OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Atelopus longibrachius

Atelopus longibrachius és una espècie d'amfibi que viu a Colòmbia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Acosta-Galvis, A., Bolívar, W. & Lötters, S. 2004. Atelopus longibrachius. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 d'abril del 2008.
# Cardiff Metropolitan Ladies AFC

El Cardiff Metropolitan Ladies AFC, anteriorment conegut com a UWIC Ladies, és un club femení de futbol afiliat a la Universitat Metropolitana de Cardiff que joga a la Premier League de Gal·les, que ha guanyat en quatre ocasions. Ha aconseguit un triplet nacional, a la temporada 2013/14.
A la Lliga de Campions no ha superat la fase prèvia fins ara.

## Històric
### Palmarès

* 4 Lligues de Gal·les
** 11/12 - 13/14 - 14/15 - 15/16
* 1 Copa de Gal·les
** 13/14
* 1 Copa de la Lliga de Gal·les
** 13/14

### Trajectòria

Lliga de Campions de la UEFA :
| Edició | Fase previa ¹ |
| 12/13 | SFK Sarajevo |
| 14/15 | Atlético Ouriense |
| 15/16 | Medyk Konin |
| 16/17 | Breidablik UBK |
* ¹ Fase de grups. Equip classificat pillor possicionat en cas d'eliminació o equip eliminat millor possicionat en cas de classificació.
Lliga gal·lesa :
| | 00/01 | 01/02 | 02/03 | 03/04 | 04/05 | 05/06 | 06/07 | 07/08 | 08/09 | 09/10 | 10/11 | 11/12 | 12/13 | 13/14 | 14/15 | 15/16 |
| Premier League | | | | | | | | | | B-2 | B-2 | 1 | 2 | 1 | 1 | 1 |

## Referències

* ↑ RSSSF

## Vegeu també

* Cardiff Metropolitan University FC
# Cardigassa

«Cardigassa» té aquests significats:
# Nitrat de cobalt(II)

El nitrat de cobalt és el compost inorgànic amb la fórmula Co(NO₃)₂.xH₂O. És una sal de cobalt(II). La forma més comuna és l'hexahidrat Co(NO₃)₂.6H₂O, una sal deliqüescent de color marró vermell, soluble en aigua i en altres dissolvents polars. És un agent citotòxic.

## Referències

* ↑ «Nitrat de Cobalt (II)». Universitat de Barcelona. [Consulta: 30 juliol 2023].
# Nehi

Nehi és un refresc aromatitzat originari dels Estats Units. Va ser introduït el 1924 per Chero-Cola/Union Bottle Works, fundat per Claud A. Hatcher, un botiguer de queviures de Columbus, Geòrgia, el qual va començar a embotellar ginger ale i racinette el 1905.
El nom "Nehi Corporation" es va començar a utilitzar el 1928, després que els refrescs Nehi es fessin populars. L'any 1955, l'empresa va canviar el seu nom a Royal Crown Company, després de l'èxit de RC Cola. L'abril del 2008, Nehi es va convertir en una marca de Dr. Pepper Snapple Group (ara coneguda com a Keurig Dr. Pepper).

## Història

L'empresa Chero-Cola va afegir Nehi Cola a la seva línia de refrescs el 1924 a fi d'oferir una varietat més àmplia de sabors, ja que es venia de taronja, raïm, racinette i préssec. Aquetsa marca va tenir un èxit instantani i va vendre més que Chero-Cola.
El 1928 l'empresa va canviar el seu nom a Nehi Corporation i va ser cotitzada a la borsa d'American Stock Exchange. El 1930, a conseqüència de la Gran Depressió, les xifres de vendes de Nehi Corporation van caure en 1 milió de dòlars respecte a l'any anterior, on es van vendre 3,7 milions de dòlars. Les vendes van continuar baixant fins al 1932, l'únic any en què l'empresa va perdre diners.
El 1933, quan el negoci tot just començava a estabilitzar-se es va produir una altra tragèdia. Claud A. Hatcher, president de l'empresa, va morir sobtadament el 31 de desembre de 1933. Aquest va ser substituït per HR Mott, vicepresident de la Nehi Corporation durant els anys anteriors, el qual havia estat associat a l'empresa el 1920. Com a nou president, va ser rebut amb una gran quantitat de deutes, llavors va ser quan va actualitzar les operacions, va obtenir pròrrogues de crèdit i va retallar despeses. En un any, Nehi ja estava lliure de deutes.
El 1955, quan RC Cola es va convertir en el producte més venut que oferia l'empresa, la Corporació Nehi va canviar el seu nom a Royal Crown Company. L'abril de 2008, el Dr. Pepper Snapple Group va comprar la marca Nehi cola.

