OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Milano

«Milano» té aquests significats:
* Toponímia:
** Milano (italià) o Milà (català), ciutat principal del nord d'Itàlia, capital de la regió de la Llombardia
** El Milano, municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
* Biografies:
** Alyssa Milano (Brooklyn, 1972), actriu i cantant estatunidenca
** Ettore Milano (San Giuliano Nuovo, Piemont, 1925), ciclista italià professional entre 1949 i 1958
** Francesco da Milano (Monza, 1497 – Milà, 1543), llaütista, poeta i organista italià
** Giacomo Milano (Polestina, Itàlia, 1699 - San Paolo, 1780), príncep d'Ardora i músic italià
** Giovanni da Milano, pintor italià, actiu a Florència i Roma entre 1346 i 1369
** Nicolino Milano (Lorena, Estat de São Paulo, 1876 - Rio de Janeiro, 1962), compositor brasiler
* Miscel·lània:
** Pallacanestro Olimpia Milano, club italià de basquetbol de la ciutat de Milà
** Milano-Vignola, cursa ciclista italiana que es disputava entre les ciutats de Milà, a la Llombardia i Vignola, a l'Emília-Romanya
** FK Milano Kumanovo, club de futbol macedoni de la ciutat de Kumanovo
# Cefisòdot el jove

Cefisòdot el jove (en llatí Cephisodotos, en grec antic Κηφισόδοτος "Kephisódotos") fou un escultor atenenc fill del gran Praxíteles.
Plini el Vell el menciona juntament amb cinc altres escultors, i diu que treballava el bronze cap a la 120 Olimpíada, el 300 aC. Hereu de l'art del seu pare, va treballar sempre amb bronze i marbre, segons diu Plini el Vell a la Naturalis Historia.
Juntament amb el seu germà Timarc va treballar a Atenes i a Tebes en algunes obres importants. Va fer estàtues de Licurg (mort el 323 aC) i els seus fills Abron, Licurg i Licofró, col·locades al temple d'Erecteu a l'Acròpoli, segons Pausànies, que afegeix que havien fet una estàtua d'Enió, la deessa destructora de ciutats, que es trobava al temple d'Ares a Atenes. També van fer conjuntament un altar de Dionís Cadmeà a Cadmea la ciutadella de Tebes, probablement l'any 315 aC quan Cassandre va restaurar la ciutat de Tebes, i probablement altres obres, però aquesta és la última on es mencionen els dos germans treballant junts.
La darrera part de la vida de Cefisòdot és gairebé desconeguda. No se sap del cert si el 303 aC va sortir d'Atenes i va viure a Pèrgam, segons Plini el Vell i potser també va anar a Alexandria. Les seves estàtues de Leto, Hera, Àrtemis, Asclepi, i Afrodita es podien admirar a Roma en diversos edificis. També es va distingir per les escultures d'homes il·lustres, sobretot dels filòsofs. Va retratar també cortesanes, i a la poeta de Bizanci Mero, la mare del poeta tràgic Homer de Bizanci, que va florir cap a l'any 280 aC.
Totes les seves obres s'han perdut. Existeix una reproducció molt bona conservada a Florència d'un simplegma, un conjunt de dos lluitadors, que sembla el mateix alabat per Plini i visible a Pèrgam a la seva època.

## Referències

* ↑ 2.Cephisodotus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 670
# Riu Avia

L'Avia és un riu del sud-oest de Galícia, afluent del Miño per la dreta.
Neix a la serra d'O Suído a 880 metres d'altitud, al lloc de Fonte Avia, que pertany a la parròquia de Nieva, al municipi d'Avión (Ourense).
Continua en direcció sud-oest a nord-est fins a arribar al pantà d'Albarellos, de 90,73 hm³ de capacitat, situat entre els municipis de Leiro, Boborás i Avión. Després de l'embassament continua fins a Boborás i gira cap al sud-est, des de Leiro fins a Ribadavia, lloc on desemboca al Miño després de recórrer 36,7 km.

