# Lynx (avió espacial)

El Lynx era un avió espacial suborbital proposat d'enlairament horitzontal, aterratge horitzontal (HTHL) suborbital propulsat per coets que estava en desenvolupament per l'empresa amb seu a Califòrnia XCOR Aerospace per competir en l'emergent mercat de vols espacials suborbitals. El Lynx tenia com a objectiu transportar un pilot, un passatger amb bitllet i/o una càrrega útil per sobre dels 100 km d'altitud. El concepte estava en desenvolupament des del 2003, quan es va anunciar un avió espacial suborbital de dues persones amb el nom de Xerus.
El gener de 2016, XCOR va canviar els plans per al primer vol de l'avió espacial Lynx. Inicialment estava previst per al segon trimestre de 2016 a des del port espacial Midland a Texas, però a principis de 2016 va ser portat a una data "no revelada i provisional" al port espacial Mojave.
El maig de 2016, XCOR va anunciar que el desenvolupament del Lynx s'havia aturat amb acomiadaments del voltant d'un terç del personal; en canvi, la companyia tenia la intenció de concentrar-se en el desenvolupament del seu coet d'hidrogen líquid sota contracte amb United Launch Alliance.
Després de la fallida de XCOR Aerospace el 2017, els actius de la companyia van ser venuts a l'organització sense ànim de lucre Build A Plane, que se centrarà en l'educació en lloc de vol suborbital.

## Xerus

El 2003, XCOR va proposar el concepte d'avió espacial suborbital Xerus. Hauria de ser capaç de transportar un pilot i un passatger, així com alguns experiments científics, i fins i tot seria capaç de portar un tram superior que es llançaria a prop de l'apogeu i, per tant, seria capaç de dur satèl·lits a l'òrbita terrestre baixa. Ja el 2007, XCOR es va continuar referint al seu futur concepte d'avió espacial de dues persones com a Xerus.

## Lynx

El Lynx es va anunciar inicialment el març de 2008, amb plans per a un vehicle operatiu d'aquí a dos anys. El desembre de 2008 es va anunciar un preu de bitllet de 95.000 dòlars americans per seient, i els vols haurien de començar el 2010. L'acumulació dels vols de prova del Lynx Mark I no va començar fins a mitjan 2013 i, a l'octubre de 2014, XCOR va afirmar que el primer vol es produiria el 2015. Al juliol de 2015, els preus dels bitllets van augmentar un 50% fins als 150.000 dòlars americans. Al novembre de 2015, tres cofundadors van deixar les seves posicions existents amb l'empresa per iniciar Agile Aero. Dan DeLong (enginyer en cap) i Aleta Jackson van deixar la companyia íntegrament, mentre que Jeff Greason, l'exconseller delegat, va romandre al consell d'administració fins que va dimitir el març de 2016. Greason va citar problemes amb la carrosseria del vehicle Lynx, tot i que el motor havia estat un èxit. A mitjan 2016, el desenvolupament es va suspendre a favor d'un motor hydrolox contractat per la ULA, el 8H21.
Entre els passatgers que esperaven fer vols al Lynx es van incloure als guanyadors del concurs mundial de perfumeries Axe Apollo Space Academy i Justin Dowd de Worcester, Massachusetts, que va guanyar el concurs de periòdics Metro International Race for Space. Al novembre de 2015, tres cofundadors van deixar les seves posicions existents amb l'empresa per iniciar Agile Aero. Al desembre de 2015 es va suposar que Kayak.com venia bitllets per a vols a la XCOR Lynx a partir del 2016.
Al maig de 2016, la companyia va aturar el desenvolupament de l'avió espacial Lynx i la companyia es va centrar en el desenvolupament de la seva tecnologia LOX/LH2, especialment en un projecte finançat per la United Launch Alliance. La companyia va acomiadar a més de 20 persones de les 50-60 persones a bord abans del mes de maig.

## Descripció

El Lynx tenia com a objectiu tenir quatre motors de coet líquid a la part posterior del fuselatge que crema una barreja de LOX-querosè, cada motor produeix de 2.900 lliures de força (13.000 N) d'empenta.

