OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Xarjah (ciutat)

Xarjah (àrab: الشارقة, ax-Xāriqa, pronunciat en el dialecte local ax-Xārja) és la capital de l'emirat de Xarjah als Emirats Àrabs Units amb una població de més de 500.000 habitants (5/6 parts dels habitants de l'emirat) dels quals només el 20% són nacionals. Forma una ciutat continua amb Ajman al nord i Dubai al sud, i aquest conjunt només està separat tres o quatre km de la zona franca d'Hamriyah al nord d'Ajman i a 6 km al sud d'Umm al-Qaiwan.
Disposa de diversos museus, el més interessant el Museu Arqueològic de Xarjah on s'exposen les troballes principalment de la zona del golf d'Oman. El Museu d'Història Natural i Parc del Desert està dedicat a la flora i fauna del país i fou obert el 1997. El Museu de la Ciència, dedicat als avanços científics, fou obert el 1996 el mateix any que es va obrir el Museu Islàmic; el Museu del Patrimoni està format per diversos museus: Souq Al Arsah, Bait Al Naboodah, Al Midfaa House i Al Hisn Xarjah tots dedicats a objectes tradicionals de la gent del país. Al-Hisn Xarjah fou la residència habituals dels xeics de Xarjah i fou construït a començaments del segle xix. Hisn Kalba, residència que fou del xeic de Kalba també és un museu integrat en aquest grup però a la ciutat de Kalba.
A la ciutat hi ha hospitals, escoles, la Universitat de Xarjah (fundada el 1997), parcs públics, centres comercials, i edificis administratius; disposa també de diverses mesquites totes de nova construcció. L'Expo Centre de Xarjah celebra una fira anyal sobre llibres. La policia (creada el 1967 sota el nom de Seguretat General i Força de policia) fou transferida en part al govern federal el 1971 però el 1995 i 1996 la secció local va quedar regulada específicament i té la seu a la ciutat.
El port també és important i porta el nom de Port Khalid.
Al nord-est de la ciutat, a la vora de la frontera amb l'emirat d'Ajman, hi ha l'Aeroport Internacional de Xarjah.
La municipalitat fou fundada el 1927, i és una de les més velles dels Emirats i de la regió dels golf. A seva bandera és blanca amb el símbol vers al centre.

## Referències

* ↑ «Sharjah's tourism focus is all about Islamic culture». The National, 17-12-2013.
# Burhanuddin Rabbani

Burhanuddin Rabbani (persa: برهان‌الدین ربانی) (Província de Badakhxan, 20 de setembre del 1940 - Kabul, 20 de setembre del 2011) fou president de l'Afganistan del 1992 al 1996, i un cop més després de la caiguda del govern talibà a la Guerra contra el terrorisme, entre novembre i desembre del 2001, quan cedí el poder a Hamid Karzai, designat per la Conferència Internacional sobre Afganistan. Rabbani fou el líder de la branca afganesa del partit Jamaat-e-Islami.
Fou un dels fundadors del moviment dels mujahidins a finals dels anys 1970, just abans de la invasió soviètica. Fou el cap polític del front unit Aliança del Nord contra els talibans, i va encapçalar un govern opositor que obtingué el reconeixement internacional, fins i tot per part de l'ONU. Després encapçalà l'oposició unida contra el govern del President Karzai). El 20 de setembre del 2011, Rabbani fou assassinat en un atemptat suïcida davant de casa seva a Kabul. Fou designat pel Parlament i el President Karzai "Màrtir de la Pau". El seu fill Salahuddin Rabbani fou elegit el 2012 per assolir la pau amb els talibans.

## Referències

* ↑ «El retorn de Rabbani a Afganistan». BBC News, 14-11-2001 [Consulta: 10 setembre 2009].
* ↑ Cap del Consell Afganès per la Pau assassinat en un atac a casa seva. New York Times, 21/9/2011.
* ↑ Karzai nomena el fill del líder assassinat Arxivat 2012-04-20 a Wayback Machine. 14/4/2012 McClatchy
# Xenòcrates d'Afrodísies

