OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vilà

* No s'ha de confondre amb vilar, vil·là, vila, o vil·la.
«Vilà o el Vilà» té aquests significats:
* Toponímia:
** El Vilà (Arbúcies), serra al municipi d'Arbúcies (comarca de la Selva)
** El Vilà (Cardona), masia al municipi de Cardona (el Bages)
** El Vilà (Riner), masia al municipi de Riner (Solsonès)
** Can Vilà (Palafrugell), monument al municipi de Palafrugell (Baix Empordà)
** Can Vilà de Baix, monument al municipi de Cabanelles (Alt Empordà)
** Can Vilà de Dalt, monument al municipi de Cabanelles (Alt Empordà)
* Biografies:
** Càstor Vilà i Custodio (Sabadell, 1884 - 1959), músic, pianista i compositor català
** Celedoni Vilà i Torroja o Saldoni Vilà (Reus, 1759-1821), argenter i arxiver català reusenc
** Dídac Vilà Rosselló (Barcelona, 1989), futbolista català
** Enric Vilà i Armengol (Calonge, Empordà, 1911 - Torroella de Montgrí, 2007), fiscorn i compositor de sardanes
** Francesc Xavier Vilà i Mateu (Arenys de Mar, 1851 - Guam, Illes Mariannes, 1913), frare caputxí, bisbe titular d'Adraa i vicari apostòlic de Guam
** Isabel Vilà i Pujol (Calonge, 1843 – Sabadell, 1896), republicana i sindicalista catalana
** Jaume Vilà, diversos personatges
** Joan Vilà, diversos personatges
** Josep Vilà i Ortonobes, dramaturg i locutor de ràdio
** Josep Maria Vilà i Gandol (Sant Feliu de Guíxols, 1904 – Girona, 1937), compositor de sardanes
** Lluís Vilà i Vendrell (Banyoles, 1952- 2010), artista català
** Manuel Vilà i Dalmau (Manlleu, 1887 — Tossa de Mar, 1954), poeta català
** Maria Assumpció Vilà Planas
** Pere Vilà Barceló (Girona, 1975), director de cinema i guionista
** Ramon Vilà i Ferrer (Granollers, 1912 – 2003), músic de cobla i compositor de sardanes
** Sara Vilà Galan (Rosselló, Segrià, 1979), política catalana diputada al Parlament de Catalunya per ICV-EUiA
# Manuel Leiras Pulpeiro

Manuel Leiras Pulpeiro (Mondoñedo, 1854 - 1912) fou un escriptor gallec. Va estudiar Llatí i Humanitats en el seminari de la seva ciutat natal, i Medicina a Madrid. Va exercir la Medicina a Mondoñedo, amb un gran reconeixement popular.
Republicà, va ser President del Comitè Republicà Federal de Mondoñedo Liberal. Anticlerical, el seu tarannà li va crear nombroses dificultats a Mondoñedo, seu episcopal, aconseguint mantenir les seves conviccions amb total fermesa. Va rebutjar el nomenament de membre de la Reial Acadèmia Gallega per creure no merèixer-lo, però donà a aquesta institució important material per ell recollit. Va escriure un sol llibre, «Cantares Gallegos», amb poemes de tipus popular i de temàtica costumista, patriòtica i sàtira anticlerical, on eleva a la categoria de mite a figura del Mariscal Pardo de Cela.
Cantà a Mondoñedo i a les seves terres, a Galícia i als seus problemes. Les seves restes van rebre sepultura en el cementiri civil de Mondoñedo. Pocs anys després de la seva mort es van recopilar en una edició les «Obres Completes» les composicions que havia deixat inèdites. Se li va dedicar en 1983 el Dia de les Lletres Gallegues.

## Enllaços externs

* Mondoñedo. Informació sobre Manuel Leiras Pulpeiro
# Pont Duge

El pont Duge ([tú.kɤ ̌ ] ), també anomenat pont de Beipanjiang, és un pont atirantat de quatre carrils a la frontera entre les províncies de Guizhou i Yunnan a la Xina. A partir de 2021, el pont és el més alt del món, amb la coberta de la carretera a més de 565 metres (1,854 ft) per sobre del riu Beipan. El pont forma part de l' autopista G56 Hangzhou–Ruili entre Qujing i Liupanshui. La torre de llevant mesura 269 m (883 ft), el que el converteix en un dels més alts del món.
El pont té una extensió de 1,340 m (4,400 ft) entre la ciutat de Xuanwei, Yunnan i el comtat de Shuicheng, Guizhou i escurça el viatge entre els dos llocs d'unes cinc hores amb cotxe a aproximadament una hora.

