OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kearny (Arizona)

Kearny és una població dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2007 tenia 3.104 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kearny tenia 2.249 habitants, 791 habitatges, i 616 famílies La densitat de població era de 311,2 habitants/km².
Dels 791 habitatges en un 34,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 22,1% no eren unitats familiars. En el 19,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,84 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,9% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 21,7% entre 25 i 44, un 26,7% de 45 a 60 i un 14,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.906 $ i la renda mediana per família de 42.313 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.056 $ mentre que les dones 23.684 $. La renda per capita de la població era de 16.797 $. Aproximadament el 12,1% de les famílies i el 13,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kearny». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kearny». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Muntanyes Andipatti

Andipatti és una serralada muntanyosa de l'Índia a l'estat de Tamil Nadu antigament al districte de Madura (presidència de Madras). S'estén per uns 90 km des del massís de Travancore fins a la part final, anomenada Naga Malai (els darrers 25 km). L'altura màxima és d'uns 900 metres. Hi ha força animals, però poca població humana. El punt més alt és a 09° 56′ 00″ N, 77° 44′ 30″ E﻿ / ﻿9.93333°N,77.74167°E﻿ / 9.93333; 77.74167. La principal població propera és Andipatti al nord-est dins el districte de Theni. El riu Gundar (Gumdu-ar o Shaumuganadi) es forma per la unió de diversos rierols que neixen a les muntanyes Andipatti o Varshanad.

## Referències

* 1 2 Imperial Gazetter of India, 1885, pags. 287-288

## Enllaços externs

* Muntanyes Andipatti. Uniopèdia
* The Imperial Gazetteer Of India Vol-i (1885)
# Devlet Girai

Devlet Girai fou kan dels tàtars de Sibèria, en resistència contra Rússia.
Quan el seu cosí Ablai Girim fou fet presoner el 1636 va agafar la direcció de la lluita (no s'hauria proclamat kan fins al 1650). Comptava amb un centenar d'homes. Una germana seva es va casar a Bukharà amb algun príncep. El 1637 va enviar un missatge a Tura oferint la rendició però no fou cregut i de fet era per obtenir informació. El 1640 aliat als calmucs va saquejar Tarkhanskoi Ostrog. El I641 els russos van enviar un cos de 272 homes en la seva persecució i molts dels seus seguidors van morir i altres foren capturats, entre aquestos un nebot i una neboda del cap torgut Urluk. El 1642 va intentar incitar al calmuc Taisha Ishkep a atacar als russos al que assegurava que els establiments prop de Tiumèn podien ser atacats fàcilment. El 1645 Devlet Girai va fer propostes de pau a Rússia i s'esmenten llavors altres prínceps de la família, Bugai o Abugai, fill d'Ishim Khan, i Kuchuk, fill d'Ablai Girim. El 1646 Abugai amb un grup de calmucs va fer un atac a la frontera russa; Abugai i Kuchuk van atacar altres cop, ara la rodalia d'Ufa, el 1648; les depredacions eren constants. El març de 1649 els prínceps xibànides aliats als calmucs van saquejar els establiments del Iset. El 1650 els russos van enviar un ambaixador, que el va trobar mig mort de gana i de necessitat, tenint només una ovella per mantenir-se amb els seus seguidors durant un mes, i finalment va rebre provisions d'un tàtar d'Ufa. El 1651 Devlet Girai i Abugai, amb alguns calmucs i tàtars van cremar el monestir de Dolmatof Uspenskoi, i van saquejar altres llocs a l'Iset; Bugai va atacar el poble de Buigamakova, al Tara.
Uns mesos després Devlet i un fill (del que no es diu el nom) i un gendre de nom Gam Bagashaef, van cremar un llogaret tàtar anomenat Chiplarova. Els russos que el van perseguir no el van atrapar. Un resultat similar va tenir l'expedició enviada des de Tiumén el 1653 contra Devlet Girai i Kanchuvar. El novembre de 1653 Bugai, Kuchuk i Kanchuvar vivien al Tobol. El 1655 van fer una ràtzia al districte de Tobol. El 1656 Bugai i els seus cosins Kanchuvar i Chucheki, fills d'Ablai, van sortir del seu campament al Ishim, on també vivia Devlet Girai, en una nova ràtzia. El 1659 Bugai, Kuchuk, Kanchuvar i Chuchdei, aliats als calmucs van fer una campanya en què van destruir els pobles de Tunuskaya, Lubaiskaya, Kulebinskaya, Chobkaya, i Barabinskaia, matant 59 homes i 2 dones i fent 358 presoners homes i 375 dones; molts d'aquestos presoners foren després alliberats a petició del príncep dels dzungars calmulcs.
Després del 1660 no se'n torna a parlar, i el petit contingent de resistents hauria estat absorbit pels calmucs.

