OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Westringia brevifolia

Westringia brevifolia és un arbust endèmic de la costa de Tasmània, el seu creixement és dens i pot arribar fins a 1,5 metres d'alçada. Apareixen flors blanques o d'un violeta pàl·lid en diverses èpoques de l'any des de finals d'hivern fins a finals d'estiu. Els lòbuls del calze són més llargs que els de les espècies relacionades com W. rigida. . Anomenada de Westringia de fulles petites. Aquesta planta va créixer originalment a la ciutat de Hobart, Austràlia, d'on és actualment. Seria una versió bigarrada (que té colors discordants)del gènere Westringia, ja que presenta fulles de color verd gris animats per un bonic rivet crema. Es pot utilitzar en jardineria com a vegetal de baixa cobertura i necessitaria un baix manteniment.
Creix en llocs costaners, drenats, és a dir, en llocs secs dins les regions humides de l'Estat. . En general seria molt tolerant amb les diverses condicions de sorra i els sòls argilosos. Poden ser des de terres secs a humits; amb força insolació o més aviat a l'ombra.

## Taxonomia
### Sinonímia

* Westringia brevifolia var. raleighii (B.Boivin) W.M.Curtis
* Westringia raleighii B.Boivin
* Westringia rosmariniformis var. brevifolia (Benth.) Domin

## Referències

* «Westringia brevifolia a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 28 Novembre 2014].
* «Westringia brevifolia a EOL» (en anglès). [Consulta: 13 juliol 2014].
# Ziburu

Ziburu (en francès i oficialment Ciboure) és un municipi d'Iparralde al territori de Lapurdi, que pertany administrativament al departament dels Pirineus Atlàntics (regió de la Nova Aquitània). Limita al sud amb Urruña i Azkaine i al nord amb Donibane Lohizune.
Juntament amb Urrunya administra el barri de Sokoa. Comparteix amb la localitat de Donibane Lohizune, una badia oberta al mar Cantàbric. La comuna és cèlebre per ser la localitat natal del compositor Maurice Ravel. L'actual alcalde és Guy Poulou, en la legislatura 2008-2014.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1 873 | 1 459 | 1 479 | 1 528 | 1 651 | 1 754 | 2 153 | 2 155 | 1 946 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 700 | 1 966 | 1 910 | 1 985 | 2 194 | 2 257 | 2 423 | 2 165 | 2 174 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 2 206 | 2 259 | 2 617 | 2 692 | 3 639 | 4 170 | 3 905 | 4 238 | 4 777 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 5 870 | 6 376 | 6 371 | 6 205 | 5 849 | 6 283 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Persones il·lustres

* Maurice Ravel
* Hi va viure i morir la soprano catalana Maria Barrientos

## Vegeu també

* Untxin

## Enllaços externs

* Ziburu - Lloc web oficial
# Zidaparha

Zidaparha fou una ciutat del nord de l'Imperi Hitita que estava en mans dels kashka al segle xiv aC i fou atacada pel rei Subiluliuma I a la part final del seu regnat, essent rebutjat pels seus defensors, en una de les poques derrotes d'aquest rei registrades als seus anals (Fets de Subiluliuma).

## Referències

* ↑ Güterbock, Hans Gustav «The Deeds of Suppiluliuma as Told by His Son, Mursili II». Journal of Cuneiform Studies, Vol. 10, 4, 1956, pàg. 107-130.
# Çika

El Çika —Mali i Çikës en albanès— és una muntanya a la regió sud-occidental d'Albània vorejant el mar Jònic. Els pics més alts de Çika són el Maja i Çikës elevant-se a 2.044 m sobre el nivell del mar i Maja i Qorrës a 2.018 m. La part nord de Çika forma part del Parc Nacional Llogara. La ciutat portuària de Vlora està a 40 km al nord-oest de Çika. En els cims de la muntanya Çika hi ha una magnífica vista de les illes Jòniques del nord, així com la costa italiana de Puglia (Òtranto).

