OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Open de Nice Côte d'Azur 2010

El torneig de Niça 2010, oficialment conegut com a Open de Nice Côte d'Azur 2010, és una competició tennística professional que es juga sobre terra batuda i està inclosa en les sèries 250 de l'ATP. L'edició 26a del torneig es va celebrar entre el 16 i el 22 de maig de 2010 al Nice Lawn Tennis Club de Niça, França. La celebració d'aquest torneig va significar el retorn d'un torneig ATP a Niça des de 1995.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | R. Söderling | 6 | 4 | 4 |
| | O. Rochus | 2 | 6 | 6 | | O. Rochus | 4 | 2 | |
| | R. Gasquet | 6 | 2 | 6 | | R. Gasquet | 6 | 6 | |
| | A. Dolhopòlov | 0 | 6 | 3 | | | | | | | R. Gasquet | 7 | 7 |
| 3 | G. Monfils | 1 | 6 | 6 | | | | | | | P. Starace | 6¹ | 6⁶ |
| | M. Chiudinelli | 6 | 1 | 4 | 3 | G. Monfils | 6² | 2 | | | | | |
| | P. Starace | 6 | 6 | | | P. Starace | 7 | 6 | | | | | |
| 8 | Ł. Kubot | 3 | 4 | | | | | | | | | | | | R. Gasquet | 6 | 5 | 7 |
| 5 | M. Bagdatís | 6 | 6 | | | | | | | | | | | 2 | F. Verdasco | 3 | 7 | 6⁵ |
| | S. Greul | 3 | 2 | | 5 | M. Bagdatís | 7 | 3 | 4 | | | | |
| | L. Mayer | 6 | 6 | | | L. Mayer | 5 | 6 | 6 | | | | |
| 4 | T. Bellucci | 4 | 1 | | | | | | | | L. Mayer | 6$^3$ | 5 |
| | A. Seppi | 5 | 3 | | | | | | | 2 | F. Verdasco | 7 | 7 |
| | S. Stakhovski | 7 | 6 | | | S. Stakhovski | 2 | 7 | 4 | | | | |
| | F. Serra | 2 | 2 | | 2 | F. Verdasco | 6 | 6⁵ | 6 |
| 2 | F. Verdasco | 6 | 6 | | | | | | |

## Quadre doble masculí

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Mahesh Bhupathi Maks Mirni | 3 | 3 |
| | Andreas Seppi Potito Starace | 6 | | | Andreas Seppi Potito Starace | 3 | 4 | |
| 3 | Marcelo Melo Bruno Soares | 7 | 6 | 3 | Marcelo Melo Bruno Soares | 6 | 6 | |
| | Eric Butorac Scott Lipsky | 6² | 4 | | | | | | 3 | Marcelo Melo Bruno Soares | 1 | 6 | [10] |
| | Martin Damm Filip Polášek | 4 | 5 | | | | | | | Rohan Bopanna Aisam-ul-Haq Qureshi | 6 | 3 | [5] |
| | Leoš Friedl Dušan Vemić | 6 | 7 | | Leoš Friedl Dušan Vemić | 6⁵ | 6 | [8] |
| | Rohan Bopanna Aisam-ul-Haq Qureshi | 6 | 6 | | Rohan Bopanna Aisam-ul-Haq Qureshi | 7 | 3 | [10] |
| | Colin Fleming Ken Skupski | 3 | 2 | | | | | |

## Enllaços externs

* Quadre individual masculí PDF
* Quadre doble masculí PDF
Niça :
1970
1971
1972
1973
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016 :
ATP World Tour 2010
< 2009
2011 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Josep Maria Vallterra i Febrer