### Prototip Mark I

* Altitud màxima: 62 km (203,000 ft)
* Càrrega interna primària: 120 kg (260 lb)
* Els espais secundaris de càrrega útil inclouen una petita zona dins de la cabina darrere del pilot o fora del vehicle en dues àrees a la carena a popa del fuselatge.
* Dipòsit LOX d'alumini
* Velocitat d'ascens a Mach 2 (1,522 mph)
* Càrrega de reentrada 4G

### Model de producció Mark II

* Altitud màxima: 107 km (351,000 ft)
* Càrrega interna primària: 120 kg (260 lb)
* Els espais secundaris de càrrega útil inclouen el mateix que el Mark I.
* Propulsors del sistema de control de reacció (RCS) (no hidracina) no tòxics, tipus 3N22
* Recipient compòsit sense cremar LOX

### Mark III

El Lynx Mark III tenia la intenció de ser el mateix vehicle que el Mark II amb una càpsula externa muntada a la dorsal de 650 kg i havia de ser prou gran com per sostenir un portador de dues etapes per llançar un microsatèl·lit o múltiples nanosatèl·lits a l'òrbita terrestre baixa.

### Motor Lynx XR-5K18

L'XR-5K18 és un motor LOX/RP-1 alimentat per una bomba de pistons mitjançant un cicle expansor. La càmera del motor i la refrigeració regenerativa es refreden amb RP-1
El programa de desenvolupament del motor XCOR Lynx 5K18 LOX/querosè va assolir una fita important el març del 2011. Els trets de prova integrats de la combinació motor/tovera van demostrar la capacitat del filtre d'alumini per resistir les altes temperatures de la fuita del motor del coet.
El març de 2011, United Launch Alliance (ULA) va anunciar que havien signat un contracte de desenvolupament conjunt amb XCOR per a un motor de coet criogènic LH2/LOX de trams superiors de 25.000 a 30.000 lliures-força (110.000-130.000 N) llest per al vol (vegeu projecte de desenvolupament de motor d'etapa superior d'hidrogen líquid XCOR/ULA). L'esforç de Lynx 5K18 per desenvolupar una nova tovera de motor d'aliatge d'alumini mitjançant noves tècniques de fabricació eliminaria diversos centenars de lliures de pes del gran motor, fet que comportaria vols espacials comercials i governamentals dels Estats Units amb costos significativament més baixos i amb més capacitat.

### Estructura de l'avió

El 2010 es va informar que el fuselatge de Mark I podria emprar un compost d'èster de carboni/epoxi, i el Mark II carboni/cianat amb un aliatge de níquel per a la punta i protecció tèrmica d'avantguarda.

## Construcció del Mark I

El vol de prova del Lynx Mark I va ser declarat fabricat i muntat a Mojave a partir de mitjan 2013. Es va informar que la cabina del Lynx (feta de fibra de carboni i dissenyada per AdamWorks, Colorado) era un dels elements que contenia el muntatge.
A principis d'octubre de 2014, la cabina es va unir al fuselatge. The rear carry-through spar was attached to the fuselage shortly after Thanksgiving 2014. A principis de maig de 2015, els frens estaven units a l'estructura de l'aeronau. El darrer component principal, les ales, es preveia que es lliurarien a finals de 2015. El gener de 2016, el conseller delegat de l'XCOR, Jay Gibson, va dir "... preveiem que les ales estiguin allà en un futur molt proper ..." i el director de tecnologia, Michael Valant, va dir que estaven descobrint que el calibratge dels flaps era un desafiament. Al febrer de 2016, el primer prototipus va ser descrit com una "carcassa sense ales".
A l'informe de notícies de novembre de 2016 de l'XCOR, van declarar que "Tot i que el programa va fer grans avenços en la integració dels elements estructurals del vehicle durant el 2015 i principis del 2016, els avenços en els elements de la superfície de control van romandre en el disseny. En un esforç per evitar possibles reprocessos resultants de la implementació de dissenys encara no madurs, la fabricació de Lynx es va aturar, de manera que el nostre equip d'enginyeria ha tornat al tauler de disseny".

## Prova del programa

Les proves del motor principal XR-5K18 van començar el 2008.
Al febrer de 2011, es va informar que les proves del motor s'havien completat i el disseny aerodinàmic del vehicle havia completat dues rondes de proves de túnel de vent. A finals del 2011 es va completar una tercera ronda de proves mitjançant un model de túnel de vent supersònic a escala 1/60 del Lynx."
A l'octubre de 2014, XCOR va afirmar que les proves de vol del prototipus Mark I s'iniciarien el 2015. However, by January 2016, technical hurdles led the company to state that they had not assigned a new projected date for test flights.

