OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 53 dies d'hivern

53 dies d'hivern és una pel·lícula dramàtica espanyola del 2007 dirigida per Judith Colell i Pallarès, en la que vol esposar la fragilitat de l'ànima en una societat immersa en la moralitat de l'èxit. Ha estat doblada al català. Va tenir 9 nominacions als VI Premis Barcelona de Cinema però no en va rebre cap.

## Sinopsi

Tres persones es troben una nit d'hivern en una parada d'autobús. Els tres assisteixen a l'abandó d'un gos. Mila, una professora d'institut que ha estat un any de baixa després de sofrir una agressió per part d'un dels seus alumnes; Celso, guàrdia jurat, casat, pare d'un fill i amb greus problemes econòmics, està a punt d'assabentar-se que serà pare però aquesta vegada de bessons; i Valeria, estudiant de violoncel, amb una tèrbola relació familiar i amorosa.
Els tres personatges iniciaran un viatge a la deriva que els portarà a enfrontar-se a les seves pors i frustracions i a prendre cadascun d'ells una decisió al límit que canviarà les seves vides.

## Repartiment

* Mercedes Sampietro – Mila
* Àlex Brendemühl – Celso
* Aina Clotet – Valeria
* Joaquim de Almeida – Hugo
* Monserrat Salvador – Dolores

## Premis
### 52a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor actor en pel·lícula espanyola | Àlex Brendemühl | Guanyador |

### Festival de Cinema d'Espanya de Tolosa de Llenguadoc

    Premi a la millor actriu (Aina Clotet)

### Premis Butaca de 2008

    Premi a la millor pel·lícula catalana i a la millor actriu catalana (Aina Clotet).

## Referències

* ↑ La película '53 días de invierno' plantea "la fragilidad del alma" en una sociedad donde "sólo importa el éxito", Europa Press, 23 d'octubre de 2007
* ↑ 53 dies d'hivern a esadir.cat
* ↑ 53 dias de invierno a Fotogramas
* ↑ «TVE ofrece la gala de la 52ª edición de los Premios Cinematográficos Sant Jordi de RNE». RTVE, 22-04-2008. [Consulta: 28 desembre 2019].
* ↑ 'La caja' gana el Festival de cine español de Toulouse, Diario de Ibiza, 5 d'octubre de 2007
* ↑ Aina Clotet recibe el Premio Butaca como Mejor Actriz de Cine por "53 días de invierno" a infoperiodistas.info, 1 d'octubre de 2008
# Capo d'Orlando

Capo d'Orlando (sicilià Capu d'Orlannu) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Messina. L'any 2008 tenia 13.089 habitants. Limita amb els municipis de Capri Leone, Mirto, Naso i Torrenova.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Roberto Vincenzo Sindoni | Llista cívica |
# Casa Carreras i Girona

La Casa Carreras i Girona és un edifici de Vilanova i la Geltrú (Garraf) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un habitatge entre mitgeres fent cantonada de planta rectangular compost de planta baixa, entresolat parcial i dues plantes pis sota coberta plana de la que sobresurt la caixa d'escala. Consta de tres crugies perpendiculars a la façana amb escala lateral d'accés modificat.
Les parets de càrrega són de paredat comú i totxo. Els forjats són de bigues de fusta i revoltó.
Les façanes es componen segons eixos verticals. La planta baixa presenta portals amb llinda i d'arc rebaixat, alguns modificats. La primera planta té balcons amb llinda d'obertura única sustentats per cartel·les i coronats per una motllura trencaaigües. La planta segons té finestres amb llinda.
El coronament consisteix en una cornisa i forma llisa de terrat.
A la part baixa de l'immoble hi ha un sòcol i cantonera de pedra.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa Carreras i Girona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# Olaus Andreas Grøndahl