## Construcció

La construcció del pont va començar l'any 2011, es va completar el 10 de setembre de 2016 i es va obrir al públic el 29 de desembre de 2016. El pont va costar un total de 1.023 milions de yenes i es va trigar tres anys a construir-lo. Va ser reconegut pel Guinness World Records com el pont més alt del món el 2018.

## Galeria

* Durante la construcción

## Referències

* ↑ «Work begins on Duge Beipanjiang Bridge towers». Bridge Design and Engineering. Arxivat de l'original el 1 January 2015. [Consulta: 1r gener 2015].
* ↑ Sakowski, Eric. «Beipanjiang Bridge Duge» (Wiki). HighestBridges.com./
* ↑ «China's impossible engineering feat». BBC News. BBC. [Consulta: 7 juliol 2017].
* ↑ «贵州 杭瑞高速北盘江大桥 高路入云端 天堑变通途». CCTV. [Consulta: 10 juliol 2020].
* ↑ observador. «China inaugura ponte mais alta do mundo (China inaugurates the highest bridge in the world)» (en portuguese). [Consulta: 30 desembre 2016].
* ↑ «China Opened World's Highest Beipanjiang Bridge To Traffic In The Guizhou».
* ↑ «Beipanjiang set Guinness record as highest bridge».

## Bibliografia

* Wang, Chongxu; Yuancheng Peng, Yinbo Liu (2009). "Crossing the Limits". Civil Engineering (Reston, Virginia: American Society of Civil Engineers) 79 (1): 64–69, 79–80. ISSN 0885-7024.
# Reboursin

Reboursin és un municipi francès, situat al departament de l'Indre i a la regió de Centre – Vall del Loira. L'any 2007 tenia 113 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Reboursin era de 113 persones. Hi havia 38 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 13 parelles sense fills i 17 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 50 habitatges, 44 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 2 estaven desocupats. Tots els 46 habitatges eren cases. Dels 44 habitatges principals, 32 estaven ocupats pels seus propietaris, 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 4 en tenien dues, 6 en tenien tres, 10 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 34 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 21 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Reboursin el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 12 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 8 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 67 persones, 49 eren actives i 18 eren inactives. De les 49 persones actives 40 estaven ocupades (21 homes i 19 dones) i 9 estaven aturades (3 homes i 6 dones). De les 18 persones inactives 6 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa immobiliària i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un paleta.
L'any 2000 a Reboursin hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Reboursin a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Reboursin a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Acorn Electron

L‘Acorn Electron és una versió econòmica del microordinador educatiu BBC Micro, produït per Acorn Computers Ltd. Té 32 KiB de RAM, i la ROM inclou el BBC BASIC, juntament amb el seu sistema operatiu.
L'Electron enregistrava i carregava programes en casset d'àudio per mitjà d'un cable convertidor subministrat que es connectava a qualsevol magnetòfon estàndard amb els sòcols correctes. Era capaç de gràfics bàsics, i podria mostrar-los ja sigui en un televisor, un monitor en color (RGB) o un monitor de «pantalla verda».
El maquinari del BBC Micro era emulat per un sol xip ULA personalitzat dissenyat per l'Acorn. Tenia limitacions de funcionalitat, com ara la impossibilitat de sortida de més d'un canal de so contràriament al BBC que era capaç de polifonia a tres canals (més un canal de soroll) i la incapacitat de proveir mode de teletext.
La ULA controlava l'accés de memòria i tenia 32 K × 8 bits de memòria RAM adreçable per mitjà de 4 × 64 K xips de RAM d'1 bit (4164). Pel fet de necessitar dos accessos a cada xip en lloc d'un, i a causa de les complicacions del maquinari de vídeo que també requereixen accés, lectura o escriptura de la memòria Ram, era molt més lenta que al BBC Micro. Això significava que encara que les aplicacions ROM s'executaven a la mateixa velocitat, es produïa una disminució substancial de la velocitat en aplicacions que s'executaven a partir de la memòria RAM.