## Referències

Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II division II. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Angéle de la Barthe

Angéle de la Barthe (1230 – 1275) va ser presumptament una dona de Tolosa, França, que va ser jutjada per bruixeria i va ser condemnada a mort per la Inquisició. Ha estat popularment retratada com la primera persona a morir per bruixeria herètica durant les persecucions de bruixes medievales. Recents estudiosos han demostrat que la seva història i el seu judici van ser fabricats per un escriptor del segle xv.
Segons el relat del seu judici, va ser acusada per l'inquisidor Hugues de Beniols (cap suprem de la Inquisició de Tolosa) de tenir relacions sexuals habituals amb el Diable i donar a llum, set anys abans als 53 anys, a un monstre amb el cap de llop i la cua de la serp. L'únic aliment del monstre va consistir en nadons, que van ser assassinats per ella mateixa o exhumats de les seves tombes d'esglésies llunyanes. Va confessar haver-se alimentat a nadons durant dos anys, abans que el monstre escapés a la meitat de la nit. També va confessar tenir comerç amb el dimoni i de ser un assistent constant al Sabbat. Hugues de Beniols no va preguntar si era veritat que durant dos anys havien desaparegut una gran quantitat de nadons. Finalment va ser considerada culpable i cremada amb vida a la Place Saint Stephen, a Tolosa.
Els estudiosos contemporanis han posat en dubte la veritat de la història, ja que no es menciona el seu judici en els registres de l'època de Tolosa. A més, el 1275 el congrés amb dimonis encara no era considerat com un delicte. En última instància, la crònica del segle xv des d'on deriva la seva història es considera fictícia.

## Referències

* ↑ Robert S. Kinsman. The Darker Vision of the Renaissance: Beyond the Fields of Reason. University of California Press, 1974, p. 35. ISBN 978-0-520-02259-1.
* ↑ Gareth Medway. Lure of the Sinister: The Unnatural History of Satanism. NYU Press, 1 abril 2001, p. 309. ISBN 978-0-8147-5645-4.
* ↑ Lea, Henry Charles. 1888. History of the inquisition of the middle ages Vol. 3. New York, NY: Harper & Brothers. 384.
* ↑ Summers, Montague. 1958. The geography of witchcraft. Evanston [Ill.]: University Books. 362.

## Enllaços externs

* Witchcraft in the Middle Ages By Jeffrey Burton Russell, page 164, at Google books
* History Of The Inquisition - Part 2 by Paul Carus, Retrieved October 2007
* Angéle de la Barthe at the Dinner Party database, Brooklyn Museum, Retrieved October 2007
* The witchhunts Anthony North in Beyond the Blog, 18 July 2007.
# Dwang

El dwang (o nchumunu) és una llengua guang septentrional que parlen els dwangs que viuen a la regió Brong-Ahafo, a Ghana. Hi ha entre 8.200 i 11.000 dwangs. El seu codi ISO 639-3 és nnu i el seu codi al glottolog és dwan1238.

