OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mare de Déu del Roser de Lladorre

La Mare de Déu del Roser de Lladorre és una obra de Lladorre (Pallars Sobirà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

L'oratori de la Mare de Déu del Roser es troba dins del terme del nucli de Boldís Jussà. Es troba a 300 m abans d'arribar al poble de Boldís Jussà. Antigament aquest oratori es trobava a l'antic camí de Lladorre als Boldissos.
Es tracta d'una petita construcció aïllada feta de pedra de la zona. Consta d'una base de 1,60 m d'ample per 80 cm d'alt i un cos d'uns 180 m d'alt per 120 m d'ample i 80 de fons. Aquest tipus de construcció s'anomena "pedronet."
A la part del cos hi ha una fornícula, amb la part interior revestida de formigó i la part lateral i superior enguixada. Dins la fornícula hi ha la imatge de la Mare de Déu del Roser amb infant.
La coberta d'aquesta construcció és feta de lloses de pissarra posades a doble vessant.
Abans de la Guerra Civil Espanyola hi havia un plafó ceràmic en comptes d'una imatge. L'any 1955 es va restaurar i s'hi va posar l'actual imatge.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Mare de Déu del Roser de Lladorre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2017].
# Casa al carrer de Mossèn Jacint Verdaguer, 46 (el Masnou)

La casa del carrer de Mossèn Jacint Verdaguer, número 46, és un edifici del municipi del Masnou (Maresme) protegit com a bé cultural d'interès local.
Es tracta d'un edifici entre mitgeres de planta rectangular amb pati al davant. Consta de planta baixa, dos pisos i golfes, amb la coberta plana practicable a manera de terrat. La façana està marcada per dos eixos de simetria que es defineixen a la planta baixa amb una porta d'accés i una finestra reixada lateral. A la primera planta hi ha un balcó continu amb dues obertures, a la segona planta, dos balcons, i a les golfes, dues obertures rectangulars. Totes les obertures estan fetes amb arc escarser i els balcons estan suportats per mènsules treballades amb caps de dona.
Les cases dels costats són molt semblants. Totes tenen un mateix origen tipològic que cal buscar en les cases de cós, però que s'han transformat individualment seguint patrons diferents, i al seu davant disposen de patis rectangulars a pla de carrer.

## Referències

* 1 2 3 Montlló Bolart, Jordi. «Fitxa "08118/45 Cases del carrer Mossèn Cinto Verdaguer 47, 46, 44 i 43 - El Masnou"». Mapes de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona, 09-02-2010. [Consulta: 16 octubre 2016].
* ↑ «Edifici al carrer Mossèn Cinto, 46 i patis». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 octubre 2016].
# Cashton

Cashton és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 1.005 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cashton tenia 1.005 habitants, 415 habitatges, i 271 famílies. La densitat de població era de 376,7 habitants per km².
Dels 415 habitatges en un 33,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,3% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 34,5% no eren unitats familiars. En el 31,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,8% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 28,9% entre 25 i 44, un 19% de 45 a 60 i un 17,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.938 $ i la renda mediana per família de 37.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.500 $ mentre que les dones 18.274 $. La renda per capita de la població era de 14.425 $. Aproximadament el 10,2% de les famílies i el 14,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cashton» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cashton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Riverdale (Nebraska)

Riverdale és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 213 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Riverdale tenia 213 habitants, 83 habitatges, i 65 famílies. La densitat de població era de 316,3 habitants per km².
Dels 83 habitatges en un 28,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,3% hi vivien parelles casades, en un 10,8% dones solteres, i en un 20,5% no eren unitats familiars. En el 19,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 30,5% entre 25 i 44, un 24,4% de 45 a 60 i un 11,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.375 $ i la renda mediana per família de 46.786 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.219 $ mentre que les dones 19.861 $. La renda per capita de la població era de 16.459 $. Aproximadament el 3,8% de les famílies i el 7,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Riverdale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Riverdale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Font Truïda

La Font Truïda és una font del terme municipal de Castell de Mur, en territori del poble de Vilamolat de Mur, de l'antic municipi de Mur.
Està situada a 518 m d'altitud, a l'extrem nord-est del terme municipal, al vessant nord del Serrat del Puit, a l'esquerra del barranc de Font Truïda, un dels dos que forma la llau de Mascaró. Ran de la font passa el Camí de Font Truïda.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Kjósarhreppur

Kjósarhreppur és el municipi més septentrional de la regió de Gran Reykjavík, situada al sud-est d'Islàndia.

