OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cultura de Houli

La cultura de Houli (xinès tradicional: 后李文化, xinès simplificat: 后李文化, pinyin: Hòulǐ wénhuà) (6500-5500 aC) va ser una cultura arqueològica neolítica a Shandong, Xina. La gent de la cultura vivia en cases quadrades i semisubterrànies. Els artefactes més freqüentment trobats als jaciments de Houli són eines de ceràmica i pedra. També es van trobar artefactes de jade i eines d'os, banyes i closques en aquests jaciments. Si bé les restes de gossos i porcs domesticats en les primeres etapes de la domesticació es van trobar en alguns llocs associats a la cultura, la població de la cultura de Houli es va basar principalment en la caça i la pesca. Les restes d'arròs, mill i mill italià van ser descobertes als poblats de Houli.
El jaciment de Houli es va descobrir al districte de Linzi de Shandong i va ser excavat del 1989 al 1990. Aquesta cultura fou la precursora de la cultura de Beixin.
Actualment, s'han trobat que una dotzena de jaciments que estan associats a la cultura de Houli i, fins ara, s'han excavat cinc d'aquests. A part del jaciment de Houli, també s'han dut a terme excavacions a Xihe, Xiaojingshan, Qianbuxia i Yuezhang.

## El jaciment de Yuezhang

Els arqueòlegs van excavar el mill domesticat del jaciment de Yuezhuang. El mill trobat a Yuezhuang era predominantment era de l'espècie Panicum miliaceum i data al voltant del 8000 BP, cosa que el converteix en un dels primers llocs de la Xina a mostrar proves del cultiu del mill. També es van trobar grans d'arròs al lloc. L'arròs carbonitzat es va datar amb radiocarboni AMS datat al 8010-7700 BP. A Yuezhang es van descobrir lloses de pedra per moldre amb un estil idèntic a les trobades a la cultura de Peiligang. Aquesta similitud es deu probablement a la transferència tecnològica. No es van trobar proves d'animals domesticats a Yuezhang, ja que els ossos d'animals trobats al lloc provenien d'animals salvatges.

## Notes

* ↑ no es pot confirmar la domesticitat de l'arròs per Wang, 2013

## Referències

* ↑ Liu, 2004, p. 193.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Wang, 2013.
* ↑ Liu i Chen, 2012, p. 138.
* ↑ Crawford, G. W., X. Chen, and J. Wang Houli Culture Rice from the Yuezhuang Site, Jinan. Kaogu [Archaeology] 3:247-251, 2006. (In Chinese)
* ↑ Liu i Chen, 2012, p. 83.
* ↑ Liu i Chen, 2012, p. 140.

## Bibliografia

* Allan, Sarah (ed), The Formation of Chinese Civilization: An Archaeological Perspective, ISBN 0-300-09382-9
* The Chinese Neolithic: Trajectories to Early States. Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81184-8.
* The Archaeology of China: From the Late Paleolithic to the Early Bronze Age. Cambridge University Press, 2012. ISBN 978-0-521-64310-8.
* «Chapter 19: The Houli and Beixin Cultures». A: A Companion to Chinese Archaeology. John Wiley & Sons, 2013, p. 389–410. ISBN 978-1-4443-3529-3.
# Dascyllus auripinnis

Dascyllus auropinnis és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Cook i les Illes de la Línia.

## Referències

* ↑ ITIS
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* ITIS (anglès)
# Crítica social

La crítica social és la crítica d'una societat, ja sigui del tot o, almenys, d'aspectes substantius d'aquesta. Aquesta crítica es fa típicament sobre una base radical, però el terme no és excloent. S'ha argumentat que tota la crítica social implica una idea de la felicitat o del desenvolupament humà, juntament amb una idea del deure d'ésser: de com una societat hauria d'organitzar-se o els seus membres haurien de comportar-se a fi de copsar la idea de felicitat o de desenvolupament humà.

## Crítica social a les obres de ficció i l'art

La crítica social està present en les obres de ficció i les obres d'art. Aquesta crítica social ha arribat a xocar amb el poder i el dret de llibertat d'expressió i el dret a l'honor.

## Referències

* ↑ Coblenz, 2009, p. 274-277.
* ↑ Verda y Beamonte, José Ramón de «Discurso satírico y derecho al honor. Comentario a la STEDH de 14 de marzo de 2013 (TEDH 2013, 31), Caso EON c. Francia». Revista Boliviana de Derecho, 18, 2014, pàg. 350-365. ISSN: 2070-8157. Enllaç alternatiu

## Bibliografia

* Coblenz, Michael «Not for entertainment only: Fair use and fiction as social commentary». UCLA Entertainment Law Review, 16, 2, 2009, pàg. 266-321.