## Especificacions tècniques

| Parts | Especificacions |
| UCP | MOS Technology 6502A a 1 o 2,00 MHz |
| RAM | 32 KiB - 96 KiB (màx.) |
| ROM | 32 KiB (màx.) |
| Teclat | mecànic, 56 tecles |
| Monitor | televisor o monitor RGB; mode text: 40 x 32/25, 80 x 32/25, 20 x 32 i 40 x 25 caràcters; modes gràfics: 640 x 256 / 320 x 256 / 160 x 256 pixels; 16 colors |
| So | un canal, 7 octaves |
| Ports | port d'expansió, ports de casset, sortida RGB |
| Emmagatzematge | casset (1200 bps) o 1 a 4 disqueteres (5,25", 250 KiB o 3,5", 640 KiB) |

## Referències

* ↑ Robert Schmidt. «The Electron» (en anglès). Arxivat de l'original el 2012-06-20. [Consulta: 20 febrer 2011].
* ↑ «Electron» (PDF) (en anglès). Practical Computing, 01-10-1983. [Consulta: 20 febrer 2011].
* ↑ «Acorn Electron» (en anglès). [Consulta: 20 febrer 2011].

## Enllaços externs

* Retro Inspection: Acorn Electron (anglès)
* Electron Service Manual PDF (anglès)
* The Advanced Plus 3 (sistema operatiu de disc opcional) PDF (anglès)
# Casa Miquel

«Casa Miquel» té aquests significats:
* Casa Miquel (Alins), edifici al nucli d'Ainet de Besan (Alins, Pallars Sobirà)
* Casa Miquel (la Bisbal d'Empordà), gran casal d'època barroca a la plaça Major de la Bisbal (Baix Empordà)
* Casa Miquel, Vincke i Meyer, casa a Palafrugell (Baix Empordà)
# Onasimedes

Onasimedes (en llatí Onasimedes, en grec antic Ονασιμήδης) fou un escultor grec.
El seu origen i la seva època no s'han pogut determinar. Només se sap que va fer una estàtua de Dionís, de bronze massis, que Pausànias informa que va veure a la ciutat de Tebes a Beòcia. (Descripció de Grècia, IX, 12. § 3. a. 4).

## Referències

* ↑ Onasimedes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 27
# Onay

Onay és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 74 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Onay era de 74 persones. Hi havia 24 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 8 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 33 habitatges, 27 eren l'habitatge principal de la família i 6 estaven desocupats. 32 eren cases i 1 era un apartament. Dels 27 habitatges principals, 26 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 3 tenien tres cambres, 4 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 0 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Onay el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 39 persones, 29 eren actives i 10 eren inactives. Les 29 persones actives estaven ocupades(18 homes i 11 dones).. De les 10 persones inactives 3 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Onay hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Onay a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Onay a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Catskill Mountains

Les Catskill Mountains són una àrea natural de l'estat de Nova York, situades al nord de la ciutat de Nova York, al sud d'Albany i a l'oest del riu Hudson. Malgrat el seu nom, les Catskill Mountains no són muntanyes en el sentit geològic del terme, sinó més aviat un altiplà erosionat (altiplà disseccionat): altiplans i turons que han sofert una erosió intensa.
Són la continuació cap a l'est, així com els cims més alts, de l'altiplà d'Allegheny. Són de vegades considerades com una part de la serralada dels Apalatxes tot i que les dues serralades no estan geològicament lligades. Les Catskills són a l'oest del Riu Hudson i travessen sis comtats: l'Otsego, Delaware, el Sullivan, el Schoharie, el Greene i l'Ulster.

## Geografia

A l'est de la serralada, les muntanyes neixen amb el Catskill Escarpment que s'aixeca sobre la Vall del Hudson. A l'oest, el límit de les muntanyes és molt menys clar, ja que les elevacions són cada vegada més petites i s'escampen sobre l'altiplà d'Allegheny.
Els Poconos, que es troben al nord-est de Pennsilvània, són sovint considerats com una continuació de les Catskills sota un altre nom. Hi ha més de trenta cims d'almenys 1000 msnm als Catskills, que són igualment travessats per sis rius diferents. El cim més alt, la Slide Mountain, fa 1274 msnm i es troba al comtat d'Ulster.
Dins de la serralada muntanyosa se situa el Catskill Park, que forma part dels boscos protegits de l'Estat de Nova York. La terra no és completament propietat privada. El parc i la reserva es troben la major part al comtat d'Ulster. El comtat de Greene en posseeix també una part, així com els comtats de Sullivan i Delaware.

