OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cinema veritat

El cinema veritat (o cinéma vérité) és un estil de cinema que va començar com una reacció europea cap al sistema clàssic de fer pel·lícules. El seu creador fou el cineasta francès Jean Rouch, que es va inspirar en la teoria del cinema ull, de Dziga Vértov, i que estava enormement influenciat pels films documentalistes de Robert Flaherty.
El cinema veritat té molt a veure amb el cinema documental, però també deu gran part de les seves característiques als avenços en el camp tecnològic i l'aparició d'equips de filmació més petits i manejables, en 16 mm. i 8 mm., que permeten l'obtenció conjunta d'imatge i so sobre banda magnètica. En aquesta època (anys 50 i 60) les càmeres eren suficientment petites per poder ser transportades a qualsevol lloc i tan silencioses que un so natural es podia gravar al mateix temps que les imatges.

## Inicis

Els inicis es poden datar entorn a l'any 1947, després de la fi de la Segona Guerra Mundial, i es desenvolupa fonamentalment durant la dècada dels 50 i 60 del segle xx.
Els impulsors del cinema veritat van ser, a més del citat Jean Rouch, cineastes com Jean-Luc Godard, compromès amb la nouvelle vague i el pensador francès Edgar Morin, qui en col·laboració amb el director canadenc Michel Brault van realitzar Chronique d'un été (1960). Aquest corrent va tenir nombrosos seguidors a Canadà. El propi Michel Brault fou autor de peces clau d'aquest estil com Le beau plaisir (1968) i Les Ordres (1974).

## Característiques

El cinema veritat tracta els problemes socials reals tant objectivament com subjectivament. Com no està condicionat pels elements narratius clàssics, hi ha més llibertat en l'expressivitat de l'autor. El cineasta pot expressar el seu propi estil o peculiaritat més lliurement.
El cinema veritat és un estil de filmació que combina tècniques naturalistes que s'originen en la realització de documentals, amb els elements típics de la narració clàssica.
L'estètica d'aquest moviment fou essencialment la mateixa que la que va donar lloc al Free Cinema anglès, que es desenvolupa de forma paral·lela a la Nouvelle Vague francesa i al moviment Direct Cinema dels Estats Units, introduït per la Drew Associates. Prenent prestada la tècnica del documental clàssic (però evitant l'ús d'un narrador) el cinema veritat apunta a un extrem naturalisme utilitzant actors no professionals, tècniques de filmació no invasiva, l'ús freqüent d'una càmera manual, l'ús de localitzacions reals i un so natural sense postproducció. El moviment fou recolzat per desenvolupaments tant tecnològics com artístics.

## Influències

Als anys 90 del segle XX apareix el moviment Dogma 95, impulsat pel director danès Lars von Trier, que pretén recuperar alguna de les essències d'aquest estil cinematogràfic, però que té una molt breu duració, pràcticament 10 anys, en part degut a l'aparició de la tecnologia digital i la gravació en HD i, en part, per la imprecisió d'algunes normes del mateix.

## Notes

* ↑ Terme en català per a cinéma vérité segons el Termcat

## Referències

* 1 2 3 «MEDIA - Cine > 2 Corrientes artísticas > 2.5 Cinéma Vérité». [Consulta: 14 desembre 2020].
# Burón

Burón és un municipi de la província de Lleó a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de la Montaña Oriental.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 504 | 415 | 381 | 379 |
# Euclydes Barbosa

Euclydes Barbosa, conegut com a Jaú, (7 de desembre de 1909 - 26 de febrer de 1988) fou un futbolista brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1938.

## Referències

* ↑ Euclydes Barbosa Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Todos os brasileiros - 1938» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# República d'Hongria (1946–1949)

La Segona República d'Hongria (en hongarès: Magyar Köztársaság) va ser una república parlamentària breument establerta després de la dissolució del Regne d'Hongria el 1946.