## Vegeu també

* Revolució
# David Alegre i Biosca

David Alegre i Biosca (Barcelona, 6 de setembre de 1984) és un jugador d'hoquei sobre herba català, guanyador d'una medalla olímpica. És germà del també jugador d'hoquei i medallista olímpic Ramon Alegre.
Membre del Club Egara de la ciutat de Terrassa va participar, als 19 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia), on va aconseguir guanyar un diploma olímpic en finalitzar quart en la competició olímpica d'hoquei sobre herba. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (República Popular de la Xina) aconseguí guanyar la medalla de plata en finalitzar segon en la competició. Al llarg de la seva carrera ha guanyat una medalla en el Campionat del Món d'hoquei sobre herba i dues en el Campionat d'Europa, així com quatre medalles en el Champions Trophy.
# Cròtal (desambiguació)

«Cròtal o Cròtals» té aquests significats:
* cròtal o serp de cascavell, serp verinosa
* Cròtals instrument musical
* Cròtal (ramaderia), sistema d'identificació animal
# Cua de ventall gorjablanc

El cua de ventall gorjablanc (Rhipidura albicollis) és un ocell de la família dels ripidúrids (Rhipiduridae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos dels Himàlaies, des del nord de Paquistan fins al centre de la Xina, Vietnam, Sumatra i Borneo.

## Referències

* ↑ «Cua de ventall gorjablanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# De Witt

«De Witt» té aquests significats:

## Persones

* Johan de Witt (1653-1672) polític i matemàtic neerlandès.

## Llocs

* De Witt (Illinois)
* De Witt (Iowa)
* De Witt (Missouri)
* De Witt (Nebraska)
# Desulfovibrional

Els Desulfovibrionales són un ordre de Proteobacteria, conté quatre famílies. Com tots els proteobacteris, són gram-negatius. La majoria són bacteris que redueixen el sulfat, amb l'excepció del gènere Lawsonia i Bilophila. Tots els membres d'aquest ordre són organismes anaeròbics estrictes. La majoria de les espècies són mesòfils, n'hi ha de moderadament termòfils.

## Referències

* 1 2 Garrity, George M.; Brenner, Don J.; Krieg, Noel R.; Staley, James T. (eds.) (2005). Bergey's Manual of Systematic Bacteriology, Volume Two: The Proteobacteria, Part C: The Alpha-, Beta-, Delta-, and Epsilonproteobacteria. New York, New York: Springer. ISBN 978-0-387-24145-6.

## Enllaços externs

* J.P. Euzéby. «Desulfovibrionales». List of Prokaryotic names with Standing in Nomenclature. Arxivat de l'original el 2013-11-05. [Consulta: 22 gener 2014].
# Dansa viva

Una dansa viva és una dansa que es fa en una festa concreta i en un moment concret d'aquesta festa. Aquestes danses es duen a terme en els moments principals de la celebració, quan la ritualitat es fa més explícita. Els balladors, tot sovint, no provenen de cap formació concreta ni tornaran a executar la dansa en qüestió. La manera com els balladors accedeixen a la dansa és diferent a cada població: adés és per sorteig, adés perquè s'han casat aquell any, adés pel fet d'exercir un càrrec determinat, etc.
Una altra característica, i sempre parlant des d'una òptica generalista, és que el lloc natural d'execució de la dansa és la plaça o el carrer. Allunyant-se de l'escenari, hi perd força el concepte d'espectacle en favor del concepte de ritual. A Catalunya el patrimoni de danses vives és tan ric i extens com desconegut. Entre els gèneres més populars, hi ha el contrapàs, la jota, la sardana, etc. Barcelona no és una població especialment rica en dansa viva, però sí que gaudeix d'alguns exponents dignes d'esment, com ara el Ball de Rams d'Hostafrancs o el Galop de la Mercè.