Josep Maria Vallterra i Febrer (Càlig, 25 de febrer de 1799 - València, 5 de març de 1878) fou un hisendat i polític valencià, fill de Joaquim Vallterra Agulló i Francesca Antònia Febrer Mesia. Tenia propietats importants a Benassal, la Torre d'en Besora, Càlig i Santa Magdalena de Polpís, així com a la comarca de Xàtiva, el 1834 va ser Capità de Granaders de la Milícia Urbana de València i va participar en la revolta de 1835. El 1836 fou escollit diputat de la Diputació de València i el 1837 alcalde segon de València sota el lideratge de Francisco Carbonell Magí. Fou elegit diputat a les Corts espanyoles per Castelló de la Plana el 1838-1839 i per València el 1844-1850. Això li va permetre augmentar considerablement el seu patrimoni. Apartat durant la regència de Baldomero Espartero, dirigirà el Partit Moderat a València i el seu amic i ministre de governació Manuel Bertrán de Lis y Ribes el va nomenar senador vitalici el 1852. El 1848 fou membre de la Junta d'Agricultura de la província de València. El seu suport als sectors més reaccionaris del Partit Moderat van provocar el seu ostracisme durant la vicalvarada (1854). Tanmateix el retorn dels moderats el 1856 el va portar a ser alcalde de València amb suport dels sectors neocatòlics i el 1857 es va traslladar a Madrid quan fou nomenat novament senador vitalici. Quan el 1858 la major part del Partit Moderat, dirigit per Luis Mayans y Enríquez de Navarra i José Campo Pérez va donar suport Leopoldo O'Donnell, ell i Carbonell es van negar, de manera que es va apropar al sector neocatòlic d'Antoni Aparici i Guijarro. Després de la revolució de 1868 va perdre el seu escó al Senat.

## Referències

* ↑ Cases benestants de Càlig
* ↑ VALLTERRA Y FEBRER, JOSE MARIA al web del Congrés dels Diputats
* ↑ VALTERRA Y FEBRER, JOSÉ MARÍA, al web del Senat
* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.561. ISBN 9788495484802.
# Dolors Mestre i Climent

Dolors Mestre i Climent (Sant Gervasi, 20 de març de 1873 - Reims, 1964) va ser la dona del filòleg català Pompeu Fabra.

## Biografia

Va ser filla de Josep Mestre i Morer, un ric farmacèutic amb alguna activitat política, i de la seva esposa, Filomena Climent i Heredero. Dolors Mestre i Pompeu Fabra es van conèixer a través de Jaume Baladia, mecenes i instructor d'esquí, amic de Pompeu. Jaume Baladia estava casat amb la germana gran de Dolors Mestre, Teresa. Dolors Mestre i Climent era cinc anys més jove que Fabra. Vivia a Sarrià –aleshores encara un poble veí, i no com ara un barri de Barcelona–, però havia nascut a Sant Gervasi, també abans de l'agregació, el dia 20 de març de 1873.
Dolors Mestre i Pompeu Fabra es van casar el dia 5 de setembre de 1902 a l'església de Sant Vicenç de Sarrià, poc abans que Pompeu Fabra comencés el curs a l'Escola d'Enginyers de Bilbao, on residia des de feia uns mesos. La parella es va quedar a viure a Bilbao durant 10 anys i hi van tenir tres filles: Carola (Bilbao, 1904-1998), Teresa (Bilbao, 1908-1948) i Dolors (Bilbao, 1912-1993).
El 1912, en tornar de Bilbao, es van traslladar a Badalona, una ciutat marinera ideal per a Teresa, la filla mitjana, a la qual, per la seva poca salut, els metges havien prescrit els aires i els banys de mar. Allí van establir la residència des del 1912 fins al 1939, en què van partir a l'exili.
Dolors Mestre es volia quedar a viure a Bilbao perquè allà gaudien d'una certa estabilitat econòmica que no volia posar en risc, ja que ella era qui es feia càrrec de l'economia familiar i tenia cura de les filles. Pompeu Fabra, en canvi, era una persona despresa que no donava gaire valor als diners, fet que amoïnava la Dolors.
Dolors Mestre i Climent va morir a Reims (França) l'any 1964, on vivia amb la seva filla Dolors i família.

## Referències

* 1 2 3 4 Paloma, David; Montserrat, Mònica. L'abecé de Pompeu Fabra. Cerdanyola del Vallès (Barcelona): Universitat Autònoma de Barcelona, servei de publicacions, setembre del 2018, p. 140. ISBN 978-84-490-8037-1.
* ↑ «Retrat de Fabra - Càtedra Pompeu Fabra (UPF)». [Consulta: 5 desembre 2018].
* ↑ «Una vetllada amb encant - 19 febrer 2017». [Consulta: 5 desembre 2018].
# Shazam

«Shazam» té aquests significats:
* Shazam (cercador d'àudio), aplicació per a telefonia mòbil que incorpora un servei que permet la identificació de música
* Shazam!, pel·lícula estatunidenca de comèdia i superherois de 2019 sobre el personatge homònim, produïda per New Line Cinema i distribuïda per Warner Bros Pictures
* Shazam (DC Comics), superheroi creat el 1939 pel guionista Bill Parker i el dibuixant Clarence Beck, originalment publicat per Fawcett Comics a Whizz Comics i per DC Comics després de la compra dels drets del personatge el 1972,
# Totes som la Jane

