OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Festival Internacional d'Animació d'Hiroshima

Festival Internacional d'Animació d'Hiroshima és un festival de films d'animació biennal del Japó. Juntament El Festival Internacional de Cinema d'Animació d'Annecy a França, el Festival de Cinema Internacional d'Animació d'Ottawa al Canadà, i el Festival Mundial de Cinema d'Animació de Zagreb a Croàcia, està organitzat i subvencionat per L'Associació Internacional de Cinema d'Animació o ASIFA.
Els presidents honoraris actuals del festival són Paul Grimauld, Peter Lord i Nick Park, coneguts pels films Le Roi et l'Oiseau i Wallace i Gromit respectivament. Així doncs tan el grup de jutges com els afiliats participen en una votació que conclou amb el premi al millor curtmetratge d'animació, el qual consisteix amb una suma de 1 milió de yens (prop dels 8000 euros) i una possible nominació a la categoria de curtmetratges dels Oscars.
Com a molts altres festivals, les projeccions de la multitiud de films que es presenten van acompanyades de xerrades i altres tallers educatius, fet que augmenta la seva popularitat que en els últims anys ja va superar les 30000 persones.

## Història

El Festival Internacional d'Animació d'Hiroshima va ser creat l'any 1985 per l'ASIFA com a esdeveniment commemoratiu dels 40 anys des del bombardeig a la ciutat. Així doncs va ser creat com el Festival Internacional d'Animació per la Pau Mundial i, és per això que en moltes ocasions tan els curtmetratges com els llargmetratges que s'hi presenten solen tractar temes relacionats amb la pau i la convivència.
Tot i que la primera edició del festival va ser l'any 1985 no va tornar a repetir-se fins al 1987 a causa de problemes de finançament, però des de 1990 s'ha convertit en una tradició biennal i actualment és un dels festivals més importants de tot el continent asiàtic.

## Referències

* ↑ «Festival Internacional de Animación de Hiroshima | Japan-Experience.com». [Consulta: 18 novembre 2019].
* ↑ «Festival Internacional de Cine de Animación de Hiroshima» (en castellà). [Consulta: 18 novembre 2019].
* ↑ Hiroshima, International Animation Festival. «広島国際アニメーションフェスティバル HIROSHIMA 2020 [2020.8.20(木)-24(月)]» (en japonès). [Consulta: 18 novembre 2019].
# Ust-Kivdà

Ust-Kivdà (en rus: Усть-Кивда) és un poble de l'óblast de l'Amur, a Rússia, que el 2018 tenia 156 habitants, pertany al districte de Bureiski.

## Referències

* ↑ terrus.ru — база данных России
# Pi de les Feixes

El pi de les Feixes és el nom que popularment es dona a un pi roig (Pinus sylvestris) que es troba al terme de Vilamantells (municipi de Guixers, comarca del Solsonès) i que a causa de la seva grandària, ha estat declarat bé patrimonial del municipi de Guixers

## Referències

* ↑ Pla Especial de Protecció del Patrimoni

## Bibliografia

* Guixé i Coromines, David; Rodríguez i Bilà, Montse; Rocaspana i Jové, Rafael. Arbres i arbredes singulars del Solsonès: catàleg dels arbres monumentals i singulars, arbredes i formacions vegetals d'interès natural. Solsona: Centre Tecnològic i Forestal de Catalunya, 2006. ISBN 8468957615.
# Xocolata amb xurros

