OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Round Mountain (Califòrnia)

Round Mountain és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 122 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Round Mountain tenia 122 habitants, 57 habitatges, i 33 famílies. La densitat de població era de 27,7 habitants/km².
Dels 57 habitatges en un 22,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,9% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 42,1% no eren unitats familiars. En el 36,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,14 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,8% tenia menys de 18 anys, un 4,1% entre 18 i 24, un 23,8% entre 25 i 44, un 31,1% de 45 a 60 i un 17,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.250 $ i la renda mediana per família de 28.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.250 $ mentre que les dones 28.750 $. La renda per capita de la població era de 9.598 $. Entorn del 25,9% de les famílies i el 28% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Round Mountain». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Round Mountain». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Round Valley

Round Valley és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 278 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Round Valley tenia 278 habitants, 115 habitatges, i 77 famílies. La densitat de població era de 7,7 habitants/km².
Dels 115 habitatges en un 33,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,8% hi vivien parelles casades, en un 12,2% dones solteres, i en un 33% no eren unitats familiars. En el 27% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 4,3% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 31,3% de 45 a 60 i un 7,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.750 $ i la renda mediana per família de 49.688 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.500 $ mentre que les dones 32.857 $. La renda per capita de la població era de 21.589 $. Entorn de l'1,7% de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Round Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Round Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Rèquiem pels que han de morir

Rèquiem pels que han de morir (títol original: A Prayer for the Dying) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Mike Hodges el 1987. Ha estat doblada al català

## Argument

Martin Fallon l'Irlandès (Mickey Rourke) ha decidit deixar de matar per l'IRA provisional després que en un dels seus atemptats ha matat diversos nens. Serà tanmateix obligat de matar una última vegada per poder refer la seva vida i protegir un amic. Però aquest homicidi tindrà per testimoni un sacerdot (Bob Hoskins) a qui es va confessar per evitar haver d'abatre'l.

## Repartiment

* Mickey Rourke: Martin Fallon
* Bob Hoskins: el pare de Da Costa
* Alan Bates: Jack Meehan
* Sammi Davis: Anna
* Alison Doody: Siobhan Donovan
* Christopher Fulford: Billy Meehan
* Liam Neeson: Liam Docherty
* Camille Coduri: Jenny
* Ian Bartholomew: Kristov

## Rebuda de la crítica

Rèquiem pels que han de morir obté una rebuda moderada per part dels crítics professionals, un 63% dels 8 comentaris en el lloc Rotten Tomatoes són favorables, amb una mitjana de 5,3/10.

## Referències

* ↑ «Rèquiem pels que han de morir». esadir.cat.
* ↑ «A Prayer for the Dying» (en anglès). The New York Times.
* ↑ http://www.rottentomatoes.com/m/prayer_for_the_dying/
# Rèquiem per un camperol

Rèquiem per un camperol és una pel·lícula espanyola dirigida el 1985 per Francesc Betriu basada en l'obra Réquiem por un campesino español de Ramón J. Sender. Ha estat doblada al català i emesa per TV3 el 21 d'octubre de 1987.

## Argument

Mentre espera que arribin els parents i amics d'un jove camperol del poble, Paco el del Molí, per tal de celebrar una missa de rèquiem, mossèn Millan recorda la història d'aquest noi des del seu naixement fins a la seva mort, al començament de la guerra civil espanyola per uns membres de Falange Española forasters amb la col·laboració activa dels tres cacics del poble, i la participació passiva del propi mossèn, que no va fer res per impedir-ho.

## Repartiment

* Antonio Ferrandis - mossèn Millán
* Antonio Banderas - Paco el del Molí
* Fernando Fernán Gómez - Don Valeriano
* Terele Pávez - Jerónima
* Simó Andreu Trobat - Don Cástulo
* Emilio Gutiérrez Caba - el centurió
* Francisco Algora - el sabater
* María Luisa San José - mare de Paco
* Antonio Iranzo - pare de Paco
* Eduardo Calvo - Don Gumersindo
* Conrado San Martín - bisbe
* José Antonio Labordeta - pregoner

## Premis

El jove Antonio Banderas va ser premiat amb el Fotogramas de Plata 1985 al millor actor de cinema per aquest treball i d'altres. La pel·lícula també va participar en la secció oficial de la 42a Mostra Internacional de Cinema de Venècia.