## Família lingüística

Segons Ethnologue el dwang forma part del subgrup de llengües guangs septentrionals, que formen part de la família de les llengües kwa, que són llengües Benué-Congo. Les llengües guangs septentrionals són el foodo, el dompo, el chumburung, el foodo, el gikyode, el ginyanga, la llengua gonja, el kplang, el krache, el nawuri, el nchumbulu, el nkami, el nkonya i el tchumbuli. Segons Glottolog el chumburung és una de les sis llengües del subgrup de les llengües guang del riu Oti Septentrional. Les altres llengües d'aquest grup són el dwang, el kplang, el krache, el nchumbulu i el tchumbuli.

## Situació territorial i pobles veïns

El territori dwang està situat al sud del llac Volta, a la regió de Brong-Ahafo, al sud e la zona de parla chumburung, a l'est dAtebudu-Amantin. Segons el mapa lingüístic de Ghana de l'ethnologue, el territori dwang limita amb el llac Volta a l'est; amb el territori dels kraches, dels kplangs i dels nchumburus al nord; amb el territori dels abrons a l'oest; i amb el territori dels àkans al sud.

## Dialectes i semblança amb altres llengües

Els dialectes del dwang són el bekye (1.600 parlants), el kenyen (3.300) i el wiase (3.300). Segons l'ethnologue és molt semblant al kplang i és intel·ligibé amb el chumburung i el krache.

## Sociolingüística, estatus i ús de la llengua

El dwang és una llengua vigorosa (EGIDS 6a): tot i que no està estandarditzada, és parlada per persones de totes les generacions i en tots els dominis lingüístics tant a la llar com en l'àmbit social i la seva situació és sostenible. No existeix escriptura en llengua dwang.

## Referències

* 1 2 3 4 «Dwang. A language of Ghana». ethnologue. [Consulta: 13 març 2015].
* 1 2 «Language: Dwang». joshuaproject. [Consulta: 13 març 2015].
* 1 2 «Language: Dwang». glottolog. [Consulta: 13 març 2015].
* ↑ «North Guang». ethnologue. [Consulta: 10 març 2015].
* ↑ «Mapa lingüístic de Ghana. El Dwang és el número 32». ethnologue. [Consulta: 13 març 2015].
* ↑ «Dwang in the Language Cloud» (en anglès). ethnologue. [Consulta: 13 març 2015].

## Enllaços externs

* Dwang al multitree
# Duygu Kayaman

Duygu Kayaman (İstanbul, 1989) és una innovadora i comunicadora turca invident. El 2015 va ser entre els 35 innovadors sub-35, en la categoria "Humanitarians", de la revista Technology Review del MIT, amb el seu projecte Hayal Ortağım ("Company de somnis" en turc), una aplicació mòbil que Kayaman va desenvolupar per a ajudar en la vida de les persones invidents. Kayaman és una de les tres turques que es troben entre les guardonades el 2015. El 2016, Duygu Kayaman també es trobava entre les 30 persones sub-30 de la revista Forbes, en l'àrea Healthcare. L'aplicació, que funciona amb la companyia de telefonia mòbil TURKCELL, a part de prestar serveis d'àudio en diverses àrees, també ajuda amb la "navegació" dels invidents en grans superfícies de Turquia, utilitzant la tecnologia "ibeacon".
Kayaman, filla d'un enginyer mecànic i una mestressa de casa, va perdre la vista als dos anys i va fer l'educació bàsica i part de la secundària en dues escoles per a gent amb limitacions. Va graduar-se en un liceu normal i estudiar psicologia a la Universitat Corn d'Or (Haliç Üniversitesi) a Istanbul. Treballa per a Microsoft Turquia.