Xenòcrates d'Afrodísies (en llatí Xenocrates, en grec antic Ξενοκρὰτης) era un metge grec nascut a Afrodísies a Cilícia que hauria viscut a l'entorn de la meitat del segle i i va ser probablement contemporani d'Andròmac el jove.
Galè diu que va viure dues generacions abans que la seva. Va escriure alguns llibres de farmàcia i Galè el critica perquè confeccionava remeis amb substàncies inadequades com orina, cervells humans, excrements, etc. Una de les seves obra es titulà Περὶ τῆς ἀπὸ τῶν Ζώων Ὠφελείας, De Utilitate ex Animalibus Percipienda. Galè, Climent Alexandrí, Artemidor, Plini, Oribasi, Aeci i Alexandre de Tral·les el citen en diverses ocasions. De les seves obres Oribasi va conservar l'assaig Περὶ τῆς ἀπὸ τῶν Ἐνύδρων Τροφῆς De Alimento ex Aquatilibus, un interessant registre de l'estat de la història natural de l'època en què va viure.

## Referències

* ↑ W.A.G., Xenocrates a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1294
# Xenòdam

Xenòdam (en llatí Xenodamus, en grec antic Ξενόδαμος) fou un músic i poeta líric nadiu de Citera.
Plutarc el menciona i diu que era un dels caps de la segona escola de música establerta a Esparta per Taletes. Alguns autors li atribueixen peans, però altres, entre els que s'inclou Pratines, diuen que en realitat va escriure hiporquemes, un tipus de metre que s'usava en un cant coral que s'acompanyava amb una cítara i una aulòs, amb danses i pantomima.
Plutarc diu també que al seu temps existia una oda seva que era sens dubte un hiporquema. Ateneu de Naucratis el considera un dels principals compositors antics d'hiporquemes junt amb Píndar. Fabricius l'inclou a la Bibliotheca Graeca.

## Referències

* ↑ Xenodamus of Cythera a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1295
# Xefela

Xefela, Shfela, o Shephelah, literalment "terres baixes" en hebreu: הַשְּפֵלָה, també en hebreu שְׁפֵלַת יְהוּדָה, Shfelat Yehuda, el "pedemont de Judea"), és una regió de transició de turons de terra tova a Israel sud-central que s'estenen durant 10–15 km entre les Muntanyes de Judea i les planes costaneres.
Actualment el Xefela és en gran part rural amb moltes explotacions agrícoles.
La Bíblia assigna la terra de Xefela a la tribu de Judà i a la Tribu de Dan.
Xefela es menciona moltes vegades a la Bíblia
La pluviometria d'aquesta zona oscil·la entre els 250 litres en la zona sud i els 500-600 litres al nord.

## Referències

* ↑ «Land of Israel: Geographical Survey. Shephelah». A: Encyclopaedia Judaica. Thomson Gale, 2007 [Consulta: 29 gener 2017].
* ↑ Jewish National Fund (KKL), British Park - Scenic trails in Israel's Heartland. Quote: "The Judean Plain is an intermediate region situated between the Coastal Plain to the west and the Judean Mountains to the east. The altitude of its hills varies from 150 to 450 meters above sea level, and geologically speaking, the plain is a syncline, i.e., a basin in which the layers of rock have folded downwards and sunk. [...] The plain consists of two distinct landscape units: the lower plain, to the west, where the hills are lower and separated by broad riverbeds; and the upper plain, where the valleys are deeper and the hills rise to a height of between 250 and 450 meters above sea level."
* ↑ Nadav Naʼaman. Ancient Israel and Its Neighbors: Interaction and Counteraction. Eisenbrauns, 2005, p. 334. ISBN 978-1-57506-108-5.
* ↑ Joshua 15:33-36, 19:40-41
* ↑ e.g. Deuteronomi 1:7; Josuè 9:1; 10:40; 11:2, 16; 12:8; 15:33; Jutges 1:9; 1 Reis 10:27; Jeremia 17:26; 32:44; 33:13; Obadia 1:19; Zacaries 7:7; 1 Cròniques 27:28; 2 Cròniques 1:15; 9:27; 26:10; 28:18.
* ↑ The Plain of the Shephelah, Jewish Encyclopedia (1906).

