OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Billy Wright (lleialista)

Billy Wright (Wolverhampton, Anglaterra, 7 de juliol de 1960 - Presó de Maze, Irlanda del Nord, 27 de desembre de 1997), conegut com a King Rat (Rei Rata), va ser un destacat paramilitar lleialista de l'Ulster, d'origen anglès, durant el conflicte nord-irlandès conegut com a The Troubles.
Es va unir a la Força Voluntària de l'Ulster (UVF) el 1975. Després de passar diversos anys a la presó, Wright va reprendre les seves activitats a la UVF i es va convertir en comandant de la Brigada Mid-Ulster a mitjans dels anys noranta, prenent el relleu de Robin "el Xacal " Jackson. Segons la Royal Ulster Constabulary (RUC), Wright va participar en l'assassinat sectari de fins a vint catòlics, tot i que mai no va ser condemnat per cap. S'ha al·legat que Wright, com el seu predecessor, era un agent de la Special Branch (SB), una unitat contraterrorista de la RUC.
Wright va atreure una considerable atenció dels mitjans de comunicació durant l'enfrontament de Drumcree, i va defensar el desig de l'Orde d'Orange de desfilar per la seva ruta tradicional a la zona catòlica nacionalista de Portadown, la seva ciutat natal. El 1994, la UVF i altres grups paramilitars van declarar un alto el foc. Però el juliol de 1996, la unitat de Wright va trencar l'alto el foc i va dur a terme diversos atacs, inclòs un assassinat sectari. Per a això, Wright i la seva unitat de Portadown de la Brigada Mid-Ultser van ser defenestrats per la direcció de la UVF. Wright ser expulsat de la UVF i amenaçat amb l'execució si no sortia d'Irlanda del Nord. Wright va ignorar les amenaces i, juntament amb molts dels seus seguidors, va formar desafiant la Força Voluntària Lleialista (LVF), convertint-se en el seu líder. El grup va dur a terme una sèrie d'assassinats de civils catòlics. El març de 1997 va ser enviat a la presó de Maze per haver amenaçat de mort una dona. Mentre estava empresonat, Wright va continuar dirigint les activitats de la LVF. Al desembre d'aquell any, va ser assassinat a l'interior de la presó per presoners de l'Exèrcit Irlandès d'Alliberament Nacional (INLA). La LVF va dur a terme una onada d'atacs sectaris com a represàlia. Es va especular que les autoritats van col·laborar en el seu assassinat, ja que era una amenaça per al procés de pau d'Irlanda del Nord, que Wright i la LVF van rebutjar directament. Una investigació no va trobar cap prova d'això, però va concloure que hi havia greus deficiències per part de les autoritats de la presó.
A causa de la seva postura intransigent com a defensor del lleialisme de l'Ulster i l'oposició al procés de pau, Wright és considerat com un heroi de culte, una icona i un màrtir pels lleialistes més radicals.

## Referències

* 1 2 Rodríguez, Conxa «Alta tensió a l'Ulster pel funeral del líder lleialista assassinat». Avui, 31-12-1997 [Consulta: 6 desembre 2020].
* 1 2 3 «Who was Billy Wright?» (en anglès). BBC, 14-09-2010 [Consulta: 6 desembre 2020].
* ↑ Hopkins, Nick «Failures leave special branch's future in doubt» (en anglès). The Guardian, 08-12-2001 [Consulta: 6 desembre 2020].
# Hipostomins

Els hipostomins (Hypostominae) són una subfamília de peixos teleostis de la família Loricariidae dins ordre Siluriformes
En estudis fets sobre gèneres representatius de Hypostominae es mostra que dins d'aquest grup el nombre diploide va des de 2n = 52 a 2n = 80. Tanmateix la suposada àmplia diversitat cariotípica de la família Loricariidae o la subfamília Hypostominae podria presentar-se quasi exclusivament restringida al gènere Hypostomus, i les espècies dels altres gèneres conserven un nombre diploide.