Olaus Andreas Grøndahl (Oslo, 6 de novembre de 1847 - Tønsberg, 31 de desembre de 1923) va ser un director d'orquestra, professor i compositor noruec.
La periodista musical Cecilie Dahm el va descriure com "... una figura central del moviment coral de Noruega". La seva obra més coneguda va ser Foran Sydens Kloster (Ung Magnus og Foran sydens kloster), una cantata per a cor masculí. També va dirigir les primeres actuacions de diverses obres corals d'Edvard Grieg.
Va néixer a Christiana (Oslo), fill del impressor de llibres Anders Grøndahl i Ingeborg Marie, nascuda de Wullum. La família del seu pare era de Romerike i el seu besavi es va establir a Christiania a la fi del segle xviii. Es va examinar el 1867 i originalment va estudiar teologia a la universitat on també va dirigir la "Studentersangforeningen" (Societat d'Estudis de Cant). El 1870, va deixar els seus estudis de teologia per estudiar cant. Va estudiar a Colònia amb Oscar Lindhult (1873) i al Conservatori de Leipzig. El 1878 va fundar un cor mixt. Era el marit del pianista i compositora Agathe Backer-Grøndahl, amb qui es va casar el juny de 1875, havent-se conegut a Alemanya, i amb la que va tenir un fill també músic Fridtjof (1885–1959). A principis dels anys 1900, va ser director del cor masculí noruec de la Royal Royal University d'Oslo amb 45 cantants, i el 1905 van visitar els Estats Units de gira, i van actuar a la Casa Blanca per al president Theodore Roosevelt. Va exercir de professor de música a la Universitat de Christiania. Va morir a Tonsberg el 31 de desembre de 1923.

## Referències

* Olaus Andreas Grøndahl in the Store norske leksikon (noruec)
* Dahm, Cecilie. "Agathe Backer-Grøndahl (1847-1907)". IAML-IASA (International Association of Sound and Audiovisual Archives). Retrieved 29 juny 2012.
* Thompson, Oscar; Slonimsky, Nicolas (1958). The International Cyclopedia of Music and Musicians. Dodd, Mead. Retrieved 29 juny 2012.
* Haselmann, Lena (2011). "The relationship between Olaus and Agathe Backer Grøndahl and Edvard and Nina Grieg", paper presented at the Grieg Society conference Edvard Grieg and Denmark (Copenhagen 11 – 13 agost 2011)
* Studenterne fra... A. Cammermeyer. 1916. Retrieved 29 juny 2012.
* Sandvik, Ole Mørk (1948). Agathe og O.A. Grøndahl: 1847-1947 ; et minneskrift. Grøndahl. Retrieved 29 juny 2012.
* Foster, Beryl (1999). Edvard Grieg, the choral music. Ashgate. p. 179. ISBN 978-1-84014-271-6. Retrieved 29 juny 2012.
* Dreyer (Firm); Dreyers forlag; Nordmanns-forbundet (2002). The Norseman. Nordmanns-forbundet. p. 20. Retrieved 29 June 2012.
* Iowa Heritage Illustrated. State Historical Society of Iowa. 2001. Retrieved 29 juny 2012.
* Gram, Harald; Steenstrup, Bjơrn (1948). Hvem er hvem?: 1948. H. Aschehoug. Retrieved 29 juny 2012.

## Bibliografia addicional

* Agathe og O. A. Grøndahl : 1847-1947 : Et minneskrift (in Norwegian), Oslo : (Grøndahl), 1948, p. 165
# Abd-al-Múttalib ibn Hàixim

Xayba ibn Hàixim (en àrab شيبة ابن هاشم, Xayba ibn Hāxim) (c. 497 - 578), més conegut com a Abd-al-Múttalib (en àrab عبد المطلب, ʿAbd al-Muṭṭalib) des que va ser cuidat pel seu oncle Múttalib ibn Abd-Manaf, fou l'avi patern del profeta Muhàmmad i d'Alí, quart califa sunnita i primer imam xiïta.
Abd-al-Múttalib era fill de Hàixim ibn Abd-Manaf i de Salma bint Amr, del clan khazragita dels Adi ibn Najjar, amb qui Hàixim es va casar en un viatge a Síria i amb qui va tenir dos fills, Abd-al-Múttalib i Ruqayya.
Abd-al-Múttalib es va casar amb Sumra bint Jandab, Lubna bint Hajira, Fatimah bint Amr, Hala bint Wahab i Natila bint Khabab i els seus fills foren
Amb Sumra bint Jandab:
Amb Lubna bint Hajira:
Amb Fàtima bint Amr:
* Abu-Tàlib ibn Abd-al-Múttalib, pare d'Alí ibn Abi-Tàlib, primer imam xiïta i quart califa
* Az-Zubayr ibn Abd-al-Múttalib
* Abd-Al·lah ibn Abd-al-Múttalib, pare del profeta Muhàmmad, a qui Abd-al-Múttalib va acollir quan va quedar orfe de pare i mare
Amb Hala bint Wahab:
* Hamza ibn Abd-al-Múttalib
* Muqum ibn Abd-al-Múttalib
* Hijl ibn Abd-al-Múttalib
* Saffiya bint Abd-al-Múttalib
Amb Natila bint Khabab:
* Abbàs ibn Abd-al-Múttalib
* Darrar ibn Abd-al-Múttalib