## Història
### Formació

Al final de la guerra, Hongria va ser ocupada per l'Exèrcit Roig, que explora l'efímer règim feixista d'Hongria. El Regne d'Hongria segueix sent una forma provisional de govern del país, encara que el pla de Miklós Horthy va deixar d'existir. Zoltán Tildy va esdevenir cap de govern mentre que un alt consell de regència, integrat per representants de diverses tendències polítiques - incloent el Partit Comunista d'Hongria, dirigit per Mátyás Rákosi i Erno Gero - ocupa el Cap d'Estat.

### Eleccions lliures

En l'hivern de 1945 es van celebrar eleccions lliures, guanyades amb una majoria del 57% pel Partit Independent dels Petits Propietaris, formació política que reunia a la burgesia i a la pagesia i a diferència del que esperaven els soviètics, els comunistes aconseguixen només el 17% dels vots. Tot i això, a sol·licitud de les grans potències vencedores, es va formar un govern de coalició quatripartita integrat pels socialdemòcrates, els comunistes i els del partit nacional camperol.
L'1 de febrer de 1946, el Regne d'Hongria va ser abolit oficialment amb la proclamació de la República, Zoltán Tildy es converteix en president i Ferenc Nagy en primer ministre; estant Mátyás Rákosi de viceprimer ministre, el mariscal soviètic Kliment Voroshilov fa pressió per la continuació dels comunistes al govern. El comunista László Rajk es converteix en ministre de l'Interior i configura la policia secreta Államvédelmi Hatóság (AVH).
Els comunistes, que van tornar a Hongria sense un aparell polític real, ràpidament reconstruïren les seves forces i ocuparen un lloc desproporcionat en la vida política hongaresa, gràcies, en particular, al suport soviètic. A diferència d'altres països d'Europa de l'Est, Hongria no es presenta submisa immediatament davant la presa dels comunistes, que prenen el poder progressivament.

### Conversió en República Popular d'Hongria

Fins a 1948 va prevaldre a Hongria una democràcia peculiar i limitada. La sort del país finalment va ser decidida a Moscou. Stalin "va accelerar" el desenvolupament: entre 1947 i 1948, amb la combinació peculiar de mètodes legítims i il·legítims, els comunistes van prendre el poder, establint en 1949 la República Popular d'Hongria dirigida per Mátyás Rákosi.

## Referències

* ↑ Miklós Molnar, Histoire de la Hongrie, Hatier, 1996, p. 382-384
* ↑ Jarosz, Adam; Kącka, Katarzyna. Models of European Civil Society: Transnational Perspectives on Forming Modern Societies (en anglès). Cambridge Scholars Publishing, 2018, p. 39. ISBN 1527521443.
# Casa Quel (la Vall de Boí)

La Casa Quel és una obra de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular, amb baixos, pis i golfes, amb coberta de pissarra a dos vessants.
La planta baixa, amb un taller de reparació de cotxes, té accés per la façana sud, amb una porta modificada.
La planta pis, amb l'habitatge, amb accés pel camí "B", té tres finestres a la façana sud i un balcó centrat a la façana oest.
La golfa té un únic balcó centrat a la façana oest.
Pel costat nord fa mitgera amb el cobert de Casa Gaspar.
Cal destacar la composició de les obertures de la façana oest sobre la carretera.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Casa Quel». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 desembre 2018].
# Engelhartszell

Engelhartszell és un municipi situat al districte de Schärding en l'estat austríac de l'Alta Àustria. Té un població de 493 persones.

## Geografia

Engelhartszell es troba a la vall superior del Danubi, a Innviertel. Al voltant del 57 per cent de la municipalitat es compon de boscos, i el 28 per cent és terra de cultiu.

## Llocs d'interès

* Abadia de Engelszell

## Referències

* ↑ http://www.statistik.at/blickgem/rg3/g41407.pdf
# Borivoje Kostić

Borivoje "Bora" Kostić (en serbi: Бopивoje Kocтић, 14 de juny de 1930 - 10 de gener de 2011) fou un futbolista serbi de la dècada de 1960.
Fou 33 cops internacional amb la selecció iugoslava. Guanyà la medalla d'or als Jocs Olímpics de 1960.
Pel que fa a clubs, defensà els colors d'Estrella Roja de Belgrad, Lanerossi Vicenza i St. Louis Stars.