Totes som la Jane (títol original en anglès, Call Jane) és una pel·lícula dramàtica estatunidenca del 2022 protagonitzada per Elizabeth Banks com a mestressa de casa dels suburbis de la dècada del 1960 que s'enfronta a un embaràs que posa en perill la seva vida i posteriorment s'uneix al Col·lectiu Jane, una xarxa clandestina d'activistes per l'avortament. La pel·lícula també és protagonitzada per Sigourney Weaver, Chris Messina, Kate Mara, Wunmi Mosaku, Cory Michael Smith, Grace Edwards i John Magaro. És dirigit per Phyllis Nagy. El guió va ser escrit per Hayley Schore i Roshan Sethi.
Es va projectar al Festival de Cinema de Sundance el 21 de gener de 2022. Es va estrenar als Estats Units el 28 d'octubre de 2022 a càrrec de Roadside Attractions. S'ha subtitulat al català.

## Referències

* ↑ Dargis, Manohla. «'Call Jane' Review: Abortion History That's Being Repeated Now». The New York Times, 22-10-2022. Arxivat de l'original el July 23, 2023. [Consulta: 23 juliol 2023].
* ↑ D'Alessandro, Anthony. «Sundance 2022: Hybrid Festival Sees Princess Diana, Michael Kenneth Williams, Dakota Johnson, Bill Cosby, NYC Rock'n'Roll & Regina Hall Fill Lineup» (en anglès americà). Deadline, 09-12-2021. Arxivat de l'original el December 9, 2021. [Consulta: 9 desembre 2021].
* ↑ «Call Jane». Goita què fan, ara!. [Consulta: 30 juliol 2024].
# Semilunar

El semilunar (Us lunatum) és un os del canell, anomenat així perquè té la forma de mitja lluna, amb la concavitat que mira cap avall. És un os parell, curt, esponjós, compacte, semilunar, que sembla una lluna, amb sis cares, de les quals quatre són articulars. És el segon os de la primera fila de carp, s'articula amb el radi, escafoide, piramidal, ganxut i gran.

## Ossos del carp

| Fila | Nom | Articulacions proximals/radials | Articulacions distals | Articulacions metacarpianes |
| Proximal | Escafoide | radi, semilunar | trapezi, trapezoide, gran del carp | - |
| Proximal | Semilunar | radi, escafoide, piramidal | gran del carp, ganxut | - |
| Proximal | Piramidal | semilunar, pisiforme (però no el cúbit) | ganxut | - |
| Proximal | Pisiforme | piramidal | - | - |
| Distal | Trapezi | escafoide | trapezoide | #1 i #2 |
| Distal | Trapezoide | escafoide | trapezi, gran del carp | #2 |
| Distal | Gran del carp | escafoide, semilunar | trapezoide, ganxut | #2, #3 i #4 |
| Distal | Ganxut | piramidal, semilunar | gran del carp | #4 i #5 |

## Vegeu també

* Síndrome del túnel carpià
* Ossos en l'esquelet humà

## Imatges

* Reconstrucció tridimensional per CT, dels ossos del carp.
* Ossos del canell, placa d'Anatomy of the Human Body, 1918.
* Ossos de la mà esquerra. Cara palmar.
* Ossos de la mà esquerra. Cara dorsal.
# Escalas

Escalas (en francès Escales) és un municipi de França de la regió d'Occitània, al departament de l'Aude

## Referències

Viccionari
# Open de Moselle 2009

El Torneig de Metz 2009, també conegut com a Open de Moselle 2009, és un esdeveniment de tennis masculí sobre pista dura que pertany a les sèries 250 de l'ATP. La 7a edició del torneig es va celebrar entre el 21 i el 27 de setembre del 2009 al Arènes de Metz de Metz, França.