## Referències

* ↑ Rèquiem per un camperol a esadir.cat
* ↑ Rèquiem per un camperol, Diccionari del Cinema a Catalunya
* ↑ 'Padre nuestro' recibe el Fotogramas de Plata a la mejor película española, El País, 4 de març de 1986
* ↑ 'Réquiem por un campesino español' se exhibirá con el título completo, El País, 7 d'agost de 1985
# Safakúlevo

Safakúlevo (en rus: Сафакулево) és un poble de l'óblast de Kurgan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 3.629 habitants. És seu administrativa del districte homònim.

## Referències

* ↑ Форсирование реки Тобол красной 5-й дивизией у г. Курган и взятие станции Варгаши
# San Anselmo

San Anselmo és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 12.378 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, San Anselmo tenia 12.378 habitants, 5.267 habitatges, i 3.191 famílies. La densitat de població era de 1.737,9 habitants/km².
Dels 5.267 habitatges en un 30,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,5% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 39,4% no eren unitats familiars. En el 28,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,8% tenia menys de 18 anys, un 4,4% entre 18 i 24, un 31,4% entre 25 i 44, un 31,1% de 45 a 60 i un 11,3% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,4 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 71.488 $ i la renda mitjana per família de 86.528 $. Els homes tenien una renda mitjana de 61.172 $ mentre que les dones 47.170 $. La renda per capita de la població era de 41.977 $. Entorn del 2,5% de les famílies i el 5,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- San Anselmo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- San Anselmo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# San Antonio (Salto)

San Antonio és un municipi del nord-oest de l'Uruguai, ubicat al departament de Salto. S'ubica 3 quilòmetres al nord de la ruta 31, 17 quilòmetres a l'est de la capital del departament, la ciutat de Salto. El rierol San Antonio Grande marca el límit natural d'aquest municipi.

## Població

Segons les dades del cens de 2004, San Antonio tenia 866 habitants.
| Any | Població |
| 1963 | 626 |
| 1975 | 576 |
| 1985 | 527 |
| 1996 | 582 |
| 2004 | 866 |
| 2011 | 877 |
Font: Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai

## Govern

L'alcalde de San Antonio és Fernando Ferreira.

## Referències

* ↑ INE de l'Uruguai. «Cens del 2004 del Departament de Salto» (XLS), 2004. Arxivat de l'original el 2011-11-04. [Consulta: 11 març 2012].
* ↑ Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai. «1963–1996 Estadístiques / S» (DOC) (en castellà), 2004. Arxivat de l'original el 2013-11-13. [Consulta: 11 març 2012].
* ↑ "Municipis de l'Uruguai" al lloc web del Congrés dels Intendents (CI) Arxivat 2012-03-08 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Mapa de l'INE de San Antonio (castellà)
# Sairecabur

El grup volcànic de Sairecabur és una cadena volcànica al sud del volcà Putana, a la frontera entre Antofagasta (Xile) a l'oest i el departament de Potosí (Bolívia) a l'est, i conté almenys 10 centres de l'era postglaciar, dels quals el més alt és el Cerro Sairecabur, de 5971 m. A més, inclou al Cerro Saciel i el Turó Ojos del Toro, així com els estratovolcanes Curiquinca (5722 m), Escalante o El Apagado (5819 m) i Cerro Colorados (5728 m), al voltant de 12 km al nord del Sairecabur. El complex disposa també d'una sèrie de mines de sofre abandonades, entre les quals destaquen les azufreras de Saciel, Ojos del Toro i El Apagado.
Com a tal, la paraula Sairecabur és la versió castellanitzada del nom que en kunza usaven els atacameños likan-antay per referir-se al volcà: saire significa "pluja" i cabur "muntanya". Sobre el volcà es troba el Receiver Lab Telescope, a 5525 m.

## Referències

* ↑ González-Ferrán, Oscar. Volcanes de Chile. Santiago, Chile: Instituto Geográfico Militar, 1995, p. 640.
* ↑ «Sairecabur» (en inglés). Global Volcanism Program. Arxivat de l'original el 2011-04-08. [Consulta: 8 abril 2016].
# Sant Gil

