OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chavacano

El chavacano o chabacano és un idioma crioll basat en el castellà que es parla a les Filipines. La paraula chavacano deriva del castellà, en què s'utilitza per a indicar 'mal gust', 'vulgaritat'. L'idioma chavacano es va desenvolupar a Cavite City, Ternate, la península de Zamboanga i Ermita. També deriva de la paraula chavano, utilitzada per la població de Zamboanga. Té sis dialectes diferents: zamboangueño a Zamboanga City; davaoeño zamboangueño/castellano Abakay a Davao City; ternateño a Ternate; caviteño a Cavite City; cotabateño a Cotabato City; i ermiteño a Ermita.

## Història

El Chavacano té una llarga tradició a les Filipines, ja que forma part de la seva herència hispànica, fruit dels contactes entre la població zamboanguenya i els hispanoparlants, tant peninsulars com noushispans (llatinoamericans) traslladats a les illes de l'arxipèlag. La paraula prové de l'adjectiu chabacano, el significat és vulgar o sense art, ja que els espanyols consideraven aquesta llengua criolla com un espanyol vulgar. La varietat anomenada ermitaño està desapareguda des del bombardeig que van fer les tropes americanes i la neteja de sang japonesa a la Segona Guerra Mundial.
En general, en el chabacano, la gran majoria de les paraules són d'origen espanyol, però el filipí i els idiomes locals tenen un paper important en la composició de les frases i la gramàtica. Antigament se'l va anomenar llenguatge de botiga o espanyol del paria, de manera despectiva.
Es va començar basant-se, sobretot, en el llenguatge espanyol dels pocs habitants de parla espanyola pura que van arribar fins a Mindanao i la necessitat d'aquests comunicar-se amb els indígenes que parlaven un gran nombre de llengües, impossibles de aprendre totes a la vegada.
# Cláudio Ibrahim Vaz Leal

Cláudio Ibrahim Vaz Leal, conegut com a Branco, (4 d'abril de 1964) és un exfutbolista brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1986, 1990 i 1994.

## Referències

* ↑ Branco Statistics Arxivat 2014-10-23 a Wayback Machine. FIFA. Consultat 22 gener 2010.
* ↑ Profile – Branco
* ↑ Cláudio Ibrahim Vaz Leal a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Todos os brasileiros - 1986» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Todos os brasileiros - 1994» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Christian Stadelmann

Christian Stadelmann (Berlín, 11 de gener de 1959 - 26 de juliol de 2019) era un violinista alemany. Durant molts anys va ser líder de la segona secció de violí de la Filharmònica de Berlín.

## Biografia

Stadelmann va néixer a Berlín; va estudiar a la Universitat de les Arts de Berlín amb Thomas Brandis, després esdevenir membre de la Junge Deutsche Philharmonie.
El 1985 es va incorporar a la Filharmònica de Berlín com a segon violinista i dos anys més tard es va convertir en cap de secció. Amb companys d'orquestra va fundar el Philharmonia Quartet Berlin, en el qual era segon violí. Va ensenyar a l'Acadèmia Karajan.
Va morir el 26 de juliol de 2019, a seixanta anys, després d'una greu malaltia. Knut Weber, violoncel·lista i membre de la junta d'orquestra de la Filharmònica de Berlín, va dir:
| « | "No només va ser un músic destacat, sinó que durant més de vint anys va representar la Filharmònica de Berlín com a membre del "Fünferrat" (consell de cinc). A més, com a professor de l'Acadèmia Karajan, va formar nombrosos violinistes joves, alguns dels quals ara són membres de la nostra orquestra ells mateixos". | » |
| — Knut Weber, |||

## Referències

* 1 2 3 https://www.thestrad.com/news/obituary-violinist-christian-stadelmann-1959-2019/9316.article
* 1 2 3 https://m-festival.biz/en/6756
# City Hall (Londres)