## Referències

* ↑ «Embalses del río Avia» (en castellà). [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ «CEDEX: Datos físicos de las corrientes clasificadas por el C.E.H. Madrid, 1965». Arxivat de l'original el 2021-10-15. [Consulta: 8 gener 2023].
# Khairi-Murat

Khairi-Murat és una serralada muntanyosa del districte d'Attock al Panjab (Pakistan) entre el riu Sohan i la serra de Kala-Chitta (de la que és paral·lela a uns 15 km al sud). S'inicia a uns 50 km de l'Indus i continua a l'est uns 38 km. Encara que antigament les muntanyes eren cobertes de vegetació el 1908 no en tenien excepte alguna zona reservada i lliure de pastures.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Medalla de la victòria sobre Alemanya en la Gran Guerra Patriòtica 1941-1945

La Medalla de la Victòria sobre Alemanya a la Gran Guerra Patriòtica 1941-1945 (rus: медаль «За победу над Германией в Великой Отечественной войне 1941—1945 гг.») va ser una de les condecoracions més concedides de la Unió Soviètica. Es va concedir a prop de quinze milions de persones. Va ser atorgada a tots els soldats, oficials i partisans que havien participat directament en accions de combat contra l'Alemanya Nazi durant la Gran Guerra Patriòtica.

## Història

Va ser establerta pel Presídium del Soviet Suprem de l'URSS el 9 de maig de 1945, data que a la Unió Soviètica i a l'Europa Oriental és considerat com el Dia de la Victòria. Els treballs pel prototipus van començar a final de 1944, quan la Victòria ja només era una qüestió de temps. La major part van ser atorgades tot just en acabar la guerra, i usualment es requeria una prova de participació en les operacions militars per tal de ser elegible per la medalla. Després de la guerra, lluir-la o lluir la seva germana (la Medalla per la victòria sobre el Japó era emprat de manera comuna per distingir als veterans de la II Guerra Mundial i els participants no combatents.

## Disseny

Una medalla de 34 mm amb la imatge de Stalin al mig amb la inscripció НАШЕ ДЕЛО ПРАВОЕ («La nostra causa és justa») i МЫ ПОБЕДИЛИ («Hem guanyat») al voltant de la imatge a l'anvers. Al revers de la medalla hi ha la inscripció За Победу над Германией в Великой Отечественной войне 1941-1945 гг («Per la Victòria sobre Alemanya en la Gran Guerra Patriòtica de 1941-1945»)
La medalla se suspèn sobre un galó pentagonal, pres de l'Orde Tsarista de Sant Jordi, i consisteix en 3 barres de 5 mm negres separades per dues barres taronges de 5 mm i una franja de 2 mm taronja a la punta.

## Referències

* ↑ «Указ Президиума ВС СССР от 09.05.1945 (Decret del presidium del Soviet Suprem del 9 de maig de 1945)» (en rus). Llibreria legal de la USSR, 09-05-1945. [Consulta: 21 setembre 2018].
# Museu Olímpic de Lausana

El museu olímpic de Lausana (Suïssa), és un museu permanent d'exposició de diferents peces relacionades amb el món de l'esport i en especial dels Jocs Olímpics. Els seus visitants poden trobar tot tipus d'informació sobre els antics i els moderns jocs olímpics així com els diferents models medalles que s'han utilitzat en les diferents edicions dels Jocs. Als afores, també hi ha aportacions de les diferents ciutats que han organitzat uns jocs. Barcelona hi té dipositada un metre quadrat original de vorera del que fou la vila olímpica.
El museu es troba rodejat d'un bosc i un parc pròxims al llac, on es poden veure múltiples obres d'art relacionades amb l'esport.
Fou inaugurat el 23 de juny de 1993 pel català Joan Antoni Samaranch, president del Comitè Olímpic Internacional en aquell moment i qui fou l'ideari i propulsor del museu.

## Vegeu també

* Museu Olímpic i de l'Esport Joan Antoni Samaranch, a Barcelona

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2002-01-25 a Wayback Machine.
* El Museu Olímpic a Google Maps
# Milarita

La milarita és un mineral de la classe dels ciclosilicats, i dins d'aquesta pertany a l'anomenat “grup de l'osumilita”. Va ser descoberta l'any 1870 a Val Milà, al municipi de Tujetsch, del cantó dels Grisons (Suïssa), sent nomenada així per la localitat on es va trobar.

## Característiques químiques

És un ciclosilicat del tipus aluminosilicat de beril·li, amb potassi i calci, hidratat. Com tots els de el grup de l'osumilita la seva estructura molecular és d'anells dobles de sis tetraedres de sílice.
A més dels elements de la seva fórmula, sol portar com a impuresa l'element sodi.
La milarita té la fórmula química KCa₂(Be₂AlSi₁₂)O$_{30}$·xH₂O

## Formació i jaciments

Apareix en roques pegmatites de tipus granític. S'ha trobat en materials alpins en vetes d'alteració hidrotermal de baixa temperatura; també en roques aplites i sienites.
Sol trobar-se associat a altres minerals com: ortosa, albita, fluorita, beril, fenaksita, bertrandita, bavenita, minasgeraisita-(I), quars, calcita, moscovita o clorita.