«Sant Gil» té aquests significats:
* Biografies:
** Sant Gil l'Eremita (Atenes, Grècia, ~640 - Sant Geli, Gard, França, ~720), eremita i abat d'origen grec
** Sant Gil de Casaio (Bierzo?, ~1170 - Casaio, Carballeda de Valdeorras, ~1250), monjo benedictí, abat de San Martín de Castañeda
** Sant Gil de Vouzela (Vouzela, Regne de Portugal, ~1190 - convent de Santarém, 1265), frare dominic i autor eclesiàstic portuguès, venerat a l'Església catòlica
* Edificis:
** Sant Gil d'Albió, església al municipi de Llorac (Conca de Barberà)
** Sant Gil de Folquer, església al municipi d'Artesa de Segre
** Sant Gil del Mas d'Eroles, església al municipi d'Oliana
** Sant Gil de Pinyana, església parroquial romànica al poble de Pinyana, al municipi del Pont de Suert
** Sant Gil de Torà, església parroquial de Torà, a la comarca de la Segarra
** Sant Gil de Solanelles
** Sant Gil de Vilamaniscle, església al municipi de Vilamaniscle (Alt Empordà)
** Ermita de Sant Gil, ermita dedicada a sant Gil l'Eremita en la vall de Núria
# Saint-Rieul

Saint-Rieul (en bretó Sant-Rieg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 328 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 305 | 306 | 281 | 312 | 344 | 328 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Daniel Gesbert | |
# Salvapaga

Salvapaga és un indret del terme municipal de la Torre de Cabdella, dins del seu terme primigeni, al Pallars Jussà.
Està situat a l'extrem de llevant de l'Obaga de Rus, en el contrafort nord-oriental del Pic de Filià, quan aquest contrafort arriba on el barranc de Coma del Port s'uneix al barranc de Francí, al capdamunt del riu de Riqüerna. És al sud-oest del Pic de l'Espada.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Salvar la Lisa

Salvar la Lisa o Salvant Lisa (títol original en francès, Sauver Lisa) és una minisèrie francesa de sis episodis dirigida per Yann Samuell i estrenada el 16 de novembre de 2021 al canal M6. És adaptació de la sèrie japonesa Mother (2010). S'ha doblat al català central per a TV3, que va començar a emetre-la el 27 de desembre de 2023 amb el títol de Salvar la Lisa. També s'ha doblat al valencià per a À Punt, amb el nom de Salvant Lisa, a partir del 7 de gener de 2024.

## Repartiment

* Caroline Anglade: Rose Keller
* Victoria Abril: Isabel Alvarez
* Cristiana Reali: Diane Keller
* Déborah François: Julie Bertho
* Capucine Sainson-Fabresse: Lisa
* Foëd Amara: Mehdi Chaleb
* Olivia Bonamy: Baranski
* Flore Bonaventura: Garance Keller
* Noom Diawara: Valin
* Oscar Copp: Greg

## Rodatge

El rodatge va tenir lloc del 5 d'octubre de 2020 al 15 de gener 2021 a la Dordonya (sobretot al castell de Commarque, Champsniers, Perigús), Saint-Nazaire i Bordeus.

## Rebuda

La sèrie va ser ben rebuda per la premsa: «una ficció en moviment» (Femme actuelle), «un drama apassionant, un repartiment femení de primer nivell» (Allociné), «A vegades repugnant, entranyable, divertida o impressionant, Salvar la Lisa és una sèrie que desafia la gent pel mèrit» (Le Parisien).

## Referències

* ↑ Des mères et des filles dans "Sauver Lisa" à partir de ce soir sur M6, sur leprogres.fr, consulté le 16 novembre 2021
* ↑ Sauver Lisa: M6 dénonce la maltraitance infantile, sur tvmag.lefigaro.fr, consulté le 16 novembre 2021
* ↑ «Salvar la Lisa - 3Cat». CCMA. [Consulta: 5 gener 2024].
* ↑ «Salvant Lisa». À Punt. Arxivat de l'original el 2024-01-05. [Consulta: 5 gener 2024].
* ↑ TOURNAGE POUR M6 DE LA SÉRIE SAUVER LISA (CAST ET SYNOPSIS)., sur leblogtvnews.com, consulté le 16 novembre 2021
* ↑ "Sauver Lisa", la série en partie tournée en Dordogne sera diffusée ce mardi 16 novembre sur M6, sur francebleu.fr, consulté le 16 novembre 2021
* ↑ Une série, en partie tournée à Saint-Nazaire, dans le quartier du Petit-Maroc, sur ouest-france.fr, consulté le 16 novembre 2021
* 1 2 «Sauver Lisa» sur Salto : la cavale désespérée d’une institutrice et son élève, sur leparisien.fr, consulté le 16 novembre 2021
* ↑ EXCLU - "Sauvez Lisa" : découvrez un extrait de la nouvelle série M6, sur femmeactuelle.fr, consulté le 16 novembre 2021
* ↑ Sauver Lisa sur M6 : que vaut la série avec Caroline Anglade, Victoria Abril et Cristiana Reali ?, sur allocine.fr, consulté le 16 novembre 2021
# San Juan (província)