## Referències

* ↑ "Europe Ultra-Prominences". Peaklist.org. Retrieved 2013-07-05.
* ↑ Wolfgang Fremuth (Hrsg.
* ↑ Soviet military map К-34-136-А (1:50.000)

## Vegeu també

* Geografia d'Albània
# Çiğ köfte

Çiğ köfte (nom turc per la mandonguilla crua) és un plat de carn i bulgur de la cuina turca, també coneguda en els països veïns. Entre altres ingredients es troben carn de vedella sense greix, cebes, julivert, salça de pebrot, pebre vermell especial "isot" o pul biber, espècies, i nar ekşisi.
Tots els ingredients s'amassan amb les mans dins d'una safata o sini, fins a aconseguir una consistència semblant a la de massa de farina. Després es fan petites pilotes d'aquesta massa de carn i bulgur i se serveixen dins d'unes fulles d'enciam amb rodanxes de llimona. El çiğ köfte també és un menjar de carrer i es ven dins d'un dürüm.
A Turquia es fa çiğ köfte des de l'època seljúcida.
En els darrers anys a Turquia està en auge la producció industrial de çiğ köfte sense carn -on la carn és reemplaçada per nous o avellanes- i la seva venda es duu a terme per franquícies. Aquest comerç gira anualment 630 milions de TL actualment.

## Vegeu també

* Bistec tàrtar
* İçli köfte
* Mercimek köftesi

## Referències

* ↑ http://www.kulturportali.gov.tr/turkiye/adiyaman/neyenir/etli-kofte-cig-kofte
* ↑ Türk dünyası kültür atlası: The Seljuk period. Türk Kültürüne Hizmet Vakfı, Turkish Cultural Service Foundation, 2006.
* ↑ http://www.aksam.com.tr/ekonomi/cig-kofte-pazar-hacmi-630-milyonu-gecti/haber-411077
# Wilton

«Wilton» té aquests significats:
* Toponímia:
** Wilton (Wiltshire), localitat d'Anglaterra
** Wilton (Alabama), població dels Estats Units a l'estat d'Alabama
** Wilton (Arkansas), població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas
** Wilton (Califòrnia), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia
** Wilton (Connecticut), població dels Estats Units a l'estat de Connecticut
** Wilton (Dakota del Nord)
** Wilton (Iowa)
** Wilton (Maine)
** Wilton (Minnesota)
** Wilton (Nova Hampshire)
** Wilton (Wisconsin)
** Wilton Manors, població dels Estats Units a l'estat de Florida
* Miscel·lània:
** Wilton House, casa de camp anglesa situada a Wilton prop de Salisbury a Wiltshire
** Wilton Norman Chamberlain (1936 - 1999), jugador de basquet
** Cultura Wilton, poble del paleolític que rep el seu nom del llogarret de Wilton, a l'actual Sud-àfrica
# Wilton (Nou Hampshire)

Wilton és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 3.743 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wilton tenia 3.743 habitants, 1.410 habitatges, i 1.023 famílies. La densitat de població era de 56,1 habitants per km².
Dels 1.410 habitatges en un 36,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,6% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 27,4% no eren unitats familiars. En el 19,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,9% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 25,2% de 45 a 60 i un 10,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.276$ i la renda mediana per família de 61.311$. Els homes tenien una renda mediana de 39.830$ mentre que les dones 28.714$. La renda per capita de la població era de 26.618$. Entorn del 3,1% de les famílies i el 4,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wilton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wilton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Èric el Victoriós