## Referències

* ↑ «Olimpijski komitet Srbije uručio priznanja veteranima sporta» (en serbian). Blic, 09-09-2010. [Consulta: 28 setembre 2016].
* ↑ Perfil a reprezentacija.rs
* ↑ Borivoje Kostić a National-Football-Teams.com (anglès)
# Rineloricaria wolfei

Rineloricaria wolfei és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2. 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Fowler, H. W. 1940. A collection of fishes obtained by Mr. William C. Morrow in the Ucayali River Basin, Peru. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 91 (for 1939): 219-289.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S. A. (1986). Historical biology of the loricariid catfishes: phylogenetics and functional morphology. Unpublished D. Phil. Thesis, The University of Chicago, Chicago, Estats Units. 290 pp.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Carrer Major de Vilamur

El Carrer Major de Vilamur és una obra de Soriguera (Pallars Sobirà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Les cases alienades al llarg d'aquest carrer, que arrenca de la pl. Major o de l'església i va a morir en una altra placeta ja sortint del poble, presenten totes elles porxos amb arcades de mig punt que descansen en massisses pilastres de pedra. En altres casos, en lloc d'arcades de mig punt, sostenen els porxos gruixudes bigues de fusta.

## Referències

* ↑ «Carrer Major de Vilamur». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2017].
# Puntius punctatus

Puntius punctatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia i a Sri Lanka.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Menon, A.G.K., 1999. Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.

## Bibliografia

* Day, F. 1865. On the fishes of Cochin, on the Malabar Coast of India. Part II. Anacanthini. Proceedings of the General Meetings for Scientific Business of the Zoological Society of London 1865 (pt 1): 286-318.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lambert, Derek J.: Freshwater Aquarium Fish. Chartwell Books, Edison, Nova Jersey, Estats Units. Any 1997. ISBN 0-7858-0867-1.
* Mills, Dick: The Bumper Book of Tropical Aquarium Fishes (2a edició). Interpet Publishing. Any 2002. ISBN 1842860747.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Engelhardia

Engelhardia és un gènere d'arbres de la família juglandàcia, conté 7 espècies. Actualment són plantes natives del sud-est d'Àsia però fins al Plistocè mitjà també ocupaven el nord-oest de la regió mediterrània incloent els Països Catalans i també en altres llocs d'Europa incloent Dinamarca. De vegades el nom del gènere s'escriu erròniament com "Engelhardtia".

## Taxonomia

* E. apoensis Elmer ex Nagel, nativa de la península Malaia, Borneo, Filipines
* E. cathayensis Dode
* E. hainanensis Chen, nativa de la Xina
* E. nudiflora Hook. f.
* E. rigida Blume, nativa de Java, Borneo, Nova Guinea, Filipines
* E. roxburghiana Wall.
* E. serrata Blume,
** E. serrata var. cambodica W. E. Manning
* E. spicata Lesch ex Blume,
** E. spicata var. integra (Kurz) W.E. Manning ex Steen., Fl. Males. I, 6: 953 (1972); Grierson & Long, Notes Roy. Bot. Gard. Edinburgh 40: 133. (1982), sisonym; syn. var. colebrookiana (Lindl.) Koorders & Valeton
* E. ursina

## Referències

* ↑ Pollen records and climatic cycles in the North Mediterranean region since 2.7 Ma JEAN-PIERRE SUC & SPERANTA-MARIA POPESCU Laboratoire Paléo Environnements et PaléobioSphère (UMR 5125 CNRS), Université Claude Bernard – Lyon 1, 27–43 boulevard du 11 Novembre, 69622Villeurbanne Cedex France.
* ↑ Larsson et al. (2006) Early Miocene pollen and spores from western Jylland, Denmark – environmental and climatic implications. GFF 128 (3): 261-272