La xocolata amb xurros és un plat típic de la gastronomia catalana des de fa més d'un segle. Es consumeix com a esmorzar molt d'hora al matí i en alguns casos se serveix com a berenar.
La paraula «xurro» és d'origen incert. Primer s'aplicava a una raça d'ovelles, després als habitants de les zones valencianes de parla castellana i finalment a la pasta de bunyol, típicament d'aquelles comarques.
A Barcelona, la xocolata va arribar directament des de Mèxic i s'hi van establir els primers obradors del vell continent. Va seduir les famílies riques de la ciutat. Els Maldà o els Ametller, a més, en va fer negoci. Hi ha moltes llegendes sobre l'origen de la combinació xocolata am xurros. Es desconeix quan exactament aquests dos elements (xocolata i xurros) van aparèixer al pas segle xix al segle xx. Potser la saviesa popular va ser la que va indicar de forma espontània la idoneïtat d'aquest emparellament., la xocolata amb xurros d'origen valenciana va esdevenir un plat típic de tot el país. Aquest esmorzar és un contrast de sabors equilibrat, la dolçor amarga de la xocolata barrejada amb els aromes salats i oliosos del xurro cruixent en fan una parella ideal. Segur que la popularitat del xurro –o de la seva variant més gran, la porra– com a esmorzar va créixer fins a ser altament popular degut al seu baix cost.
| « | Els habitants de Barrabim i de Barrabam s'odiaven a mort i estaven sempre brallant-se per qualsevol ximpleria. […] Tot va començar quan els habitants de Barrabam es van assabentar que a Barrabim els nens menjaven xocolata amb xurros cada diumenges per esmorzar. Immediatament van decidir prohibir la xocolata i els xurros amb l'excusa que eren dolents per a la salut. | » |
| — Marc Donat Balcells, Ricard Zaplana, 25 contes clàssics per llegir en 5 minuts |||

## Referències

* ↑ Macher, Julia. «Ein Tag in Barcelona». A: ADAC Reiseführer Barcelona (en alemany). Múnic: Gräfe und Unzer, 2020. ISBN 3-95689-788-9.
* ↑ Bruguera i Talleda, Jordi; Fluvià i Figueras, Assumpta. «xurro». A: Diccionari etimològic. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1996 (2004, 4a edició), p. 992. ISBN 9788441225169.
* ↑ Romero, Mar. «Xurros: tradició castissa i on menjar els millors a Madrid». Gastronosfera. SA Damm, 17-11-2016. [Consulta: 6 setembre 2022].
* ↑ «Ruta de la xocolata amb xurros». Cuina, 02-02-2014 [Consulta: 13 desembre 2015].
* ↑ Donat i Balcells, Marc; Zaplana i Ruiz, Ricard. «Barrabim, Barrabam». A: 25 contes clàssics per llegir en 5 minuts. Barcelona: BEASCOA - Penguin, 2017. ISBN 84-488-4828-4.

## Enllaços externs

* Recepta: Ribas, Marc; Caramés, Gessamí. «Xocolata amb xurros». Cuines - TV3. CCMA. [Consulta: 6 setembre 2022].
* García, Maite. «La mediàtica ruta de la xocolata amb xurros». Materia Bcn. [Consulta: 6 setembre 2022].
# Guern

Guern (en bretó Gwern) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 1.445 habitants.

## Demografia

Evolució de la població Cassini i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| - | - | 3 058 | 3 079 | 3 386 | 3 468 | 3 327 | 3 619 | 3 564 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 3 280 | 3 229 | 3 341 | 2 654 | 2 709 | 2 734 | 2 766 | 2 746 | 2 677 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 2 787 | 2 863 | 2 714 | 2 524 | 2 575 | 2 655 | 2 466 | 2 440 | 2 144 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 896 | 1 670 | 1 555 | 1 534 | 1 409 | 1 398 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Yves Perez | |
| 2008- | Joseph Le Bouédec | |

## Referències

* ↑ http://cassini.ehess.fr/ Població abans del cens de 1962
* ↑ Guern al web de l'Insee
# Newtype

La Newtype (ニュータイプ, Nyūtaipu) és una revista d'anime i manga. És publicat originalment Japó per Kadokawa Shoten i fins al febrer 2008 va tenir una versió americana anomenada Newtype USA.
Inclou continguts traduïts directament de japonès i també material original de l'edició USA. El contingut inclou anime, manga, música, videojocs, les revisions de figures d'acció, entrevistes de director, els perfils d'artista, i les columnes regulars per experts d'indústria, entrevistes a directors, i perfils dels mangakes. Newtype USA inclou també regals, com ara pòsters, postals, publicació de mangues, i una addició de DVD. Newtype USA era publicat per A.D. Vision, la societat matriu editora de pel·lícules d'anime, pare de la companyia distribuïdora d'anime ADV Films. La primera edició de Newtype USA va ser publicada el novembre de 2002. Existeixen altres publicacions germanes anomenades Newtype Hero i Newtype the Live que s'especialitzen en tokusatsu (efectes visuals).