Èric Björnsson o Èric VIII de Suècia, més conegut com a Èric el Victoriós (nòrdic antic: Erik Segersäll) (920 - 995). Rei de Suècia pertanyent a la casa de Munsö, entre els anys 970 i 995. Rei de Dinamarca entre els anys 992 i 993. Fill de Björn III de Suècia. És considerat el primer rei que va tenir sota el seu poder l'àrea que avui inclou les àrees sueques de Svealand, Västergötland i Östergötland, és a dir la Suècia de l'Alta Edat Mitjana. Segons les fonts que tracten sobre el seu regnat (sagues islandeses i la crònica d'Adam de Bremen), Èric va prendre possessió del tron cap a l'any 970, governant juntament amb el seu germà Olof II de Suècia. Aproximadament cap a l'any 975, Olof va morir i Èric va passar a regnar sòl.
Segons les sagues, Olof havia tingut un fill, Styrbjörn el Fort, que probablement era el cap d'una tribu d'Escània i que després de la mort del seu pare ambicionava el tron. Èric es va negar a reconèixer els drets del seu nebot, i aquest es va aliar amb els jomsvikings de Jomsborg, mercenaris que habitàven a les illes de Wolin, amb els quals va dirigir una campanya cap a Uppland per enfrontar-se a Èric. Al voltant de l'any 985, els exèrcits d'Èric i de Styrbjörn es van enfrontar als afores d'Upsala, que va finalitzar amb la victòria d'Èric. A ran d'aquella batalla, se li va atorgar a Èric el sobrenom de "el Victoriós".
Èric també hauria expulsat al rei Svend I de Dinamarca i regnat en aquell regne després d'haver portat a terme una marxa de conquesta per terres daneses i venjar el suport dels danesos cap al seu nebot. Va regnar durant molt poc temps com a rei de Dinamarca, perquè una malaltia el va obligar a tornar cap a Uppsala. Va morir l'any 995.

## Herència

Èric va contraure matrimoni amb Sígrid l'Altiva, i com a fruit d'aquesta relació van néixer tres fills:
* Emund Eriksson (n. 965), qüestionat pels historiadors.
* Holmfrid Eriksdotter (n. 968), també qüestionada pels historiadors que consideren que hi ha més probabilitats que fos filla i no germana d'Olaf. Algunes sagues mencionen el seu matrimoni amb el jarl de Lade, Sveinn Hákonarson de Noruega.
* Olaf Skötkonung.

## Referències

* 1 2 von Lohmeier, G; Levin, JL. Der Europäischen käyser -und königlichen Häuser historische und genealogische Erläuterung (microfilm) (en suec). 3. Luneburg: Sternischen Buchdruckerei, 1730 - 1731, p. 142 - 143.
* ↑ Königsfeldt, JP. Genealogisk-historiske tabeller over nordiske rigers kongeslægter (microfilm) (en suec). 2. Kjøbenhavn: Trykt i Bianco Lunos bogtrykkeri, 1856.
* ↑ Bonniers Förlag, A. Den Svenska Historien (en suec). 1. Estocolm: FHL book, 1966. ISBN 195 - 197, 204.
* ↑ Fraas, M; Forfedre, BV. I kommisjon hos Cammermeyers Boghandel (en noruec). Oslo: FHL book, 1939, p. 24.
# Émile Mathieu

Émile Mathieu és el nom dels següents personatges:
* Émile Léonard Mathieu (1835-1890), matemàtic francès.
* Émile Louis Victor Mathieu (1844-1932), compositor francès.
# Íñigo de Cárdenas y Zapata

Íñigo de Cárdenas y Zapata (Madrid, valor desconegut - Madrid, 1588), senyor de Loeches, va ser un conseller espanyol que va ocupar la presidència del consell d'Ordres.
Fill d'Íñigo López de Cárdenas Zapata, cavaller comanador de l'ordre de Santiago, i de Francisca de Vargas Vivero. Es va casar amb Isabel d'Avellaneda, germana de Bernardino d'Avellaneda, i van tenir onze fills. El seu fill gran va ser Íñigo de Cárdenas Zapata i Avellaneda, que el va succeir a la casa i que va servir com a ambaixador a Venècia i a França.
Va servir d'oïdor de la cancilleria de Valladolid, i després va ser membre dels consells d'Ordres i de Castella. Va ser cavaller comanador de l'ordre de Santiago. La presidència del consell d'Ordres en 1584. Aquest mateix any va fundar al costat de la seva dona el convent de les Comanadores de Santiago, a Madrid. Morí l'any 1588.