## Concepte d'operacions
### Programa sRLV de la NASA

El març de 2011, XCOR va presentar el Lynx com un vehicle de llançament reutilitzable per a la càrrega útil de la investigació en resposta a la sol·licitud del vehicle de llançament reutilitzable suborbital de la NASA, que forma part del programa Oportunitats de vol de la NASA. Mai no s'ha anunciat cap contracte per proporcionar-ho.

### Operacions comercials

Segons XCOR, el Lynx tenia la intenció de volar quatre o més vegades al dia, i també hauria tingut la capacitat d'enviar càrregues útils a l'espai. Es preveia que el prototipus de Lynx Mark I realitzés el seu primer vol de prova el 2015, seguit d'un vol del model de producció de Mark II de dotze a divuit mesos després.
XCOR havia previst tenir els vols inicials de la Lynx a l'Aeroport i port espacial de Mojave de Mojave (Califòrnia) o qualsevol port espacial amb llicència amb una pista de 2.400 metres (7900 peus). Els informes de mitjans del 2014 preveien que a finals del 2015 o el 2016, s'esperava que Lynx comencés a fer vols turístics espacials esporàdics suborbitals i missions de recerca científica des d'un nou port espacial a l'illa caribenya de Curaçao. Tot i això, la companyia va declarar al gener del 2016 que no havien assignat una nova data projectada per als vols de prova i que no es podia preveure una data per al llançament d'operacions comercials.
Com que no tenia cap sistema de propulsió que no fos dels seus motors de coet, el Lynx hauria de ser remolcat fins al final de la pista. Un cop posicionat a la pista, el pilot hauria encès els quatre motors dels coets, s'enlairaria i començaria una forta pujada. Els motors s'apagaran a uns 138.000 peus (42 km) i Mach 2. L'avió espacial continuaria pujant, sense energia fins a assolir un apogeu d'uns 200.000 peus (61 km). La nau espacial hauria experimentat una mica més de quatre minuts d'ingravidesa, abans de tornar a entrar a l'atmosfera terrestre. Es pretenia que els ocupants del Lynx experimentessin fins a quatre vegades una gravetat normal durant la reentrada. Després de la reentrada, el Lynx hauria planat i realitzat un aterratge sense motor. TEs va projectar un temps total de vol d'uns 30 minuts. Es preveia que el Lynx pogués realitzar 40 vols abans de fer el manteniment.
El març de 2011, es va informar que Orbital Outfitters estava dissenyant vestits a pressió per a ús de l'XCOR.
. El 2012, Orbital Outfitters va informar que havien completat una maqueta tècnica de la pròpia nau Lynx.
A partir del 2012, el successor del Mark II podria ser un vehicle orbital de dues etapes, completament reutilitzable, que es va enlairar i va aterrar horitzontalment.

### Projeccions dels costos de desenvolupament

El 2008, es va preveure que la producció de Mark I tindria un cost de 10 milions de dòlars americans, i el Mark II al voltant de 12 milions de dòlars americans.

## Vegeu també

* Vol espacial privat
* EADS Astrium Space Tourism Project
* Rocketplane XP
* SpaceShipTwo
* New Shepard
* XCOR EZ-Rocket
* XCOR Mark-I X-Racer
* Chino Roque