## Territori i població

El 2013 tenia 205 persones i una densitat de 0,72 habitants per quilòmetre quadrat. La seva àrea és de 284 quilòmetres quadrats i és el municipi més gran en extensió del Gran Reykjavík.

## Vegeu també

* Gran Reykjavik
# Museu Nacional de l'Automòbil

El Museu Nacional de l'Automòbil és un museu del Principat d'Andorra dedicat a l'automobilisme. Es troba a l'avinguda Copríncep Episcopal d'Encamp. S'hi exposen des de màquines de vapor com la Pinette del 1885 fins cotxes de la dècada de 1970, a més d'un centenar de bicicletes.
La col·lecció és considerada una de les més importants del sud d'Europa, està formada per vuitanta vehicles, seixanta motocicletes i un centenar de bicicletes.
Durant el 2011 es va fer un estudi per traslladar el museu a l'Hotel Rosaleda d'Andorra, que va determinar que calien fer diverses obres d'adaptació, ja que la finca no estava preparada (per alçada ni per resistència) per encabir el museu. Tot i això, el comú no descartà un futur trasllat.

## Referències

* ↑ «L'afluència als museus nacionals cau un 4,7% al 2010». El Periòdic d'Andorra, 18-02-2011. Arxivat de l'original el 30 de juliol 2012. [Consulta: 19 febrer 2011].
* ↑ «Museus d'Andorra». Portal Turístic d'Andorra. Andorra Turisme. Arxivat de l'original el 16 de juliol 2011. [Consulta: 2 desembre 2010]. PDF
* ↑ «Museu Nacional de l'Automòbil». Portal Turístic d'Andorra. Andorra Turisme. [Consulta: 5 desembre 2010].
* ↑ «L'estructura interna de l'Hotel Rosaleda s'hauria de modificar per poder-hi ubicar el Museu de l'Automòbil». Forum.ad. [Consulta: 1r març 2011].
# Mercè Amer Riera

Mercè Amer Riera (Manacor, 1954) és una política mallorquina del Partit Socialista de les Illes Balears. Es va llicenciar en ciències econòmiques i empresarials a la Universitat Autònoma de Barcelona.
Ha estat diputada al Parlament de les Illes Balears de 1995 a 2003, consellera del Consell Insular de Mallorca, així com regidora de l'Ajuntament de Manacor entre els anys 2003 i 2004, any en què fou nomenada cap d'Alta Inspecció Educativa de la Delegació del Govern d'Espanya a les Illes Balears.
L'any 2007 va ser nomenada pel president del Govern de les Illes Balears, Francesc Antich, consellera d'Agricultura i Pesca de l'executiu balear, departament que dirigí durant tres anys, fins al 2010, quan les competències d'Agricultura s'englobaren dins la conselleria de Presidència.

## Referències

* 1 2 3 Currículum al web del Govern de les Illes Balears Arxivat 2008-09-21 a Wayback Machine.
* ↑ «[https://www.psib-psoe.org/wp-content/uploads/Merc%C3%A8-Amer-Agrupaci%C3%B3-Socialista-de-Manacor.pdf Mercè Amer Riera Agrupació Socialista de Manacor]». psib-psoe. [Consulta: 24 març 2024].
# Melicuccà

Melicuccà és un comune (municipi) de la Ciutat metropolitana de Reggio de Calàbria, a la regió italiana de Calàbria, situat a uns 90 km al sud-oest de Catanzaro i a uns 30 km al nord-est de Reggio de Calàbria. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 900 habitants.
Melicuccà limita amb els municipis següents: Bagnara Calabra, San Procopio, Sant'Eufemia d'Aspromonte i Seminara.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 3 febrer 2020].
# Cashtown-McKnightstown (Pennsilvània)

Cashtown-McKnightstown és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 753 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cashtown-McKnightstown tenia 753 habitants, 289 habitatges, i 223 famílies. La densitat de població era de 122,2 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 289 habitatges en un 30,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,7% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 22,8% no eren unitats familiars. En el 20,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,4% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 27,4% de 45 a 60 i un 14,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.882 $ i la renda mediana per família de 49.732 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.382 $ mentre que les dones 18.864 $. La renda per capita de la població era de 19.105 $. Cap de les famílies i el 0,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cashtown-McKnightstown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cashtown-McKnightstown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Rogeli Suriol i Juvé

Rogeli Suriol i Juvé (Gràcia, Barcelona, 6 de febrer de 1901 - 28 d'octubre de 1979) fou un compositor català molt vinculat al repertori sardanístic.