## Enllaços externs

* Soils of the Coastal Plain and the Shefela
# Xefo Guasch

Xefo Guasch (Barcelona, 27 d'agost de 1949 - Camarles, Baix Ebre, 1r de gener de 2024) fou un galerista català i arquitecte de formació.
Guasch fou director de la Sala Biquini entre 1985 i 1990. Amb la seva parella Curra Martín, pintora i ceramista, dirigien i eren els propietaris de la Chez Xefo Art Gallery, una galeria d'art situada al Poblenou de Barcelona.
Morí a Camarles juntament amb la seva parella a causa d'una intoxicació per inhalació de monòxid de carboni provocada per una mala combustió d'una calefacció de gas butà.

## Referències

* ↑ «Xefo Guasch». Catalunyabarcelona.com, 30-05-2017. [Consulta: 3 gener 2024].
* ↑ «Moren el galerista Xefo Guasch i la seua parella per una mala combustió de gas en una casa de Camarles». Marfanta.com, 02-01-2024. [Consulta: 3 gener 2024].
* 1 2 «Muere el galerista barcelonés y expropietario de la sala Bikini Xefo Guasch» (en castellà). Metrópoli (El Español), 01-01-2024 [Consulta: 3 gener 2024].
* ↑ «El galerista Xefo Guasch i la seva parella són les víctimes mortals per la mala combustió de gas butà a Camarles». 324.cat, 01-01-2024. [Consulta: 3 gener 2024].
* ↑ «Mor l'expropietari de la sala Bikini i la seva parella, intoxicats per inhalació de monòxid de carboni». RAC1, 02-01-2024. [Consulta: 3 gener 2024].
* ↑ «Mor el galerista barceloní i antic propietari de Bikini, Xefo Guasch, a Camarles». El Nacional, 01-01-2024. [Consulta: 3 febrer 2024].
* ↑ Collado, Julio. «Un matrimoni de Camarles mor intoxicat a casa seva per la mala combustió d'una calefacció de gas butà». El Caso (El Nacional), 01-01-2024. [Consulta: 3 gener 2024].
# Emily Mary Osborn

Emily Mary Osborn (Londres, 1828 - St. John's Wood, 1925) fou una pintora victoriana coneguda per la visió de la dona i els nens a les seves pintures de gènere.
Des de petita va sentir la passió per pintar però no pogué desenvolupar-la fins que la seva família es va mudar a Londres, on va poder seguir estudis formals d'art. Les seves pintures eren molt apreciades, fet que li va permetre exposar a la Royal Academy of Arts des dels disset anys. El quadre més conegut d'aquesta època és Nameless and Friendless (Sense un nom i sense amics, 1857), on representa el dolor d'una vídua.
A la seva etapa adulta va patir pèrdues familiars que van provocar el seu allunyament de l'art. Es va allistar com a infermera a la guerra francoprussiana. Novament a casa després del conflicte, se centrà en la producció de retrats i la pintura de viatges, especialment estampes de Venècia i Algèria, que coneixia de primera mà. Va morir als 97 anys.

## Referències

* ↑ Elaine Shefer, "Woman's Mission," Woman's Art Journal, Vol. 7 No. 1 1986, pp. 8–12
# Tornada

En el camp musical, la tornada és una frase o secció de la melodia que reapareix diverses vegades en el decurs d'una composició. A la tornada d'una cançó popular també se l'anomena recoble. La tornada apareix també en els poemes populars o narratius, en record del seu origen musicat.
La tornada és el fragment que acostuma a ser més recognoscible, juntament amb l'inici, i és el que sovint es taral·leja quan una persona es refereix a la cançó o peça. Pot tenir un ritme diferent de la resta per marcar el contrast. En música rock i els seus derivats fins i tot hi ha dues tornades, la principal –ràpida– i cap al final una d'igual però més lenta abans del clímax, que representa la repetició de la tornada.

## Referències

* ↑ «Diccionari música AVL». Arxivat de l'original el 2016-01-08. [Consulta: 16 desembre 2016].
Viccionari
# Vil·lina

La vil·lina (en anglès:Villin) és una proteïna d'unió a actina de massa atòmica 92,5 kDa. Com a proteïna, té una estructura amb múltiples dominis tipus gelsolina associats a una petita zona C-terminal (en la imatge) consistent en una forquilla d'alfa hèlix estabilitzada mitjançant enllaços hidròfobs. Es troba en cèl·lules animals, però n'hi ha de semblants en la planta model Arabidopsis thaliana.