City Hall de Londres (Ajuntament en català) és la seu de l'Autoritat del Gran Londres compresa per l'Alcalde de Londres (no confondre amb el Senyor Alcalde de la Ciutat de Londres, àrea del centre de Londres) i l'Assemblea de Londres. L'Ajuntament o City Hall es troba a Southwark, a la riba sud del riu Tàmesi al costat de Tower Bridge. Dissenyat per Norman Foster, s'inaugurà al juliol de 2002.
L'edifici té una forma bulbosa inusual, amb la intenció de reduir l'àrea de superfície i millorar eficiència de l'energia. Ha estat comparada amb el casc de Darth Vader, un ou deformat, un testicle humà, o un casc de motocicleta. El primer Alcalde de Londres (4 de maig de 2000 - 4 de maig de 2008) l'anomenà "testicle de vidre". El nou Alcalde s'ha referit a l'edifici com la "ceba". Els seus dissenyadors veien l'edifici com una esfera gegant vora el riu Tàmesi, però finalment van optar per una esfera modificada.
La City Hall es va construir en una zona ocupada pel moll Pool of London. L'edifici no pertany a l'Autoritat del Gran Londres (GLA) però el té llogat per 25 anys. Pertany a un desenvolupament anomenat More London, més Londres en català, incloent oficines i botiges.

## Referències

* ↑ Deyan Sudjic, Alcalde modern, The Observer, 8 de juliol de 2001
* ↑ Dins del nou ou de vidre de Londres', The BBC News
# City Hunter

City Hunter (シティーハンター, Shitī Hantā) és un manga escrit i il·lustrat per Tsukasa Hojo. Fou serialitzat al Weekly Shōnen Jump des del 1985 al 1991 i recollit en 35 volums tankōbon pel seu editor Shueisha. El manga va ser adaptat a una sèrie anime pels estudis Sunrise el 1987. City Hunter va ser adaptada a quatre sèries d'anime, tres especials de televisió, dos OVAs, tres pel·lícules animades, una pel·lícula de Hong Kong d'acció real protagonitzada per en Jackie Chan i una sèrie de televisió d'acció real coreana.
A Catalunya, la primera edició de City Hunter es va publicar entre 1994 i 1996, en versió en castellà i de la mà de l'editorial Norma. La sèrie va formar part de la primera generació de manga que va arrivar a Catalunya després del gran èxit amb el que havien comptat Akira i Dragon Ball. A més, fou una de les primeres sèries en publicar-se respectant el sentit de lectura japonesa original de dreta a esquerra.

## Argument

La sèrie segueix les proeses de Ryo Saeba, un peculiar detectiu privat més conegut per la seva debilitat vers les dones atractives que per la seva capacitat per resoldre les investigacions. El seu soci és en Hideyuki Makimura. Per contactar amb ell s'ha d'escriure XYZ a la pissarra de l'estació de Shinjuku. Un dia, en Hideyuki és assassinat, i Ryo ha de cuidar de la germana d'en Hideyuki, la Kaori, que esdevé el seu nou soci en el procés. Tanmateix, Kaori és molt susceptible i gelosa, sovint colpejant en Ryo amb un martell gegant quan fa alguna cosa pervertida. La història també segueix l'idil·li entre en Ryo i la Kaori i la manera en que cooperen en tot en cada missió.

## Crítica

Els divulgadors catalans Estrada i Bernabé, comentaren del manga que «Tsukasa Hōjō ha destacat sempre per un dibuix d'estil realista [...] sense estar això renyit per res amb el seu sentit de l'humor, ja que es capaç de dotar els seus personatges amb una gran expresivitat». Segons Estrada i Bernabé, City Hunter «és un autèntic clàssic modern del manga, un dels grans de la Shōnen Jump que per desgràcia al mercat espanyol fou cancel·lat abans d'hora en dues ocasions».

## Referències

* ↑ «CITY HUNTER DVD». [Consulta: 17 abril 2017].
* ↑ «CITY HUNTER». Sunrise.
* ↑ Clements, Helen; McCarthy. Stone Bridge Press. The Anime Encyclopaedia (en anglès). Stone Bridge Press. ISBN 1-84576-500-1.
* 1 2 3 Estrada, Oriol; Bernabé, Marc. 501 mangas que leer en español (en castellà). Barcelona: Norma Editorial, 2019, p. 118. ISBN 978-8467939408.
* ↑ «TotsRucs». [Consulta: 17 abril 2017].