## Referències

* ↑ Alves, Anderson Luís; Oliveira, Claudio; Foresti «Comparative cytogenetic analysis of eleven species of subfamilies Neoplecostominae and Hypostominae (Siluriformes: Loricariidae)». Genetica, 124, 2005, pàg. 127–136. DOI: 10.1007/s10709-004-7561-4.
# Healthy Ageing Tour

El Healthy Ageing Tour (conegut fins al 2016 com a Energiewacht Tour) és una cursa ciclista femenina per etapes que es disputa anualment als Països Baixos des del 2011. Transcorre per les carreteres de la Província de Groningen.
La primera vencedora fou Adrie Visser i el rècord de victòries, amb cinc l'ostenta Eleonora van Dijk.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2011 | Adrie Visser | Loes Gunnewijk | Marianne Vos |
| 2012 | Ina-Yoko Teutenberg | Ellen van Dijk | Marianne Vos |
| 2013 | Ellen van Dijk | Loes Gunnewijk | Kirsten Wild |
| 2014 | Lucinda Brand | Vera Koedooder | Trixi Worrack |
| 2015 | Lisa Brennauer | Trixi Worrack | Christine Majerus |
| 2016 | Ellen van Dijk | Annemiek van Vleuten | Lisa Brennauer |
| 2017 | Ellen van Dijk | Anna van der Breggen | Lisa Brennauer |
| 2018 | Amy Pieters | Chantal Blaak | Christine Majerus |
| 2019 | Lisa Klein | Ellen van Dijk | Kirsten Wild |
| 2020 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2021 | Ellen van Dijk | Lisa Brennauer | Emma Norsgaard |
| 2022 | Ellen van Dijk | Riejanne Markus | Marlen Reusser |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
* Palmarès a cqranking.com
* Palmarès a cyclebase.nl
# Hiroshi Takeshima

Hiroshi Takeshima (japonès: 竹島宏) (Fukui, 28 d'agost de 1978) és un cantant japonés d'enka i mood kayō. Natural de la ciutat de Fukui, a la prefectura homònima, Hiroshi Takeshima va fer el seu debut amb el senzill Limonda Iimonda, al segell discogràfic Tokuma Japan Communications, amb el qual treballà fins al 2014, quan passà a ser un artista de la Teichiku.
Hiroshi Takeshima es graduà a la facultat d'administració d'empreses de la Universitat Meiji, a Tòquio. Takeshima va decidir ser cantant quan, a cinquè de primària, va assistir a un concert de Fuyumi Sakamoto (una altra cantant d'enka) amb la seua besàvia. Des de l'any 2000, abans del seu debut com a cantant, presenta un programa —que du el seu nom "Takeshima Hiroshi no Uta-MAX" (竹島宏の歌MAX), i que setmanalment presenta cantants d'enka i els seus darrers èxits. El programa s'emet principalment pels canals de la JAITS (KBS Kyoto, Gifu TV, Tochigi TV, Mie TV i Chiba TV) així com Asahi-Aomori en obert i BS12 per cable.

## Discografia
### Senzills

| Nº | Llançament | Llançament | Llançament |
| Nº | Data | Any | Single |
| 1 | 24 de juliol | 2002 | "Iimonda Iimonda" (いいもんだ いいもんだ) |
| 2 | 21 d'agost | 2003 | "Hakodate Aishū" (函館哀愁) |
| 3 | 21 d'octubre | 2004 | "Sapporo Elegy" (札幌えれじぃ) |
| 4 | 24 d'agost | 2005 | "Hirugao no Hana" (昼顔の花) |
| 5 | 3 de maig | 2006 | "Hi no Ataru Basho" (陽のあたる場所) |
| 6 | 7 de març | 2007 | "Hanamizuki" (花水木) |
| 7 | 5 de setembre | 2007 | "Yoru no Gingitsune" (夜の銀狐) |
| 8 | 1 d'octubre | 2008 | "Koi ni Yaburete" (恋にやぶれて) |
| 9 | 13 de maig | 2009 | "Kinjirareta Omoi" (禁じられた想い) |
| 10 | 3 de març | 2010 | "Kono Mi wo Nagete" (この身を投げて) |
| 11 | 26 de gener | 2011 | "Ai no Arashi" (愛の嵐) |
| 12 | 11 de gener | 2012 | "Murasaki no Tsuki" (紫の月) |
| 13 | 5 de setembre | 2012 | "Utakata no Kaze" (うたかたの風) |
| 14 | 22 de maig | 2013 | "Kitaryoshū" (北旅愁) |
| 15 | 5 de març | 2014 | "Hagurebashi" (はぐれ橋) |
| 16 | 27 d'agost | 2014 | "Nakinurete..." (泣きぬれて…) |
| 17 | 8 d'abril | 2015 | "Aishū Monogatari" (哀愁物語) |
| 18 | 20 de gener | 2016 | "Tōkyō Kamishibai" (東京紙芝居) |
| 19 | 17 de febrer | 2016 | "Hi ha Noboru" (陽が昇る) |
| 20 | 31 d'agost | 2016 | "Yoake no Karasu" (夜明けのカラス) |
| 21 | 25 de gener | 2017 | "Tsukimakura" (月枕) |
| 22 | 14 de març | 2018 | "Koimachi Counter" (恋町カウンター) |
| 23 | 13 de març | 2019 | "Uwasa no Futari" (噂のふたり) |
| 24 | 12 de juny | 2019 | "Yume no Furiko" (夢の振り子) |
| 25 | 15 d'abril | 2020 | "Hajimete Sukininatta Hito" (はじめて好きになった人) |
| 26 | 2 de juny | 2021 | "Mukai Kaze Junjō" (向かい風　純情) |