## Referències

* 1 2 3 4 Álvarez y Baena, José Antonio (1790). Hijos de Madrid. Tomo II. Madrid.
* ↑ «Pruebas para la concesión del Título de Caballero de la Orden de Santiago de Íñigo de Cárdenas y Vargas, natural de Madrid, Presidente del Real Consejo de las Órdenes». Portal de Archivos Españoles. 1566.
* ↑ Álvarez y Baena, José Antonio (1786). Compendio historico: de las grandezas de la coronada villa de Madrid, corte de la monarquia de España. Antonio de Sancha.
# Xenakhen

Xenakhen fou una ciutat de l'antic Egipte que després es va dir Semenuhor, i que en l'època clàssica fou Akantònpolis (Akhanton polis). Fou capital del nomós XXI de l'Alt Egipte. Probablement era situada molt propera als moderns llogarets de Kafr Ammar i Kafr Tarkhan on s'han trobat necròpolis faraòniques. Les restes de la ciutat no s'han trobat però se sap que tenia un temple.

## Enllaços externs

* Upper Egypt province ('nome') 21. Digitalegypt. (anglès)

## Vegeu també

* Tarkhan
# Òrbita de caixa

En dinàmica estel·lar, una òrbita de caixa (en anglès box orbit) refereix a un tipus particular d'òrbita que pot ser vist en sistemes triaxials, és a dir sistemes que no posseeixen una simetria al voltant de qualsevol del seu eix. Contrasten amb les òrbites de bucle que s'observen en els sistemes de simetria esfèrica i simetria axial.
En una òrbita de caixa, l'estrella oscil·la de forma independent al llarg dels tres eixos diferents a mesura que avança a través del sistema. Arran d'aquest moviment, omple (més o menys) en una regió en forma de caixa espacial. A diferència de les òrbites de llaç, les estrelles en òrbites de caixa poden venir arbitràriament a prop del centre del sistema. Com a cas especial, si les freqüències d'oscil·lació en diferents direccions són proporcionals, l'òrbita es troba en un col·lector d'una o dues dimensions i pot evitar el centre. Aquestes òrbites de vegades es diuen "boxlets".
Exemples d'òrbites de caixes (en 2 dimensions) :
| Començant d'una òrbita de caixa | Molts cicles d'una òrbita de caixa | Una òrbita de caixa tancada |

## Referències

* ↑ Merritt, D.; Valluri, M. «Resonant Orbits in Triaxial Galaxies». The Astronomical Journal, 118, 01-09-1999, p. 1177–1189. DOI: 10.1086/301012.

## Vegeu també

* Òrbita de ferradura
* Corba de Lissajous
# Òrbita d'escapament

Una òrbita d'escapament (també anomenada òrbita C3 = 0) és una de les òrbites parabòliques al voltant d'un cos central. Un cos en aquesta òrbita té en cada posició la velocitat d'escapament per a aquesta posició pel que fa al cos central. Si s'incrementés l'energia, l'òrbita es transformaria en una trajectòria hiperbòlica.

## Posició com a funció del temps

Per trobar la posició en funció del temps s'ha de resoldre una equació diferencial. Si fos el cas particular d'una trajectòria recta, la solució és tan simple com:
    $r=(4,5\mu t^{2})^{1/3}\!\,$
on
* μ és el paràmetre gravitacional estàndard
* $t=0\!\,$ correspon al temps extrapolat del comenci fictici al centre del cos central.
En qualsevol moment la velocitat mitjana des $t=0\!\,$ és 1,5 vegades la velocitat en aquell moment, és a dir, 1,5 vegades la velocitat d'escapament en aquell punt.
Per tenir $t=0\!\,$ en la superfície s'ha d'aplicar un desplaçament temporal. Per la terra i altres cossos simètrics esfèrics amb la mateixa densitat mitjana, el desplaçament temporal és de 6 minuts 20 segons.

## Vegeu també

* Òrbita de captura
# Óscar Quiroz Ayala

Óscar Adalberto Quiroz Ayala (Ipiales, Nariño, 3 de juliol de 1994) és un ciclista colombià, professional des del 2015. En el seu palmarès destaca el campionat nacional en ruta del 2019. Actualment corre a l'equip Colombia Tierra de Atletas-GW Bicicletas.