## Referències

* ↑ «Milarite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* Milarita, mindat.org.
* Milarita, webmineral.com.
* Manual de milarita, Mineral Data Publishing.
# Castell de Güells

El Castell de Güells és un edifici de Tona (Osona) declarada Bé Cultural d'Interès Nacional.

## Descripció

Pilot informe de murs i pedres prop el mas Güells, fet amb pedres de l'antic castell. Castell situat davant del mas Güells. Actualment resten pocs vestiguis del l'antic castell dels quals de forma visible només es troba un fragment de mur i un suposat paviment enllosat al sector de migdia i un llenç de possible muralla al sector de llevant.

## Història

Castell de defensa. Documentat el 1086.

## Referències

* 1 2 «Castell de Güells». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2017].
# Cefisòdot (general)

Cefisòdot (en llatí Cefisodotos, en grec antic Κηφισόδοτος "Kephisódotos") fou un dels tres generals (estrategs) que l'any 405 aC es van reunir amb les forces atenenques de Conó, Adimantos i Filocles. Va ser fet presoner a la batalla d'Egospòtam i executat, segons diu Xenofont.

## Referències

* ↑ 1.Cephisodotus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 669
# Riu Atrato

El Riu Atrato (Río Atrato) és un riu del nord-oest de Colòmbia. Neix a la Cordillera Occidental i flueix cap al nord fins al Golf d'Urabá (o Golf de Darién), on forma un gran delta. En el seu curs travessa el Departament de Chocó, termenejant amb el veí Departament d'Antioquía en dues ocasions. La seva llargada total és d'uns 650 km i és navegable fins Quibdó (400 km).
Els seus afluents principals són el riu Truando, el riu Sucio, i el riu Murri. Hi ha mines d'or i de platí en la seva conca i les sorres del riu són aurífers.
Al nord-oest de Colòmbia hi ha gran diversitat de vida silvestre. Durant el Plistocè la conca del riu estava coberta pel mar i es creu que això va crear una barrera geogràfica afavorint la divergència genètica.
El riu Atrato es proposava com un lloc per a fer el canal que finalment es va fer al Canal de Panamà.

## Referències

* ↑ Hershkovitz, P. Living New World monkeys (Platyrrhini): with an introduction to Primates, 1977.
* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Khaidarkanita

La khaidarkanita és un mineral de la classe dels halurs, que pertany al grup de la cianotriquita. Rep el seu nom de la seva localitat tipus, el dipòsit d'antimoni i mercuri de Khaidarkan, al Kirguizstan.

## Característiques

La khaidarkanita és un halur de fórmula química Na$_{0,34}$Cu₄Al₃(OH)$_{14}$F₃·2H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5. És una espècie visualment similar tant a la cianotriquita com a la carbonatocianotriquita. Segons Hager, una petita quantitat de sulfat pot estar present (o fins i tot ser necessària) en la khaidarkanita, i el contingut de sodi pot ser variable, atribuint el contingut d'aquest element a impureses.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la khaidarkanita pertany a «03.DA: Oxihalurs, hidroxihalurs i halurs amb doble enllaç, amb Cu, etc., sense Pb» juntament amb els següents minerals: atacamita, melanotal·lita, botallackita, clinoatacamita, hibbingita, kempita, paratacamita, belloïta, herbertsmithita, kapellasita, gillardita, haydeeïta, anatacamita, claringbul·lita, barlowita, simonkol·leïta, buttgenbachita, connel·lita, abhurita, ponomarevita, anthonyita, calumetita, bobkingita, avdoninita i droninoïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit d'antimoni i mercuri de Khaidarkan, situat a la vall de Fergana, a la província d'Oix, al Kirguizstan. També ha estat descrita a la mina Clara, a l'estat alemany de Baden-Württemberg; i a Hoher Sonnblick, a Salzburg, Àustria.