## Bibliografia

* Estrada, Oriol; Bernabé, Marc. 501 mangas que leer en español (en castellà). Barcelona: Norma Editorial, 2019, p. 118. ISBN 978-8467939408.
# Colfax

«Colfax» té aquests significats:
* Colfax (Califòrnia)
* Colfax (Dakota del Nord)
* Colfax (Illinois)
* Colfax (Indiana)
* Colfax (Iowa)
* Colfax (Louisiana)
* Colfax (Washington)
* Colfax (Wisconsin)
* Comtat de Colfax, comtat de l'estat de Nebraska (EUA)
* Comtat de Colfax (Nou Mèxic), comtat de l'estat de Nou Mèxic (EUA)
# Colfax (Indiana)

Colfax és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 768 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Colfax tenia 768 habitants, 286 habitatges, i 205 famílies. La densitat de població era de 823,7 habitants per km².
Dels 286 habitatges en un 36% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,8% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 28,3% no eren unitats familiars. En el 23,1% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 21,1% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.688$ i la renda mediana per família de 44.514$. Els homes tenien una renda mediana de 31.792$ mentre que les dones 28.000$. La renda per capita de la població era de 14.482$. Entorn del 6,7% de les famílies i el 7,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Colfax». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Colfax». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Colfax (Dakota del Nord)

Colfax és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 91 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Colfax tenia 91 habitants, 40 habitatges, i 28 famílies. La densitat de població era de 39,5 hab./km².
Dels 40 habitatges en un 27,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60% hi vivien parelles casades, en un 10% dones solteres, i en un 30% no eren unitats familiars. En el 27,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,3% tenia menys de 18 anys, un 3,3% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 19,8% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,9 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 33.333 $ i la renda mitjana per família de 55.833 $. Els homes tenien una renda mitjana de 28.333 $ mentre que les dones 25.417 $. La renda per capita de la població era de 19.635 $. Cap de les famílies i el 7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Colfax». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Colfax». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Chun

Chun és el nom dels següents personatges:
* Chun Doo-hwan (1931 – 2021), polític i militar sud-coreà
* Chun Jung-myung (Seül, 1980), actor de cinema sud-coreà
* Chun Lee-Kyung (Corea del Sud, 1976), patinadora de velocitat en pista curta
* Cao Chun (170 – 210), germà menor de Cao Ren, comandà la unitat d'elit de Cao Cao, els Genets Salvatges
* Carl Chun (Höchst, 1852 – 1914), biòleg marí alemany
* Chen Chun
* Chang Chun (1889 - 1990), primer ministre
* Guo Chun (1370, Yongjia-?), pintor xinès que va viure sota la dinastia Ming
* Liao Chun (?-264), general
# Coma-ruga

Coma-ruga és un barri marítim al municipi del Vendrell amb una baixa densitat d'edificació. Va sorgir al voltant d'un balneari, ja desaparegut. Té una platja familiar que limita a llevant amb el Barri Marítim de Sant Salvador; i, a ponent, amb el Barri Marítim del Francàs, ambdós també dins el terme municipal del Vendrell.

## Els col·legis de Coma-ruga

Fins a l'any 1985 l'escola que hi havia a Coma-ruga encara tenia el nom de Col·legi Públic de l'Estació de Sant Vicenç de Calders, però a partir d'aquesta data es canvia per Col·legi Públic "Els Secallets", que ha estat l'única escola del barri marítim del Vendrell, fins al curs 2007-2008, que es posà en funcionament el CEIP Coma-ruga.
Any rere any es va augmentant el nombre d'aules, però arriba un moment que ja no s'hi cap en aquestes instal·lacions i s'han de col·locar 4 aules prefabricades, i l'any 1994 l'escola estrena edifici nou, on, durant un temps, no va haver-hi cap problema d'espai, però el curs 2004-2005, degut al progressiu augment de la població, es va fer insuficient i es van habilitar dues aules al centre cívic, situat al costat de l'escola. El curs 2005-2006 es van acabar les obres per condicionar dues aules més al mateix lloc.

## Referències

* 1 2 3 «El centre abans». CEIP Els Secallets Coma-ruga. [Consulta: 11 març 2011].

## Enllaços externs

* Estany i riuet de Coma-ruga a ElVendrellTuristic.com
* Pàgina oficial del Vendrell
# Conseller en cap de Barcelona

* «Conseller en Cap» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «Conseller en Cap de la Generalitat de Catalunya».
El Conseller en cap de Barcelona era el primer i superior jeràrquicament dels sis magistrats que governaven la ciutat de Barcelona, assessorats pel Consell de Cent. Aquesta designació era equivalent a la de «jurat», «cònsol», «paer» o «procurador», que rebien en altres municipis dels estats de la Corona d'Aragó.
El primer Conseller en Cap fou Ponç d'Alest en 1257, mentre que el darrer a ocupar el càrrec va ser Rafael Casanova el 1713. Els titulars més coneguts són:
* Joan Fiveller, conseller de Barcelona (1406-1427) i Conseller en Cap (1418-1419 i 1427-1428). Fiveller va protagonitzar l'enfrontament del vectigal amb Ferran d'Antequera.
* Rafael Casanova, conseller en Cap durant el Setge de Barcelona de 1714.
Amb el Decret de Nova Planta de 1716, aquesta figura desapareix, i el Consell de Cent, la Generalitat de Catalunya i la resta d'institucions catalanes són abolits.