## Bibliografia

* Coussin de Perceval, Essai sur l'histoire des Arabes avant l'Islamisme
# Casa al carrer Bernat Vilar, 20 (Olot)

La casa al carrer Bernat Vilar, 20 d'Olot (Garrotxa) és una obra noucentista inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La casa és de planta irregular amb semisoterrani, pis principal i golfes. La façana principal té una àmplia porta central coronada per un plafó de rajoles vidriades amb motius florals. Les dues grans finestres laterals tenen boniques baranes de ferro amb motius en espiral i a sota, rajoles vidriades. Els angles de les obertures estan decorats amb una motllura en forma de mitja canya, de rajola vidriada de color marró. Les obertures de ventilació del cel ras tenen plaquetes d'estuc amb fullatges. La teulada té amplis voladissos sostinguts per bigues de fusta. Les pilastres de la porta del jardí estan decorades amb rajoles vidriades amb motius florals i coronades per un gran test de pedra artificial.

## Història

A finals del segle xix s'urbanitzà el passeig d'en Blay i poc després el Firalet. A principi del segle XX s'edificà en els terrenys compresos entre el Firalet i la carretera de Sant Joan de les Abadesses. La urbanització d'aquest sector rebrà un fort impuls després de la guerra civil. Es concep com un eixample, amb carrers radio-cèntrics que desemboquen a la plaça Balmes.

## Referències

* 1 2 «Casa del carrer Bernat Vilar, 20». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].
# ADF

ADF té els següents significats:
* Agrupació de Defensa Forestal
* Asian Dub Foundation
* Ayahuasca Defense Fund
* ADF/Cofilina
* ADF, acrònim per al franc andorrà, vegeu moneda andorrana
# Casa Abril

La Casa Abril és una obra del monumentlisme academicista de Palafrugell (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La casa abril és un edifici inspirat en els masies tradicionals catalanes, amb planta rectangular i coberta a dues vessats, tot i que presenta una gran simplificació de les forma i una distribució d'espais i obertures mot equilibra, l'edifici, envoltat de jardí, consta de tres pisos, l'inferior dels quals serveix de basament a tota la construcció i se'n diferencia per la utilització de paredat de tipus rústic. Aquesta planta és destinada els serveis. El cos superior, de dos pisos k, és emblanquinat. Hi ha dos nivells de terrassa:una a primer pis, que dona a la façana de mar, i una altra a l'altra del segon pis, sostinguda per un porxo lateral d'obertures d'arc escarser. Les finestres són rectangulars, encara que exteriorment mostren arcs escarsers molt rebaixats. L'accés es realitza través d'una tanca que des de la carretera, dona a un petit jardí que deix veure la façana lateral. A la casa Abril disposava en principio d'un accés directe al platja, actualment en desús.

## Història

La casa Abril va ser realitzada per l'arquitecte Duran i Reynals aproximadament l'any 1953, en l'etapa en què, després de la guerra dels 1936-39, aquest arquitecte va realitzar nombroses cases de camp o d'estiueig inspirant-se en el llenguatge tradicional de l'arquitectura catalana. Duran i Reinals va reinterpretar aquest vocabulari d'una manera molt depurada.