## Quadre individual masculí

| Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | G. Monfils | 6 | 6 | |
| WC | S. Grosjean | 1 | 1 | | 1 | G. Monfils | 6 | 4 | |
| | J. Tipsarevic | 6 | 7 | | | J. Tipsarevic | 1 | 2 | r |
| 8 | I. Ljubičić | 4 | 6$^3$ | | | | | | | 1 | G. Monfils | 6 | 6 |
| 4 | P. Petzschner | 7 | 6 | | | | | | | | R. Gasquet | 4 | 3 |
| WC | M. Llodra | 6$^3$ | 3 | | 4 | P. Petzschner | 7 | 1 | 3 | | | | |
| | R. Gasquet | 7 | 4 | 6 | | R. Gasquet | 6² | 6 | 6 | | | | |
| | C. Rochus | 5 | 6 | 2 | | | | | | | | | | 1 | G. Monfils | 7 | 3 | 6 |
| 7 | A. Beck | 6 | 6 | | | | | | | | | | | 2 | P. Kohlschreiber | 6¹ | 6 | 2 |
| Q | T. Ascione | 2 | 4 | | 7 | A. Beck | 2 | 6 | 3 | | | | |
| | M. Gicquel | 6⁵ | 4 | | 3 | P-H. Mathieu | 6 | 3 | 6 | | | | |
| 3 | P-H. Mathieu | 7 | 6 | | | | | | | 3 | P-H. Mathieu | 6⁵ | 4 |
| | I. Koroliov | 3 | 7 | 7 | | | | | | 2 | P. Kohlschreiber | 7 | 6 |
| | D. Istomin | 6 | 5 | 6² | | I. Koroliov | 1 | 3 | | | | | |
| | B. Phau | 6 | 3 | 2 | 2 | P. Kohlschreiber | 6 | 6 | |
| 2 | P. Kohlschreiber | 4 | 6 | 6 | | | | | |

## Quadre doble masculí

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Arnaud Clément Michael Llodra | 6 | 6 | |
| WC | Thierry Ascione Marc Gicquel | 2 | 1 | | 1 | Arnaud Clément Michael Llodra | 6 | 6 |
| | Rainer Schüttler Mischa Zverev | 6 | 6 | | | Rainer Schüttler Mischa Zverev | 4 | 2 |
| | Philipp Marx Björn Phau | 2 | 2 | | | | | | 1 | Arnaud Clément Michael Llodra | 6 | 4 | [5] |
| | Colin Fleming Ken Skupski | 6 | 3 | [11] | | | | | | Colin Fleming Ken Skupski | 2 | 6 | [10] |
| 3 | Christopher Kas Rogier Wassen | 3 | 6 | [9] | | Colin Fleming Ken Skupski | 6 | 6 |
| | Philipp Kohlschreiber Philipp Petzschner | 7 | 6⁵ | [11] | | Philipp Kohlschreiber Philipp Petzschner | 1 | 4 |
| 2 | Ross Hutchins Jordan Kerr | 5 | 7 | [7] | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2010-05-28 a Wayback Machine.
Metz :
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023 :
ATP World Tour 2009
< 2008
2010 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Josep Maria Vehí i Ros

Josep Maria Vehí i Ros fou un polític català, diputat a les Corts Espanyoles durant el regnat d'Isabel II d'Espanya i durant la restauració borbònica.
La seva família era relacionada amb els posseïdors de la masia fortificada de Can Borrull. De 1863 a 1865 fou diputat a les Corts Espanyoles pel districte de La Bisbal d'Empordà. Durant la restauració borbònica fou elegit diputat del Partit Conservador pel districte de La Bisbal d'Empordà a les eleccions generals espanyoles de 1876 i pel districte de Girona a les eleccions generals espanyoles de 1884. Posteriorment fou escollit senador per la província de Girona en 1879-1880 i 1880-1881. També va ser diverses vegades diputat de la Diputació de Girona.

## Referències

* ↑ José Varela Ortega. El poder de la influencia: geografía del caciquismo en España (1875-1923), p.724.
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Fitxa del Senat
# Bob Stanley

Bob Stanley va néixer el 1964 i és músic del grup pop Saint Etienne, productor cinematogràfic i DJ anglès. Stanley també ha exercit de periodista musical per a Melody Maker, Mojo, The Guardian, NME o The Times. Al llarg de la seva vida ha gestionat diferents segells discogràfics, des de Caff –que va llançar singles de Manic Street Preachers, Pulp i The Claim– fins a Icerink i EMI Disc. Stanley també ha escrit erudites notes interiors per a recopilacions de Joe Meek, Sandie Shaw o The Searchers. Al setembre del 2013 va publicar el seu segon llibre Yeah Yeah Yeah: The Story of Modern Pop (Faber), una enciclopèdica història de la música pop.

## Referències

* ↑ «Bob Stanley». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 abril 2016].
# Seifert

«Seifert» té aquests significats:
* Gerd Seifert (1931, Hamburg), trompista alemany.
* Jaroslav Seifert
* Fibrat de Seifert
* Superfície de Seifert
# Cuts (L. A. Guns)

Cuts és un EP de L.A. Guns.