## El Conseller en cap, líder de la Coronela

L'agost 1542, el capità general Fernando Álvarez de Toledo y Pimentel va decidir, conjuntament amb els consellers de Barcelona, la fortificació de la muralla de Barcelona per convertir-la en una plaça fortificada, mentre els diputats de la Generalitat i els consellers van decidir armar les confraries dels gremis barcelonins, ratificant el 1544 que la milícia estava sota les ordres del conseller en cap de Barcelona, al qual se li va conferir la capitania de la unitat amb el grau de «Coronell».
Durant la Guerra dels Nou Anys Barcelona va aixecar novament la seva milícia, formant el 28 maig 1697 el Terç dels Gremis sota el comandament del conseller en Cap Francesc Taverner i Montornès.
Amb la necessitat d'expulsar la Casa de Borbó de la península Ibèrica, es va procedir a la lleva de l'Exèrcit Regular Austriacista i Barcelona va llevar la Coronela.

## Conseller en cap de la Generalitat de Catalunya

El 2001, Jordi Pujol, en el seu govern 1999-2003, feu servir el nom de conseller en cap de la Generalitat de Catalunya per un càrrec del govern de la Generalitat. El 2005 el nom d'aquest càrrec es va canviar per conseller primer a considerar que el nom conseller en cap designava històricament un càrrec de l'Ajuntament de Barcelona i no de la Generalitat de Catalunya.

## Vegeu també

* Llista de consellers en cap

## Referències

* ↑ Hernàndez i Cardona, Riart i Jou i Rubio i Campillo, 2010, p. 13.
* ↑ Hernàndez i Cardona, Riart i Jou i Rubio i Campillo, 2010, p. 21.
* ↑ Hernàndez i Cardona, Riart i Jou i Rubio i Campillo, 2010, p. 26.

## Bibliografia

* «Conseller en cap de Barcelona». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Hernàndez i Cardona, Francesc Xavier; Riart i Jou, Francesc; Rubio i Campillo, Xavier. La Coronela de Barcelona 1705-1714. Rafael Dalmau Editor, 2010. ISBN 9788423207503.
# Cochranella saxiscandens

Cochranella saxiscandens és una espècie de granota que viu al Perú.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Bibliografia

* Rodríguez, L., Martinez, J.L., Angulo, A., Jungfer, K.-H. & Arizabal, W. 2004. Cochranella saxiscandens. 2006 IUCN Red List of Threatened Species. Accedit a 25 d'abril del 2008.
# Cochranella tangarana

Cochranella tangarana és una espècie de granota que viu al Perú.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Bibliografia

* Rodríguez, L., Martinez, J.L., Angulo, A., Jungfer, K.-H., Monteza, J.I., Arizabal, W. & Sinsch, U. 2004. Cochranella tangarana. 2006 IUCN Red List of Threatened Species. Accedit a 25 d'abril del 2008.
# Comissió Permanent

La Comissió Permanent o la Diputació Permanent és l'organisme parlamentari d'alguns sistemes de govern que s'encarrega de les tasques i funcions que corresponen al Parlament o al Congrés o a alguna de les seves cambres, quan aquest o aquestes es troben tancades o en recés. La seva composició està dictaminada per la constitució o alguna llei corresponent, i generalment, està integrada per un nombre més petit de representants. Les prerrogatives de la Comissió Permanent solen ser limitades, i per alguns casos importants, la Comissió Permanent no pot prendre les decisions ans ha de convocar el Parlament o Congrés a sessions extraordinàries.