## Referències

* ↑ «MSDC president: Lynx will launch from Midland this fiscal year». MRT.com. [Consulta: 31 octubre 2015].
* ↑ «XCOR officials refrain from disclosing date for Lynx test flights». Midland Reporter-Telegram, 17-01-2016. [Consulta: 12 març 2016].
* ↑ «The XCOR Lynx Spaceplane Might Be Down for the Count», 31-05-2016. [Consulta: 2 juny 2016].
* 1 2 3 Foust, Jeff «XCOR lays off employees to focus on engine development». SpaceNews, 31-05-2016 [Consulta: 13 juliol 2016]. «has decided to focus the majority of its resources on the final development of the revolutionary liquid oxygen and liquid hydrogen (LH2) program. This innovative propulsion technology has applications to upper stage liquid hydrogen engines suitable for the Atlas V, Delta IV, and the planned NASA Space Launch System (SLS). ... XCOR’s problem is — and has always been — funding. There wasn't enough of it to keep the Lynx staff. »
* ↑ «Bankrupt Spaceflight Company's Space Plane Assets to Help Young Minds Soar». Space.com [Consulta: 30 abril 2018].
* ↑ Space.com: XCOR Zeroes in on Xerus Arxivat 8 December 2009$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine., space.com, 2003-05-19, accessed 2011-01-04.
* ↑ David, Leonard «XCOR Pursues Dream a Step at a Time». Space.com, 23-04-2007 [Consulta: 21 octubre 2013].
* ↑ «XCOR AEROSPACE SUBORBITAL VEHICLE TO FLY WITHIN TWO YEARS». XCOR, 26-03-2008. Arxivat de l'original el 9 maig 2008. [Consulta: 4 desembre 2013].
* ↑ «Rocket company offers $95,000 trips to space». New Space/Reuters, 02-12-2008. [Consulta: 21 juliol 2015].
* 1 2 «Lynx Space Plane Taking Off: Q&A with XCOR Aerospace CEO Jeff Greason». Space.com, 16-09-2013. [Consulta: 23 octubre 2013].
* 1 2 3 4 Norris, Guy (8 October 2014) XCOR Lynx Moves Into Final Assembly Aviation Week, Retrieved 20 January 2015
* ↑ «XCOR to Hike Ticket Prices 50 Percent». Parabolic Arc, 01-07-2015. Arxivat de l'original el 27 de maig 2022. [Consulta: 20 novembre 2015].
* ↑ «New Board of Directors and Advisory Board Members». xcor.com. Arxivat de l'original el 5 abril 2016. [Consulta: 2 agost 2016].
* ↑ METRO WORLD NEWS. «America’s Justin Dowd wins Metro's Race for Space». Metro, 13-10-2014. [Consulta: 28 juny 2015].
* ↑ «Race for Space». metroinspace.com. Arxivat de l'original el 13 juny 2013. [Consulta: 31 octubre 2015].
* 1 2 3 Belfiore, Michael. «XCOR Lynx: Don't Sleep on the Space Corvette». Popular Mechanics. [Consulta: 2 octubre 2012].
* ↑ Foxnews.com. «Kayak starts booking space flights». foxnews.com, 14 Dec 2015. [Consulta: 16 Dec 2015].
* ↑ «Rocket Test Paves Way For XCOR Lynx Flights». Aviation Week, 28-03-2013. Arxivat de l'original el 14 d’octubre 2013. [Consulta: 8 novembre 2013].
* 1 2 3 Belfore. Michael (November 2013) "The Lynx’s Leap, Can a suborbital spaceship help XCOR reach orbit?" Air & Space Magazine, Smithsonian, Retrieved 14 October 2013
* 1 2 3 Joiner, Stephen «The Mojave Launch Lab». Air & Space Smithsonian, 01-05-2011 [Consulta: 3 novembre 2013].
* 1 2 Spark, Joel. «XCOR, Southwest Research Institute Move Up Suborbital Payload Testing». Space Safety Magazine, 02-03-2012. [Consulta: 4 desembre 2013].
* ↑ «XCOR Aerospace Lynx». Zap 16, 30-12-2011. [Consulta: 27 juny 2014].
* 1 2 3 Foust, Jeff «Suborbital back out of the shadows». The Space Review, 28-02-2011 [Consulta: 28 febrer 2011]. «the 5K18 engine, four of which will power the Lynx ... the last few technical milestones for the engine are largely complete. ... non-toxic reaction control system (RCS) thrusters, a project that Greason said was more challenging in some respects than the larger main engine, but critical to the company’s vision of rapid turnaround times that would not be possible if conventional hydrazine RCS systems are used. The Lynx design has been through two rounds of wind tunnel tests, with a final round planned for later this year for some final tweaks»
* ↑ «A Spaceplane Is Born». MoonandBack, 30-09-2013. Arxivat de l'original el 2014-05-02. [Consulta: 1r maig 2014].
* 1 2 «Lee Valentine on How XCOR Will Open Up Space». parabolicarc.com, 19-03-2012. Arxivat de l'original el 31 de gener 2013. [Consulta: 5 febrer 2020].