## Referències

* ↑ St. Germain, Paul; Sherlock, Devlin. Twin Lights Tonic: Cape Ann’s Timeless Soda Pop (en anglès). Arcadia, 2021, p. 144. ISBN 9781467148788.
* ↑ Liberman, Sherri. American Food by the Decades (en anglès). ABC-CLIO, 2011, p. 250. ISBN 9780313376986.
* 1 2 «Nehi and Royal Crown Cola» (en anglès). The historical marker database.
# Marlène Schiappa

Marlène Schiappa /marlɛn.ʃjapa/ (París, 18 de novembre de 1982) és una política francesa. És la secretària d'Estat encarregada d'Economia Social i Solidària i Vida Associativa des del 2022 al govern Élisabeth Borne.

## Formació

Va estudiar a l'escola secundària Lycée Claude Bernard i Geografia a La Sorbona, però va abandonar la universitat el primer any. Va estudiar comunicacions als vespres i va obtenir el títol de llicenciada en Comunicació a la Universitat de Grenoble.

## Carrera

El 2007 va esdevenir assistent responsable del seguiment dels nous mitjans de comunicació a l'agència Euro RSCG. El mateix any va fundar la webzine Les Pasionarias. Shiappa va crear una agència de producció de webs. El 2008 va ser presidenta fundadora del bloc social medium Maman travaille (La mare treballa). Del 2014 al 2017 va ocupar el càrrec de tinenta d'alcalde de la ciutat de Le Mans, delegada d'igualtat. El 2014 va ser cofundadora del Moviment de l'Electe Francès per a la Igualtat (MEFE), assessora de la comunitat de la metròpoli de Le Mans. Des de 2016-17, Shiappa va ser delegada d'innovació tecnològica i de l'atractiu econòmic del territori, i el 2016 va col·laborar amb Laurence Rossignol (ministre de Família, drets de la infància i la dona). També al període de 2016-17, va ser delegada a la divisió de departament de la Sarthe i gerent d'igualtat entre dones i homes al moviment polític La République En Marche!, Membre del Comitè d'investidura nacional de La República En Marxa. El 2017 va ocupar el càrrec de Secretària d'Igualtat entre dones i homes.
En el govern Jean Castex (2020-2022) és nomenada Ministra delegada encarregada de la Ciutadania, depenent del ministeri de l'Interior.

## Referències

* ↑ figaro, le. «Découvrez les diplômes des ministres du gouvernement Édouard Philippe» (en francès). [Consulta: 14 juliol 2020].
* ↑ «Marlène Schiappa, une blogueuse militante aux droits des femmes». Lemonde.fr, 13-01-2017. [Consulta: 17 maig 2017].
* ↑ Geoffroy Clavel Chef du service politique du HuffPost. «Qui est Marlène Schiappa, la secrétaire d'Etat chargée de l'Egalité entre les hommes et les femmes du gouvernement Édouard Philippe». Huffingtonpost.fr. [Consulta: 17 maig 2017].
* ↑ 02 minutes. «Marlène Schiappa, secrétaire d'Etat à l'Egalité homme-femme». Lesechos.fr, 01-01-1991. [Consulta: 17 maig 2017].
* 1 2 Décret du 6 juillet 2020 relatif à la composition du Gouvernement.
* 1 2 «Marlène Schiappa» (en francès). Gouvernement. [Consulta: 4 octubre 2022].
# Trexenta

Trexenta és una subregió històrica de la Sardenya sud-oriental, a la província de Sardenya del Sud. Limita al nord amb les subregions de Sarcidano, Barbagia di Seùlo i Barbagia di Belvì, al sud amb Campidano di Cagliari i Parteòlla, a l'oest amb Marmilla i a l'est amb Sarrabus-Gerrei. Té una extensió de 412,4 km². Durant l'edat mitjana el seu territori formà part de les curatoria de Calari del Jutjat de Càller.