## Referències

* ↑ Yackley, Ayla Jean «Duygu Kayaman | Innovators Under 35» (en anglès). MIT Technology Review, 2015 [Consulta: 23 març 2017].
* ↑ https://www.technologyreview.com/lists/innovators-under-35/2015/
* ↑ http://www.milliyet.com.tr/dunyayi-degistiren-uc-turk-kadin/pazar/haberdetay/11.10.2015/2129989/default.htm
* ↑ https://www.forbes.com/30-under-30-2016/healthcare/#2b43237b677a
* ↑ https://www.forbes.com/pictures/ggik45kdk/duygu-kayaman-26/#63bf8712f3b5 Arxivat 2017-03-24 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Kayaman: "Hem de fer desaparèixer els obstacles enfront de la dona, abans que res" (notícia de la BBC) (turc)
# Literatura de l'absurd

La literatura de l'absurd s'inspira en el surrealisme, i la filosofia de l'absurd per crear obres literàries marcades per l'humor i la sorpresa per denunciar situacions socials o reflexionar d'una manera diferent sobre qüestions existencials. L'auge d'aquest tipus de literatura es dona a finals del segle xix i durant tot el segle xx.
En aquestes obres es porten els esdeveniments quotidians fins a les seves últimes conseqüències i es pren sempre el sentit literal de cada terme, per evidenciar la quantitat de convencions que regeixen les societats. El lector reconeix els referents i veu versemblants els resultats que s'anuncien, tot i que s'allunyen absurdament de la realitat. Abunden també els personatges i objectes que actuen com a símbols.

## Autors que han conreat la literatura de l'absurd

* Manuel de Pedrolo
* Ramón María del Valle-Inclán
* Lewis Carroll
* Franz Kafka
* Samuel Beckett
* Albert Camus

## Vegeu també

* Teatre de l'absurd

## Referències

* ↑ Margalida Pons, Blai Bonet: maneres de color, p.81
# Josep Borràs i Gené

Josep Borràs i Gené (Vilanova de la Barca, Segrià, 9 de setembre de 1943) és un polític català nascut a Vilanova de la Barca i instal·lat de ben jove a Balaguer.

## Biografia

És llicenciat en Filosofia i Lletres i ha treballat com a professor de primària. Ha estat vicepresident de l'Ateneu de Balaguer (1975-1978), membre del Congrés de Cultura Catalana i coordinador de la Final d'Àmbit d'Història. Ha estat president de l'Associació Residència Geriàtrica de Sant Domènec de Balaguer, secretari general dels Amics de Gaspar de Portolà i de l'Associació per l'Agermanament de Catalunya i Califòrnia.
Ha estat diputat per la circumscripció de Lleida a les llistes de Convergència i Unió a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1980, 1984, 1988 i 1992. Fou conseller nacional de Convergència Democràtica de Catalunya i president del partit a la Noguera. Posteriorment ha estat el primer president del Consell Comarcal de la Noguera (1988-1991 i 1995-1999) i paer en cap de Balaguer. El 2003 fundà el Cercle de Promoció Econòmica i d'Iniciatives de Balaguer i Comarca, que presidí fins al 2013. També és fou president del Patronat de Promoció d'Iniciatives Comarcals de la Noguera.

## Referències

* ↑ «Diputados electos para el nuevo Parlament de Cataluña» (en castellà). La Vanguardia, 04-05-1984. [Consulta: 30 octubre 2015].
* ↑ Diputats al Parlament de Catalunya de la Primera Legislatura p.64
# Karel Senecký

Karel Senecký (Praga, 17 de març de 1919 - Praga, 28 d'abril de 1979) fou un futbolista txec les dècades de 1930 i 1940.
Fou 21 cops internacional amb la selecció de Txecoslovàquia, amb la qual participà en el Mundial de 1938. Pel que fa a clubs, defensà els colors de l'AC Sparta Praga. La temporada 1937-38 fou entrenador del Hajduk Split.

## Referències

* ↑ 1938 FIFA World Cup France Arxivat 2011-10-13 a Wayback Machine.
* ↑ «Perfil». fifa.com. Arxivat de l'original el 2017-12-28. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Perfil». WorldFootball.net. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Perfil». national-football-teams.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ Karel Senecký - estadístiques internacionals al lloc web de l'Associació de Futbol de la República Txeca (txec)
* ↑ «Entrenadors». hajduk.hr. [Consulta: 9 abril 2017].
# Montserrat de Salvador Deop

