OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Revolució Liberal

Una Revolució Liberal és un tipus de revolució duta a terme, majoritàriament per la classe social de la burgesia i que aspira a esdevenir la classe dirigent enfront d'altres grups socials que s'oposin al seu poder.
Les Revolucions liberals estan inspirades en la doctrina del liberalisme i pretenen canviar un tipus de societat reglamentada a través d'uns principis contraris al liberalisme, per imposar-ne d'altres favorables a la llibertat individual, la igualtat davant la llei, la propietat...
Les revolucions liberals sorgeixen a finals del segle xviii i el seu millor exponent és la Revolució Francesa. Això no obstant, existixen antecedents com la Revolució Americana o la Revolució Anglesa. Aquest tipus de revolucions s'han erigit històricament contra l'Antic Règim i els models de monarquies absolutes que escanyaven el progrés i el lliure enriquiment.

## Vegeu també

* Liberalisme
* Burgesia
* Revolució burgesa
* Construcció de l'estat liberal a Espanya
* Revolució lliberal de Porto
# Riečka (Banská Bystrica)

* No s'ha de confondre amb Riečka (Rimavská Sobota).
Riečka és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1455.
# Robertson (cràter)

* No s'ha de confondre amb Robert (cràter) o Roberts (cràter).
Robertson és un prominent cràter d'impacte pertanyent a la cara oculta de la Lluna, situat just més enllà del limb occidental del satèl·lit. Es troba just al sud de Berkner, una formació amb una grandària comparable però més erosionada. Just a l'est es troba Helberg, i al sud-oest apareix Alter.
La paret interior de la vora del cràter té una formació àmplia i complexa amb múltiples terrasses. La vora és aproximadament circular, però amb un contorn irregular a les zones on s'han desprès diverses terrasses. L'interior té un pic en el punt central, unit a un tram escarpat de terreny que connecta amb el sector nord-est de la vora. Una banda del sistema de marques radials del cràter Ohm recobreix la meitat sud del sòl i la vora del cràter amb un color més clar.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències
### Altres referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Robertson (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 28 juny 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 28 juny 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Robertson» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-08-10. [Consulta: 28 juny 2018].
# Robertson

«Robertson» té aquests significats:
* Biografies:
** Cliff Robertson (1923, La Jolla, Califòrnia), actor, guionista, director i productor estatunidenc.
** David Robertson (Santa Monica, Califòrnia, 1958), director d'orquestra estatunidenc.
* Topònims:
** Robertson (Wyoming), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Wyoming.
** Illa Robertson, illa a la costa est de la península Antàrtica.
* Miscel·lània:
** Efecte Poynting-Robertson, procés pel qual les partícules de pols interplanetària es mouen lentament en espiral cap al Sol.
** Model Robertson-Walker, solució de les equacions de camp d'Einstein.
** Robertson Stadium, estadi de futbol i futbol americà de Houston, Texas.
# Robertson Stadium

John O'Quinn en Corbin J. Robertson Stadium o també anomenat Robertson Stadium és un estadi de futbol (soccer) i futbol americà de Houston (Texas, Estats Units) ubicat en el campus de la Universitat de Houston. És la seu dels Houston Cougars i dels Houston Dynamo de la Major League Soccer des de la temporada 2006. Inaugurat el 1941 té una capacitat de 32.000 espectadors.

## Enllaços externs

* Houston Dynamo Stadium: Robertson Arxivat 2010-03-19 a Wayback Machine. (en anglès)
# Roc Jiménez de Cisneros

Roc Jiménez de Cisneros (Barcelona, 1975) és artista. L'any 1996 va fundar el grup de música per ordinador EVOL, a través del qual ha articulat bona part de la seva producció artística fins a la data. La seva obra es pot entendre com una exploració estètica de la composició algorítmica i una desconstrucció de la cultura rave. Els seus treballs han estat publicats en discogràfiques internacionals com Entr’acte, Mego, Presto!?, fals.ch o el seu propi segell, ALKU, que codirigeix al costat d'Anna Ramos des de 1997. A mig camí entre la psicodèlia i l'acadèmia, el treball de Jiménez de Cisneros s'ha presentat en directe i en format d'instal·lació en galeries, museus, i clubs d'Europa, Nord Amèrica i Àsia.