* Aquest article tracta sobre la província dominicana. Si cerqueu la província argentina, vegeu «província de San Juan».
San Juan és una província de la República Dominicana. Abans del 1961 era coneguda com a Benefactor. Situada a la regió de la vall, limita al sud amb la província de Bahoruco; a l'est amb Azua; al nord amb La Vega, Santiago, i Santiago Rodríguez; i a l'oest amb Elías Piña. La seva capital és San Juan de la Maguana.
Des del 20 de juny de 2006 la província està organitzada en els següents municipis i districtes:
* Bohechío, districtes municipals: Arroyo Cano i Yaque
* El Cercado, districtes municipals: Batista i Derrumbadero
* Juan de Herrera, districtes municipals: Jinova i La Rubia
* San Juan de la Maguana, districtes municipals: El Rosario, Guanito, Hato del Padre, La Jagua, Las Maguanas, Las Charcas de Maria Nova, Pedro Corto, Sabana Alta i Sabaneta.
* Las Matas de Farfán, districtes municipals: Carrera de Yegua i Matayaya
* Vallejuelo, districte municipal: Jorjillo
Llista dels municipis amb la seva població segons el cens de 2012:
| Nom | Població total | Població urbana | Població rural |
| Bohechío | 9.652 | 4.208 | 5.444 |
| El Cercado | 25.688 | 2.585 | 23.103 |
| Juan de Herrera | 12.963 | 6.952 | 6.011 |
| Las Matas de Farfán | 70.586 | 35.054 | 35.532 |
| San Juan de la Maguana | 169.032 | 119.581 | 49.451 |
| Vallejuelo | 12.555 | 1.006 | 11.549 |
| Província de San Juan | 300.476 | 154.386 | 146.090 |

## Referències

* ↑ Gwillim Law - Statoids. «Provinces of the Dominican Republic». [Consulta: 26 maig 2007].
* ↑ Oficina Nacional de Estadistica, Departamento de Cartografia, Division de Limites y Linderos. «Turismo Local en San Juan» (en castellà). Arxivat de l'original el 2007-03-14. [Consulta: 12 agost 2020].
* ↑ Consejo Nacional de Población y Familia. «Censos y Proyecciones de la Población Dominicana por Regiones, Provincias, Municipios y Distritos Municipales, 2012» (PDF) (en castellà). [Consulta: 11 gener 2012].

## Enllaços externs

* Oficina Nacional de Estadística, Statistics Portal of the Dominican Republic
* Oficina Nacional de Estadística, Maps with administrative division of the provinces of the Dominican Republic, downloadable in PDF format
# Salvatore Puccio

Salvatore Puccio (Menfi, Sicília, 31 d'agost de 1989) és un ciclista italià, professional des del 2012. Actualment corre a l'equip Ineos Grenadiers. Nascut a Sicília, passà al professionalisme el 2012, després que el 2011 guanyés el Tour de Flandes sub-23. El 2013 debutà al Giro d'Itàlia, cursa en la qual va dur la maglia rosa durant una etapa gràcies a la victòria d'etapa del seu equip.

## Palmarès

* 2007
** Vencedor d'una etapa al Giro de la Toscana júnior
* 2011
** 1r al Tour de Flandes sub-23
** 1r al Trofeu Adolfo Leoni

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2013. 73è de la classificació general. Porta la maglia rosa durant 1 etapa
* 2014. 98è de la classificació general
* 2015. 68è de la classificació general
* 2017. 86è de la classificació general
* 2018. 64è de la classificació general
* 2019. 86è de la classificació general
* 2020. 56è de la classificació general
* 2021. 94è de la classificació general
* 2022. 85è de la classificació general
* 2023. 72è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2013. No surt (20a etapa)
* 2015. 77è de la classificació general
* 2016. 121è de la classificació general
* 2017. 78è de la classificació general
* 2018. 96è de la classificació general
* 2019. 89è de la classificació general

## Referències

* ↑ EFE «El Sky se impuso en la crono por equipos». El Mundo Deportivo. EFE, 05-05-2013 [Consulta: 13 març 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Samson Occom

Samson Occom (New London, Connecticut, 1723-1792) fou un predicador pequot. Era fill de mohegans, als 13 anys fou convertit al cristianisme i el 1749 fou ordenat sacerdot. Va fer de mestre entre els montauk i va compondre l'estudi An Account of the Montauk Indians on Long Island, no publicat fins al 1809. El 1761-1763 va predicar entre els oneida i obrí moltes escoles. El 1774 va negociar la creació d'una comunitat índia autogovernable, Eeayam Quittoowauconnuck (Brothertown). La Revolució va interrompre la seva tasca i els britànics els obligaren a abandonar la missió, però pogué tornar el 1785, i fou cap de la comunitat fins a la seva mort.