## Biografia

Va néixer al carrer Culebra de Barcelona (actualment és el carrer Francisco Giner del barri de Gràcia), fill de Josep Suriol i de Dolors Juvé, totdos naturals del Pla de Penedès.
Rogeli Suriol Inicià els estudis musicals amb una gran vocació a l'Escola Municipal de Música de Barcelona. Després d'haver completat els seus estudis musicals, centrant-se en la composició, amb Adrià Esquerrà com a professor, destacà en la producció d'obres populars sardanístiques i corals. Durant les dècades de 1949 i 1950 fundarà i dirigirà la Coral Avant Joventut i la Coral de Cooperativa de Teixidors a Mà de Gràcia.

## Obra

Fou autor de sardanes i d'obres corals, com ara la sardana a sis veus mixtes Els pins, amb lletra d'Apel·les Mestres, però es podrien destacar una sèrie d'elles que han estat guardonades amb premis. Són les següents:
Sardanes premiades
* Dalt la Rabassa (Andorra, 1967)
* A l'entorn del Montsacopa (premi Enric Morera, Diada de la Sardana 1969)
* Girona romàntica (Girona, 1969)
* Evocació a Iluro (Mataró, 1970)
* Mataró vibra i dansa (Ciutat de Mataró, 1971)
El seu repertori sardanista es podria resumir en la següent gràfica
| TÍTOL | TIPUS | ANY |
| A l'entorn del Montsacopa | Sardana per a cobla | 1968 |
| A l'ombra del Tinell | Sardana per a cobla | 1957 |
| Berta | Sardana per a cobla | 1953 |
| Dalt la Rabassa | Sardana per a cobla | 1967 |
| Despertar en festa | Sardana per a cobla | 1966 |
| Deu minuts d'esplai | Sardana per a cobla | 1960 |
| Evocació a Iluro | Sardana per a cobla | 1970 |
| Festa a l'envelat | Sardana per a cobla | desc. |
| Font de l'Oreneta, La | Sardana per a cobla | desc. |
| Girona romàntica | Sardana per a cobla | 1969 |
| Homenatge (a Joan Balcells) | Sardana per a cobla | 1927 |
| Lluminosa | Sardana per a cobla | 1949 |
| Mont-Gris | Sardana per a cobla | desc. |
| nostre verb, El | Sardana per a cobla | desc. |
| Pairal | Sardana per a cobla | 1949 |
| Perennitat | Sardana per a cobla | desc. |
| Pla de Marinyol | Sardana per a cobla | 1944 |
| sardana dels ocells, La | Sardana vocal | desc. |
| Teresa | Sardana per a cobla | 1947 |
També va escriure altres obres per a cobla com la Suite Pairal i Lloa Triomf de Barcelona (que es va estrenar després de 30 trenta anys de la seva composició i un mes abans de la mort de Rogeli Suriol).
Específicament de l'obra de Rogeli Suriol i Juvé es conserven la següent obra al Fons de l'Església parroquial de Sant Esteve d'Olot i Fons Teodoro Echegoyen de l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa:
* Sardana per a Cobla per a Fb, Ta 1/2, Tb 1/2, Ctí 1/2, Fsc 1/2, Tbó, Tbí i Cb en Fa M (Complet).

## Referències

* 1 2 «Rogeli Suriol i Juvé».
* ↑ Registre de naixement de l'Arxiu Municipal de Barcelona, any 1901, número de registre 1463.
* 1 2 Gregori i Cifré, Josep Maria. Fons de l'Església Parroquial de Sant Esteve d'Olot i Fons Teodoro Echegoyen de l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa.
# Graciosa

«Graciosa» té aquests significats:
* La Graciosa illa a les illes Canàries
* Graciosa (Açores) illa a les illes Açores
Viccionari
# Massimeno

Massimeno és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 108 habitants. Limita amb els municipis de Bleggio Inferiore, Bocenago, Caderzone, Daone, Giustino, Pelugo, Spiazzo i Strembo.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Giorgio Ferrazza | Llista cívica |
# Casa Bonet (Castell d'Aro, Platja d'Aro i s'Agaró)