## Enllaços externs

* Trexenta i els seus municipis Arxivat 2008-09-28 a Wayback Machine.
# Atelopus lynchi

Atelopus lynchi és una espècie d'amfibi que viu a l'Equador.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Ron, S., Coloma, L.A., Bustamante, M.R., Bolívar, W., Lötters, S., Renjifo, J.M. & Rueda, J.V. 2004. Atelopus lynchi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 d'abril del 2008.
# Barrera Schottky

Una barrera Schottky, anomenada així en honor a Walter H. Schottky, és una barrera d'energia potencial per als electrons formats en una unió metall-semiconductor. Les barreres Schottky tenen característiques de rectificació, adequades per utilitzar-les com a díode. Una de les característiques principals d'una barrera Schottky és l'alçada de la barrera Schottky, denotada per Φ$_B$ (vegeu la figura). El valor de Φ$_B$ depèn de la combinació de metall i semiconductor.
No totes les unions metall-semiconductor formen una barrera de Schottky rectificadora; una unió metall-semiconductor que condueix el corrent en ambdues direccions sense rectificació, potser perquè la seva barrera Schottky és massa baixa, s'anomena contacte òhmic.
En una barrera Schottky rectificadora, la barrera és prou alta perquè hi hagi una regió d'esgotament al semiconductor, a prop de la interfície. Això confereix a la barrera una gran resistència quan s'apliquen biaixos de tensió petits. Sota una gran polarització de tensió, el corrent elèctric que flueix a través de la barrera es regeix essencialment per les lleis de l'emissió termoiònica, combinades amb el fet que la barrera de Schottky està fixada en relació al nivell de Fermi del metall.Un díode Schottky és una única unió metall-semiconductor, utilitzada per les seves propietats rectificadores. Els díodes Schottky solen ser el tipus de díode més adequat quan es desitja una baixa caiguda de tensió directa, com ara una font d'alimentació de CC d'alta eficiència. A més, a causa del seu mecanisme de conducció de portadors majoritaris, els díodes Schottky poden assolir velocitats de commutació més grans que els díodes d'unió p–n, cosa que els fa adequats per rectificar senyals d'alta freqüència.

## Vegeu també

* Transistor Schottky

## Referències

* ↑ Tung, Raymond T. Applied Physics Reviews, 1, 1, 2014, pàg. 011304. Bibcode: 2014ApPRv...1a1304T. DOI: 10.1063/1.4858400. ISSN: 1931-9401 [Consulta: free].
* ↑ Schottky barrier tutorial. See also metal–semiconductor junction.
* ↑ This interpretation is due to Hans Bethe, after the incorrect theory of Schottky, see Sah, Chih-Tang. Fundamentals of Solid-State Electronics. World Scientific, 1991. ISBN 978-9810206376.
# Bar del Centre

El Bar del Centre és una obra de Juncosa (Garrigues) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici amb soterrani i dues plante superiors. Al soterrani hi havia un forn de pa, a peu de carrer, el bar i local social, i a la primera planta, l'habitatge de qui portava el cafè.

## Història

Aquest edifici, construït el 1912, fou seu del Centre Jaumista fundat per Alfons Piñol. Era una associació "tradicionalista" d'origen carlí. Fou el primer centre social i cultural de la localitat. El cafè acollia a tothom, fos o no soci. Hi havia un escenari on s'hi feien representacions teatrals i audicions musicals. La creació d'aquest centre, canvià les costums del poble. Cap els anys 30 del segle XX es construí, a la part del darrere, una sala de ball. Durant la guerra civil (1936- 1939) esdevingué l'únic cafè del poble. El 1933 s'innaugurà el bar del casal i aquest es tancà. El 1955 l'ajuntament adquirí l'edifici als socis.

