OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nôkan

El nôkan (能管) és una flauta travessera japonesa de bambú, de so agut. Sovint és usada en les representacions de teatre imperial Noh i Kabuki. La flauta nôkan va ser creada per Kan'ami i el seu fill Zeami al segle xv, mentre anaven canviant les formes del teatre Noh Dengaku i Sarugaku. La tesitura del nôkan és de dues octaves. Cada flauta és feta individualment entre el constructor i l'intèrpret, la freqüència varia d'una a altra.

## Construcció

El nôkan o fue' ("flauta") es fa dividint tires còniques de bambú fumat (susudake) o de bambú cremat (yakidake), enganxades entre si per a formar així un tub cònic que s'estreny. La tècnica del fumat evapora l'oli del bambú i així s'aconsegueix que aquest es preservi durant tres o quatre segles. El bambú fumat generalment s'obté de camps antics on el fum que prové de la terra ha tractat la planta. A més a més de ser fumat, el bambú ha de ser "femella" (me dake). Aquest terme s'usa per a descriure el bambú que té una llargada més gran entre els nusos i que té un interior cilíndric. Això contrasta amb el bambú "mascle" (o dake) que té una llargada més curta entre els nusos i no és tan cilíndric. El bambú o dake és el que s'usa per a la construcció de la flauta vertical, el shakuhachi. La manera més antiga de construir un nôkan és fer-lo amb sis seccions. Primer es preparen tires del bambú tractat (sovint vuit) i s'inverteixen perquè la part de fora quedi a dins, ja que és una part important de l'acústica. S'usa cola per a ajuntar aquestes tires. Després es fan els forats dels dits i de l'embocadura segons un patró que és propi de cada constructor. La següent passa és introduir dins la flauta entre l'embocadura i el primer orifici dels dits, un petit tub anomenat nodo ("gola") que procura un so més perfecte, que serà lacat amb laca vermella igual que el contorn de l'embocadora i els orificis de la digitació. Entre l'embocadura i el cap de la flauta, s'incorpora una peça de plom revestida de paper de cera que permet un millor equilibri en el moment de tocar l'instrument.
Cada nôkan té un so diferent, així que una mateixa digitació no té per què donar un mateix resultat sonor interpretat amb diferents flautes. Aquesta flauta, pensada per a ser tocada en zones exteriors, comprèn una tessitura d'aproximadament dues octaves.

## Referències

* ↑ Berger, Donald Paul. «The nohkan: its construction amd music». [Consulta: 11 gener 2014].

## Enllaços externs

* Nohkan information Arxivat 2006-09-25 a Wayback Machine.
* Ron Korb's Asian Flute Gallery (features description and drawing of the Shinobue and other Japanese flutes)
* Syoji Yamaguchi's web site on Japanese transverse flutes Arxivat 2011-06-07 a Wayback Machine. (features articles on making and playing of the Shinobue and other Japanese transverse flutes: yokobue or fue)
* Japanese Traditional Music Arxivat 2009-02-08 a Wayback Machine.
* The Nohkan: Its Construction and Music
# Windemere

Windemere és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 6.868 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Windemere tenia 6.868 habitants, 2.232 habitatges, i 1.805 famílies. La densitat de població era de 1.239,1 habitants per km².
Dels 2.232 habitatges en un 53,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,4% hi vivien parelles casades, en un 13,2% dones solteres, i en un 19,1% no eren unitats familiars. En el 12,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,04 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,34.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,1% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 44,2% entre 25 i 44, un 13,9% de 45 a 60 i un 2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 64.438 $ i la renda mediana per família de 66.941 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.977 $ mentre que les dones 31.649 $. La renda per capita de la població era de 22.784 $. Aproximadament el 2,9% de les famílies i el 4,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Windemere». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Windemere». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Marcusenius macrolepidotus

Marcusenius macrolepidotus és una espècie de peix elefant de la família Mormyridae present en la conca del riu Zambezi i el riu Buzi. És nativa de Malawi, Moçambic, Zàmbia i Zimbàbue.Pot assolir una mida aproximada de 320 mm.
Respecte a l'estat de conservació, es pot indicar que d'acord amb la UICN, aquesta espècie pot catalogar-se en la categoria de «risc mínim (LC)».