## Cançons

* "Night of the Cadillacs"
* "Suffragette City"
* "Ain't the Same"
* "Papa's Got a Brand New Bag"
* "Killer Mahari"

## Notes

* A la primera cançó, el cantant Spike Gray dels London Quireboys, se l'escolta de fons.
* Les cançons 1 i 2 actua també el bateria MC Bones.
* Les cançons 3-5 actua també el bateria Steve Riley.
Viccionari
# Saveriu Paoli

Saveriu Paoli (Letia, 1886 - 1941) fou un escriptor cors. Treballà com a professor, i amb Ghjacomu Santu Versini va fundar la revista A Cispra el 1914, però fou clausurada al cap d'un mes. Durant la Primera Guerra Mundial fou fet presoner pels alemanys.

## Obres

* Poèmes villageois (1911)
* Poèmes (1913)
* Poésies diverses (1914)
* Corsica! Isula sviata.. (1928)
# Evarist Giné i Masdéu

Evarist Giné-Masdéu (31 de juliol de 1944 – 13 de març de 2015), va ser un matemàtic i estadístic català. És conegut pels seus treballs pioners en probabilitat en espais de Banach, teoria de processos empírics, processos i estadístiques U, i estadística no paramètrica.

## Educació i carrera

Giné va néixer a Falset, Catalunya. Va estudiar a la Universitat de Barcelona, obtenint el seu títol el 1967. Va marxar als Estats Units i va completar el seu doctorat a l'Institut Tecnològic de Massachusetts el 1973 sota la supervisió de Richard M. Dudley. Va ser professor d'estadística a la Universitat de Califòrnia, Berkeley de 1974 a 1975. Després va passar un temps a l'Institut Veneçolà d'Investigació Científica, on va ser el cap del departament de matemàtiques abans de tornar als Estats Units.
El 1983, Giné es va convertir en professor a la Universitat de Texas A&M i més tard es va traslladar a la Universitat de la Ciutat de Nova York el 1988. Es va convertir en professor de matemàtiques a la Universitat de Connecticut el 1990, on va ser el cap del departament de matemàtiques des de 2012. Evarist Giné va romandre a la Universitat de Connecticut fins a la seva mort.

## Bibliografia

* Araujo, Aloisio. The central limit theorem for real and Banach valued random variables. New York: Wiley, 1980 (Wiley series in probability and mathematical statistics). ISBN 978-0-471-05304-0.
* Giné, Evarist. Lectures on Probability Theory and Statistics: Ecole d'Ete de Probabilites de Saint-Flour XXVI. Springer Berlin Heidelberg, 1997. ISBN 978-3-540-63190-3.
* de la Peña, Víctor H. Decoupling: From Dependence to Independence (en anglès). Springer New York, 1999. ISBN 978-1-4612-6808-6.
* Giné. Selected Works of R.M. Dudley (en anglès). Springer New York, 2010. DOI 10.1007/978-1-4419-5821-1. ISBN 978-1-4419-5820-4.
* Giné, Evarist. Mathematical Foundations of Infinite-Dimensional Statistical Models. Cambridge University Press, 18 November 2015. ISBN 978-1-107-04316-9.

## Referències

* 1 2 «Institute of Mathematical Statistics | Obituary: Evarist Giné-Masdeu, 1944–2015» (en anglès).
* ↑ Reports, Combined. «Evarist Giné, Mathematics Department Head, Dies». UConn Today, 17-03-2015.
* ↑ «Evarist Giné-Masdéu (1944-2015)». bernoullisociety.org.
* ↑ Koltchinskii, Vladimir; Nickl, Richard; van de Geer, Sara; Wellner, Jon A. Stochastic Processes and their Applications, 126, 12, December 2016, pàg. 3607–3622. DOI: 10.1016/j.spa.2016.05.005 [Consulta: free].
* ↑ Dudley, R. M. Stochastic Processes and their Applications, 126, 12, 01-12-2016, pàg. 3623–3631. DOI: 10.1016/j.spa.2016.04.016. ISSN: 0304-4149 [Consulta: free].
* ↑ «Math Department Head Evarist Giné dies at 70» (en anglès). dailycampusarchive, 25-03-2015. [Consulta: 28 desembre 2023].
# Afanàssovo (Kirjatx)

* Per a altres significats, vegeu «Afanàssovo».
Afanàssovo (en rus: Афанасово) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 368 habitants. Pertany al districte de Kirjatx.