La Casa Bonet és un edifici noucentista a s'Agaró, al municipi de Castell d'Aro, Platja d'Aro i s'Agaró (Baix Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici civil. És una construcció completament asimètrica creada a partir d'un conjunt d'entrades, sortides de volums, negatius que ajudats pel joc dels colors: blau de les parets, roig de les teulades, marró de la pedra, forma un tot seré i elegant. Masó utilitza tant les arcades amb arc de mig punt coronades amb balconades, com terrasses, balcons, finestres dobles o senzilles, petites i horitzontals, emmarcades en pedra polida i molts desnivells acabats en terrasses o teulades de teules vermelles. Seguint un ordre meticulós Masó col·loca cada element arquitectònic en el lloc més adient, sense trencat amb l'harmonia del paisatge marítim.

## Història

Aquesta urbanització fou iniciada el 1924 per l'industrial Josep Ensesa i Gubert en col·laboració amb l'arquitecte Rafael Masó i Valentí. Rebé el nom d'un rierol proper (Segueró o Sagaró). La primera casa fou "Senya Blanca" del Sr. Ensesa al mateix 1924, però la veritable gran empremta constructiva no es produí fins al 1928 amb obres com la casa de Masó 1928, la casa Cibils 1929, l'Hostal de la Gauría, 1929-34... A la mort de Masó es feu càrrec de la urbanització Francesc Folguera i Grassi el qual hi va fer nombroses obres: camí de ronda, els banys, la disposició definitiva de l'Hostal, Casa Ensesa (fill)...Mort el 1960 fou Adolf Florensa qui el substituí. A S'Agaró es crea un urbanisme de l'alta burgesia de caràcter marcadament autòcton, d'arrel noucentista.

## Referències

* 1 2 «Casa Bonet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 octubre 2017].
# Casiano Delvalle

Casiano Delvalle (Paraguai, 13 d'agost de 1970) és un futbolista paraguaià que disputà tres partits amb la selecció del Paraguai.

## Referències

* ↑ National Football Teams
* ↑ 1995 SA matches Arxivat 8-6-2008 a Wayback Machine.
# Parany de Würzburger

| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
| 8 | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
El Parany de Würzburger és un parany d'obertura d'escacs en l'obertura vienesa, que es va anomenar així al voltant del 1930 en honor del banquer alemany Max Würzburger.

## El parany

1. e4 e5 2. Cc3 Cf6 3. f4
    Les blanques juguen l'obertura vienesa.
3... d5
    Considerada com a la millor resposta.
4. fxe5 Cxe4 5. d3
    Les blanques també poden seguir línies com 5.Df3 (Steinitz) o 5.Cf3, però tampoc obtenen cap avantatge.
5... Dh4+?
    Iniciant el parany. Les negres tenen altres alternatives com 5...Ab4 i 5...Cxc3.
6. g3 Cxg3 7. Cf3 Dh5 8. Cxd5 Ag4
    8...Cxh1? 9.Cxc7+ Rd8 10.Cxa8 porta que les blanques tinguin avantatge.
9. Cf4
    Les negres poden tenir una millor posició amb 9.Ag2 Cxh1 (9...Axf3 10.Dxf3 Dxe5+ 11.Rd1 Cxh1 12.Af4 Dxb2 13.De4+ +− Hamann–Schvenkrantz, Alemanya 1965; 10...Dxf3 11.Axf3 Cxa1 12.Cxc7+ Rd7 13.Cxa8 Ac5 14.Axa1 Cc6 15.Af4± Arhangel'skij–Popov, USSR 1958; Larsen) 10.Cxc7+ Rd7 (10...Rd8 11.Cxa8 Cc6 12.d4 Axf3 13.Dxf3 Dxf3 14.Axf3 Cxd4 15.Ag5+ Ae7 16.Td1+−; Larsen) 11.Cxa8 Cc6.
9... Axf3 10. Cxh5 Axd1 11. hxg3 Axc2?
    Les negres intenten guanyar un peó, però per contra perden una peça.
12. b3 (vegeu diagrama)
    L'alfil de les negres de c2 està atrapat; Les blanques poden moure el rei a d2 en la següent jugada i atacar-lo.
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
| 8 | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |

## Referències

* ↑ Horowitz (1964), pp. 221–22
* 1 2 3 Korn (1982), p. 105
* 1 2 Enciclopèdia d'Obertures d'Escacs. C. 2a edició. Iugoslàvia: Chess Informant, 1981, p. 145.
* ↑ Horowitz (1964), p. 222