## Mangues que han sigut publicats per entregues per la Newtype

* Full Metal Panic!
* Angel/Dust
* Chrono Crusade
* Lagoon Engine Einsatz
* Neon Genesis Evangelion: The Iron Maiden Second
* The Aoi House 4-koma
* Angel/Dust Neo.

## Referències

* ↑ «Newtype USA to Cease Publication». News. Anime News Network, 09-01-2008. [Consulta: 4 desembre 2013].
* ↑ «A.D. Vision to replace Newtype USA with PiQ in March». News. Anime News Network, 10-01-2008. [Consulta: 4 desembre 2013].
* ↑ «Newtype Korea» (en korean). Daiwon C.I.. Arxivat de l'original el 2014-02-03. [Consulta: 3 gener 2016].

## Enllaços externs

* Newtype - Lloc web oficial (japonès)
* Newtype Korea Arxivat 2014-03-26 a Wayback Machine. (Daiwon C.I.)
* Newtype USA (arxivat)
# Festival Internacional d'Edimburg

El Festival Internacional d'Edimburg (en anglès: Edinburgh International Festival) és un festival anual d'arts plàstiques que se celebra a Edimburg (Escòcia), en el transcurs de tres setmanes del mes d'agost. Mitjançant invitació del director del festival, el Festival Internacional porta artistes de primera categoria, d'arreu del món, en música (principalment música clàssica), teatre, òpera i dansa. El festival també allotja diverses exhibicions d'art visual, xerrades i treballs manuals.
La idea d'un festival amb l'objectiu de "proveir una plataforma pel floriment de l'esperit humà" i enriquir la vida cultural escocesa, britànica i europea va aparèixer en finalitzar la Segona Guerra Mundial. La creació d'un festival internacional al Regne Unit va ser ideada, en un primer moment, per Rudolf Bing, director general del Festival d'Òpera de Glyndebourne, i Audrey Mildmay (esposa de John Christie) durant una gira, en temps de guerra, d'una producció a petita escala de Glyndebourne titulada The Beggar's Opera.
El 1999 el Festival va obrir una nova seu central, així com una oficina informativa, a The Hub, una església reconvertida de Castlehill, just a sota el castell d'Edimburg. Originalment construïda com l'església de Tolbooth (1842-44) per allotjar l'Assemblea General de l'Església d'Escòcia, la seva gran torre gòtica és el punt més elevat del centre d'Edimburg, exceptuant el castell mateix, i un punt d'orientació visible des de molta distància.
El Festival Internacional d'Edimburg es va avançar en el temps, a partir del 2015, per coincidir amb el Fringe.

## Referències

* ↑ Fifield, Christopher. Ibbs and Tillett: The Rise and Fall of a Musical Empire. Ashgate, 2005: p. 263
* ↑ Severin Carrell. «Edinburgh international festival moves dates for 2015 as part of shakeup». The Guardian, 08-05-2014.
# Font del Conill (Olot)

La Font del Conill és una obra d'Olot (Garrotxa) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una font barroca de tres tubs que parteixen de tres màscares situades a tres dels quatre costats de la font que té forma quadrada. A la part superior es va fent estreta, creant un altre cos més estret i allargat. Reformada el 1900, s'assembla a la font de l'Àngel d'Olot i és comparable amb monuments del tipus de l'Obelisc barroc barceloní.

## Història

Entre la segona meitat del segle xvii i el XVIII es realitzaren diverses fonts: la font del Conill, restaurada el 1900, i la font de l'Àngel, restaurada el 1892. Totes dues són de dimensions molt petites.