## Referències

* ↑ «Dansa viva». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Cynaeda

Cynaeda és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Cynaeda affinis (Rothschild, 1915)
* Cynaeda albidalis (Hampson, 1913)
* Cynaeda allardalis (Oberthür, 1876)
* Cynaeda alticolalis (Christoph, 1877)
* Cynaeda annuliferalis (Hampson, 1913)
* Cynaeda dentalis (Denis & Schiffermüller, 1775)
* Cynaeda dichroalis (Hampson, 1903)
* Cynaeda escherichi (O. Hofmann, 1897)
* Cynaeda forsteri Lattin, 1951
* Cynaeda furiosa Hampson, 1900
* Cynaeda fuscinervis (Hampson, 1896)
* Cynaeda gigantea Wocke, 1871
* Cynaeda globuliferalis (Hampson in Poulton, 1916)
* Cynaeda hilgerti (Rothschild, 1915)
* Cynaeda leucopsumis (Hampson, 1919)
* Cynaeda mardinalis (Staudinger, 1892)
* Cynaeda nepticulalis (O. Hofmann, 1897)
* Cynaeda obscura (Warren, 1892)
* Cynaeda plebejalis (Christoph, 1882)
* Cynaeda puralis (Gaede, 1917)
* Cynaeda rebeli (Amsel, 1935)
* Cynaeda seriziati (Staudinger, 1892)
* Cynaeda similella (Rothschild, 1915)
* Cynaeda superba (Freyer, 1844)
* Cynaeda togoalis (Karsch, 1900)
* Cynaeda yaminalis (Oberthür, 1888)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 11 setembre 2019].
# Denial

«Denial» té aquests significats:

## Cinema i televisió

* The Denial, upel·lícula de drama mut estatunidenca de 1925
* Denial (pel·lícula de 1990), pel·lícula estatunidenca dirigida per Erin Dignam
* Denial (pel·lícula de 1998), pel·lícula estatunidenca dirigida per Adam Rifkin
* Denial (pel·lícula de 2016), pel·lícula britànica-estatunidenca dirigida per Mick Jackson
* Denial (Young Justice), un episodi de sèrie de televisió

## Literatura

* Denial (poema), un poema de 1931 escrit per Giorgos Seferis
* Denial (llibre de 1998), una novel·la de 1998 escrita per Peter James
* Denial (llibre de 2004), una novel·la de 2004 escrita per David Belbin
* Denial (llibre de 2005), una novel·la de 2005 escrita per Stuart M. Kaminsky
* Denial (llibre de 2010), un llibre comercial de 2010 escrit per Richard S. Tedlow
* Denial (llibre de 2011), una novel·la de 2011 escrita per Coleen Nolan

## Música

* Denial (cançó de Sevendust), cançó de 1999 del grup Sevendust
* Denial (cançó de Sugababes), cançó de 2008 del grup Sugababes
* Denial (cançó de New Order), cançó de 1981 del grup New Order publicat a l'àlbum Movement

## Altres usos

* Denial Ahmetović (1995), cantant de pop bosnià
* Denial eSports, una antiga organització professional d'esports
# Daniel Baldi

Daniel Baldi (Colonia del Sacramento, 23 novembre de 1981) és un exfutbolista, entrenador i escriptor uruguaià.
Nascut en el departament de Colònia, es va mudar a Montevideo per jugar a futbol. Té més de 15 llibres editats. Ha jugat a clubs com: Plaza Colonia, Peñarol, Cerro, Danubio (2007) i Cruz Azul de México (2003), Nueva Chicago de Buenos Aires (2004), Mineros de Veneçuela (2006) i Treviso de Italia (2007). Els llibres de Mi Mundial i La Botella F.C., van ser publicats a Uruguai, Perú, Argentina, Paraguai i Mèxic. Des 2016, és director de l'organització no governamental gestionada per futbolistes uruguaians de tot el món Fundación Celeste.
Està en parella amb Martina Gadea i són pares de tres fills, un anomenat Salvador Baldi.

## Llibres

* 2006, La Botella F.C.
* 2007, La Botella F.C. ¡La 10 a la cancha!
* 2007, El desafío de la montaña
* 2008, La Botella F.C. La 11 se la juega
* 2009, La Botella F.C. El salto a los 12
* 2010, La Botella F.C. El desafío final
* 2010, Mi Mundial. (pròleg de Diego Lugano)
* 2011, El súper Maxi del gol (Alfaguara, 2011)
* 2012, Los mellis (pròleg de Alejandra Forlán)
* 2013, Entre dos pasiones
* 2014, Mi Mundial 2 (pròleg de Diego Lugano)
* 2014, Elige tu propio penal
* 2015, Estadio lleno
* 2016, El muro.
* 2016, Kate, la beba, la niña
* 2016, Una historia no tan de fútbol (pròleg de Darwin Desbocati).
* 2017, El doble
* 2018, El Rey.
* 2019, Los visitantes.