## Palmarès

* 2013
** Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Equador
* 2016
** Vencedor de 3 etapes de la Volta a Nariño
* 2018
** 1r al Gran Premi Comité Olímpico Nacional
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Costa Rica
** Vencedor d'una etapa del Clásico RCN
* 2019
** Campió de Colòmbia en ruta
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia
** Vencedor de 2 etapes del Clásico RCN
* 2020
** Vencedor d'una etapa del Clásico RCN
* 2021
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia
** Vencedor d'una etapa del Clásico RCN
* 2022
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# 32 bits

En l'arquitectura informàtica, sencers de 32 bits, adreces de memòria, o altres unitats de dades són les que són com a màxim 32 bits (4 octets) d'ample. També, les arquitectures de CPU i ALU de 32 bits són les que es basen en registres, busos d'adreces, o busos de dades d'aquella mida. 32 bits és també un terme donat a una generació d'ordinadors en la qual els processadors de 32 bits eren la norma.
La gamma de valors sencers que es poden emmagatzemar en 32 bits és 0 al 4.294.967.295 o −2.147.483.648 al 2.147.483.647 utilitzant la codificació de complement a dos. Per això, un processador amb adreces de memòria de 32 bits pot accedir directament a 4 GB de memòria adreçable.
Els busos d'adreces externes i busos de dades són sovint més amples que 32 bits però aquests dos s'emmagatzemen i es manipulen internament en el processador com quantitats de 32 bits. Per exemple, el processador Pentium Pro és una UCP de 32 bits, però el bus d'adreces extern és 36 bits d'ample i el bus de dades extern és 64 bits d'ample.
Processadors de 32 bits prominents inclouen l'IBM System/360, el DEC VAX, l'arquitectura ARM i la sèrie Intel 80386. El Motorola 68000 és de vegades descrit com a microprocessador de 32 bits perquè els seus registres eren 32 bits d'ample, però té només una ALU de 16 bits.
En fotografies/imatges digitals, 32 bits es pot referir a imatges de color veritable de 24 bits amb un canal alfa de 8 bits.
Un format de fitxer de 32 bits és un format d'arxiu binari per al qual cada informació elemental es defineix en 32 bits (o 4 bytes). Un exemple de tal format és l'Enhanced Metafile Format.

## Vegeu també

* Taxa de bits

## Referències

* ↑ «El microprocessador». [Consulta: 27 juny 2009].
* ↑ «Funcionament de l'ordinador» (PDF). Arxivat de l'original el 2008-10-31. [Consulta: 27 juny 2009].
* ↑ «Introducción al C» (PDF) (en castellà). [Consulta: 27 juny 2009].
* ↑ Joan Garcia Camba. «Límite 4Gb de Ram en sistemas de 32Bits como el XP» (en castellà). Arxivat de l'original el 2009-05-31. [Consulta: 27 juny 2009].
* ↑ «Los procesadores de Intel» (en castellà). Arxivat de l'original el 2009-04-17. [Consulta: 27 juny 2009].
* ↑ «La família i80x86». [Consulta: 27 juny 2009].
* ↑ Joan Cabestany Moncusí. «Disseny de sistemes digitals amb microprocessadors». Universitat Politècnica de Catalunya, 1996. [Consulta: 27 juny 2009].
* ↑ «Manual d'edició digital», febrer/març 2003. Arxivat de l'original el 2007-01-03. [Consulta: 27 juny 2009].
* ↑ «Formatos Gráficos Vectoriales 2D» (PDF) (en castellà), 01-08-2006. [Consulta: 27 juny 2009].

## Enllaços externs

* Jordi Alberich. Eines i conceptes bàsics en sistemes de fotografia digital
* Vista es el último sistema de 32 bits Arxivat 2009-08-15 a Wayback Machine. (castellà)
Viccionari
# 7a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

La 7a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia (aleshores oficialment Premios San Jorge) va tenir lloc l'1 d'octubre de 1963, patrocinada pel "Cine Forum" de RNE a Barcelona dirigit per Esteve Bassols Montserrat i Jordi Torras i Comamala. Aquesta fou la primera edició que l'entrega va coincidir amb el I Sonimag. L'acte fou presentat per Luis Ezcurra Carrillo, president de RNE i presidit pel secretari provincial d'Informació i Turisme, Sr. Munuera, en representació del delegado provincial, Jaime Delgado, el secretari d l'ajuntament Esteve Bassols Montserrat i el president de l'Associació de premsa Antonio Martínez Tomás.