## Referències

* ↑ «Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии : Вып. 2-4 / сост. В. Добронравов. Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897.». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Josep Corbella (periodista)

Josep Corbella (Barcelona, 1966) és periodista de La Vanguardia, responsable de la informació de ciència i salut des del 1993. Anteriorment havia treballat al suplement «Medicina y Calidad de Vida» de La Vanguardia (1990-1993), al Diari de Barcelona (1988-1990) i a la revista Carrer Gran (1986-1988). És coautor dels llibres La cocina de la salud (coescrit amb Ferran Adrià i Valentí Fuster), La ciencia de la salud (coescrit amb Valentí Fuster) i Sapiens (coescrit amb Eudald Carbonell, Salvador Moyà i Robert Sala). A més, col·labora amb l'emissora de ràdio RAC1 des de la seva fundació, amb un espai setmanal d'informació científica al programa «Versió RAC1» de Toni Clapés.

## Referències

* ↑ Josep Corbella, Web del CCCB (CC-BY-SA via OTRS)
# Bob Richards

Robert Eugene Richards, conegut com a Bob Richards (anglès: Robert Eugene Richards) (Champaign, 20 de febrer de 1926 - Waco, 26 de febrer de 2023), fou un atleta nord-americà, especialista en salt de perxa i guanyador de tres medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 20 de febrer de 1926 a la ciutat de Champaign, població situada a l'estat d'Illinois.

## Carrera esportiva

Va participar, a 22 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1948 celebrats a Londres (Regne Unit), on va aconseguir guanyar la medalla de bronze en la prova masculina de salt de perxa amb un salt de 4.20 metres. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1952 realitzats a Hèlsinki (Finlàndia) va aconseguir guanyar la medalla d'or amb un salt de 4.55 metres, establint així un nou rècord olímpic. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1956 realitzats a Melbourne (Austràlia) aconseguí revalidar el seu títol olímpic, establint un nou rècord olímpic amb una distància de 4,56 metres. En aquests Jocs participà també en la prova de decatló, si bé no pogué finalitzar-la. Amb la seva victòria en la prova de salt amb perxa en els Jocs d'estiu de 1956 es convertí en l'únic saltador fins al moment en aconseguir revalidar el títol olímpic.
Al llarg de la seva carrera va guanyar dues medalles d'or en els Jocs Panamericans.

## Religiositat

L'any 1946 fou nomenat ministre/reverend de l'anomenada Església dels Germans, una església cristiana i anabaptista.

## Carrera política

El 1984 es va presentar a la presidència dels Estats Units pel partit d'extrema dreta i nacionalista blanc del Populist Party. Va obtenir 66.324 vots.

## Referències

* ↑ «Bob Richards». [Consulta: 27 febrer 2023].
* ↑ «Bob Richards, Pole-Vaulting Hero of the Cold War Era, Dies at 97». The New York Times, 27-02-2023.
* 1 2 3 «Olympedia – Bob Richards». [Consulta: 12 març 2023].
* ↑ «746 F. 2d 656 – Populist Party v. Herschler». OpenJurist. Arxivat de l'original el 16 abril 2015. [Consulta: 4 novembre 2010].
* ↑ «Willis Carto».
# Seient projectable

Un seient projectable és un seient emprat en aeronaus per a permetre als pilots abandonar-les en cas de danys catastròfics i allunyar-se'n ràpidament permetent l'obertura del seu paracaigudes i el descens controlat a la superfície. És un equipament habituals dels avions de combat moderns i altres aeronaus militars.

## Història

Els seients projectables sorgiren durant la Segona Guerra Mundial a diversos països. El seu desenvolupament fou esperonat per la dificultat dels pilots per abandonar amb seguretat els nous avions de reacció en cas de perill (dany de combat, entrada en pèrdua irrecuperable, etc.). Això era perquè la seva velocitat era molt major a la dels avions d'hèlix, causant per exemple danys per impacte contra la cua o les ales de l'aeronau.
Els alemanys foren els primers a operar seients projectables, utilitzat un disseny simple accionant per aire comprimit en alguns dels seus avions de reacció. Posteriorment al Regne Unit es desenvoluparen dissenys propulsats per una càrrega explosiva que acabarien donant lloc als dissenys moderns, amb un seient integral propulsat per coets i amb un paracaigudes d'obertura automàtica.

## Referències

* ↑ Wragg, David W. A Dictionary of Aviation. first. Osprey, 1973, p. 117. ISBN 9780850451634.
* ↑ «Seient projectable». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Marks, Paul. «The rocket-powered rise of the ejector seat». BBC. [Consulta: 8 juny 2015].