## Referències

* ↑ tuttocalciatori. «Daniel Baldi» (en castellà). [Consulta: 9 juliol 2021].
* ↑ tenfieldigital. «Daniel Baldi Ficha de Jugador» (en castellà). Arxivat de l'original el 26 de setembre 2004. [Consulta: 9 juliol 2021].
* ↑ El País. «Uso al fútobl para hablar de otros temas» (en castellà), 02-06-2019. [Consulta: 9 juliol 2021].
* ↑ http://www.montevideo.com.uy/contenido/Charlamos-con-Daniel-Baldi-sobre-su-nueva-novela--El-muro--310334 Del otro lado
* ↑ https://www.enperspectiva.net/en-perspectiva-radio/oir-con-los-ojos/libros-futbol-daniel-baldi/ Libros y fútbol con Daniel Baldi
* ↑ https://carmeloportal.com/47010-el-escritor-daniel-baldi-presento-su-ultimo-libro-los-visitantes-ante-700-escolares-y-liceales El escritor Daniel Baldi presentó su último libro “Los Visitantes” ante 700 escolares y liceales
# Daniel Augusto da Silva

Daniel Augusto da Silva (Lisboa, 16 de maig de 1814 - Oeiras, 6 d'octubre de 1878) va ser un matemàtic i oficial de la marina portuguès que va ser professor de l'Escola Naval.

## Vida i Obra

Va iniciar els seus estudis amb quinze anys a l'Escola de Guarda-marins. El 1839 va completar la seva formació acadèmica a la facultat de matemàtiques de la universitat de Coïmbra. Va ser professor de l'Escola Naval fins que es va jubilar el 1865. El 1868 va reprendre la carrera militar com capità de fragata.
Les seves obres versen sobre estàtica, teoria de nombres, càlcul actuarial i geometria analítica.
És conegut per haver estat el primer en formular el principi d'inclusió-exclusió.

## Referències

* ↑ Fiolhais i Martins, 2010, p. 74.
* ↑ Martins, 2008, p. 1.
* ↑ Reis, 2003, p. 1.
* ↑ Martins, 2013, p. 139-143.
* ↑ Martins, 2013, p. 144-145.
* ↑ Martins, 2013, p. 146.
* ↑ Martins, 2013, p. 145.

## Bibliografia

* Fiolhais, Carlos; Martins, Décio. Breve história da Ciência em Portugal (en portuguès). Imprensa da Universidade de Coimbra, 2010. ISBN 978-989-26-0043-7.
* Martins, Ana Patricia Morais da Fonseca. Daniel Augusto da Silva e o cálculo actuarial (en portuguès). Universidade de Lisboa, 2013.
* Martins, Ana Patricia «Daniel Augusto da Silva e as Escolas da Marinha Portuguesa no século XIX» (en portuguès). Jornadas do Mar – Actas do Colóquio, 2008, pàg. 1-25.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Daniel Augusto da Silva» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Martins, Ana Patricia. «Silva, Daniel Augusto da». CIUHCT. [Consulta: 11 març 2018]. (portuguès)
* Reis, Fernando. «Daniel Augusto da Silva (1814-1878)». Instituto Camões, 2003. Arxivat de l'original el 25 de setembre 2009. [Consulta: 11 març 2018]. (portuguès)
# Denís Boiko

Denís Boiko (ucraïnès: Денис Олександрович Бойко; Kíiv, 29 de gener de 1988) és un porter de futbol professional ucraïnès que juga pel Dinamo de Kíiv.

## Carrera de club

Nascut a Kíiv, en la SSR ucraïnesa de la Unió soviètica, Boyko va fer el seu debut amb el Dynamo Kyiv en un partit contra FC Metalurh Zaporíjia el 9 de maig de 2010.
VA jugar 18 partits amb el Dnipro a la Lliga Europea de la UEFA 2014-15, incloent la final, la qual van perdre 2-3 contra el Sevilla FC a Varsòvia.