## Referències

* 1 2 «Casa Abril». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2018].
# Casa Ademar

Casa Ademar o Casa del Senyor d'Arròs és un edifici d'Arròs, al municipi de Vielha e Mijaran (Vall d'Aran), inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil força interessant, de grans proporcions, que duu a la façana la data de construcció. És tradició que les pedres per a bastir-lo foren dutes des de la pedrera de Sant Beat. La seva construcció durà molt de temps i la llegenda s'ha embolcallat en aquest edifici ("cada pilar contindria en el seu interior una dobleta d'or").
La notable construcció orientada a migdia és precedida d'un recinte clos per un mur decorat amb pinyes i un portal. Les sis pilastres que emergeixen entre l'arrebossat emblanquinat de la façana subratllen una distribució axial dels cossos seguint un ritme definit per les obertures de 1-2-1-2-1. En correspondència, la façana és compartimentada en plafons per franges longitudinals que suporten les motllures dels capitells d'aquelles, les quals evidencien l'existència de tres plantes en alçada. Així i tot, l'element més característic és una cornisa força desenvolupada a partir de la descomposició del tradicional cos àtic, de manera que el frontó queda migpartit a cada extrem i el tronc al centre, aïllat dels anteriors, els quals incorporen com a teló de fons sengles torricons acabats amb esveltes cobertes piramidals que, com la resta, foren resoltes amb un llosat de pissarra.
L'eix central conté la porta d'accés treballada, aixoplugada per un balcó sobresortint amb la barana tornejada, i al damunt un segon balcó amb un arc de mig punt que assenyala la transició entre les obertures allindades i els ulls de bou que centren els esmentats elements de la cornisa. Sota l'ull central destaca l'escut heràldic de la casa.

## Història

Casa noble dels Ademar d'Arròs. Francesc Ademà Subirà bastí l'actual casa l'any 1820. Al trànsit dels segles XVIII-XIX prosperaren molt a la Val els "ramblers" o marxants ramaders, com fou el cas del Senhor d'Arròs, o com ara els Aunòs de Bossòst, el radi d'acció dels quals arribava fins al Poitou. El Senhor d'Arròs amplià el negoci tradicional amb la venda de bestiar de carn que duia directament al mercat de Barcelona (això l'arruïnaria). Altrament, Felip de Diu "estudent" de casa del Senhor d'Arròs (1781). Bona part dels prats de Garona, des d'Aubert fins a la Bordeta li pertanyien, així com un establiment industrial.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa deth Senhor d'Arròs - Casa Ademar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2016].
# Abadiya

Abadiya fou un centre polític anterior a Nubt, situat entre Nubt i Abidos. S'han trobat algunes tombes de caps predinàstics. Pertany al període Naqada I. Era un dels quatre centres politics principals de la regió junt amb Nubt, Nekhen i Gebelein.

## Referències

* ↑ article HIW (PREDYNASTIC) escrit per Thomas Hikade-UCLA Encyclopedia of Egyptology Department of Near Eastern Languages and Cultures, UC Los Angeles (amb 18 referències) (12-23-2010 UC Los Angeles

## Bibliografia

* Rowland, J.M., (2007), Excavating the early cemeteries of Egypt: el Amrah, el Mahasna, Hu and Abadiyeh: a “The Egypt Exploration Society - The Early Years (ed., Spencer, P.)”, pp 168–197, The Egyptian Exploration Society, Londres
* «Egypt Exploration Fund-Archæological report (1893-1912)».
# Nomenclatura de Bayer

La nomenclatura de Bayer és un sistema de designació d'estrelles introduït per l'astrònom Johann Bayer en el seu atlas estel·lar Uranometria (1603). Consisteix a assignar a cada estrella una lletra grega seguida pel genitiu del nom llatí de la constel·lació on es troba l'estrella. L'ordre d'assignació segueix l'alfabet grec per ordre de brillantor de l'estrella. Així, l'estrella més brillant de l'Ossa Major seria α Ursae Majoris, la segona més brillant β Ursae Majoris, la tercera γ Ursae Majoris, etc.
Nogensmenys, en alguns casos, l'ordre d'assignació original de Bayer és incorrecte (no sempre l'estrella més brillant té assignada la α) o, a vegades, les fronteres modernes de les constel·lacions no corresponen a les de Bayer. Tot i així, la nomenclatura de Bayer encara és àmpliament utilitzada.
El sistema de Bayer s'amplià per poder designar més estrelles. Primer utilitzant lletres llatines minúscules i després majúscules. La majoria d'aquestes designacions s'utilitzen poc, amb algunes excepcions, com h Persei i P Cygni. La nomenclatura de Bayer llatina majúscula mai va més enllà de la Q; els noms com R Leporis o W Ursae Majoris són designacions d'estrelles variables que no formen part de la nomenclatura de Bayer.
A més a més, també s'utilitzen superíndexs per a distingir estrelles dobles que inicialment tenien una sola designació de Bayer, tot i que no sempre és exclusiu d'estrelles dobles, com la cadena d'estrelles π¹, π², π$^3$, π$^4$, π⁵ i π⁶ Orionis.