## Història

Les Catskills són el lloc de llegendes tradicionals que es remunten a les tribus índies i als primers colons. Washington Irving hi situa la seva història de Rip Van Winkle, en relació amb el navegant Henry Hudson.
Les Catskills són una destinació de vacances tradicional, amb càmpings d'estiu. Durant la primera part del segle xx, nombrosos grups ètnics com els alemanys i els jueus hi van muntar negocis (hotels d'estiu, càmpings) a Shawangunk Ridge, al sud dels Catskills, prop de la ciutat de New Paltz. Sent el nom Shawangunk difícil de pronunciar, van adoptar el de Catskills, i els hotels es van unir i van prendre el nom de Borscht Belt, una cadena d'hotels jueva (d'on l'altre nom atorgat als Catskills, el dels Alps Jueus). Foren el lloc d'inici de les carreres de nombrosos artistes i músics. Entretant, les actuals i veritables Catskills continuaven prosperant gràcies als seus hotels i allotjaments tradicionals. Els Catskills eren també la «casa d'estiu» de milers de nens que hi venien a passar les seves colònies (en anglès Camps), els més coneguts dels quals eren els Camp Ma-Ho-Ge i Camp Diana-Damalqua.

## Enllaços externs

* Web oficial de turisme de la Catskill Region
* The Catskill Archive - Història de les Catskill Mountains
* The Catskill Mountain Foundation
* The Catskill Center
* Catskill Region Photo Gallery Arxivat 2008-07-20 a Wayback Machine.
# Catalina Proens Grimalt "na Comes"

Catalina Proens Grimalt "na Comes" (Manacor, 1838-1907). Glosadora i pagesa.
Treballava el camp i no tenia estudis. Va ser una glosadora molt activa. La majoria dels seus glosats han perviscut per tradició oral i alguns foren publicats al setmanari "La Aurora". Entre altres glosats destaquen "Cançons de quan robaren el Bon Jesús", "El còlera de l'any 1865", "Caritat", "Cançons des jugadors" i "Manaments des fadrins i de ses fadrines".

## Referències

* ↑ «Proens Grimalt, Catalina». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 14. Palma: Promomallorca, p. 30. ISBN 84-8661702-2.
# Catalina Pérez y Vázquez

Catalina Pérez y Vázquez (Madrid, 1624 - Salamanca, 6 de novembre de 1675), de nom religiós Catalina de San Miguel, va ser una religiosa agustina recol·lecta llega castellana.
Va néixer a Madrid el 1624, filla de Juan Pérez i María Vázquez. Hom afirma que la seva mare va ser una dona molt virtuosa i creient, amb la qual es va educar i ben aviat va demostrar vocació religiosa.
El 1643, quan tenia 19 anys, va prendre l'hàbit de llega al convent d'agustines recol·lectes de Salamanca, on va ser exemple de virtuts. Dedicada a l'oració a les nits, va tenir al seu càrrec la cuina durant molts anys. Va ser molt estimada per la comunitat i es deia que les seves mans feien augmentar les vitualles. També va escriure l'obra Vida interior, recollida a la seva mort pel seu confessor.
Malalta des de 1671, va morir el 6 de novembre de 1675, a causa d'una febre molt forta.

## Referències

* 1 2 3 4 Ballesteros Robles, Luis. Diccionario biográfico matritense (en castellà). Madrid: Ajuntament de Madrid, 1912, p. 514.
* 1 2 Álvarez y Baena, José Antonio. Hijos de Madrid, ilustres en santidad, dignidades, armas, ciencia y artes (en castellà). vol. 1. Madrid: Oficina de Benito Cano, 1789, p. 254-255.
* 1 2 Villerino, Alonso de. Esclarecido solar de las religiosas recoletas de nuestro padre San Agustín y vidas de las insignes hijas de sus conventos (en castellà). Madrid: Imprenta de Bernardo de Villa-Diego, 1691, p. 453-456.
# Catalina Sandino Moreno

Catalina Sandino Moreno (Bogotá, 19 d'abril de 1981) és una actriu colombiana de cine. L'any 2004 va ser nominada a l'Oscar a la millor actriu per la seva interpretació protagonista a María, llena eres de gracia, essent la primera colombiana en aconseguir-ho.
També va ser guardonada amb l'Os de Plata a la millor interpretació femenina al Festival de Cinema de Berlín i amb l'Independent Spirit a la millor actriu per aquest mateix paper.