## Funció

En els animals vertebrats la vil·lina ajuda a donar suport als microfilaments dels microvilli. Com la gelsolina, la vil·lina és un factor que permet que la cèl·lula adopti la seva configuració fluida. Això ho fa fragmentant els microfilaments de l'escorça cel·lular, en presència de calci, per l'exocitosi. La vil·lina també actua polimeritzant els microfilaments d'actina en els microvillis
Tanmateix la funcó de la vil·lina no és totalment coneguda.

## Referències

* ↑ Friederich, E; Vancompernolle, K; Louvard, D; Vandekerckhove, J «Villin function in the organization of the actin cytoskeleton. Correlation of in vivo effects to its biochemical activities in vitro». The Journal of Biological Chemistry, 274, 38, 1999, pàg. 26751–60. DOI: 10.1074/jbc.274.38.26751. PMID: 10480879.
* ↑ Bazari, Wendy Lavoy, et al. “Villin Sequence and Peptide Map Identify Six Homologous Domains”. Proc. National Academy of ScienceUSA 81 (1988): 4986-4990 PMID: 2839826
* ↑ Villin-Like Actin-Binding Proteins Are Expressed Ubiquitously in Arabidopsis, <http://www.plantphysiol.org/cgi/content/full/122/1/35>
* ↑ Maillet, Marc. Biología celular (en español). Elsevier, España, 2002, p. 140. ISBN 8445811053.

### Bibliografia

“The Villin Family”. The University of Endinburgh. 2000. http://www.bms.ed.ac.uk/research/others/smaciver/Cyto-Topics/villin_family.htm

## Enllaços externs

* «Vil·lina» (en anglès). Medical Subject Headings.
# Domícia

«Domícia» té aquests significats:
* Via Domícia.
* Onomàstica:
** Gens Domícia, família romana plebea.
** Domícia, tia de Neró.
** Domícia Lèpida, tia de Neró.
** Domícia Longina, esposa de Domicià.
** Domícia Faustina, filla de l'emperador Marc Aureli i de Faustina Menor.
** Domícia Lucil·la o Domícia Calvil·la, esposa d'Anni Ver i la mare de Marc Aureli.
# Sadóvoie (Astracan)

* Per a altres significats, vegeu «Sadóvoie».
Sadóvoie (en rus: Садовое) és un poble de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2021 tenia 360 habitants.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Б) 1:100000. Астраханская область и Калмыкия». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Akhtubinka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2019-02-24. [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Регионы России → Астраханская обл. → Харабалинский р-н → Ахтубинка с.». Arxivat de l'original el 2015-03-24. [Consulta: 10 setembre 2020].
# Sadóvoie (Daguestan)

* Per a altres significats, vegeu «Sadóvoie».
Sadóvoie (en rus: Садовое) és un poble de la república del Daguestan, a Rússia. Segons el cens del 2010 tenia 842 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. Таблица № 11. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Республики Дагестан». Arxivat de l'original el 2013-12-24. [Consulta: 30 juliol 2022].
* ↑ Село Ортатюбе на карте
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. Таблица № 11. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Республики Дагестан». Arxivat de l'original el 2013-12-24.
* ↑ Село Кандаураул на карте
# Rudolf Jakob Camerarius

Rudolf Jakob Camerarius, cognom llatinitzat de l'original Camerer, (Tübingen, 12 de febrer de 1665 – Tübingen, 11 de setembre de 1721) va ser un metge i botànic alemany.
Camerarius va néixer a Tübingen, i va ser professor de medicina i director del jardí botànic de Tübingen des de 1687 fins a la seva mort el 1721. És principalment conegut per les seves investigacions sobre els òrgans reproductors de les plantes en la seva obra De sexu plantarum epistola (1694).
Mentre altres botànics com John Ray i Nehemiah Grew, havien observat que les plantes semblaven que tenien alguna forma de sexualitat, i pensaven que el pol·len era l'agent fertilitzant masculí, va ser Camerarius qui va fer el treball experimental. Estudiant la morera, (que és un arbre dioic)determinà que les plantes femelles allunyades de les plantes mascle (amb estams) produïen fruit però sense llavors. Una cosa semblant feien altres plantes dioiques com Mercurialis i espinacs. Amb la planta del ricí i amb la dacsa (plantes monoiques) Camerarius tallà les flors masculines (amb estams) i també va observar que no es feien llavors. D'aquests resultats se'n va fer un informe en forma (d'epistola), i immediatament van tenir un gran ressò.
Camerarius va demostrar que la substància transportada amb el pol·len era indispensable per a la producció de llavors capaces de germinar i que els estams eren els òrgans masculins de les plantes.