### Palmarès

FC Dnipró Dnipropetrovsk
* UEFA Europa Lliga (1): subcampió 2014-15

## Referències

* ↑ http://www.bjk.com.tr/en/player/11/denys_boyko.html
* ↑ «ru:"Динамо" – "Металлург" (З) 3:0» (en rus). Ua-football.com, 09-05-2010.
* ↑ «Dnipro 2-3 Sevilla: Carlos Bacca scores twice as La Lliga side survive scare to retain Europa League crown and earn Champions League espot with dramatic win in Warsaw». Daily Mail, 27-05-2015 [Consulta: 27 maig 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa al web de la UFF (ucraïnès)
# Daniel Pudil

Daniel Pudil (Praga, República Txeca, 27 de setembre de 1985), és un futbolista txec. Juga de migcampista i el seu actual equip és el Watford Football Club de la Premier League d'Anglaterra.

## Biografia

Pudil va començar jugant en el FK Chmel Blšany. El 2004 fitxa pel FC Slovan Liberec, equip amb el qual debuta en la Gambrinus lliga. Amb aquest club aconsegueix el seu primer títol de Lliga el 2006.
El 2007 fitxa per l'Slavia Praga, amb el qual es proclama campió de Lliga el 2008. Al mercat d'hivern de 2012 fitxa pel Granada CF de la Primera divisió d'Espanya, i el cedeixen fins a juny. A primers de juliol, just abans d'incorporar-se a la pretemporada amb l'equip granadí, el decideixen tornar a cedir fins al 2013 al Watford Football Club anglès.

### Internacional

Ha estat internacional amb la Selecció de futbol de la República Txeca, ha jugat 27 partits internacionals i ha marcat 2 gols.

## Clubs

| Club | País | Any |
| FK Chmel Blšany | República Txeca | 2003-2004 |
| FC Slovan Liberec | República Txeca | 2004-2007 |
| Slavia Praga | República Txeca | 2007-2008 |
| Racing Genk | Bèlgica | 2008-2011 |
| Associazione Calcio Cesena | Itàlia | 2012 |
| Watford FC | Anglaterra | 2012-2015 |
| Sheffield Wednesday Football Club | Anglaterra | 2015-2016 |
| Watford FC | Anglaterra | 2016-act |

## Títols

* 2 Lligues (FC Slovan Liberec, 2006 i Slavia Praga, 2008).

## Referències

* ↑ «Daniel Pudil». AFS Enterprises. [Consulta: 16 juliol 2018].
* ↑ «EFL Released and Retained List 2017-18» (PDF) p. 37. English Football League. [Consulta: 18 juliol 2018].
* ↑ Genk werft Tsjechische international aan Arxivat 2020-03-25 a Wayback Machine., jupilerleague.be, 1 juliol 2008.

## Enllaços externs

* Daniel Pudil - estadístiques internacionals al lloc web de l'Associació de Futbol de la República Txeca (txec)
* Daniel Pudil, Fitxa a Soccerway
* Daniel Pudil a National-Football-Teams.com (anglès)
# Deutsche Bahn

La Deutsche Bahn (també anomenada DBAG i DB) és la companyia ferroviària alemanya, resultant de la fusió, l'any 1994, de la Deutsche Bundesbahn (ferrocarrils de l'ex-RFA), la Deutsche Reichsbahn (ferrocarrils de l'ex-RDA) i la West Berlin VdeR (ferrocarrils de Berlín Oest).

## Enllaços externs

* Fotografies dels ferrocarrils alemanys (català)
# Dimítrios Papadimulis

Dimítrios Papadimulis (en grec, Δημήτρης Παπαδημούλης; Atenes, 21 de març de 1955) és un polític grec. És eurodiputat de l'Esquerra Unitària Europea/Esquerra Verda Nòrdica. Va estudiar enginyeria a la Universitat Politècnica Nacional d'Atenes. Va ser eurodiputat entre 2004 a 2009, i ho torna a ser des de 2014. De 2009 a 2014 va ser diputat del Parlament Hel·lènic. L'1 de juliol de 2014 va ser nomenat un dels catorze vicepresidents simultanis del Parlament Europeu.

## Referències

* ↑ European Parliament. «Dimitrios Papadimoulis».