## Referències

* ↑ «Roc Jiménez de Cisneros». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].

## Enllaços externs

* EVOL http://vivapunani.org/ (en anglès)
# Roger McGuinn

James Roger McGuinn (conegut artísticament com a Roger McGuinn, prèviament com a Jim McGuinn, i nascut James Joseph McGuinn III, Chicago, 13 de juliol de 1942) és un cantautor i guitarrista estatunidenc. És conegut sobretot per haver estat el cantant i guitarra en molts dels discs de The Byrds. És un membre del Rock and Roll Hall of Fame pel seu treball amb els Byrds.

## Primers anys

Roger McGuinn va néixer i va ser criat a Chicago, Illinois. Els seus pares, James i Dorothy estaven relacionats amb el periodisme i les relacions públiques, i durant la infància de Roger van escriure un bestseller titulat Parents Can't Win. McGuinn va anar a la Latin School of Chigago. Es va interessar en la música després de sentir "Heartbreak Hotel", d’Elvis Presley, i va demanar als seus pares que li compressin una guitarra. També va rebre la influència de grups i artistes com Johnny Cash, Carl Perkins, Gene Vincent i The Everly Brothers.
El 1957, es va matricular a l'Old Town School of Folk Music de Chicago, on va aprendre a tocar el banjo de 5 cordes i va millorar les seves habilitats com a guitarrista. Després de la seva graduació, McGuinn va actuar en solitari en diversos cafès del circuit de música folk, on va ser descobert i contractat com a acompanyant de grups com els Limeliters, Txad Mitchell Trio, i Judy Collins. També va tocar la guitarra i va fer harmonies d'acompanyament vocals per Bobby Darin. Poc després, es va traslladar a la Costa Oest, acabant a Los Angeles, on coneixeria als futurs membres dels Byrds.
El 1963, un any abans de cofundar els Byrds, treballava com a músic d'estudi a Nova York, gravant amb Judy Collins i el duo format per Paul Simon i Art Garfunkel. En aquella època va començar a escoltar la música dels Beatles, i es va preguntar com afectaria la beatlemania a la música folk. Quan Doug Weston li va donar a McGuinn treball a The Troubadour, a Los Angeles, McGuinn ja estava familiaritzat amb les cançons dels Beatles, i conseqüentment s'havia fixat en un altre fan del grup de Liverpool, Gene Clark, amb qui es va unir per formar els Byrds el juliol de 1964.

## Discografia
### Àlbums

* Roger McGuinn (1973)
* Peace on You (1974)
* Roger McGuinn & Band (1975)
* Cardiff Rose (1976)
* Thunderbyrd (1977)
* McGuinn, Clark & Hillman (1978) (con Gene Clark y Chris Hillman)
* City (1980) (con Chris Hillman, incluyendo a Gene Clark)
* McGuinn - Hillman (1981) (con Chris Hillman)
* Back from Rio (1990)
* Born to Rock and Roll (1991)
* Live from Mars (1996)
* McGuinn's Folk Den (4 discos) (2000)
* Treasures from the Folk Den (2001)
* Limited Edition (2004)
* The Folk Den Project (2005)
* Live from Spain (2007)
* 22 Timeless Tracks from the Folk Den Project (2008)
# Rubus saxatilis

Rubus saxatilis és una espècie d'esbarzer que es troba a Europa (al sud d'Islàndia i a l'est dels Pirineus), l'Àsia temperada fins al Japó. Les tiges són verdes i cobertes de diminutes espines, les fulles normalment tenen tres folíols. Elfruit és esfèric i de color roig, fa 1-1,5 mm de diàmetre i conté llavors grosses.
Com a planta medicinal és astringent. A l'Índia se n'havia fet una decocció de les arrels contra la disenteria.
Dels fruits se'n obté un tint blau

## Referències

* ↑ «Plants for a Future Plant Database: Rubus saxatilis (Stone Bramble)». [Consulta: 18 octubre 2012].
* ↑ "Encyclopedia of Life: Rubus saxatilis (Greenland Thornless Blackberry)". Retrieved 18 October 2012.
* ↑ Chopra, Ram Nath. "Rubus saxatilis". Glossary of Indian Medicinal Plants, pp 216. Council of Scientific & Industrial Research (India), 1956.