## Referències

* ↑ «Khaidarkanite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 novembre 2017].
* ↑ Hager, S. L.; Leverett, P.; Williams, P. A. «POSSIBLE STRUCTURAL AND CHEMICAL RELATIONSHIPS IN THE CYANOTRICHITE GROUP». The Canadian Mineralogist, 47, 3, 20-07-2009, pàg. 635–648. DOI: 10.3749/canmin.47.3.635.
# Poestenkill

Poestenkill és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.024 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Poestenkill tenia 1.024 habitants, 396 habitatges, i 291 famílies. La densitat de població era de 67,7 habitants per km².
Dels 396 habitatges en un 35,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,9% hi vivien parelles casades, en un 10,1% dones solteres, i en un 26,3% no eren unitats familiars. En el 21,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 26,9% de 45 a 60 i un 12,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.219 $ i la renda mediana per família de 62.885 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.857 $ mentre que les dones 30.726 $. La renda per capita de la població era de 21.946 $. Cap de les famílies i l'1,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Poestenkill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Poestenkill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Museu Numismàtic d'Aruba

El Museu numismàtic d'Aruba és un museu establert a la ciutat d'Oranjestad, la capital del país autònom dels Països Baixos i illa caribenya d'Aruba. Es tracta d'un espai especialitzat que compta amb una gran col·lecció de monedes i bitllets de tot el món, i que representa la passió d'un home local (Mario Odor). La seva afició es va transformar en una exhibició per al públic. Va ser creat oficialment el 13 de novembre de 1981.

## Referències

* ↑ Alofs, L. The Aruba Heritage Report. Aruba National Commission for Unesco, 2003 [Consulta: 31 març 2013]. Arxivat 2021-05-03 a Wayback Machine.
# Milà-Sanremo 1979

La Milà-Sanremo 1979 fou la 70a edició de la Milà-Sanremo. La cursa es disputà el 17 de març de 1979 i va ser guanyada pel belga Roger de Vlaeminck, que s'imposà a l'esprint a la meta de Sanremo i d'aquesta manera aconseguia la seva segona victòria consecutiva i tercera de la clàssica italiana.
264 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 154 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Roger de Vlaeminck | Gis Gelati | 7h 05' 44" |
| 2 | Giuseppe Saronni | Scic-Bottecchia | m. t. |
| 3 | Knut Knudsen | Bianchi-Faema | m. t. |
| 4 | Francesco Moser | Sanson-Luxor TV | m. t. |
| 5 | Giuseppe Martinelli | San Giacomo-Mobilificio | m. t. |
| 6 | Luciano Borgognoni | CBM Fast-Gaggia | m. t. |
| 7 | Bernard Hinault | Renault-Gitane-Campagnolo | m. t. |
| 8 | Daniel Willems | Ijsboerke-Warncke Eis-Gios | m. t. |
| 9 | Giovanni Mantovani | Inoxpran | m. t. |
| 10 | Mario Beccia | Mecap-Hoonved | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets a les-sports.info
* Resultats complets a milansanremo.co.uk
# Estudis per a la pau i resolució de conflictes

Els estudis per a la pau i resolució de conflictes és un camp de les ciències socials que identifica i analitza els comportaments violents i no-violents, així com els mecanismes estructurals que influeixen en els conflictes (incloent-hi els conflictes socials), amb la intenció de comprendre dels processos que condueixen a una condició humana més desitjable. Una part d'aquests estudis, els estudis per la pau (irenologia), són un esforç interdisciplinari destinat a la prevenció, la reducció, i la solució dels conflictes per mitjans pacífics, buscant amb això la "victòria" per a totes les parts involucrades en el conflicte. Això contrasta amb els estudis de la guerra (polemologia), que tenen com a objectiu l'assoliment eficient de la victòria en els conflictes, principalment per mitjans violents, amb la satisfacció d'una o més (però no de totes) les parts implicades. Les disciplines implicades poden incloure ciències polítiques, geografia, economia, psicologia, sociologia, relacions internacionals, història, antropologia, ciències religioses, i els estudis de gènere, així com una varietat d'altres. Les subdisciplines més rellevants d'aquests camps, com l'economia de la pau, poden ser considerades també com a pertanyents als estudis per a la pau i resolució de conflictes.

## Referències

* ↑ Dugan, 1989: 74

## Fonts

* Dugan, M. 1989. "Peace Studies at the Graduate Level." The Annals of the American Academy of Political Science: Peace Studies: Past and Future, 504, 72–79.