## Referències

* 1 2 Moelants, T. «Marcusenius macrolepidotus» (en anglès). IUCN 2011. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2015.4., 2010. [Consulta: 16 maig 2016].
* ↑ Seegers, L. (1996). The fishes of the Lake Rukwa drainage. (en anglès) Ann. Mus. R. Afr. Centr., Sci. Zool., 278:1-407.

## Enllaços externs

* Marcusenius macrolepidotus, en Fish Base (anglès)
# Sant'Andrea Frius

Sant'Andrea Frius (en sard, Santu Andria Frius) és un municipi italià, dins de la província de Sardenya del Sud. L'any 2007 tenia 1.892 habitants. Es troba a la regió de Trexenta. Limita amb els municipis de Barrali, Dolianova, Donori, Ortacesus, San Basilio, San Nicolò Gerrei, Senorbì i Serdiana.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Giuseppe Cappai | Llista cívica |
# Frederick Almgren

Frederick Almgren (anglès: Frederick J. Almgren Jr.) (Birmingham, 3 de juliol de 1933 - Princeton, 5 de febrer de 1997) va ser un matemàtic estatunidenc.

## Vida i Obra

Fred Almgren va agafar un camí indirecte cap a les matemàtiques: després de Graduar-se com enginyer a la universitat de Princeton el 1955, va estar tres anys fent de pilot aeri a la Marina dels Estats Units d'Amèrica. El 1958 va deixar el servei actiu, tot i que va romandre a la Reserva fins al 1975, per ingressar a la universitat Brown en la qual va obtenir el doctorat en matemàtiques el 1962 defensant una tesi dirigida per Herbert Federer.
El 1962 va ser nomenat professor de la universitat de Princeton, en la qual va fer tota la seva carrera acadèmica, excepte algunes estances a l'Institut d'Estudis Avançats de Princeton, la més llarga de les quals va ser el període 1963-1965.
A mitjans de 1996 va contraure una mielodisplàsia (un tipus de càncer de medul·la òssia) de la qual va ser operat a Boston amb un transplant de cèl·lules de la seva germana i, tot i que aparentment va anar bé i va recuperar part de la seva activitat, el gener de 1997 va contraure una pneumonia de la qual va morir el 5 de febrer de 1997.
Almgren va publicar una seixantena d'articles científics i mitja dotzena de llibres. El seu camp de treball principal va ser l'anàlisi geomètrica, el càlcul de variacions geomètric i la teoria de la mesura. Va ser l'introductor del terme varifold per a referiri-se a determinats tipus de varietats diferenciables i l'autor dels teoremes de regularitat i d'isomorfisme de les superfícies minimals. També va fer un treball notable sobre el problema de Plateau, demostrant, en un article de més de 1700 pàgines publicat de forma pòstuma, que el conjunt de singularitats d'una superfície minimal ha de tenir dues dimensions menys que la superfície considerada.

## Referències

* ↑ Mackenzie, 1997, p. 1102.
* ↑ Taylor, 1999, p. xiii.
* ↑ Epstein et al., 1997, p. 2.
* ↑ Taylor, 1999, p. xvi.
* ↑ Epstein et al., 1997, p. 1.
* ↑ Taylor, 1999, p. xxxiv-xxxvii.
* ↑ Taylor, 1999, p. xv.
* ↑ Taylor, 1999, p. xvii.
* ↑ Krantz i Parks, 2014, p. 134.