## Referències

* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
* Duane Isely, One hundred and one botanists (Iowa State University Press, 1994), pp. 74-76

## Enllaços externs

* Camerarius' math genealogy
# Doncols

Doncols (en luxemburguès: Donkels; en alemany: Donkols) és una vila de la comuna de Winseler, situada al districte de Diekirch del cantó de Wiltz. Està a uns 35 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Història

Doncols junt amb Sonlez, és un dels dos pobles valons que es van quedar en el Gran Ducat durant la formació de la província belga de Luxemburg el 1839.

## Geografia

Es troba al llarg de la frontera belga, enfront del llogaret de Bras (comunitat de Bastogne). Al sud-oest, limita amb Sonlez.

## Referències

* ↑ «Doncols». [Consulta: 29 setembre 2015].
# Dorothy Fields

Dorothy Fields (Allenhurst, 15 de juliol de 1905 - Nova York, 28 de març de 1974) va ser una guionista i lletrista estatunidenca. Va escriure més de 400 cançons, principalment per a musicals de Broadway i per a pel·lícules de Hollywood. Les seves peces més conegudes són The Way You Look Tonight (1936), A Fine Romance (1936), On the Sunny Side of the Street (1930), Don't Blame Me (1948), Pick Yourself Up (1936), I'm in the Mood for Love (1935), You Couldn't Be Cuter (1938) o Big Spender (1966). Al llarg de la seva carrera va tenir col·laboracions molt destacades amb Jerome Kern o Irving Berlin, entre d'altres. Juntament amb Kay Swift, Ann Ronell o Dana Suesse és una de les primeres dones a triomfar amb el grup Tin Pan Alley i entre els productors musicals de Holywood.
El 1936 va guanyar l'Oscar a la millor cançó original amb The Way You Look Tonight, del film En ales de la dansa, amb Fred Astaire i Ginger Rogers.

## Referències

* ↑ «Biography», 04-04-2008. Arxivat de l'original el 2008-04-04. [Consulta: 25 febrer 2019].
* ↑ «Dorothy Fields | The Stars | Broadway: The American Musical | PBS» (en anglès). [Consulta: 25 febrer 2019].
# CD Àudio

El Compact Disc Digital Audio o CDDA (en català "disc compacte d'àudio digital") és un tipus de disc compacte dissenyat per a emmagatzemar àudio en format digital. Va començar a ser comercialitzat l'any 1982 per les empreses Philips i Sony. Va ser el primer sistema d'enregistrament òptic digital. També se'l coneix com a CD-A.
Amb la creació del format CD-A s'intentava superar les limitacions dels formats convencionals, instituint-se com el primer sistema de reproducció de so que gairebé no es deteriora amb el seu ús, ja que pot reproduir-se una vegada rere l'altra, sense perdre qualitat de so.
L'estàndard per als CD-A és defineix al document anomenat Red Book, aquest document pertany a un conjunt d'estandars conegut com a Rainbow Books que conté les especificacions tècniques per a tots els formats de la família de discos compactes.

## Diferència entre CD-àudio i CD-ROM

El CD es va fer originalment com a format d'àudio. La música d'un CD està en una pista continuada com en els discos de vinil. No hi ha fitxers al disc. Hi ha un directori, però.
El CD-ROM va ser la implementació del CD en l'ús de dades. Originalment tenia 550 MB, després 700 MB. Eren grans quantitats km als anys 80. Era un mitjà només de lectura. Les dades es van escriure a la fàbrica, per tant, ROM. Originalment s'utilitzava per a e cyclopedies, etc. Programes i calia tenir el CD-ROM tgd a la unitat mentre l'utilitzeu. Cap disc dur podria emmagatzemar les dades. Més tard també es va utilitzar com a mitjà d'instal·lació de programes.
Més tard van crear formats gravables CD-R i CD-RW. El CD-R només es podia escriure una vegada, però el disc es podia llegir amb qualsevol unitat de CD-ROM (si és música amb qualsevol reproductor de CD). El CD-RW es podia esborrar i reescriure, però només es podia llegir amb unitats o reproductors nous que es van fer després de la seva introducció.