## Vegeu també

* Nomenclatura de Flamsteed.
* Henry Draper Catalogue (HD).
* Harvard Revised Catalogue (HR).
* Bonner Durchmusterung (BD).
# Torn revòlver

El torn revòlver és un tipus de torn molt utilitzat per peces que es poden obtenir a partir de barres i tenen una geometria final que es pot obtenir fàcilment amb els processos interiors i exteriors següents:

## Interiors

* Foradat
* Mandrinat
* Roscatge

## Exteriors

* Cilindrat
* Recapçar
* Ranurar
* Roscat
* Tallar
La característica principal del torn revòlver és la torreta giratòria hexagonal, que està muntada en un carretó; aquesta torreta és l'encarregada de mecanitzar frontalment la peça amb una de les eines que té situades una a cada cara de la torreta. Aquest carretó té un topall (carrera màxima), així l'operari no s'ha d'encarregar de mesurar la distància recorreguda. Aquest torn també té un carretó transversal per perfilar, ranurar, tallar, etc.
El torn revòlver és més ràpid i precís que el torn paral·lel i s'usa especialment per a la producció en serie.

## Referències

* ↑ Torn a diccionari.cat
* ↑ Torn Revòlver a TERMCAT
* ↑ Torns revòlver per a la fusta a intorex

## Bibliografia

* Hartness, James. Hartness Flat Turret Lathe Manual. Springfield, Vermont: Jones and Lamson Machine Company, 1910. .
* Hounshell, David A. From the American System to Mass Production, 1800-1932: The Development of Manufacturing Technology in the United States. Baltimore, Maryland: Johns Hopkins University Press, 1984. ISBN 978-0-8018-2975-8.
* H.W. Ward & Co., Ltd. Operators' Hand-book. 4th. Dale Road, Bournbrook, Birmingham, England: H.W. Ward & Co., Ltd, 1938. .
* Roe, Joseph Wickham. James Hartness: A Representative of the Machine Age at Its Best. New York, New York, USA: American Society of Mechanical Engineers, 1937. ;. OCLC 3456642. link from HathiTrust.
* Rolt, L.T.C.. A Short History of Machine Tools. Cambridge, Massachusetts, USA: MIT Press, 1965. OCLC 250074. .

## Enllaços externs

* Exemple de torn revòlver manual, narratper l'operari a YouTube
* Movement of the turrets and the taking of various cuts on a CNC vertical turret lathe from YouTube
* Movement of the turret and the taking of various cuts on a manual engine lathe retrofitted with a CNC turret from YouTube
# Papa Pere IV d'Alexandria

Pere IV d'Alexandria va ser un Patriarca Copte d'Alexandria de l'any 575 al 19 de juny del 578.
Va succeir al papa exiliat Teodosi I quan aquest va morir l'any 567. Com que els melquites tenien el control d'Alexandria en aquell moment, Pere IV va viure a l'exili al conjunt monàstic d'Enaton. Va haver d'enfrontar-se a un competidor anomenat Teodor, un anti-patriarca de l'any 575 al 587 nomenat per l'emperador Justinià, que no va ser reconegut per la majoria dels fidels.

## Referències

* ↑ «Papa Pere IV» (en àrab). Pares de l'Església Copta. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 20 setembre 2023].
# Fornes

Fornes és un municipi de la província de Granada a Andalusia. La seva extensió superficial és de 16,29 km² i el 2019 tenia 555 habitants. Forma part de la comarca d'Alhama.
Va ser una Entitat local autònoma dins el municipi d'Arenas del Rey, fins que a l'octubre de 2018 es va constituir com a municipi.
Fornes va ser històricament un municipi independent fins que, a principis de 1973, es va fusionar amb Arenas del Rey i Játar.