## Referències

* 1 2 «Bar del Centre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 setembre 2016].
# Autol

Autol és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Baixa.

## Economia

Autol és el primer centre productor d'Espanya de bolets i xampinyons. Ha estat tradicionalment un poble agrícola els cultius bàsics del qual han estat els de secà i en menor proporció els de regadiu. Així, destaca el cultiu de vinya, cereal i olivera. També té una rica horta, que és la base de les empreses de conserves, una de les principals fonts econòmiques de la població. Actualment té un cultiu intensiu d'espàrrecs, hortalissa, fruita, bolets i xampinyons. També existeixen empreses dedicades a la producció de compost i de llavors.

## Medi natural

Autol està situat en plena Conca del Riu Cidacos, entre la Sierra de Yerga i Peña Isasa. Es caracteritza per tenir un clima continental d'hiverns freds i estius secs i calorosos. Això fa que la serra propera al municipi estigui composta de forest baixa amb abundants herbes aromàtiques, pins laricis i negrals. Respecte a la fauna, destaquen el senglar i el cabirol i les abelles, ja que hi ha una gran quantitat de ruscs artificials que es construeixen a causa de l'abundància de plantes aromàtiques.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Ayuntamiento de Autol Arxivat 2020-09-23 a Wayback Machine.
* Una altra pàgina personal de la localitat Arxivat 2012-03-07 a Wayback Machine.
* Cofradia del Santíssim d'Autol Arxivat 2011-06-27 a Wayback Machine.
# Quitaque

Quitaque és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 432 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Quitaque tenia 432 habitants, 182 habitatges, i 117 famílies. La densitat de població era de 231,7 habitants/km².
Dels 182 habitatges en un 28% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,5% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 35,2% no eren unitats familiars. En el 33% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 20,1% entre 25 i 44, un 27,8% de 45 a 60 i un 19% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.143 $ i la renda mediana per família de 33.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 18.125 $. La renda per capita de la població era de 13.619 $. Aproximadament el 14,1% de les famílies i el 18,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Quitaque». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Quitaque». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Cynoglossus microlepis

Cynoglossus microlepis és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que es troba des de les costes de Tailàndia fins a Vietnam, Borneo i Sumatra.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Cynoglossus marleyi

Cynoglossus marleyi és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que es troba des de les costes de Moçambic fins a les de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Cynoglossus monodi

Cynoglossus monodi és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que es troba des de les costes de Mauritània fins a les del República del Congo.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Cynoglossus monopus

Cynoglossus monopus és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que es troba a les costes de l'Índia, Sri Lanka, Tailàndia, Indonèsia i Filipines.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Regió interorbitària

La regió interorbitària és la part del crani situada entre els dos ulls, davant del neurocrani. La seva forma pot variar significativament d'un tàxon a l'altre.
En els rosegadors orizominis, per exemple, l'amplada, la forma i la presència de bordonament a la regió interorbitària exhibeix variació interespecífica. En els ocells i molts altres animals que tenen els ulls als costats del crani, la regió interorbitària normalment consisteix en un «septe interorbitari» prim que pot estar perforat per un forat més o menys gran que connecta les òrbites oculars.

## Bibliografia

* Weksler, M. «Phylogenetic relationships of oryzomyine rodents (Muroidea: Sigmodontinae): separate and combined analyses of morphological and molecular data» (en anglès). Bulletin of the American Museum of Natural History, 296: 1-149, 2006.
# Redifusió de ràdio

La redifusió de ràdio permet a estacions de ràdio (normalment de FM) obtenir programació de grans cadenes nacionals, a les quals normalment estan adscrites de forma permanent mitjançant un contracte previ.

## Referències

* ↑ Williams, Randy. Coast to Coast: the Radio DJ's Syndication How-to Guide. Lulu.com, 2009, p. 153. ISBN 0557109256.
# Bathygobius niger

Bathygobius niger és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els adults poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-àfrica, Índia i Sri Lanka.

