280, 1996, p. 1370. DOI: 10.1126/science.273.5280.1370. ISSN: 0036-8075.
* The Cambrian Fossils of Chengjiang, China: The Flowering of Early Animal Life by Xian-Guang Hou, Richard J. Aldridge, Jan Bergstrom, and David J. Siveter
* Fossil onychophorans from Dominican and Baltic amber: Tertiaptus dominicanus n.g., n.sp. (Tertiapatidae n.fam.) and Succinipatopsis balticus n.g., n.sp. (Succinipatopsidae n.fam.) with a proposed classification of the subphylum Onychophora by George Poinar. In: Invertebrate Biology, v. 119, no. 1, p. 104-109, 2000.
* A possible onychophoran from the Middle Pennsylvanian Mazon Creek Beds of Northern Illinois by Ida Thompson, and Douglas S. Jones. In: Journal of Paleontology, v. 54, no. 3, p. 588-596, 1980.
# Helenium autumnale

Helenium autumnale és una espècie d'asteràcia nord-americana És una planta herbàcia perenne de fins 130 cm d'alt, florix a finals d'estiu i la tardor. Es troba a gran part dels Estats Units i el Canadà des dels Northwest Territories a nord de Califòrnia, Arizona, Louisiana, i Florida. Es cultiva com planta ornamental.

## Referències

* ↑ Wilkinson, Kathleen. Wildflowers of Alberta A Guideto Common Wildflowers and Other Herbaceous Plants. Edmonton, Alberta: Lone Pine Publishing and University of Alberta, 1999, p. 112. ISBN 0-88864-298-9.
* ↑ Peterson, Roger T.; McKenny, Margaret. A Field Guide to Wildflowers of Northeastern and North-Central North America. 9th. Houghton Mifflin, 1968. ISBN 0-395-91172-9.
* ↑ Vance, F R. Wildflowers across the prairies With a new section on Grasses, sedges and rushes. Vancouver, British Columbia: Western Producer Prairie Books, 1999, p. 299. ISBN 1-55054-703-8.
* ↑ Flora of North America, Helenium autumnale Linnaeus, 1753. Common sneezeweed, hélénie automnale
* ↑ «Plants profile for Helenium autumnale (common sneezeweed)». [Consulta: 8 maig 2007].
* ↑ Biota of North America Program 2014 county distribution map
* ↑ Biota of North America Program 2014 state-level distribution map
* ↑ Calflora taxon report, University of California, Helenium autumnale L., common sneezeweed
* ↑ Crockett, James U. Perennials. 2. Time-Life Books, 1972.

## Enllaços externs

* Jepson Manual Treatment
* Kemper Center for Home Gardening Arxivat 2010-08-10 a Wayback Machine.
* photo of herbarium specimen at Missouri Botanical Garden, collected in Missouri in 2002
# Habaix al-Hàssib

Àhmad ibn Abd-Al·lah al-Marwazí (àrab: أحمد بن عبد الله المروزي, Aḥmad b. ʿAbd Allāh al-Marwazī), més conegut com Habaix al-Hàssib (àrab: حبش الحاسب, Ḥabax al-Ḥāsib) (Merv, 766 - Bagdad, 874?), fou un notable astrònom persa de Merv del segle ix. Va morir vers 870, quan tenia uns 100 anys.
Ibn al-Nadim ha deixat una relació de les seves obres.

## Referències

* Hartner, W. "Ḥabas̲h̲ al-Ḥāsib al-Marwazī". Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. 9 de maig del 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/habash-al-hasib-al-marwazi-SIM_2572>
# Hemihedrita

L'hemihedrita és un mineral de la classe dels sulfats, que pertany al grup de la iranita.

## Característiques

L'hemihedrita és un sulfat de fórmula química ZnPb$_{10}$(CrO₄)₆(SiO₄)₂(OH)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1967, i la seva fórmula va ser redefinida el 2017, amb hidroxil en el lloc de fluor. Cristal·litza en el sistema triclínic. Es troba en forma de cristalls euèdrics, de fins a 1 centímetre, mostrant simetria hemiedral. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3. És l'anàleg amb zinc de la iranita, amb la qual forma una sèrie de solució sòlida.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'hemihedrita pertany a «07.FC - Cromats amb PO₄, AsO₄, SiO₄» juntament amb els següents minerals: vauquelinita, fornacita, molibdofornacita, iranita, cassedanneïta i embreyita.

## Formació i jaciments

Es forma a través de l'oxidació de la galena, l'esfalerita i la pirita, a la zona d'oxidació de dipòsits hidrotermals plumbífers. Sol trobar-se associada a altres minerals com: cerussita, fenicocroïta, vauquelinita, wil·lemita, wulfenita, galena, esfalerita, pirita, tennantita i calcopirita. Va ser descoberta l'any 1967 a la mina Florence, a l'àrea de Ripsey Hill, al comtat de Pinal (Arizona, Estats Units).

## Referències

* ↑ «Hemihedrite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 juliol 2016].
* ↑ Hålenius, U.; Hatert, F.; Pasero, M.; Mills, S. J. «New minerals and nomenclature modifications approved in 2017». Mineralogical Magazine, 81, 5, 01-10-2017, pàg. 1279–1286. DOI: 10.1180/minmag.2017.081.072.
* 1 2 «Hemihedrite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 15 juliol 2016].
* ↑ «Hemihedrite-Iranite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 juliol 2016].
# Henrique Guedes da Silva

Henrique Guedes da Silva, més conegut com a Catanha (Recife, 6 de març de 1972) és un exfutbolista hispanobrasiler que ocupava la posició de davanter.

## Trajectòria

Després d'haver-se iniciat en modestos equips brasilers, el 1995 arriba a l'Os Belenenses portuguès. La temporada 96/97 marxa a l'Estat veí per recalar a la UD Salamanca, de la Segona Divisió espanyola. A l'any següent hi destaca amb el CD Leganés, amb qui marca 14 gols, i acaba d'explotar la temporada 98/99. Eixa campanya juga amb el Màlaga CF, i gràcies als seus 26 gols, acaba com a màxim golejador de la categoria i el seu equip puja a primera divisió.
Ja a la màxima categoria, aconsegueix marcar-hi altres 24 dianes la temporada 99/00. Aquestes dues temporades criden l'atenció d'equips més potents, i a l'estiu de l'any 2000 fitxa pel Celta de Vigo. Serà una peça fonamental del conjunt gallec durant els dos següents anys, en els quals el Celta competeix en competicions europees, inclosa la Champions League.
La seua situació canvia a partir de la temporada 02/03. Eixa temporada encara hi juga 31 partits, però quasi la meitat des de la banqueta, i només marca quatre gols. L'any següent ja no compta i és cedit al FC Krylia Sovetov Samara rus.
A partir del 2005 la carrera del brasiler continua per equips més modestos: retorna a l'Os Belenenses, i juga amb el Marília i l'Atlético Mineiro del seu país natal. El juliol del 2006 hi retorna a la competició espanyola, per jugar amb el modest CD Linares de Segona B. Quan el conjunt desapareix per problemes econòmics, marxa als veïns de la Unión Estepona CF.

## Selecció

Catanha va ser internacional amb la selecció espanyola en tres ocasions.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Hiixam ibn al-Hàkam

Abu-Muhàmmad Hixam ibn al-Hàkam (segle viii) fou el màxim representant del kalam imamita dels temps dels imams Jàfar as-Sàdiq i Mussa al-Kazí. Era nascut a Wasit i va viure després a Kufa.

## Referències

Enciclopèdia de l'Islam, Vol. III, pag. 513 1 515