## Referències

* 1 2 «Font del Conill». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].
# Phanoperla maindroni

Phanoperla maindroni és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a l'Índia.

## Referències

* ↑ Banks, 1938. Jour.Fed.Malay States Mus. 18(2):221.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Navàs, 1926. Brotér.Sér.Zool. 23:109.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Kailash Chandra i R. M. Sharma: Checklist of Indian Stoneflies (Insecta: Plecoptera). Enllaç (anglès)
* ↑ Zwick, P., 1982: A revision of the Oriental stonefly genus Phanoperla (Plecoptera: Perlidae). Systematic Entomology, 7: 87–126.

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Ignac Sivec i Bill P. Stark, 2010. Seven new species of Phanoperla (Banks) from Vietnam and Thailand (Plecoptera: Perlidae). Illiesia 2010 6(10):98-112. (anglès)
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:488.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 1982. Syst.Entomol. 7(1):98.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. Arxivat 2022-10-17 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Perlidae Species Listing Arxivat 2006-09-16 a Wayback Machine. (anglès)
* Encyclopedia of Life (anglès)
* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* BioLib (anglès)
# Yasaka Kōshin-dō

El Yasaka Kōshin-dō (八坂庚申堂), amb el nom complet de Daikoku-san Kongō-ji Kōshin-dō (大黒山金剛寺庚申堂) és un petit temple budista del districte de Higashiyama, a Kyoto. Es troba prop del famós temple Kiyomizu-dera i al costat de la pagoda de Yasaka.
El temple està dedicat a Kōshin-san (庚申さん), un sobrenom del seu principal objecte de culte Shōmen Kongō (青面金剛), el guerrer guardià blau, i als «tres micos savis». Formen part de la fe Kōshin. Segons les creences de la fe Kōshin, es creu que Kōshin-san ajuda a tots aquells que lluiten per a guanyar-se la vida però s'esforcen a ser bones persones. També es pensa que castiga els malvats.
El Kkukurizaru és el talismà, en forma de bola de tela, que representa els micos de bona fe.

## Kukurizaru

En molts llocs del temple pengen boles de tela de colors que representen Kukurizaru, un mico lligat de mans i peus. En la fe Kōshin, representa el control de la criatura juganera i impulsada pel desig que tothom duu dins.
La fe popular diu que per a aconseguir que es concedeixi un vot cal sacrificar un desig. Posant un desig dins d'una de les boles de colors que representen el mico Kukurizaru, Kōshin ajuda a fer que el desig desaparegui i com que els desitjos són els que impedeixen que els vots es facin realitat, el vot serà satisfet i alhora ajuda a esdevenir una persona millor. També es diu que quan algú nota que li ve un desig, cal ajuntar les mans i recitar el sutra budista: On deiba yakisya banta banta kakakaka sowaka. Kukurizaru i el Kōshin-san l'escoltaran i el podran ajudar.
Hi ha velles tradicions i creences sobre els micos al Japó. Els micos es consideren esperits amables que protegeixen la gent i les seves cases dels mals esperits i de les intencions nocives. Els tres micos en actitud de "no veure, no sentir, no parlar" formen part de la fe Kōshin.

## Bibliografia

* E. Ohnuki Tierney, Monkey as Mirror Symbolic Transformations in Japanese History & Ritual, Princeton University Press, 1992, ISBN 978-0-691-02846-0
* Emi Kitagawa, Fullet informatiu per al temple Yasaka Koshindo, Universitat d'Arts de la Saga de Kyoto, Departament de Disseny Turístic
* Oficina de Turisme i Convencions del Govern de la Prefectura de Kyoto, Santuari dels Tres Micos (Santuari Yasaka Koshindo), Kyoto

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (arxiu) (japonès)
* Visita al temple Koshindo - Uniyatra (anglès)
# Lacumaces