## Enllaços externs

* http://www.plant-identification.co.uk/skye/rosaceae/rubus-saxatilis.htm Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
* http://www.habitas.org.uk/flora/species.asp?Item=3318
# Son Monget

Son Monget és una possessió del terme de Llucmajor, Mallorca, que confronta amb les possessions de Son Cardell, So n'Hereu, Son Vilardell i Son Monjo. Pertanyia a l'honor Gabriel Pons, conegut com a Monjo, del diminutiu d'aquest malnom familiar en prové el nom de la possessió. El 1777 era de Miquel Garcies Clar. Era dedicada a conreu de cereals i vinya.

## Construccions

Les cases de la possessió formen un bloc integrant l'habitatge humà i dependències agropecuàries, com són la pallissa, uns estables, un forn, una portassa i un colomer. De forma aïllada, al costat de les cases, hi ha una soll i portasses. L'habitatge humà es divideix en dos bucs adossats i de diferent tipologia: El buc més voluminós té dues crugies i dues altures (planta baixa i porxo). La façana principal, orientada al migjorn, presenta una disposició simètrica de les obertures. La planta baixa consta d'un portal d'arc de mig punt amb llindar, dovelles i carcanyols. Al seu costat hi ha un finestró i al nivell del terra una finestra quadrangular. El porxo presenta tres finestres allindanades. La coberta exterior és de dos aiguavessos i teula àrab. La cornisa és plana. Com a instal·lacions hidràuliques hi ha un aljub i una cisterna aïllats.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 11. Palma: Promomallorca, p. 108. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ de Luna, J; i col «Arquitectura de Fora Vila Tom I» (pdf). Catàleg de béns immobles [Llucmajor], 2000, pàg. 10. Arxivat de l'original el 5 de gener 2014 [Consulta: 9 gener 2014]. Arxivat 5 de gener 2014 a Wayback Machine.
# An Caiseal

An Caiseal (en anglès Cashel) és una vila d'Irlanda, a la Gaeltacht de la zona oriental de l'illa d'Achill al comtat de Mayo, a la província de Connacht. Les viles més properes són Gob an Choire, Bun an Churraigh i Sáile. La línia 440 del Bus Éireann hi arriba un cop al dia en cada direcció.

## Referències

* ↑ Placenames Database of Ireland

## Enllaços externs

* Turisme d'Achill
# Diakha

Diakha és una regió del Senegal, situada al sud-oest de Bundu i al nord del riu Gàmbia.
Va ser el centre de la resistència del marabut Mahmadou Lamine el 1886, des de la tata de Dianna.

## Referències

* Histoire de la conquête du Soudan français (1878-1899) pel Tinent Gatelet
# Son Monjo

Son Monjo és una petita possessió del terme municipal de Llucmajor, Mallorca, situada entre la vila, es Camp de sa Batalla, Son Pere Negre i Galdent. Documentada el 1685, en el cadastre de 1702 pertanyia a Antonina Pons i el 1777 n'era propietària Antonina Anna Sastre, viuda de Francesc Salvà de Sa Llapassa. A principis del segle XX n'era propietària la família de la poetessa Maria Antònia Salvà.

## Construccions

La casa de pagès està situada al Camí de Galdent, és d'estructura lineal, integrant l'habitatge humà i dependències agropecuàries (pallissa, portassa i colomer). L'habitatge és de dues crugies i dues altures: planta baixa i porxo. La façana principal s'orienta al migjorn i les seves obertures estan disposades de forma asimètrica. A planta baixa hi ha dos portals, el principal és d'arc de mig punt amb dovelles i carcanyols, i el secundari, que dona accés al magatzem, és allindanat. D'altres dependències agropecuàries (una vaqueria de nova construcció, solls, dos galliners i un forn) estan aïllades de la casa. Com a instal·lacions hidràuliques cal esmentar una cisterna, situada a l'interior de l'habitatge i, devora la vaqueria a uns 100 m de la casa, un aljub cobert amb volta de canó.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 11. Palma: Promomallorca, p. 111. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ de Luna, J; i col «Arquitectura de Fora Vila Tom I» (pdf). Catàleg de béns immobles [Llucmajor], 2000, pàg. 19. Arxivat de l'original el 5 de gener 2014 [Consulta: 21 novembre 2012]. Arxivat 5 de gener 2014 a Wayback Machine.
# Son Mut Aliardo

Son Mut Aliardo és una possessió del terme de Llucmajor, Mallorca. Està situada a la marina, entre les possessions de Gomera Vell, Son Tord, Son Marionet i Can Joan de Merola. Es troba documentada el 1685 i pertanyia al prevere Joan Garau. El 1738 n'era propietari Damià Garau. Té cases amb torre de defensa i era dedicada a conreu de cereals.