## Vegeu també

* Diputació Permanent (Espanya)
# Companyia militar

La companyia és una unitat militar tàctica, operativa i administrativa bàsica dins els exèrcits de terra que sol agrupar de 2 a 6 seccions amb un total d'entre 75 i 200 homes, normalment està comandada per un capità o comandant. Normalment companyia es fa servir per a la infanteria i enginyers, mentre que l'equivalent a la cavalleria és l'esquadró, i a l'artilleria ho és la bateria.
Avui en dia la companyia és la unitat primària, tant a nivell tàctic com administratiu. Els regiments, formats per l'agrupació de diverses companyies han deixat de ser unitats operatives per a esdevenir simples unitats de tipus administratiu, deixant pas al més reduït batalló com a unitat operativa efectiva. Cada companyia consta d'una plana major, d'1 a 5 seccions de fusellers i 1 seccions d'armes de suport, equipada amb metralladores, morters lleugers i semi-pesants, i armes antitancs.
# Companyia perillosa

Companyia perillosa (originalment en anglès, Dangerous Company) és una pel·lícula canadenca de 2015 dirigida per Sheldon Larry. Basada en el gènere del misteri i del suspens, és protagonitzada per Alicia Leigh Willis, Rick Ravanello, Melissa Marty, Susan Slome i David Alan Graf. El 2022 es va estrenar el doblatge en català a TV3.

## Sinopsi

La Pauline Mitchell és una dona de negocis amb èxit que té una empresa de moda força cotitzada. De sobte, comença a perdre la memòria i això l'afecta tant la vida professional com la personal. El seu marit mira d'ajudar-la en tot el que pot, però les circumstàncies l'obliguen a aïllar-la cada cop més a casa seva. La situació arriba a un punt crític, quan la Pauline, per un moment, no el reconeix ni tan sols a ell. La història familiar de la protagonista i les seves circumstàncies econòmiques tenen un paper clau en la resolució del seu problema de salut.

## Referències

* ↑ «Dangerous Company (2015) Alicia Leigh Willis, Rick Ravanello, Melissa Marty, Susan Slome, David Alan Graf Movie Review». The Movie Scene. [Consulta: 11 febrer 2022].
* ↑ «Les pel·lícules del cap de setmana». TV3, 10-02-2022. [Consulta: 11 febrer 2022].
# Consell regional de Meguilot

El Consell Regional de Meguilot (en hebreu: מועצה אזורית מגילות) (transliterat: Moatza Azorit Megilot), és un consell regional en el desert de Judea prop de les ribes occidentals de la mar Morta. Cobreix sis assentaments israelians a Cisjordània. Amb només uns 1.400 residents, és el més consell regional més petit d'Israel. Les seves oficines municipals es troben a Vered Yeriho. La unitat de recerca i rescat fou establerta per voluntaris de Maguen David Adom i la policia israeliana en 1994.

## Assentaments

* Almog (qibuts)
* Beit HaArava (qibuts)
* Mitzpe Shalem (qibuts)
* Kàlia (qibuts)
* Ovnat (assentament comunitari)
* Vered Yeriho (moixav)

## Referències

* ↑ www.dead-sea.org.il/
* ↑ «www.oneisraelfund.org/». Arxivat de l'original el 2018-09-06. [Consulta: 21 maig 2017].

## Enllaços externs

* Pàgina web (hebreu)
# Consell regional Alta Galilea

Alta Galilea és un consell regional del districte del Nord d'Israel. La població del consell regional és molt variada, i inclou jueus, àrabs, cristians i drusos. Es troba a la regió coneguda com a "dit de Galilea", a l'est del Líban i a l'oest dels Alts del Golan.

## Economia

La regió ha estat, durant molts anys, un nucli agrícola. La majoria del terreny era molt pantanós fins als anys cinquanta, quan les terres foren dessecades i aprofitades per a usos agrícoles.
Tot i això, actualment un 79% de l'activitat econòmica del consell es basa en el sector industrial. La major part de les fàbriques es dediquen al processament del plàstic i del cuiro. El fet que bona part de la població encara es dediqui a l'agricultura ha afavorit que s'hi instal·lessin també algunes plantes de processament d'aliments.

## Nuclis de població

El municipi agrupa els nuclis de població següents: Amir, Ammi'ad, Ayyelet Hashahar, Bar'am, Dafna, Dan, Gadot, Gonen, Hagosherim, Hulata, Kefar Blum, Kefar Guiladi, Kefar Hanasi, Kfar Szold, Lahavot Habashan, Mahanayim, Malquià, Ma'yan Barukh, Menara, Misgav Am, Ne'ot Mordekhay, Qaddarim, Sasa, Sede Nehemya, Senir, Shamir, Yiftah, Yir'on, Ziv'on.