## Bibliografia

* Epstein, David; Lieb, Elliott H.; Taylor, Jean; Almgren, Robert; Kusner, Robert; Morgan, Frank; Sullivan, John; Marden, Albert «In memoriam Frederick J. Almgren Jr., 1933--1997» (en anglès). Experimental Mathematics, Vol. 6, Num. 1, 1997, pàg. 1-12. ISSN: 1058-6458.
* Krantz, Steven G.; Parks, Harold R. A Mathematical Odyssey (en anglès). Springer, 2014. ISBN 978-1-4614-8938-2.
* Mackenzie, Dana «Fred Almgren (1933-1997)» (en anglès). Notices of the American Mathematical Society, Vol. 44, Num. 9, 1997, pàg. 1102-1106. ISSN: 0002-9920.
* Taylor, Jean E. Selected Works of Frederick J. Almgren, Jr. (en anglès). American Mathematical Society, 1999. ISBN 0-8218-1067-7.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Frederick Almgren» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# Tulum peyniri

Tulum peyniri (turc, significa formatge de zalea a català) és un formatge de la cuina turca fat amb llet d'ovella o cabra i conservat en una zalea.

## Varietats

* Otlu tulum peyniri

## Referències

* ↑ João Manuel de Carvalho Ramalho Ribeiro. Animal Products from the Mediterranean Area. Wageningen Academic Pub, 2006, p. 170–. ISBN 978-90-76998-86-2.
* ↑ Hayvansal Ürünler Teknolojisi. Anadolu Universitesi, p. 102–. ISBN 978-975-492-629-3.

## Vegeu també

* Beyaz peynir
* Otlu peynir
# Diabasa

La diabasa (del grec diábasis) o dolerita és una roca ígnia holocristal·lina, amb textura ofítica, que consisteix principalment de plagiòclasis bàsiques, piroxè, magnetita i d'ilmenita.
Consisteix en piroxè i plagiòclasi de calci. De textura granular fina, però sovint té una textura de gra mitjà, així que és fàcil de confondre amb el gabre. És una de les roques més comunes al Brasil. La diabasa es forma quan un magma de composició basàltic s'injecta en les fractures i cingles a les roques. Aquests cingles poden ser generats per fractura hidràulica causada per les intenses pressions del magma. La roca forma com a dics o d'altres formes concordants i discordants. Els dics poden variar des d'uns pocs centímetres a diversos metres de gruix.

## Cabitauïta

Cabitauïta és el nom mnemònic per a aquelles diabases alterades compostes principalment per plagiòclasi càlcica, augita, calcita i biotita amb òxids de ferro secundàris.

## Referències

* ↑ «Dolerite: Dolerite mineral information and data.». [Consulta: 16 juny 2017].
* ↑ «Cabytauite: Cabytauite mineral information and data.». [Consulta: 16 juny 2017].
# Casa Josep Carreras Bartrolí

La Casa Josep Carreras Bartrolí és una obra noucentista de Capellades (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de dos pisos que presenta acabament, en part, amb terrat. A la planta baixa hi ha la porta d'accés i el garatge que conserven vitralls a la part superior, d'estil decó. Al primer pis hi ha 2 balcons i al segon pis una finestra i un balcó. L'acabament de la façana és diferent a cada costat: a una banda presenta una barana de balustres i a l'altre un acabament ondulat amb boles a cada costat (a la barana també hi ha dues jardineres!) i amb un òcul sota la part central.

## Referències

* ↑ «Casa Josep Carreras Bartrolí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2018].
# Y Fali

Valley és un poble a prop de Holyhead/Caergybi a la costa oest d'Anglesey, al nord de Gal·les. La població el 2001 era de 2-413 habitants. En gal·lès es refereix com a Y Dyffryn (que vol dir La Vall) o [Y] Fali (pronunciat com a Valley). Recerques recents, promogudes per l'oposició local suggereixen que Y Fali, pot ser una corrupció de Bally en Irlandès o Baile com s'escriu en Irlandès. No hi ha vall real, ja que la zona és molt plana, malgrat que es va crear una caiguda a la terra quan es va construir el terraplè de Stanley a l'illa de Sant, i això pot ser l'origen del nom. RAF Valley és una estació de la Força Aèria Reial s'ocupa de la formació de pilots de reactors ràpids. Les pistes també són utilitzats per l'aeroport Anglesey que fan vols comercials a Cardiff i l'Illa de Man. L'estació de tren de Valley es troba a la costa nord de Gal·les.