## Enllaços externs

* (anglès) Territori Indi de Wisconsin-Brothertown
* (anglès) Petita Biografia
* (anglès) Papers de la Connecticut Historical Society Arxivat 2005-12-18 a Wayback Machine.
* (anglès) La Traïció de Samson Occom Arxivat 2005-04-07 a Wayback Machine.
# Sannohe

Sannohe (三戸町; Sannohe-machi) és un poble del Japó situat a la prefectura d'Aomori.

## Referències

* ↑ «Aomori (Japan): Prefecture, Cities, Towns and Villages - Population Statistics, Charts and Map» (en anglès).
# Sanç d'Olèrdola

Sanç d'Olèrdola, Sanç Berenguer o Sanç de Lluça († d. 6 març 1058), era el fill petit de Berenguer Ramon I amb la seva primera esposa Sança de Castella.
El 1035, essent encara menor d'edat, va heretar del seu pare el territori fronterer que anava des del Llobregat fins a la terra dels musulmans, constituït com a comtat del Penedès amb capital a Olèrdola. Tant ell com els seus germans Ramon Berenguer I i Guillem I d'Osona eren encara menors d'edat i quedaren sota la tutela de la seva àvia Ermessenda de Carcassona que feu de regent i que era l'única representant efectiva del poder comtal a Barcelona, Girona, Osona i el Penedès entre 1035 i 1041.
Finalment va renunciar a la seva herència a favor del seu germà gran Ramon Berenguer I el 1053 i a continuació va entrar al monestir de Sant Benet de Bages com a prior.

## Referències

* ↑ Ruiz Domènec, 2006, p. 118.

## Bibliografia

* Ruiz Domènec, José Enrique. Quan els vescomtes de Barcelona eren. Barcelona: Fundació Noguera, 2006, pàg. 117-118. ISBN 84-9779-475-3 [Consulta: 6 febrer 2015]. Arxivat 2014-12-20 a Wayback Machine.
* Pujades, Jerónimo. Cronica universal del principado de Cataluña: escrita a principios del siglo XVII (en castellà). J. Torner, 1831, p. 386.
# Sanç de Castella

Sanç de Castella és el nom dels següents personatges:
* Sanç I Garcia de Castella, (965 - 1017), comte de Castella.
* Sanç II de Castella, el Fort (1038 - 1072), rei de Castella, rei de Galícia i rei de Lleó.
* Sanç III de Castella, el Desitjat, (1134 - 1158), rei de Castella.
* Sanç IV de Castella, el Brau (1258 - 1295), rei de Castella i de Lleó.
* Sanç d'Alburquerque o Sanç de Castella, (1342 - 1375), infant de Castella i comte d'Alburquerque.
# Sant Jaume de Queixàs

Sant Jaume de Queixàs és l'església parroquial del poble rossellonès de Queixàs, cap de la comuna del mateix nom, a la Catalunya del Nord.
En un municipi de població fortament dispersa en diversos nuclis, l'església de Sant Jaume està situada paret per paret amb la Casa del Comú, a un quilòmetre a l'est de la primitiva església romànica del poble.

## Història

L'antiga església parroquial de Sant Cugat, ara de Sant Marc, és esmentada ja el 1271 (eccl. S. Jacobi et Cucuphati de Quaxas), i hauria estat deixada de banda quan la població començà a baixar del turó on estava construïda per establir-se a terrenys més planers.
Sant Jaume va ser construïda al segle XV però profundament restaurada en època moderna. És una petita edificació de nau única, rematada per un campanar d'espadanya d'una obertura. Està decorada amb interessants retaules barrocs, un dels quals restaurat el 1878, així com un Crist del segle xvii i un bust-relicari amb relíquies dels segles xvii i XVIII.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Queixàs». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 52. Sant Jaume de Queixàs». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.

## Referències

* ↑ «L'església parroquial de Sant Jaume en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-03-10. [Consulta: 9 març 2016].
* 1 2 Gran Enciclopèdia Catalana en línia [Consulta: 5 de març del 2013]
* ↑ Breu descripció i fotografia a la web dels cloquers nord-catalans Consulta: 5 de març del 2013(francès)
* ↑ Breus notes històriques de Queixàs [Consulta:5 de març del 2013] (francès)