## Premis Sant Jordi

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Millor pel·lícula espanyola | Los atracadores | Pel·lícula |
| Millor pel·lícula estrenada | West Side Story | Robert Wise |
| Millor interpretació espanyola | Manuel Gallardo | Tierra de todos |
| Millor interpretació | Sophia Loren | La ciociara |
| Millor sala de Barcelona | Cinema Comèdia | - |
| Millor Cine Club de Catalunya | Cine Club Studio de Badalona | - |
| Millor curtmetratge | Crin-Blanc | Albert Lamorisse |

## Referències

* ↑ Los Premios "San Jorge· de Cinematografía, La Vanguardia, 2 d'octubre de 1963

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 1962
* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1962

## Enllaços externs

* Premis Sant Jordi 1963 a IMDB
# ARINC 429

ARINC 429, el "Mark 33 Digital Information Transfer System (DITS)" és l'estàndard tècnic d'ARINC per al bus de dades aviònica predominant utilitzat a la majoria d'avions comercials i de transport de gamma alta. Defineix les interfícies físiques i elèctriques d'un bus de dades de dos cables i un protocol de dades per donar suport a la xarxa d'àrea local d'aviònica d'un avió.

## Descripció tècnica
### Mitjà i senyalització

ARINC 429 és un estàndard de transferència de dades per a avionica d'avions. Utilitza un protocol de bus de dades d'autosincronització i autosincronització (Tx i Rx estan en ports separats). Els cables de connexió física són parells trenats que porten senyalització diferencial equilibrada. Les paraules de dades tenen una longitud de 32 bits i la majoria dels missatges consisteixen en una sola paraula de dades. Els missatges es transmeten a 12,5 o 100 kbit/s a altres elements del sistema que estan supervisant els missatges del bus. El transmissor transmet constantment paraules de dades de 32 bits o l'estat NULL (0 volts). Un sol parell de cables està limitat a un transmissor i no més de 20 receptors. El protocol permet el rellotge automàtic a l'extrem del receptor, eliminant així la necessitat de transmetre dades de rellotge. ARINC 429 és una alternativa a MIL-STD-1553.

### Numeració de bits, ordre de transmissió i significació de bits

La unitat de transmissió ARINC 429 és una trama de 32 bits de longitud fixa, que l'estàndard es refereix com a "paraula". Els bits dins d'una paraula ARINC 429 s'identifiquen en sèrie del bit número 1 al bit número 32 o simplement del bit 1 al bit 32. Els camps i les estructures de dades de la paraula ARINC 429 es defineixen en funció d'aquesta numeració.
Tot i que és habitual il·lustrar trames de protocol en sèrie que progressen en el temps de dreta a esquerra, normalment es practica una ordenació inversa dins de l'estàndard ARINC. Tot i que la transmissió de paraules d'ARINC 429 comença amb el bit 1 i acaba amb el bit 32, és habitual fer el diagrama i descriure les paraules d'ARINC 429 en l'ordre del bit 32 al bit 1. En termes més simples, mentre que l'ordre de transmissió dels bits (des del primer bit transmès fins a l'últim bit transmès) per a una trama de 32 bits es diagrama convencionalment com

## Referències

* ↑ Steve Woodward. Bill Travis. Circuit transmits ARINC 429 data (en anglès). EDN Magazine, 11 juliol 2002.
* ↑ «ARINC 429» (en anglès). Arxivat de l'original el 2011-10-29. [Consulta: 7 setembre 2011].
* ↑ «ARINC 429 Bus Interface» (PDF) (en anglès). Actel. Arxivat de l'original el 2009-10-07. [Consulta: 24 juny 2009].
* ↑ ARINC Specification 429, Part 1-17 (en anglès). Annapolis, Maryland: Aeronautical Radio, Inc., 2004-05-17, p. 2–5.
* ↑ ARINC Specification 429, Part 1-17 (en anglès). Annapolis, Maryland: Aeronautical Radio, Inc., 2004-05-17, p. 78–116.
* ↑ ARINC 429 Protocol Tutorial (en anglès). Avionics Interface Technologies, p. 13–21.
* ↑ Novacek, George. Communications Protocols in Aeronautics (en anglès), maig 2001, p. 5.