## Referències

* ↑ http://www.teichiku.co.jp/teichiku/artist/takeshima/
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2009-07-25. [Consulta: 16 juliol 2021].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-07-16. [Consulta: 16 juliol 2021].
# Hipòtesi del fill atractiu

En biologia evolutiva, la hipòtesi del fill atractiu és una hipòtesi plantejada per Ronald Fisher el 1930, segons la qual la millor opció per a una femella que hagi de triar entre diversos mascles és aquell que tingui gens que li permetin engendrar els descendents amb el major grau d'èxit reproductiu. Una de les coses que implica la hipòtesi és que la idoneïtat de la parella potencial com a cuidador de les cries i altres beneficis que el pare pugui oferir a la mare (p. ex., regals o un bon territori) no afecten de cap manera el seu valor com a pare potencial de la descendència de la femella. Segons el principi de Fisher, la gran majoria d'espècies tenen aproximadament el mateix nombre de mascles i de femelles. Tanmateix, l'objectiu principal d'una femella és tenir «fills atractius» que tinguin un gran èxit reproductiu (fet que és més probable si el pare és promiscu), car aquests fills engendraran molts descendents portadors dels gens de la femella. Aquesta hipòtesi sobre la selecció sexual s'ha investigat en espècies com ara el mastegatatxes.

## Referències

* ↑ Gwinner, H; Schwabl «Evidence for sexy sons in European starlings (Sturnus vulgaris)» (en anglès). Behavioral Ecology and Sociobiology, 58, 4, 2005, pàg. 375-382. DOI: 10.1007/s00265-005-0948-0.
* ↑ Weatherhead Patrick J., Robertson Raleigh J. «Offspring quality and the polygyny threshold: 'the sexy son hypothesis» (en anglès). The American Naturalist, 113, 2, 1979, pàg. 201-208. DOI: 10.1086/283379. JSTOR: 2460199.
# Hawaiïta

La hawaiïta és un basalt ric en olivina amb una composició intermèdia entre l'olivina alcalina i la mugearita. Es va descriure per primer cop a l'illa de Hawaii. En gemmologia, hawaiïta és el nom col·loquial que es fa servir per a designar algunes roques riques en olivina (de qualitat gemma) originàries de Hawaii.

## Referències

* ↑ Peterson, Gordon A. MacDonald, Agatin T. Abbott, Frank L.. Volcanoes in the sea : the geology of Hawaii. 2nd ed.. Honolulu: University of Hawaii press, 1983, p. 127–129, 150–152. ISBN 9780824808327.

## Vegeu també

* Traquibasalt
# Hawd

Hawd és una regió de Somalilàndia creada el 2008.
Forma part de la regió de Woqooyi Galbeed que després es va subdividir en les de Maroodi Jeex i Saaxil, quedant llavors en la primera. Estava situat al sud-est.
La integren els antics districtes de Salahlay (Salaxley) i Bali Gubadle. La vila de Bali Gubadle n'és la capital. Limita al sud amb els districtes etíops de Jijiga i Degehabur; a l'oest amb la regió de Gabiley; a l'est amb la de Odweyne; i al nord amb la de Maroodi Jeex (on està Hargeisa).