## Referències

* ↑ Eschmeyer, William; van der Laan, Richard; Fricke, Ron. «Eschmeyer's Catalog of Fishes:». California Academy of Sciences. [Consulta: 25 agost 2019].
* 1 2 Froese, Rainer; Luna, Susan M. «Bathygobius niger (Smith, 1960) Black minigoby» (en anglès). FishBase.

## Bibliografia

* Hoese, D.F.. «Gobiidae». A: Smiths' sea fishes (en anglès). Berlín: Springer-Verlag, 1986, p. 774-807. ISBN 978-3-642-82858-4.
* Larson, H.K.; Murdy, E.O.. «Gobiidae. Gobies». A: FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific (en anglès). Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). Roma: FAO, 2001, p. 3578-3603.
* Miller, P. J.; Stefanni, S. «The eastern Pacific species of Bathygobius (Perciformes: Gobiidae)». Revista de Biología Tropical, 49, Supplement 1, 2001, pàg. 141-156.
# Bathygobius kreftii

Bathygobius kreftii és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia: Nova Gal·les del Sud, sud de Queensland i Austràlia Meridional.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1878. Quatrième mémoire sur la faune ichthyologique de la Nouvelle-Guinée. Arch. Néerl. Sci. Nat., Haarlem, Països Baixos. v. 13 3. 35-66.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Ginsburg, I., 1947. American species and subspecies of Bathygobius, with a demonstration of a suggested modified system of nomenclature., J. Wash. Acad.Sci., 37(1):275-284.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Miller, P. J. i Stefanni, S., 2001. The eastern Pacific species of Bathygobius (Perciformes: Gobiidae)., Revista de Biología Tropical, 49(Supplement 1):141-156.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# C'est papa qui prend la purge

C'est papa qui prend la purge és una pel·lícula muda francesa dirigida per Louis Feuillade, produïda per Pathé i estrenada el 17 de gener de 1907.

## Repartiment

* Max Linder : l'amant al banc

## Referències

* ↑ C'est papa qui prend la purge a silentera.com
* ↑ C'est papa qui prend la purge bifi.fr
# Anguilla bengalensis bengalensis

Anguilla bengalensis bengalensis és una subespècie de peix migratori pertanyent a la família dels anguíl·lids. present al Pakistan, l'Índia, Sri Lanka, Bangladesh, Myanmar, el Nepal i les Índies Orientals. Pot arribar a fer 120 cm de llargària màxima (normalment, en fa 80) i 6 kg de pes. Té el cos allargat, el cap cònic i aplanat dorsalment. Té entre 106-112 vèrtebres, 250-305 radis tous a l'aleta dorsal, 220-250 radis tous a l'aleta anal. És un peix d'aigua dolça, salabrosa i marina; bentopelàgic; catàdrom i de clima tropical (23°N-33°S). És molt apreciada com a aliment a causa del seu valor nutricional i tant les angules com els exemplars adults són exportats en grans quantitats. A més, la mucosa extreta d'individus vius es barreja amb farina d'arròs o de blat per a ésser emprada com a medicament per a guarir l'artritis. La construcció de grans preses a Àfrica és una amenaça potencial a la migració i reproducció d'aquesta espècie. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Volum 2. A.A. Balkema, Rotterdam.
* ↑ Rahman, A.K.A., 1989. Freshwater fishes of Bangladesh. Zoological Society of Bangladesh. Department of Zoology, University of Dhaka. 364 p.
* ↑ Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* ↑ Arunachalam, M. i A. Sankaranarayanan, 2000. Some economically important and cultivable in Gadana river, western Ghats. P. 244-246. A: A.G. Ponniah i A. Gopalakrishnan (eds.). Endemic fish diversity of Western Ghats. NBFGR-NATP Publication. National Bureau of Fish Genetic Resources, Lucknow, U.P., l'Índia. 1,347 p.
* ↑ IUCN (anglès)

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. 941 p.
* McDowall, R.M., 1988. Diadromy in fishes: migrations between freshwater and marine environments. Croom Helm, Londres.
* Museu Suec d'Història Natural. Base de dades de la col·lecció d'ictiologia. Secció d'Ictiologia, Departament de Zoologia de Vertebrats. Estocolm, Suècia, 1999.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan

## Enllaços externs

* uBio (anglès)