## Bibliografia

* Hooper, David; Whyld, Kenneth. The Oxford Companion to Chess. Oxford University, 1996. ISBN 0-19-280049-3.
* Korn, Walter. Modern Chess Openings. 12a ed.. David McKay Company, Inc, 1982. ISBN 0-679-13500-6.
* Horowitz, I. A.. Chess Openings: Theory and Practice. Simon & Schuster, 1964. ISBN 0-671-20553-6.
* Kasparov, Gary; Keene, Raymond. Batsford Chess Openings. American Chess Promotions, 1982, p. 292. ISBN 0-7134-2112-6.
# Front Nacional del Balawaristan

* Per a altres significats, vegeu «Sant Germà».
El Front Nacional del Balawaristan (Balawaristan National Front, BNF) és una organització política del Balawaristan al Pakistan.
Fou creat el 30 de juliol de 1992 sota la direcció de Nawaz Khan Naji, amb l'objectiu de treballar en favor dels drets humans i polítics del poble balawaristanès. El president actual (2000) de l'organització és Abdul Hamid Khan, una persona molt notable, d'un tracte personal exquisit, i un devot de la independència nacional. La bandera del BNF fa funcions de bandera nacional del Balawaristan.

## Enllaços externs

* Plana del Front Nacional del Balawaristan Arxivat 2002-09-24 a Wayback Machine. (urdú)(anglès)
# Graciliraptor lujiatunensis

Graciliraptor lujitunensis és una espècie de dinosaure teròpode que va viure al Cretaci inferior. Era un domeosàurid microraptori que va ser descrit per primera vegada l'any 2004. Les seves restes fòssils foren trobades a Beipiao, província de Liaoning, Xina. Aquests fòssils comprenen part de la maxil·la, les extremitats quasi completes, una vèrtebra parcial, i unes poques dents.

## Referències

* ↑ Xu, X. and Wang, X.-L. (2004). "A New Dromaeosaur (Dinosauria: Theropoda) from the Early Cretaceous Yixian Formation of Western Liaoning." Vertebrata PalAsiatica, 42(2): 11-119.
# Llengües miwok

Les llengües miwok (/ˈmiːwɒk/; Miwok: míwːɨːk), també conegudes com a moquelumnan, són un grup de llengües amenaçades parlades pels miwok de Califòrnia central a la Sierra Nevada. Hi ha unes poques dotzenes de parlants de les tres llengües miwok de la Sierra, i el 1994 dos parlant de miwok del llac. La millor testimoniada és el miwok del sud de la Sierra, del qual van prendre el nom Yosemite.

## Llengües

* Miwok de l'Est
** Miwok de la planura (†)
** Miwok de la badia (AKA Saclan) (†)
** Miwok de la sierra
*** Miwok de la sierra del nord
*** Miwok de la sierra central
*** Miwok de la sierra del sud
* Miwok de l'Oest
** Miwok de la costa (†) (dialectes Bodega i Marin)
** Miwok del llac

## Referències

* ↑ Laurie Bauer, 2007, The Linguistics Student’s Handbook, Edinburgh
* ↑ «Origin of the word Yosemite (and linked references)». Yosemite.ca.us, 10-07-2011. [Consulta: 28 desembre 2013].

## Bibliografia

* Broadbent, Sylvia. (1964). The Southern Sierra Miwok Language. University of California publications in linguistics (Vol. 38). Berkeley: University of California Press.
* Broadbent, Sylvia M., and Catherine A. Callaghan. "Comparative Miwok: A Preliminary Survey." International Journal of American Linguistics, vol. 26, no. 4 (1960): 301-316.
* Broadbent, Sylvia M., and Harvey Pitkin. "A Comparison of Miwok and Wintun." In Studies in Californian Linguistics, ed. W. Bright, 19-45. University of California Publications in Linguistics, vol. 34. Berkeley: University of California Press, 1964.
* Keeling, Richard. "Ethnographic Field Recordings at Lowie Museum of Anthropology," 1985. Robert H. Lowie Museum of Anthropology, University of California, Berkeley. v. 2. North-Central California: Pomo, Wintun, Nomlaki, Patwin, Coast Miwok, and Lake Miwok Indians

## Enllaços externs

* Teclat miwok, a Languagegeek