## Enllaços externs

* Plana web de l'ajuntament Arxivat 2012-02-05 a Wayback Machine. (anglès)
* photos of Valley, Anglesey and surrounding area on geograph.org.uk (anglès)
* Valley Village Weather Station Arxivat 2012-06-18 a Wayback Machine. (anglès)
# Eleccions al Parlament Basc de 1994

Les Eleccions al Parlament Basc de 1994 se celebraren el 23 d'octubre de 1998. Amb un cens d'1.749.250 electors, els votants foren 1.044.085 (59,68%) i 705.165 les abstencions (40,31%). El PNB fou la força més votada. Es repetí novament el pacte entre PSE-EE i PNV va ser investit lehendakari José Antonio Ardanza Garro. Els diputats d'Herri Batasuna no van ocupar els seus escons. En general, totes les forces nacionalistes van perdre vots, llevat el PNB. Euskadiko Ezkerra es va presentar conjuntament amb el PSE, però això no es traduí en un augment d'escons. Per la seva banda, el PP augmentà espectacularment, així com Unidad Alavesa.

## Resultats

* Els resultats foren:
← Eleccions al Parlament Basc, 1994 → :
| Partit | Vots | % | Escons |
| EAJ-PNV | 303.346 | 28,84 | 22 |
| PSE-EE | 176.682 | 17,13 | 12 |
| Herri Batasuna | 166.147 | 16,29 | 11 |
| Partit Popular | 146.960 | 14,41 | 11 |
| Eusko Alkartasuna | 105.136 | 10,31 | 8 |
| Ezker Batua | 93.291 | 9,15 | 6 |
| Unidad Alavesa | 27.797 | 2,73 | 5 |
| CNPS | 1.462 | 0,14 | |
A part, es comptabilitzaren 18.080 (1,03%) vots en blanc.

## Diputats electes
### Biscaia

* Joseba Andoni Aurrekoetxea Bergara (EAJ-PNB)

### Gipúscoa
## Enllaços externs

* Web dels resultats electorals al País Basc Arxivat 2010-04-07 a Wayback Machine.
# Ginefília

Ginefília, ginecofília o ginofília és un terme utilitzat en les ciències de comportament, juntament amb la androfília i ambifília, per a descriure orientacions sexuals i romàntiques l'atracció de les quals és dirigida a les dones, a individus femenins o a una anatomia femella, com una alternativa a la dicotomia homosexual i heterosexual.

## Etimologia i ús

Gine-, gineco-, gino- i -filia vénen del grec γυνή gyne, gunḗ ‘dona’, φιλία filía ‘amor’, descrivint l'atracció física cap a les dones.
* Ginemimetofília
* Autoginofília
* Ginofòbia

## Referències

* ↑ Dawson, Samantha J.; Fretz, Katherine M.; Chivers, Meredith L. «Visual Attention Patterns of Women with Androphilic and Gynephilic Sexual Attractions» (en anglès). Archives of Sexual Behavior, 46, 1, 01-01-2017, pàg. 141–153. DOI: 10.1007/s10508-016-0825-0. ISSN: 1573-2800.
* ↑ Kohl, James V. «Archive of Sexology: From Fertilization to Adult Sexual Behavior» (en anglès americà). Perfuming the Mind, 06-01-2015. Arxivat de l'original el 2021-10-26. [Consulta: 17 juny 2020].
* ↑ Money, John «Gender-transposition theory and homosexual genesis». Journal of Sex & Marital Therapy, 10, 2, 01-06-1984, pàg. 75–82. DOI: 10.1080/00926238408405793. ISSN: 0092-623X. PMID: 6431114.
* ↑ Grey, B. Terrance «Furry Sexuality: Conditioned Fetishes a Better Explanation than Erotic Target Identity Inversion» (en anglès). Archives of Sexual Behavior, 49, 1, 2020, pàg. 49–52. DOI: 10.1007/s10508-019-01490-3. ISSN: 1573-2800.
# Valerie Baber