Lacumaces va ser un príncep númida, fill de Ozalces rei dels massils, al que Mezetul va posar al tron quan era un infant.
Mezetul havia enderrocat al rei Capusa. Al desembarcar Masinissa I a l'Àfrica, Lacumaces va anar a la cort de Sifax per demanar ajut però pel camí Masinissa el va atacar i es va escapar per poc de caure a les seves mans. Després va obtenir de Sifax una força auxiliar important amb la que es va unir al seu guardià Mezetul, però Masinissa els va derrotar completament i van haver de fugir a la cort de Sifax. D'aquell lloc el van convèncer de tornar, i Masinissa el va rebre amb els honors deguts al seu naixement reial, diu Titus Livi, segurament cap a l'any 205 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Lacumaces». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 12 maig 2022].
# Guerlesquin

Guerlesquin (en bretó Gwerliskin) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 1.434 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.159 | 1.278 | 1.496 | 1.831 | 1.627 | 1.624 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | Paul Uguen | |
# Netuma aulometopon

Netuma aulometopon és una espècie de peix de la família dels àrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker, P., 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4: i-xii + 1-370.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Higuchi, H., E. G. Reis i F. G. Araúj, 1982: Uma nova espécie de bagre marinho do litoral do Rio Grande do Sul e considerações sobre o género nominal Netuma Bleeker, 1858 no Atlántico sul ocidental (Siluriformes, Ariidae). Atlantica, Rio Grande v. 5: 1-15.
* Kailola, P.J. i W.A. Bussing, 1995. Ariidae. Bagres marinos. p. 860-886. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guía FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma, Itàlia.
* Marceniuk, A.P. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Ariidae (Sea catfishes). p. 447-455. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the freshwater fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Marceniuk, A.P. i N.A. Menezes, 2007. Systematics of the family Ariidae (Ostariophysi, Siluriformes), with a redefinition of the genera. Zootaxa 1416:1-126.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Taylor, W.R. i N.A. Menezes, 1978. Ariidae. A: W. Fischer (ed.) FAO species identification sheets for fishery purposes. West Atlantic (Fishing Area 31). volum 1. (pag. var.). FAO, Roma.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nieuwerkerk aan den IJssel

Nieuwerkerk aan den IJssel és un antic municipi de la província d'Holanda Meridional, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 21.685 habitants repartits sobre una superfície de 18,47 km² (dels quals 1,18 km² corresponen a aigua).
El setembre de 2006, el 93% de la població va votar en referèndum dur a terme una fusió amb els municipis veïns de Moordrecht i Zevenhuizen-Moerkapelle en el nou municipi de Zuidplas. La fusió es va fer efectiva l'1 de gener de 2010.

## Centres de població

Groot Hitland, Klein Hitland, i Kortenoord.

## Ajuntament

* VVD 6 regidors
* PvdA 4 regidors
* CDA 3 regidors
* ChristenUnie/SGP 3 regidors
* Gemeentebelangen Nieuwerkerk (GBN) 3 regidors

### Burgmestres

| Període | Nom | Partit |
| 1850 - 1852 | M.E.G. van Lakerveld Blanken | |
| 1852 - 1855 | C. van Vollenhoven | |
| 1857 - 1867 | M.E.G. van Lakerveld Blanken | |
| 1867 - 1877 | J.E. de Voogt | |
| 1877 - 1882 | W.F. Smits | |
| 1883 - 1899 | J.E. van Voorthuijsen | |
| 1899 - 1903 | M.D. Molenaar | |
| 1904 - 1917 | J. van der Meulen | |
| 1917 - 1923 | L.H.A. Würdemann | |
| 1923 - 1949 | F. Jas | |
| 1949 - 1969 | J.C. Vogelaar | |
| 1969 - 1983 | C.H. van de Linde | |
| 1983 - 1988 | L.W.L.F. van Heugten | VVD |
| 1988 - 1995 | H.B. van der Goot | VVD |
| 1995 - avui | A.F. Bonthuis | PvdA |