## Enllaços externs

* Israel, Stefan «Interview with Dimitrios Papadimoulis» (en alemany). Tagesanzeiger.
* «Von Wundern, Jesus und Juncker» (en alemany). Wiener Zeitung.
# Dimítrios Ral·lis

Dimítrios Ral·lis (en grec: Δημήτριος Ράλλης) (1844-1921) descendent d'una vella família política grega. Abans de la independència de Grècia, el seu avi Aléxandros Ral·lis era un fanariota prominent. El seu pare Georgios Ral·lis va ser ministre en el govern d'Andreas Miaülis i després ministre de justícia de la Suprema Cort de Grècia.
Ral·lis va néixer el 1844 a la ciutat d'Atenes. El 1872 va ser elegit per primera vegada membre del parlament i sempre va representar al districte atenès. Va ser ministre en diversos governs i va ser Primer Ministre de Grècia en cinc ocasions.
Durant el seu últim govern, després de les eleccions de 1920, el seu gabinet va autoritzar el plebiscit que va veure tornar Constantí I com a rei de Grècia. Va morir de càncer el 5 d'agost de 1921, a l'edat de 77 anys.
El fill de Dimítrios Ral·lis, Ioannis Ral·lis, va ser primer ministre durant l'ocupació i durant la guerra, i el seu net, Georgios Ral·lis, va ser primer ministre en els començaments de la dècada de 1980.

## Referències

* 1 2 Smith, Michael Llewellyn. Ionian Vision: Grècia, a Àsia Menor, 1919-1922. University of Michigan Press, 1999-01, p. 324–5. ISBN 9780472109906 [Consulta: 29 maig 2010].
* ↑ Clogg, Richard. Partits i les eleccions a Grècia: la recerca de legitimitat. Duke University Press, 1987, p. 4. ISBN 9780822307945 [Consulta: 29 maig 2010].
* ↑ Clogg, Richard. A breu història de Grècia. Cambridge University Press, 2002, p. 109. ISBN 9780521004794 [Consulta: 29 maig 2010].
# Dipòsits Renfe

Els Dipòsits Renfe son una obra de Girona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Els dos dipòsits tenen una base d'obra, coberta amb volta rebaixada, flanquejada per deu columnes de ferro que sostenen els dos cossos cilíndrics formats per grans planxes metàl·liques. Al costat s'alça la balla amb un primer cos d'obra i un reixat de ferro, que es distingeix per la decoració senzilla, la utilització racional del material i total absència de monumentalitat.

## Història

El 24 de novembre de 1910 la Compañía de los Ferrocarriles de Madrid a Zaragoza y Alicante (M.Z.A.) acordà la instal·lació d'un dipòsit de màquines i taller de reparació, les obres dels quals començaren el dia 1 de gener de 1911. Foren inaugurats el setembre de 1914 i constitueixen un important exemple d'arquitectura industrial.

## Referències

* 1 2 «Dipòsits Renfe». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].
# Dipòsit municipal d'aigua (Agullana)

El Dipòsit municipal d'aigua és un dipòsit noucentista del municipi d'Agullana (Alt Empordà) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Dipòsit situat a darrere el quarter de la Guàrdia civil. És de planta quadrada i disposa de tres graons de forma semicircular per a accedir-hi. El més interessant és la coberta amb cúpula de maó de quatre arestes i ceràmica d'escames vidriada. Aquesta senzilla construcció resulta un xic indicativa de les característiques de les darreres produccions d'Azemar, en les quals malgrat adoptar un nou llenguatge amb forta empremta noucentista es segueix mantenint un estil sobri i racionalista. Aquí això es palesa per la senzillesa dels elements decoratius (ciment amb forma de dent de serra als angles, impostes superiors amb peces romboïdals de ceràmica, teula àrab vidriada), els quals, malgrat tot, serveixen per subratllar plàsticament una construcció estrictament funcional.

## Història

Generalment s'atribueix a Josep Azemar. La hipòtesi és ben factible si tenim en compte que el mateix any 1912, aquest arquitecte figuerenc s'encarregà del projecte de la Societat La Concòrdia d'Agullana.

## Referències

* 1 2 «Dipòsit municipal d'aigua». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 desembre 2015].
# Dispensari Mèdic Municipal Sant Josep

El Dispensari Mèdic Municipal Sant Josep és una obra de Bellver de Cerdanya (Baixa Cerdanya) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta quadrada, amb planta baixa i dos pisos d'alçada. El segon pis té la planta de creu, al centre de la qual s'aixeca un mirador a manera de cimbori, amb coberta de forma piramidal. Les cobertes dels quatre braços de la creu són a dues aigües. A la façana del primer pis hi ha una balustrada. Al pis superior hi ha un balcó amb baranes de ferro.

## Referències

* ↑ «Dispensari Mèdic Municipal Sant Josep». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].