## Referències

* ↑ «Somalia - Revolt in British Somaliland» (en anglès). Encyclopedia Britannica.
# Tormo de l'Espantaflares

El Tormo de l'Espantaflares és una muntanya de 643 metres que es troba al municipi de Margalef, a la comarca catalana del Priorat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pere Barba

Pere Barba (Guimerà s. XVI - Barcelona 1616) (tot i que hom havia afirmat que era italià) fou un bandoler català també conegut per "Barbeta".
El 1611 robava pels camins de la Conca de Barberà i el Camp de Tarragona, i el 1612 ho feia a la Pobla de Lillet ajuntat amb la quadrilla de Trucafort. Però fou el 1613 quan en Barbeta es feu famós després d'aconseguir robar una caravana reial que duia un carregament de monedes, entre les poblacions d'Hostalets i Montmaneu, convencent els vilatans del voltant de participar en el cop. No obstant això, uns 180.000 ducats del botí haurien acabat en mans de personalitats importants de Barcelona. Barbeta va fugir als Estats pontificis, però allí fou atrapat i les autoritats l'extradiren a Barcelona per ser executat el 1616. Poc després, aquell mateix any, es van acabar descobrint unes caixes del botí robat al castell del senyor de Segur Miquel de Calders.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Mestre i Campi, Jesús (director). Diccionari d'Història de Catalunya. Edicions 62, 1998, p. 96, entrada: "Barba, Pere". ISBN 84-297-3521-6.
# Serrat del Llop (Navès)

El Serrat del Llop és una serra situada als municipis de Clariana de Cardener i Navès (Solsonès), amb una elevació màxima de 662 metres.
La serra transcorre de nord-nord-oest a sud-sud-est, partint a la part nord de Linya fins a davallar a l'alçada de Cal Bernoi, masia que queda ubicada a l'oest del final de la serra. El vessant est s'anomena Costa de la Guingueta ja que baixa fins als camps que porten a la casa de la Guingueta.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ «Serrat del Llop (Navès)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Puig Francàs

El Puig Francàs és una muntanya de 551 metres que es troba entre els municipis de del Montmell i la Bisbal del Penedès, a la comarca catalana del Baix Penedès.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].
# Protectorat de la Costa del Níger

El Protectorat de la Costa del Níger fou un protectorat britànic a la costa oriental de la moderna Nigèria. Va substituir el 13 de maig de 1893 el Protectorat dels Rius de l'Oli, quan aquest es va ampliar cap al nord i poc després va quedar delimitar a l'est i nord-est per tractats amb Alemanya del 14 d'abril de 1893 i del 15 de novembre de 1893. El 1897, després que amb l'expedició de Benín es va estendre efectivament a l'oest del Níger amb la incorporació del regne de Benín, que fins aleshores era un protectorat dubtós (no estava clar que el rei hagués signat el tractat). L'1 de gener de 1900 es va unir amb el Protectorat del Delta del Riu Níger (la zona entre el riu Forcados i el riu Brass, i per amunt del riu Níger uns 25 km a cada costat del riu) per formar el Protectorat de Nigèria del Sud.

## Comissionats Imperials i Cònsols generals del Protectorat de la Costa del Níger

* 1893 - 1896 Sir Claude Maxwell MacDonald (abans comissionat imperial i cònsol general del Protectorat dels Rius de l'Oli)
* 1893 Ralph Denham Rayment Moor (suplent de MacDonals)
* 1896 - 1900 Ralph Denham Rayment Moor (des de 1897, Sir)
* 1896 - 1897 Phillips (suplent de Moor)

## Referències

* ↑ que establia el límit entre el Protectorat dels Rius de l'Oli i el protectorat alemany de Camroons en la riba dreta del Rio del Rey.
* ↑ Obinyan, T. U. «The Annexation of Benin» (en anglès). Journal of Black Studies, 19, 1, 01-09-1988, pàg. 29–40. DOI: 10.1177/002193478801900103.

## Referències

* Worldstatesmen per Ben Cahoon
# Prova diabòlica

La prova diabòlica o prova inquisitorial, basada en l'expressió llatina probatio diabolica, és una expressió de l'àmbit del dret que descriu la pràctica d'exigir una prova d'un fet negatiu i, per tant, impossible.
En una probatio diabolica l'interpel·lat haurà de demostrar, per exemple, que una cosa no ha passat, la inexistència d'alguna cosa, o la seva pròpia innocència en un procés judicial, quan el correcte segons el Dret modern és que la càrrega de la prova correspon a qui afirma o manté alguna cosa, a qui acusa. Sota aquesta contextualització del Dret modern, algunes fonts acadèmiques indiquen que la prova diabòlica és un exercici pedant i inútil conseqüència de la burocràcia del poder judicial. En el cas del Dret a la propietat, s'afirma que aquesta prova atorga un perjudici addicional al demandant respecte el posseïdor, que ja es troba molt beneficiat de per si per la llei.