## Enllaços externs

* www.nieuwerkerk-ijssel.nl
# Nkran

El regne de Nkran (en català "Formiga") fou un dels sis regnes (quasi ciutats estats) del poble dels Gã o Gameis. Els reis portaven el títol de Gã Mantse. L'estat es va fundar a l'inici del segle xvi quan els portuguesos ja s'havien establert a la costa. Va estar sota influència de Portugal i després d'Holanda, però des del segle xviii pagava tribut als Aixantis. Quan Holanda va vendre les seves possessions a Gran Bretanya el 1871, els aixantis van envair la zona, el que va portar a la Guerra Anglo-Aixanti que va aniquilar el poder d'aquest regne el 1874. El regne de Nkran va ser inclòs en la colònia de Costa d'Or i ha subsistit com a regne tradicional.

## Reis

| Govern | sobirà (Ga Mantse) | Notes |
| 1510 | Fundació de l'estat gã de Nkran | Fundació de l'estat gã de Nkran |
| Dinastia Tunnmaa (o Dinastia We) |||
| 1510 a 1680 | Llista no disponible |
| 1680 a 1700 | Ayi | |
| 1700 a 1733 | Ayikuma Teiko Bah | |
| 1733 a 1739 | Ofori Tibi | |
| 1740 a 1782 | Tetteh Ahene Akwa | |
| 1782 a 1785 | Teiko Tsuru | |
| 1787 a 1801 | Sabah Osepree | |
| 1802 a 1812 | Amugi I | |
| 1812 a 1823 | Kudza Okai | |
| 1823 a 1825 | Adama Akuredze | |
| 1825 a 1856 | Tackie Kome I | |
| 1856 a 1859 | Ofoli Gakpo, Regent | |
| 1859 a 1862 | Yaotey | |
| 1862 a 1902 | Tackie Tawia I | |
| 1902 a 1904 | Interregne | |
| 1904 a 1918 | Tackie Obilie I | |
| 1918 a 1919 | Interregne | |
| 1919 a 1929 | Tackie Yarboi | |
| 1929 a 1933 | Interregne | |
| 1933 a 1943 | Tackie Obilie II | |
| 1943 a 1944 | Interregne | |
| 1944 a 1947 | Tackie Tawia II | |
| 1947 a 1948 | Interregne | |
| 1948 a després de vers 1960 | Nii Tackie Kome II | |
| abans de vers 1989 a 2005 | Nii Amugi II | |
| 2005 a 2007 | Interrege | |
| 2011 - | Nii Tackie Adama Latse II | |

## Vegeu també

* Accra
* Colònia de Costa d'Or

## Referències

* Worldstatesmen per Ben Cahoon
# Noèlia Puertes Espadas

Noèlia Puertes Espadas (Beniparell, 31 de març de 1995) és una pilotaire valenciana, jugant en la modalitat de raspall.
Son tio era pilotari, i junt a la seua germana menuda Anna Puertes, comença a agafar afició pel joc. En la modalitat de raspall, fou campiona en 2015 del Campionat per equips de raspall femení en trios i parelles, i també de la Supercopa, fent equip en totes tres ocasions amb la seua germana Anna. A l'Individual, va ser finalista, perdent la final contra Mar de Bicorb.

## Referències

* ↑ «'La pilota progressaria molt més si tots jugàrem per amor a ella'». PilotaVeu, 10-08-2015. Arxivat de l'original el 2016-09-13. [Consulta: 23 febrer 2017].
* ↑ «Noelia Puertes: «No se asocia que una mujer vaya al trinquet si no es por un familiar»». Las Provincias, 07-04-2016.
* ↑ Entrevista a Noèlia Puertes i Anna Puertes a revista Saó del 26 de gener de 2016
* ↑ Xeraco i Beniparrell campions autonòmics de raspall a Gavarda Arxivat 2016-09-13 a Wayback Machine. notícia a PilotaVeu del 28 de juny de 2015
* ↑ «Mar de Bicorp gana a Noelia de Beniparrell en el Individual femenino de raspall». Las Provincias, 28-07-2015.