Valerie Baber és una model, actriu i personalitat de televisió nascuda el 1980. És més coneguda pel seu treball a la sèrie de televisió Sexcetera del canal "Playboy TV". També ha actuat en dues pel·lícules: Murder-Set-Pieces i Emmanuelle the Private Collection: Emmanuelle vs. Dracula.
# Nisland

Nisland és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 204 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nisland tenia 204 habitants, 80 habitatges, i 58 famílies. La densitat de població era de 315,1 habitants per km².
Dels 80 habitatges en un 37,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45% hi vivien parelles casades, en un 15% dones solteres, i en un 27,5% no eren unitats familiars. En el 27,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,9% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 21,6% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 17,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 116,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.063 $ i la renda mediana per família de 19.844 $. Els homes tenien una renda mediana de 19.886 $ mentre que les dones 13.958 $. La renda per capita de la població era de 10.017 $. Entorn del 28,6% de les famílies i el 26,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nisland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nisland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Y (Somme)

Y és un municipi francès al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. Té el nom més curt de tots els municipis francesos i els seus habitants són anomenats Ypsiloniennes i Ypsiloniens. El poble fou destruït durant la I Guerra Mundial. Està agermanat amb Llanfairpwllgwyngyllgogerychwyrndrobwllllantysiliogogogoch al País de Gal·les, el municipi amb el nom més llarg d'Europa.

## Referències

Viccionari
# Basílica Eufrasiana

La basílica Eufrasiana (en croat: Bazilika Eufrazijeva, en italià: Basilica Eufrasiana) és una important basílica a Poreč (Croàcia). El complex episcopal, incloent-hi, a part de la mateixa basílica, una sagristia, un baptisteri i el campanar del palau de l'arquebisbe pròxim, és un dels millors exemples del primer art romà d'Orient a la regió. A causa del seu valor excepcional, es va inscriure al Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO el 1997.

## Història

La primera basílica estava dedicada al sant Maur de Parenti i es remunta a la segona meitat del segle iv. Encara es conserva, al jardí de l'església, restes d'un mosaic al terra d'aquell segle, que va pertànyer a l'antic oratori d'una església composta d'una nau central i lateral (basilicae geminae). Al mosaic s'hi observa un peix (símbol de Crist). Les monedes amb el retrat de l'emperador Valent (365-378), trobat al mateix lloc, confirmen aquestes dates.
La basílica actual, dedicada a la Verge Maria, s'edificà al segle vi durant el període del bisbe Eufrasi. Es construïa a partir de 553 al lloc de l'antiga basílica. Per a la construcció, s'utilitzaren parts de l'anterior església i els blocs de marbre s'importaren de la costa del mar de Màrmara. Els mosaics de la paret foren executats per mestres romans d'Orient i els mosaics del terra per experts locals. La construcció va durar aproximadament deu anys. Euphrasius era representat en un dels mosaics de l'absis, prop de sant Maur.

## Els mosaics

El tret més sorprenent de la basílica són els mosaics, que daten del segle vi, i que són considerats dels millors exemples de l'art romà d'Orient al món.
Els mosaics a l'arc de triomf sobre l'absis representen Crist amb un llibre obert amb el text Ego sum Lux vera ('soc la llum veritable') amb els apòstols, cada un amb el seu atribut. L'arc de sota conté mosaics de medallons amb l'Anyell de Déu i retrats de dotze màrtirs femenines. La volta sobre l'absis està decorada amb mosaics de la Verge Maria i el nen, asseguda al tron celestial. Aquesta és l'única descripció que sobreviu de la Mare de Déu en una basílica occidental del primer cristianisme. És flanquejada per àngels, el bisbe Euphrasius, que sosté una imatge de l'església, sants locals, incloent-hi sant Maur, el primer bisbe de Poreč i de la diòcesi d'Ístria, i l'ardiaca Claudius. El nen entre Euphrasius i Claudius és acompanyat per la inscripció Euphrasius, fill de l'ardiaca. Totes les figures romanen en un prat cobert amb flors.