## Vegeu també

* Onus probandi
* Presumpció d'innocència
* Falacia ad ignorantiam

## Referències

* ↑ Ribalta i Haro, 2005, p. 167.
* ↑ Mattei, 2000, p. 184.

## Bibliografia

* Mattei, Ugo. Basic Principles of Property Law: A Comparative Legal and Economic Introduction (en anglès). Greenwood Publishing Group, 2000. ISBN 9780313311864.
* Ribalta i Haro, Jaume. Dret urbanístic medieval de la Mediterrània. Institut d'Estudis Catalans, 2005 (Memòries de la Secció Històrico-Arqueològica; 66 / Col·lecció d'estudis d'història del dret; 1). ISBN 9788472837799.
# Rafael Olmos i Salaver

Rafael Olmos i Salaver és un llicenciat en filologia hispànica i exassessor del conseller d'Interior en projectes transversals de seguretat.
Va ser el director general de la policia de Catalunya i el màxim responsable de l'acció d'aquesta força policial contra una manifestació d'estudiants del dia 18 de març de 2009 per protestar contra el desallotjament dels estudiants que formaven part de la Tancada a la Central contra el Pla Bolonya, així com a uns 30 periodistes que ho intentaven acreditar.
El catedràtic d'antropologia de la Universitat de Barcelona Manuel Delgado va qualificar de franquista l'actuació de la policia en el desallotjament de l'Edifici Històric de la Universitat de Barcelona i la càrrega posterior. El conseller d'Interior, Joan Saura, es pronuncià finalment vint-i-quatre hores després i va reconèixer que li «preocupava» el que havia passat. Per aquest motiu va demanar un informe policíac exhaustiu sobre el que havia passat i demanà comparèixer al Parlament per explicar els fets. Setmanes més tard, Rafael Olmos va dimitir per aquests fets i el director de l'Institut de Seguretat Pública de Catalunya, Carlos González, li ha ofert donar classes a l'Escola de Policia de Catalunya, a Mollet del Vallès.

## Referències

* ↑ Nicolás, Laura «De cap dels Mossos a tècnic del cos». Avui, 10-07-2007, pàg. 25.
* ↑ «El Col·legi demana responsabilitats per l'agressió policíaca contra 30 professionals». Directe!cat, 20-03-2009.
* ↑ «Los estudiantes critican la brutalidad policial y piden la dimisión de Huguet y del rector de la UB (Els estudiants critiquen la brutalitat policíaca i demanen la dimissió d'Huguet i del rector de l'UB)» (en castellà). La Vanguardia, 19-03-2009.
* ↑ «El director dels Mossos veu "correcta i proporcionada" la seva actuació» (en castellà). La Vanguardia, 18-03-2009.
* ↑ Efe/Acn «El director general de la policia assumeix "tota la responsabilitat" de les càrregues i busca reconciliar-se amb els periodistes». Avui, 19-03-2009.
* ↑ «Manuel Delgado: ‘Ens ha recordat el franquisme’» (vídeo). VilaWeb, 18-03-2009.
* ↑ «Saura admet que cal revisar l'actuació dels Mossos en les manifestacions d'estudiants». Avui, 19-03-2009.
* ↑ Borràs, Jordi. Warcelona, una història de violència. Barcelona: Pol·len Edicions, juliol 2013. ISBN 978-8486469511.
* ↑ «Interior ofereix a Olmos donar classes a l'Escola de Policia». e-Notícies, 02-04-2009. [Consulta: 7 setembre 2020].

## Enllaços externs

* «Vídeos de les carregues policíaques». Youtube.
# Ramiro Funes Mori

José Ramiro Funes Mori (xoˈse raˈmiɾo ˈfunez ˈmoɾi; 5 de març de 1991) és un futbolista professional argentí que juga de central, lateral esquerre, o centrecampista defensiu per l'Al-Nassr.