## Construccions

La casa de la possessió, amb carrera, integra en un bloc una sèrie de bucs adossats: l'habitatge humà, la torre de defensa i algunes dependències agrícola-ramaderes (forn i estables). Situats de forma aïllada hom hi troba altres instal·lacions agrícola-ramaderes (estables, solls i un aljub). L'habitatge humà el formen tres bucs adossats, cada un d'ells té una crugia i un vessant. El buc principal té dues altures i és on viuen els senyors; al buc intermedi, integrat dins la casa dels senyors, es troba la cuina; i el buc de la part posterior té una altura i és la casa dels amos. Perpendiculars a aquests tres bucs hi ha els estables; imbricada entre la casa dels senyors i la cuina s'ubica la torre de defensa.

### Torre de defensa

La torre té característiques constructives del segle xv, malgrat que les cases es troben documentades el 1685. Té planta quadrangular de tres altures; parament paredat en verd llevat de les faixes, en cadena d'angle, i les estructures dels buits; coberta de volta de canó a l'interior i plana a l'exterior; terrat amb mènsules que suportaven el parapet, ara inexistent; i caseta de sortida al terrat. L'accés es realitza des de les cases, a la planta baixa, per una porta amb arc de mig punt, sense dovelles (l'arc retallat a una peça de marès). A la primera planta hi ha una porta d'accés moderna d'arc de mig punt. Hi ha obertures només a dues de les façanes que corresponen a la façana posterior de l'habitatge principal; a una d'elles, finestra plana (que probablement no és original) damunt la qual hi ha una sagetera; a l'altra, finestró esbocat i, en el mateix eix vertical, finestró amb arc de mig punt obert a una peça rectangular de marès.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 11. Palma: Promomallorca, p. 315. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ de Luna, J; i col «Arquitectura de Fora Vila Tom V» (pdf). Catàleg de béns immobles [Llucmajor], 2000, pàg. 18. Arxivat de l'original el 7 de gener 2014 [Consulta: 21 novembre 2012]. Arxivat 7 de gener 2014 a Wayback Machine.
* ↑ de Luna, J; i col «Arquitectura Militar» (pdf). Catàleg de béns immobles [Llucmajor], 2000, pàg. 23. Arxivat de l'original el 8 de gener 2014 [Consulta: 21 novembre 2012]. Arxivat 8 de gener 2014 a Wayback Machine.
# Sinergistets

Els sinergistets (Synergistetes) són un filum de bacteris. Els seus membres són anaerobis obligats, gramnegatius i amb forma de bacil. Espècies d'aquest fílum tenen un paper en les malalties periodontals, les infeccions gastrointestinals i infeccions de teixits tous.

## Referències

* ↑ J.P. Euzéby. «Synergistetes». List of Prokaryotic names with Standing in Nomenclature. Arxivat de l'original el 2013-01-27. [Consulta: 11 setembre 2008].
* ↑ «Synergistetes». Taxonomy Browser. NCBI. [Consulta: 11 setembre 2008].
* 1 2 Vartoukian, S.R.; R. M. Palmer i W. G. Wade «The division "Synergistes"». Anaerobe, 13, 3-4, Juny-Agost 2007, pàg. 99-106. PMID: 17631395.
* 1 2 Jumas-Bilak, E. [et al]. «Jonquetella anthropi gen. nov., sp. nov., the first member of the candidate phylum 'Synergistetes' isolated from man». Int J Syst Evol Microbiol, 57, Pt 12, Desembre 2007, pàg. 2743-2748. PMID: 16891512.
* ↑ Horz, H.P.; D.M. Citron, Y.A. Warren, E.J. Goldstein and G. Conrads «Synergistes group organisms of human origin». Journal of Clinical Microbiology, 44, 8, Agost 2006, pàg. 2914-2920. PMID: 16891512.
# Sxerbakove

Sxerbakove (en (ucraïnès): Щербакове, en rus: Щербаково) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2014 tenia 614 habitants. Pertany al districte de Krasnogvardiiske.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Sphyraenops bairdianus

Sphyraenops bairdianus és una espècie de peix pertanyent a la família dels epigònids i l'única del gènere Sphyraenops.