## Referències

* 1 2 «What Is The Difference Between Cd And Cd-Rom?». [Consulta: 5 gener 2023].

## Enllaços externs

* IEC 60908:1999 Audio recording - Compact disc digital audio system
# Sabouciré

Sabouciré fou una ciutat de Mali, coneguda com la ciutat màrtir. Fou la capital fortificada del regne del Logo i al seu apogeu comptava amb una vintena de viles dependents; a la segona meitat del segle xix tenia 28.000 habitants. Avui és una vila petita que es diu Logo Sabouciré i està a 25 km de la vila de Kayes.
El governador francès de la colònia del Senegal, Louis Faidherbe, va enviar al tinent coronel Reybaud a conquerir Sabouciré, un obstacle que s'oposava als francesos per seguir endavant. Les forces franceses van sortir de Saint Louis del Senegal l'11 de setembre de 1878 i van arribar a la ciutat el 22 de setembre de 1878; eren 585 tiradors i spahis francesos, amb 4 canons i 80 cavalls; van atacar la ciutat fortificada a les 8 del matí. Els soldats del regne van oferir una forta resistència durant 5 hores però després de morir uns 150 homes van haver de deixar la lluita; entre els ferits greus hi havia el rei Niamody Sissoko, que va morir a les poques hores. Els francesos van tenir 13 morts (entre els quals el capità Dubois i el tinent Béjoulet) i 51 ferits.
El lloc de la batalla fou inscrit a l'inventari de béns culturals el 12 d'agost de 2010 i en endavant la ciutat ha estat reconeguda d'interès històric. El president de Mali Amadou Toumani Touré és descendent per la seva mare del rei Niamody Sissoko.

## Referències

* Logo Sabouciré
# Sabotage (cançó)

«Sabotage» és un cançó de la banda novaiorquesa de hip-hop Beastie Boys. Va ser llençada com el primer senzill extret del seu quart àlbum Ill Communication, de 1994. És considerat uns dels grans èxits del grup, conegut per la seva agressivitat al rapejar i pel seu solo de guitarra amb un efecte de so semblant al d'un grinyol. La cançó està present als videojocs Guitar Hero III Legends of Rock, com a cançó final en mode cooperatiu de la primera fase, i a Rock Band. També apareix en la pel·lícula Star Trek Beyond.
El videoclip de «Sabotage» va ser dirigit per Spike Jonze i a bastament emès per l'MTV. El videoclip és una paròdia de les sèries policials dels anys 1970, tals com Hawaii Five-O, The Streets of San Francisco, S.W.A.T., Baretta i Starsky & Hutch. En ell hi apareixen els membres del grup vestint roba de l'època, lluint un bigot espès i ulleres de policia, enmig de persecucions tot intercalant primers plans de les seves cares en els quals apareixen els seus noms com si fossin els crèdits de l'obra.

## Referències

* ↑ Sánchez, Chema. «Sabotage de Beastie Boys: El análisis más completo del tema» (en castellà), 30-09-2022. [Consulta: 3 maig 2023].
* ↑ «A Deep Dive Into Beastie Boys' Sabotage Video». Kerrang!. [Consulta: 29 maig 2020].
* ↑ Smith, Ethan. «Spike Jonze Unmasked». New York, 2012. [Consulta: 31 agost 2012].
# Dongen

Dongen és un municipi de la província del Brabant del Nord, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 25.360 habitants repartits sobre una superfície de 29,72 km² (dels quals 0,4 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Geertruidenberg i Waalwijk, a l'oest amb Oosterhout, a l'est amb Loon op Zand i al sud amb Gilze en Rijen i Tilburg.

## Centres de població

* Dongen (22.270 h)
* 's Gravenmoer (2.220 h)
* Vaart (500)
* Klein-Dongen (220)

## Ajuntament

* VPD - 5 regidors
* CDA - 4 regidors
* PvdA - 4 regidors
* SP - 4 regidors
* VVD - 2 regidors
* Podi Democràtic - 2 regidors

## Enllaços externs

* www.dongen.nl