## Palmarès
### River Plate

* 1 Primera divisió argentina: 2014
* 1 Copa Campeonato: 2013-14
* 1 CONMEBOL Sud-americana: 2014
* 1 Recopa Sud-americana: 2015
* 1 CONMEBOL Libertadores: 2015
* 1 Copa J.League-Sudamericana: 2015
* 1 Primera B Nacional: 2011-12

### Vila-real CF

* 1 Lliga Europa de la UEFA: 2020-21

## Referències

* ↑ Aïllat, Funes és pronunciat ˈfunes.
* ↑ Bretland, Elliott «Ramiro Funes Mori scouting report: Everton close in on Argentine with silky footwork, a header Tim Cahill would be proud of and a brother who won an American reality show». Daily Mail, 24-08-2015 [Consulta: 15 desembre 2016].
* ↑ «Ramiro Funes Mori: Overview». Premier League. [Consulta: 11 febrer 2018].
# Quenten Martinus

Quenten Martinus (Willemstad, Curaçao, 7 de març de 1991) és un futbolista de Curaçao. Va disputar 9 partits amb la selecció de Curaçao.

## Referències

* ↑ Constantin, Vasile. «Quenten Martinus a plecat de la Botoşani în Japonia» (en romanès). Europa FM, 23-03-2016. [Consulta: 16 desembre 2022].
* ↑ National Football Teams
# Purmerend

Purmerend és un municipi de la província d'Holanda Septentrional, al centre-oest dels Països Baixos. L'1 de gener de 2009 tenia 78.846 habitants repartits per una superfície de 24,56 km² (dels quals 0,94 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Beemster i Zeevang, a l'est amb Wormerland, a l'est amb Edam-Volendam i al sud amb Landsmeer i Waterland.

## Centres de població

* Purmer
* Purmerbuurt

## Ajuntament

El consistori està format per 35 regidors:
* PvdA, 9 regidors
* VVD, 6 regidors
* Leefbaar Purmerend, 5 regidors
* SP, 4 regidors
* CDA, 3 regidors
* AOV, 3 regidors
* Standspartij Pumerend, 2 regidors
* GroenLinks 2 regidors
* D66, 1 regidor

## Personatges il·lustres

* Mart Stam, arquitecte.

## Agermanament

* Jihlava

## Enllaços externs

* www.purmerend.nl
# Quint Trabea

* Per a altres significats, vegeu «Tràbea (vestit)».
Quint Trabea (en llatí Quintus Trabea) va ser un poeta còmic romà que va florir cap a l'any el 130 aC. Ocupa el vuitè lloc en el cànon que va establir Volcaci Sedigit.
Era considerat un mestre en l'art de tocar els sentiments de les persones. Cap part de la seva obra no s'ha conservat excepte mitja dotzena de línies reproduïdes per Ciceró.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Q. Trabea». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 21 març 2022].
# Pòssum de Leadbeater

El pòssum de Leadbeater (Gymnobelideus leadbeateri) és un pòssum amenaçat limitat a petites zones de boscos primaris de freixe de muntanya de Tasmània als altiplans centrals de Victòria (Austràlia), al nord-est de Melbourne.
Els pòssums de Leadbeater poden ser moderadament comuns dins les àrees minúscules en què viuen; la seva necessitat d'aliments disponibles tot l'any i forats als troncs per refugiar-s'hi durant el dia els restringeix a boscos humits esclerofil·les d'edat mixta, amb una canopea mitjana densa d'acàcies. És l'única espècie coneguda del gènere Gymnobelideus.
Fou anomenat en honor de John Leadbeater, aleshores taxidermista del Museu de Victòria.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 54. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
* ↑ Hackett, D. Peter Preuss (editor). Leadbeater's Possum: Bred To Be Wild (en anglès). Trafford Publishing, 2006. ISBN 1-4120-8382-6.
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :
# Ranganadi

El Ranganadi o Paniyor és un riu d'Assam (Índia). Neix a les muntanyes Dafla i corre cap al sud desaiguant al Subansiri, afluent del Brahmaputra, més avall de Goramur. És navegable només per bots petits, però durant tot l'any.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Rangaswami

Rangaswami és un cim de les muntanyes Nilgiris, a Tamil Nadu, situat prop del coll o pas de Gazzalhathi (Índia). La seva altitud és d'uns 1.840 msnm. És el lloc més sagrat per als irules.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.