## Hàbitat

És un peix marí, batipelàgic i oceanòdrom que viu entre 200 i 1.750 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental (Austràlia Occidental) i Cuba.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Claro, R. i L.R. Parenti, 2001. The marine ichthyofauna of Cuba. p. 21-57. A: Claro, R., K.C. Lindeman i L.R. Parenti (eds) Ecology of the marine fishes of Cuba. Smithsonian Institution Press, Washington DC i Londres. 253 p.
* ↑ Claro, R., 1994. Características generales de la ictiofauna. p. 55-70. A R. Claro (ed.) Ecología de los peces marinos de Cuba. Instituto de Oceanología Academia de Ciencias de Cuba i Centro de Investigaciones de Quintana Roo.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Parin, N.V., A.N. Mironov i K.N. Nesis, 1997. Biology of the Nazca and Sala-y-Gómez submarine ridges, an outpost of the Indo-West Pacific fauna in the Eastern Pacific ocean: composition and distribution of the fauna, its community and history. Adv. Mar. Biol. 32:145-242.
* ↑ Suda, Y. i Y. Tominaga, 1983. The percoid genus Sphyraenops, from the Pacific Ocean, with discussion on Scombrosphyraena. Jap. J. Ichthyol. 30(3):291-296.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Stokmarknes

Stokmarknes és un petit poble situat al municipi de Hadsel, al comtat de Nordland, Noruega. Està situat a la costa nord de l'illa de Hadseløya. La ciutat és el centre administratiu del municipi de Hadsel. El 2000, Stokmarknes va rebre l'«estatus de vila». Segons el cens de 2023 disposava d'una població de 3.496 habitants.
Les estructures més destacables són l'hospital, que ocupa una àrea important de l'arxipèlag, i el camp d'aviació, amb un enllaç regular a la capital de província Bodø.
Des d'un cert punt de la ciutat es poden observar els dos alts ponts que uneixen l'illa de Hadsel amb la de Langøya, en la que tot seguint la carretera d'Europa E10, s'arriba a Sortland, una altra petita ciutat amb un altre impressionant pont, aquesta vegada per unir les illes amb el continent.
Turísticament cal destacar que Stokmarknes és la ciutat on neix la Hurtigrute,que en la traducció literal significa "la ràpida connexió", es tracta de la primera línia de vaixells de vapor que va connectar les illes Vesterålen i fou fundada el 1881 per Richard With. Actualment hi ha un museu que porta el nom d'aquesta companyia de vaixells.
Finalment, cal destacar que com a punt d'esbarjo anualment se celebra una marató al voltant de l'illa, que consta de 42 km.

## Referències

* ↑ «Stokmarknes (Hadsel, Nordland County, Norway)». citypopulation.de. [Consulta: 10 març 2024].
* ↑ Benjaminsen, Espen; Alstadhaug, Karl B.; Gulsvik, Marie; Baloch, Farid K.; Odeh, Francis «Amyotrophic lateral sclerosis in Nordland county, Norway, 2000–2015: prevalence, incidence, and clinical features» (en anglès). Amyotrophic Lateral Sclerosis and Frontotemporal Degeneration, 19, 7-8, 02-10-2018, pàg. 522–527. DOI: 10.1080/21678421.2018.1513534. ISSN: 2167-8421.
* 1 2 Guides, Insight. Insight Guides Norway (Travel Guide eBook) (en anglès). Apa Publications (UK) Limited, 2023-06-01. ISBN 978-1-83905-310-8.
* ↑ Pinard, Jacques «L'Express Côtier (Norvège), moyen de transport régional et de croisière touristique». Norois, 101, 1, 1979, pàg. 5–28. DOI: 10.3406/noroi.1979.3750.
# Squalius squalus

Squalius squalus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Referències

* ↑ Bonaparte, C. L. 1837. Iconografia della fauna italica per le quattro classi degli animali vertebrati. Vol. III. Pesci. Roma. Iconografia, v. 3: Fasc. 19-21, puntata 94-103, 105-109, 5 pls.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.