## Enllaços externs

* Centre Delàs d'Estudis per la Pau

## Vegeu també

* Institut Internacional d'Estudis per a la Pau d'Estocolm
* Cultura de pau
* FundiPau
# París-Tours 1989

La París-Tours 1989 fou la 83a edició de la clàssica París-Tours. Es disputà el 8 d'octubre de 1989 i el vencedor final fou el neerlandès Jelle Nijdam de l'equip Superconfex-Yoko.
Era l'onzena cursa de la Copa del Món de ciclisme de 1989

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Jelle Nijdam (NED) | Superconfex-Yoko | 7h 11' 42" |
| 2 | Eric Vanderaerden (BEL) | Panasonic-Isostar | m. t. |
| 3 | Johan Museeuw (BEL) | AD Renting | m. t. |
| 4 | Rolf Sørensen (DEN) | Ariostea | m. t. |
| 5 | Adriano Baffi (ITA) | Ariostea | m. t. |
| 6 | Sammie Moreels (BEL) | Lotto-Vitus | m. t. |
| 7 | Seán Kelly (IRL) | PDM-Concorde | m. t. |
| 8 | Marcel Wüst (GER) | RMO-Mavic | m. t. |
| 9 | Guido Bontempi (ITA) | Carrera Jeans-Vagabond | m. t. |
| 10 | Jean-Claude Colotti (FRA) | RMO-Mavic | m. t. |

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Resultats a les-sports.info
# Otrúbnie

Otrúbnie - Отрубные (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba al delta del riu Kuban, a la vora de l'Anguélinski. És a 19 km a l'oest de Poltàvskaia i a 67 al nord-oest de Krasnodar.
Pertany a l'stanitsa de Staronijesteblíevskaia.
# Guilford (Vermont)

Guilford és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 2.046 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Guilford tenia 2.046 habitants, 811 habitatges, i 575 famílies. La densitat de població era de 19,8 habitants per km².
Dels 811 habitatges en un 34,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,2% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 29% no eren unitats familiars. En el 21,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 30,9% de 45 a 60 i un 9,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.982 $ i la renda mediana per família de 52.431 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.125 $ mentre que les dones 24.605 $. La renda per capita de la població era de 21.028 $. Entorn del 5% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Guilford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Guilford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Coniesta

Coniesta és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Coniesta araealis (Hampson, 1912)
* Coniesta forsteri (Bleszynski, 1965)
* Coniesta ignefusalis (Hampson, 1919)
* Coniesta williami (de Joannis, 1927)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 30 gener 2019].
# Platja de Cala en Porter

La platja de Cala en Porter es troba al municipi d'Alaior a l'illa de Menorca. Està situada a 11 km al sud del poble d'Alaior. La platja té forma d'escopinya tenint una entrada molt sinuosa. A la platja desemboca un torrent, el torrent de Cala en Porter que té el seu origen molt a prop d'Alaior. La platja es troba dins de la urbanització del mateix nom.
La platja està envoltada per penya-segats amb una abundosa vegetació, sobretot a la franja dreta de la platja. A la franja esquerra hi ha cases i xalets de la urbanització.
Quant a les condicions marines i subaquàtiques de la platja s'ha de dir que no es recomana entrar-hi amb mal temps i a la nit, ja que és una zona on el vent del sud bufa bastant i la profunditat no és massa gran.
La platja rep un nombre important de turistes durant l'estiu. Té seguretat durant l'època estiuenca per part de la Creu Roja. A més l'Ajuntament d'Alaior ha prohibit l'entrada d'animals a tota la platja per evitar molèsties a les persones que es volen banyar tranquil·lament. També disposa de la Certificació Mediambiental.
A la urbanització que envolta la platja, com a curiositat té una de les coves més destacades de l'illa tant per la història com per l'ús que se li dona actualment, és la Cova d'en Xoroi. Aquesta cova avui en dia està oberta durant tot el dia i a la nit es converteix en una peculiar discoteca i té unes espectaculars vistes a la mar Mediterrània.

## Referències

* ↑ Ordenança d'ús i aprofitament de platges d'Alaior Arxivat 2012-06-21 a Wayback Machine. PDF
* ↑ AENOR certifica la qualitat de platges i empreses de l'Illa Arxivat 2013-12-24 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Cova den Xoroi, Discoteca

## Vegeu també

* Binixiquet
* Torre de So na Caçana

## Enllaços externs

* Menorca Biosfera
* Platges de Menorca Arxivat 2011-09-02 a Wayback Machine.
# Neoarisemus pectinatus

Neoarisemus pectinatus és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Àfrica: Uganda.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Tonnoir, Al., 1939. Psychodidae. A: Museu Britànic (Natural History): Ruwenzori Expedition 1934-1935. 1 (4): 35-80.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Duckhouse, D. A. & Lewis, D. J., 1980. 3. Family Psychodidae. Pàgs. 93-105 "a" Crosskey, R.W. (ed.). Catalogue of the Diptera of the Afrotropical Region. Londres: British Museum 1437 pp. (96).
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)