* 1 2 3 4 «XCOR Aerospace’s multi-talented Lynx spaceplane set for KSC». nasaspaceflight.com, 27-08-2012. [Consulta: 1r maig 2014].
* ↑ «Demo'd is a revolutionary rocket engine nozzle and a new engine development partnership». Satnews, 22-03-2011. [Consulta: 27 juny 2014].
* ↑ Morring, Frank, Jr. «ULA, XCOR to Develop Upper-Stage Engine». Aviation Week, 23-03-2011 [Consulta: 25 març 2011]. «United Launch Alliance (ULA) and XCOR Aerospace are planning a joint effort to develop a low-cost upper-stage engine in the same class as the venerable RL-10, using technology XCOR is developing for its planned Lynx suborbital spaceplane. The two companies have been testing actively cooled aluminum nozzles XCOR is developing for its liquid oxygen/kerosene 5K18 engine for the Lynx, a reusable two-seat piloted vehicle the company plans to use for commercial research and tourist flights.»
* ↑ «The Private Space Race». compositesworld.com, 31-08-2010.
* ↑ Messier, Doug «XCOR Follow the Build Looks at Subsonic Wind Tunnel Testing». Parabolic Arc, 19-09-2013 [Consulta: 12 octubre 2013]. Arxivat 2013-10-12 at Archive.is
* ↑ James Dean «XCOR installs cockpit into Lynx space place». Florida Today, 10-10-2014.
* ↑ «XCOR Lynx suborbital spacecraft nears final assembly». Composites World, 23-12-2014 [Consulta: 5 febrer 2020]. Arxivat 6 April 2016$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «XCOR Aerospace Announces Strakes Bonded to Lynx Mark I Spacecraft». SpaceRef, 08-05-2015. Arxivat 27 de maig 2022 at Archive.is
* ↑ Jeff Foust «XCOR To Raise Ticket Prices for Suborbital Flights». Space News, 22-07-2015.
* 1 2 3 «XCOR officials refrain from disclosing date for Lynx test flights». Midland Reporter-Telegram, 17-01-2016.
* ↑ Wall, Mike. «Private Lynx Space Plane Could Take Off in Early 2017», 05-04-2016. [Consulta: 2 juny 2016].
* ↑ XCOR (November 2016), Aerospace Report Arxivat 2016-12-25 a Wayback Machine., retrieved 25 December 2016
* ↑ Keith Cowing. «Successful First Test Fire of Engine for Lynx Suborbital Launch Vehicle». NASA Watch, 17-12-2008.
* ↑ «The Age of Space Flights is about to begin». flyfighterjet.com, 12-10-2013.
* ↑ «sRLV platforms compared». NASA, 07-03-2011. Arxivat de l'original el 2021-02-20. [Consulta: 10 març 2011]. «Lynx: Type: HTHL/Piloted»
* ↑ Belfiore, Michael, (9 de gener de 2013) Lynx Rocket Plane Readying for Summer Flight Arxivat 2013-05-26 a Wayback Machine. Moon and Back, Retrieved 5 April 2013
* ↑ «XCOR Unveils New Suborbital Rocketship». SPACE.com.
* ↑ Nilsson, Eric and Zhangyu, Deng (25 October 2014) "The Final Frontier" Daily Telegraph supplement "China Watch" Page 1
* ↑ (2012) SXC - Buying your tickets into space! Arxivat 6 March 2013$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. Pàgina web de l'SXC, consultat el 5 d'abril de 2013
* ↑ Staff writers. «Space Expedition Corporation Announces Wet Lease of XCOR Lynx Suborbital». Space Media Network Promotions. Space-Travel.com, 06-10-2010. [Consulta: 6 octubre 2010].
* ↑ «Space Experience Curacao». Home. Space Experience Curacao, 2009–2010. [Consulta: 6 octubre 2010].
* ↑ «Commercial Spacesuit Companies Compete for Market Share». Parabolic Arc, 21-03-2011. Arxivat de l'original el 30 d’octubre 2013. [Consulta: 30 octubre 2013].
* ↑ «XCOR Lynx Technical Mockup Unveiled». Orbital Outfitters, 14-07-2012. Arxivat de l'original el 2 de febrer 2020. [Consulta: 5 febrer 2020].
* ↑ «The Next Frontier: An Interview with Lee Valentine», 30-11-2012. Arxivat de l'original el 30 de juny 2015. [Consulta: 29 juny 2015].
* ↑ ANDY PASZTOR. «Economy Fare ($100,000) Lifts Space-Tourism Race». wsj.com, 26-03-2008.
* ↑ John Antczak. «New rocket aims for space tourism market». NBC News, 27-03-2008.
* ↑ Jeff Foust. «One size may not fit all». thespacereview.com, 31-03-2008.

## Enllaços externs

* Pàgina de la nau espacial suborbital Lynx
* Lynx Reusable Launch Vehicle Approaches Completion, AmericaSpace, novembre de 2015.
Sistemes de llançament reutilitzables :
Parcialment reutilitzables :
Completament reutilitzables :
* indica sistemes de llançament suborbitals :