Montserrat de Salvador i Deop (Tarragona, 21 de novembre de 1927) és una actriu catalana.
Filla d'exiliats (el seu pare fou el periodista i director del Diari de Tarragona durant la II República, Lluís de Salvador i Andrés), ha desenvolupat la seva carrera en part a França, a l'Argentina -on participà en espectacles dirigits per Margarida Xirgu- i a Colòmbia. Tornà a Catalunya l'any 1976 i ha participat en diversos programes de Televisió de Catalunya com Això no és tot!, L'hora de Mari Pau Huguet i Els matins i en sèries com Sóc com soc (1990), Poblenou, Nissaga de Poder. Ha participat en nombrosos films en català i en castellà, com La ciutat cremada (1976) d'Antoni Ribas, La muerte de Mikel (1984) d'Imanol Uribe, Daniya, jardí de l'harem (1988) de Carles Mira, Si te dicen que caí (1989) de Vicente Aranda, La febre d'or (1993) o La Monyos (1997) de Mireia Ros.
Darrerament és reconeguda pel gran públic per fer els papers de mare del doctor Vilches a la sèrie Hospital Central a Telecinco i per fer de Lurdes a El cor de la ciutat. El 2003 va rebre la Creu de Sant Jordi. L'any 2004 rebé un guardó als Premis Butaca i el 2014 l'Ola d'Or per la trajectòria professional.

## Referències

* ↑ Montserrat Salvador guanya la ´Ola d'Or´ del Premi Cinematogràfic ´Familia´

## Enllaços externs

* Pàgina de l'IMDB sobre Montserrat de Salvador
# Devlet Giray

Devlet Giray és el nom dels següents personatges:
* Devlet I Giray (1512-1577), kan de Crimea (1551 - 1577)
* Devlet II Giray (1648-1718), kan de Crimea (1699-1702 i 1709-1713).
* Devlet III Giray (1647—1717), kan de Crimea (1716-1717)
* Devlet IV Giray Devlet IV Giray (1730—1780), kan de Crimea (1769-1770).
# Angèlica borda

L'angèlica borda (Angelica sylvestris), és una espècie de planta amb flors dins la família de les apiàcies.
Addicionalment pot rebre els noms d'angèlica, angèliques, ceguda, coscoll, créixens, herba angèlica, herba dels corns, tornassa, tornasses i turbit. També s'han recollit les variants lingüístiques cebuda, greixes i sabuda.

## Descripció

Fa fins a un metre d'alt. La seva tija és tubular i de color viola a la part de baix. Les flors són blanc-verdoses. És d'aspecte similar a l'Angelica archangelica.

## Distribució i hàbitat

Apareix a Europa, incloent-hi els Països Catalans, Àsia Menor, Sibèria i Canadà. Es troba en zones humides, arbredes obertes i marjals. Normalment no n'hi ha en sòls àcids sinó en els neutres i alcalins i prefereix els sòls argilosos pesants. Pot créixer també a l'ombra.

## Usos

Tradicionalment es considera una planta màgica i a la Vall d'Aran les plantes florides s'utilitzaven, penjades a les cases, per allunyar els mals esperits. També s'ha fet servir com a tint i per guarir l'escorbut.

## Galeria

* planta
* fulla
* tija
* umbel·la
* fulla
* secció de la fulla
* secció de la fulla
* inflorescència

## Referències

* 1 2 «Angelica sylvestris». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 21 abril 2022].
# Dwarka (desambiguació)

«Dwarka» té aquests significats:
* Dwarka, ciutat de Gujarat
* Riu Dwarka o Babla a Bengala Occidental, vegeu Babla
* Dwarka (Delhi), subciutat de Delhi
* Regne de Dwarka, vegeu Dwaraka
# Duygu

Duygu és el nom dels següents personatges:
Duygu significa sentiment en turc i s'utilitza com a nom de dona. Persones amb el nom Duygu inclouen:
* Duygu Akşit - jugadora i entrenadora de tennis turca
* Duygu Asena - escriptora turca, defensora dels drets de la dona
* Duygu Bal - jugadora de voleibol i actriu turca
* Duygu Kayaman - innovadora turca
* Duygu Sipahioğlu - jugadora de voleibol turca
* Duygu Yetiş - actriu turca
# Lahar (Índia)