## El baldaquí

L'absis és dominat per un baldaquí de marbre, construït el 1277 seguint les ordres d'Otto, bisbe de Poreč. Decorat amb mosaics, és portat per quatre columnes de marbre que pertanyien al baldaquí anterior del segle vi.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Episcopal Complex of the Euphrasian Basilica in the Historic Centre of Poreč» (en anglès). [Consulta: 25 desembre 2017].
* ↑ Probablement de l'època de la persecució cristiana de Dioclecià. Google translation of Italian text
# Eleccions al Landtag de Baviera de 2008

Les eleccions al Landtag de Baviera de 2008 se celebraren el 28 de setembre de 2008. La CSU va perdre per primer cop després de 46 anys, des de les eleccions de 1962, la majoria absoluta dels escons al Parlament bavarès. Recollint gran part dels seus vots va entrar-hi com a tercera força el partit dels Votants Lliures.
| Partit | Ideologia | Vots % (canvi) | Vots % (canvi) | Escons (canvi) | Escons (canvi) | Escó % |
| Unió Social Cristiana de Baviera (CSU) | democràcia cristiana | 43,4% | -17,3% | 92 | -32 | 49,2% |
| Partit Socialdemòcrata d'Alemanya (SPD) | socialdemocràcia | 18,6% | -1,0% | 39 | -2 | 20,9% |
| Votants Lliures (FW) | conservadorisme popular | 10,2% | +6,2% | 21 | +21 | 11,2% |
| Aliança 90/Els Verds | Ecologisme | 9,4% | +1,7% | 19 | +4 | 10,2% |
| Partit Democràtic Lliure (FDP) | liberalisme/centrisme | 8,0% | +5,4% | 16 | +16 | 8,6% |
| Die Linke | socialisme democràtic/eurocomunisme | 4,3% | +4,3% | 0 | +0 | 0% |
| Partit Ecologista Democràtic (ÖDP) | ecologisme, centredreta | 2,0% | +0,0% | 0 | +0 | 0% |
| Die Republikaner | extrema dreta | 1,4% | -0,9% | 0 | +0 | 0% |
| Partit Nacional Democràtic (NPD) | extrema dreta, nacionalista | 1,2% | +1,2% | 0 | +0 | 0% |
| Bayernpartei (BP) | centredreta, secessionisme | 1,1% | +0,3% | 0 | +0 | 0% |
| Altres | | 0,4% | +0,0% | 0 | +0 | 0% |
| Total | | 100,0% | | 187 | +7 | 100,0% |
# Velikossília

Velikossília (en (ucraïnès): Великосілля) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 346 habitants. Pertany al districte de Nijnegorski.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 30 maig 2017].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 30 maig 2017].
# Turó de l'Home (Santa Cristina d'Aro)

El Turó de l'Home és una muntanya de 280 metres que es troba al municipi de Santa Cristina d'Aro, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Davit Guramixvili

Davit Guramixvili (georgià: დავით გურამიშვილი) (1705 – 21 de juliol de 1792) va ser un poeta georgià que va escriure les peces més destacades de la literatura georgiana preromàntica. Les desgràcies personals i els disturbis al seu país van obligar-lo a fer el servei militar rus fins a retirar-se a la seva petita finca a la localitat ucraïnesa de Myrhorod, on va fer vuitanta-set anys. Guramixvili va plasmar la seva tràgica i turbulenta vida en un cicle de poesia autobiogràfica, Davitiani, que va enviar a Geòrgia a través d'una ambaixada georgiana de retorn de l'Imperi Rus el 1787.

## Obres

* Davitiani és un poema èpic que es va publicar per primera vegada a Tbilisi de 1787 i és una expressió tardana d'aquest gènere en la literatura georgiana.

## Bibliografia

* Rayfield, Donald (2000), The Literature of Georgia: A History: 1st edition, pp. 116–120. Routledge, ISBN 0-7007-1163-5.
* Mikaberidze, Alexander (2007), Guramishvili, David Arxivat 2012-02-06 a Wayback Machine.. Dictionary of Georgian National Biography.