## Enllaços externs

* Flora of China: Engelhardia
# Rineloricaria uracantha

Rineloricaria uracantha és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba als rius dels dos vessants de l'Amèrica Central.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2. 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kner, R. 1863. Eine Uebersicht der ichthyologischen Ausbeute des Herrn Professors Dr. Mor. Wagner in Central-Amerika. Sitzungsber. Koningl. Bayer. Akad. Wiss. Muenchen v. 2: 220-230.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S. A. (1986). Historical biology of the loricariid catfishes: phylogenetics and functional morphology. Unpublished D. Phil. Thesis, The University of Chicago, Chicago, Estats Units. 290 pp.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Estadi 1 de Novembre de 1954

L'Estadi 1 de Novembre de 1954 (francès: Stade 1er Novembre 1954; àrab: ملعب 1 نوفمبر 1954, Malʿab 1 Nufambar 1954) és un estadi de futbol de la ciutat de Batna, Algèria.

## Referències

* ↑ Algeria a worldstadiums.com
* ↑ Stade 1er Novembre 1954 file - goalzz.com
# Ramon d'Ortafà

Ramon d'Ortafà (Rosselló, segle xv) fou un noble català.
Serví Alfons el Magnànim a la Conquesta del Regne de Nàpols i el 1446 tenia forces a la República de Gènova, quan aquesta era aliada del Magnànim. En 1451 Skanderbeg va fer aliança amb el Magnànim, reconeixent seva la sobirania, Bernat Vaquer ocupà el castell de Croia, i el Magnànim nomenà Ramon d'Ortafà virrei d'Albània el 1452, nomenant castlà de Croia Pere Escuder en lloc de Jordi Castriota, reconstruint i millorant les malmeses defenses de la ciutat, i el 1454 fou nomenat virrei d'Albània, de Grècia i d'Eslavònia, i fou batuda moneda catalana a Croia. El país es mantindria sota influència catalana fins al 1467, any en què els otomans l'ocuparien totalment.

## Referències

* ↑ Mikaberidze, Alexander. Conflict and Conquest in the Islamic World: A Historical Encyclopedia (en anglès). vol.1. ABC-CLIO, 2011, p. 69. ISBN 1598843370.
* ↑ Nicolau d'Olwer, Lluís. L'expansió de Catalunya en la Mediterrània Oriental. 3a ed.. Ed. Proa, 1974, p. 194. ISBN 8420965626.
# Carlsbad North

Carlsbad North és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 1.245 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Carlsbad North tenia 1.245 habitants, 484 habitatges, i 377 famílies. La densitat de població era de 329,2 habitants per km².
Dels 484 habitatges en un 31,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,4% hi vivien parelles casades, en un 5,4% dones solteres, i en un 22,1% no eren unitats familiars. En el 20,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 5,2% entre 18 i 24, un 21,4% entre 25 i 44, un 31% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.361 $ i la renda mediana per família de 69.135 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.250 $ mentre que les dones 28.125 $. La renda per capita de la població era de 27.192 $. Aproximadament el 2,9% de les famílies i el 3,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Carlsbad North». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Carlsbad North». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Puntius pleurotaenia

Puntius pleurotaenia és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sri Lanka.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Duncker, G., 1912. Die Süsswasserfische Ceylons. Jahrb. Hamburg Wiss. Anst., Beiheft 2, Mitt. Naturhist. Mus. Hamburg 29(2):241-272.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lambert, Derek J.: Freshwater Aquarium Fish. Chartwell Books, Edison, Nova Jersey, Estats Units. Any 1997. ISBN 0-7858-0867-1.
* Mills, Dick: The Bumper Book of Tropical Aquarium Fishes (2a edició). Interpet Publishing. Any 2002. ISBN 1842860747.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Pethiyagoda, R., 1991. Freshwater fishes of Sri Lanka. The Wildlife Heritage Trust of Sri Lanka, Colombo. 362 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.