* Per a altres significats, vegeu «Lahar (desambiguació)».
Lahar és una ciutat i nagar panchayat i abans fortalesa, a Madhya Pradesh, actualment al districte de Bhind, i abans a l'antic estat de Gwalior. La població al cens del 2001 era de 28.250 habitants. És a 10 km a l'est de la riba dreta o oriental del riu Sind, a uns 80 km a l'est de la fortalesa de Gwalior. La seva importància deriva de la batalla que s'hi va lliurar el 1780. El capità Popham amb 2.400 infants i un petit cos de cavalleria i artilleria, va assetjar la fortalesa que el rana de Gohad (que volia expulsar de la fortalesa als marathes quan més aviat millor) havia dit que era dèbil però que va resultar molt més fort de l'esperat. L'artilleria va tenir poc efecte i els atacs previs no van tenir èxit; el comandant britànic va decidir un atac desesperat; amb extraordinaris esforços els britànics van poder entrar i en la lluita cos a cos hi va haver moltes baixes doncs els marathes lluitaven també amb desesperació. Finalment els 500 homes de la guarnició foren aniquilats i només quedava el comandant (kiladar) i alguns dels seus homes, que es van rendir. Els britànics van perdre 125 homes.

## Referències

* ↑ Falling Rain Genomics, Inc - Lahar
* 1 2 Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Josep Borràs i Messeguer

Josep Borràs i Messeguer (Reus, 1893) va ser un comerciant i polític català.
De molt jove va publicar a la revista Foc Nou, del Grup Modernista de Reus. Milità al Foment Nacionalista Republicà, col·laborant en el portaveu de l'entitat, Foment. Alcalde de Reus el 1934 va ser empresonat arran dels fets del sis d'octubre però va ser alliberat el febrer de 1935 i es va exiliar a Andorra. Va recuperar l'alcaldia breument el 1936, després de la dimissió de Martí Ballester i dels altres membres de la Lliga que ocupaven la casa de la vila. Els regidors que formaven el consell municipal d'abans del 6 d'octubre van prendre possessió del nou govern de la ciutat. Josep Borràs, que va retornar a Reus acompanyat d'una gran multitud de ciutadans que l'havien anat a rebre a l'estació, va situar-se al capdavant del consistori. Dimití a començaments d'agost d'aquell any, en no poder aturar la repressió contra la gent de dreta que es va desencadenar el 20 de juliol. El 24 de juliol, després d'haver-los detingut, van ser trobats morts el capità Fermín Cuervo, comandant militar de la ciutat, i un carlí molt conegut, Alfonso Navarro, màxim dirigent del Requeté provincial. L'alcalde Borràs, desolat, va intentar trobar-ne els autors sense aconseguir-ho. Va morir a l'exili de Mèxic en data desconeguda.

## Referències

* 1 2 Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 135.
* ↑ Navais, J.; F. Samarra. "La Segona República i la guerra civil". A: Història general de Reus, vol. IV. Reus: l'Ajuntament, 2003, p. 180. ISBN 8489688214
* ↑ Amorós, Xavier. L'agulla en un paller. Barcelona: Pòrtic, 1986, p. 89. ISBN 8473062752.
# Karel Steiner

Karel Steiner (Praga, 26 de gener de 1895 - Txecoslovàquia, 29 d'abril de 1934) és un exfutbolista txec de la dècada de 1920.
Fou 14 cops internacional amb la selecció txecoslovaca amb la qual participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1920.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de FK Viktoria Žižkov i AC Sparta Praga.

## Referències

* ↑ «Karel Steiner Olympic Results». Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. [Consulta: 1r octubre 2018]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 6 novembre 2018].
* ↑ Profile at Fotbal.cz
* ↑ Profile at National Football Teams portal
# Munébrega

Munébrega és un municipi de la província de Saragossa situat a la comarca de la Comunitat de Calataiud.