## Filmografia

Cine :
| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2004 | María, llena eres de gracia | María Álvarez | Nominada al Oscar a la millor actriu |
| 2006 | Journey to the End of the Night | Angie | |
| 2006 | Paris, je t'aime | Ana | (Segment "Loin du 16e") |
| 2006 | Fast Food Nation | Sylvia | |
| 2006 | The Hottest State | Sarah | |
| 2007 | El cor de la terra | Blanca Bosco | |
| 2007 | El Amor en los Tiempos del Cólera | Hildebranda Sánchez | |
| 2008 | Che: The Argentine | Aleida March | |
| 2008 | Che, Che: guerrilla (Parte dos) | Aleida March | |
| 2010 | La Siguiente Estación | Eva | Curtmetratge, Productora Executiva |
| 2010 | The Twilight Saga: Eclipse | Maria | |
| 2012 | Cristiada | Adriana | |
| 2013 | Magic, Magic | Barbara | |
| 2013 | Roa | María de Roa | |
| 2013 | Un Extraño en el Paraíso | Jules | |
| 2013 | Medeas | Christina | |
| 2014 | At The Devil's Door | Leigh | Pos-Producció |
| 2014 | Swelter | Carmen | Completa |
| 2014 | Incarnate | | Pos-Producció |
| 2015 | Castro's Daughter | Alina Fernández | Pos-Producció |
| 2015 | A Most Violent Year | | Filmando |
| 2015 | The Godmother | Eva | Pos-Producció |
Televisió :
| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2013 | The Bridge | Alma Ruíz | 8 Episodis |
| 2014 | Red Band Society | Eva | 3 Episodis |
| 2014 | The Affair | Luisa | |
| 2015 | Falling Skies | Isabella | Personatge recurrent |

## Referències

* ↑ Sabogal, Winston Manrique «La estrella de la chica tímida» (en castellà). El País, 27-02-2005 [Consulta: 12 setembre 2017].
# Casa Pardinella

La Casa Pardinella és un edifici del municipi de Guardiola de Berguedà (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La masia situada a l'antic municipi de Gavarrós, al marge dret del torrent de Pardinella, prop del collet Roig. S'hi pot accedir des de la carretera de Castellar de n'Hug a la Pobla (pista des del clot del moro). Està estructurada en planta baixa i pis i coberta a dues aigües amb teula àrab però la seva estructura no respon a la tradicional de masia, ja que té un cos adossat a la meitat de la façana, entre altres elements. Les obertures són força grans, la majoria arcs escarsers fets amb maó. El parament és de petites pedres sense treballar unides amb morter.

## Història

La primera menció és de 961, quan l'anomenen com a dotació de St. Llorenç prop de Bagà. Altres dates en que conservem mencions de la vila de Pardinella de Gavarrós són el 1016, 1057 i 1062. El 1981 es consolidaren les cobertes.

## Referències

* 1 2 «Casa Pardinella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r desembre 2015].

### Bibliografia

* Serra Vilaró, Joan; Les Baronies de Pinós i Mataplana. Investigació als seus arxius., 1930-1950
# Casa Parer

La Casa Parer és una obra de Fontcoberta (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Can Parer és una casa rural coberta a dos aigües amb el carener orientat de nord a sud, la construcció es col·loca sobre un pendent suau que mira al sud de forma que entre la façana nord i la sud queda una planta de desnivell. L'accés antic de la casa se situa a sud quedant amagada per un porxo o pallissa oberta i situada al sud. Separada de la casa per un passatge destaquen com a elements importants la porta dovellada d'accés, i la finestra gòtica situada sobre la porta, també són importants el balcó que se situa a ponent de la porta i un porxo que tanca el passatge a llevant. L'accés actual de la casa és per l'altra façana, de menys interès.

## Història

A la façana principal, sobre la dovella central de la porta, apareix la data de 1545, sobre aquesta destaca la finestra gòtica coronella probablement del segle xv. Es tenen dades sobre Pere Parer el 1331. La casa pertany als propietaris de la Casa Fares, nom que també es coneix a Can Parer com a Can Fares Vell o masoveria de Can Fares.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Parer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 juliol 2017].
# Néstor Raúl Rossi

Néstor Raúl Rossi, Pipo Rossi, (10 de maig de 1925 - 13 de juny de 2007) fou un futbolista argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1958.

## Referències

* ↑ Xinhua "Argentine soccer legend Rossi dies at 82" 14 juny 2007
* ↑ «Futbol Factory profile (castellà)». Arxivat de l'original el 2007-10-20. [Consulta: 10 març 2018].