## Referències

* ↑ «Decreto 179/2018, de 2 de octubre, por el que se aprueba la creación del municipio de Fornes por segregación del término municipal de Arenas del Rey (Granada)». BOE, 23-01-2019 [Consulta: 8 febrer 2020].
# Ricardo Domingos Barbosa Pereira

Ricardo Domingos Barbosa Pereira, més conegut com a Ricardo Pereira, (Lisboa, 6 d'octubre de 1993) és un futbolista portuguès que juga de defensa, ja sigui com a central o com a lateral, actualment al Leicester City FC de la Premier League anglesa. És internacional amb la selecció de futbol de Portugal.

## Trajectòria
### Vitória Guimarães

El seu primer equip professional va ser el Vitória Guimarães amb qui va debutar l'1 d'abril del 2012. Després de marcar sis gols a la Taça de Portugal, donant-li el 2-1, i la victòria final al seu equip a la final contra el SL Benfica, diversos equips es van interessar per ell. Aquesta Copa es va convertir en la primera a la història de l'equip.

### Porto / Niça

A l'abril del 2013 fitxa pel FC Porto, després d'una temporada de somni al Vitória Guimarães. Va començar alternant en les dues primeres temporades entre el filial i el primer equip, pel que el 2015 va marxar cedit al OGC Niça.
Després de dues temporades cedit al Niça, va tornar al Porto per a convertir-se en titular amb el club portuguès després del seu bon rendiment en el club francès.

### Leicester

El 19 de maig de 2018 fitxa pel Leicester City FC.

## Carrera internacional

Ricardo va ser internacional amb la selecció de futbol de Portugal en les categories inferiors: sub-19, sub-20, sub-21 i sub-23, acumulant 12 gols marcats entre totes elles.
Amb la selecció absoluta va debutar el 14 de novembre de 2015 en un amistós contra la selecció de futbol de Rússia entrant al camp substituint a Gonçalo Guedes.

## Clubs

| Club | País | Any |
| Vitória Guimarães | Portugal | 2012-2013 |
| FC Porto | Portugal | 2013-2018 |
| OGC Niça (cedit) | França | 2015-2017 |
| Leicester City FC | Anglaterra | 2018- |

## Títols

Vitória Guimarães
* Taça de Portugal: 2012–13
Porto
* Primeira Liga: 2017–18
Selecció de Portugal
* Campionat d'Europa de Futbol sub-21 de la UEFA: Subcampió 2015
Individual
* Taça de Portugal: Màxim golejador 2012–13 (6 gols)

## Referències

* ↑ Ricardo Pereira
* ↑ Ricardo brace puts Vitória Guimarães in pole position to make Jamor
* ↑ Ricardo Pereira se marcha cedido al Niza
* ↑ Leicester City complete Ricardo Pereira signing
* ↑ FC Porto é campeão nacional 2017/2018
* ↑ Sweden beat Portugal on penalties to win sub-21 title
* ↑ O 'miúdo' dos seniores que ajudava nos treinos dos juniores
# Kojak

«Kojak» té aquests significats:
* Theo Kojak, tinent de policia protagonista de les sèries Kojak
* Kojak (sèrie de televisió de 1973), sèrie de televisió estatunidenca protagonitzada per Telly Savalas (1973-1978)
* Kojak (sèrie de televisió de 2005), remake de l'anterior, protagonitzat per Ving Rhames (2005)
* Kojak (caramel), xupa-xup amb gust de cirera i farcit de xiclet
# Kokava nad Rimavicou

Kokava nad Rimavicou és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1481.
# La Central (Alcarràs)

La Central és una obra d'Alcarràs (Segrià) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

L'edifici té l'estructura habitual dels habitatges de servei de les infraestructures hidràuliques de començament de segle, de planta rectangular, planta baixa i primer pis, teulada a dues vessants i carener perpendicular a la façana principal. Les obertures, és a dir porta i finestres tenen llinda.

## Referències

* ↑ «La Central». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 juliol 2021].
# Kudremukh

Kudremukh (Cara de cavall) és un puig dels Ghats Occidentals situat a 13° 08′ N, 75° 16′ E﻿ / ﻿13.133°N,75.267°E﻿ / 13.133; 75.267 al límit entre el districte de Chickmagalur i el districte de South Kanara, a Karnataka, amb una altura de 1.927 metres. Vist des de la costa el seu nom és descriptiu de la seva aparença. La muntanya és anomenada també Samseparvat.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.