OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Voltes de Ca l'Arau

Les Voltes de Ca l'Arau és una obra d'Olot (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Malgrat que la urbanització de la sortida de l'Horta del Convent del Carme es va realitzar a finals del segle xix, l'edificació de les voltes de Ca l'Arau és molt més antiga. Disposa de planta rectangular amb façanes als carrers P. A. Soler, Monte Carmelo i Valls Vells. Té planta baixa, amb 10 àmplies arcades de punt rodó, que ja a finals del segle passat eren cegades i tres pisos superiors. Disposa d'àmplies obertures, tant de finestres com balcons i el seu estat genera és d'abandó. Avui només hi viu una família i en condicions precàries.

## Història

Entre els anys 1860 i 1880 es du a terme la urbanització del carrer Mulleres i de la sortida de l'Horta del Carme (avui P. A. Soler). A Olot treballaven els següents mestres d'obres: Pujol, Salvat i Codormí, etc. a més d'algun arquitecte gironí com Sureda. El creixement de la capital de la Garrotxa es fa igualment pels sectors de Sant Roc, el Firal i la plaça Palau. Tanmateix, els projectes de més envergadura d'aquest moment són la plaça Clarà i el passeig de Barcelona.

## Referències

* 1 2 Text importat de: «Voltes de Ca l'Arau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural. Llicència CC-0 [Importat: 23 setembre 2016] (Vegeu l'avís legal per a reutilitzacions).
# Villa Bartolomea

Villa Bartolomea és un municipi de la província de Verona, a la regió italiana del Vèneto, situat a uns 80 quilòmetres a l'oest de Venècia i a uns 45 quilòmetres al sud-est de Verona.
A 1 de gener de 2020 la seva població era de 5.815 habitants.
Villa Bartolomea limita amb els següents municipis: Castagnaro, Castelnovo Bariano, Giacciano con Baruchella, Legnago i Terrazzo.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 14 agost 2020].
# Velázquez (Uruguai)

Velázquez és una localitat de l'Uruguai, ubicada a l'oest del departament de Rocha.

## Història

El 28 d'octubre de 1919 Velázquez va rebre la categoria de poble, mentre que el 1953 va ser classificada com a vila pel decret 11.695.

## Població

Segons les dades del cens del 2004, Velázquez tenia una població aproximada de 1.084 habitants, comparats amb els 1.018 habitants del cens de 1996.
Evolució demogràfica (Font: INE) :
| 1963 | 1975 | 1985 | 1996 | 2004 | 2011 |
| 1014 | 1054 | 1031 | 1018 | 1084 | 1022 |

## Referències

* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai (INE) (castellà)
* ↑ Instituto Nacional de Estadística. «Resultados Censo 2011-Departamento de Rocha». Arxivat de l'original el 2012-11-11. [Consulta: 6 novembre 2012].
* ↑ Instituto Nacional de Estadísticas. «Toponimia y categorización jurídica oficial de las localidades urbanas de Uruguay» (en espanyol). Arxivat de l'original el 2012-11-05. [Consulta: 4 maig 2012].

## Enllaços externs

* Mapa de Velázquez (PDF; 117 kB)
# Katarina Kolar

Katarina Kolar és una davantera de futbol que actualment juga al BV Cloppenburg de la 2. Bundesliga alemanya.
És internacional per Croàcia i ha jugat a les primeres divisions de Croàcia, Àustria i Polonia i a la segona divisió d'Alemanya. També ha jugat la Lliga de Campions amb el ZNK Osijek.
Trajectòria :
| Temporades | Club |
| 05/06 - 08/09 | ZNK Osijek |
| 09/10 | Austria Kärnten |
| 10/11 | Plamen Krizevci |
| 11/12 - 12/13 | Dinamo Maksimir |
| 13/14 | Zaglebie Lubin |
| 14/15 - act. | BV Cloppenburg |

## Referències

* ↑ UEFA
# Karamanlis

* No s'ha de confondre amb Kostas Karamanlís.
Els karamanlis (turc: Karamanlılar) foren una comunitat grega de religió ortodoxa, probablement descendents del antis licaonis, que van esdevenir turcofons al segle xiv (o abans) i vivien al beylik turc de Karaman (vegeu beylik de Karaman-oğhlu). Després de la conquesta de Karaman pels otomans foren transferits a Istanbul on van fundar un barri prop de Yedikule. A l'inici del segle xx la comunitat publicava un diari, Nea Anatoli. la seva llengua dialectal i literatura (en caràcters grecs) era el karamandlidja.
Emigrants de la mateixa regió, molts karamanlis, van donar nom a 19 ciutats d'Anatòlia al segle XVI

## Bibliografia

* Son teskilat-i mulkiye'de köylerimizin adları, Istanbul 1928
* S. Vryonis, The decine of medieval Hellenism in Asia Menor, Berkeley-Los Angeles, 1971
# Karamanli

Els Karamanli foren una família turca que va governar la Regència de Trípoli del 1711 al 1835.
El fundador fou Ahmed Bey (Ahmad I Pasha Karamanli) del que no se sap gairebé res excepte que era d'origen anatòlic. Va prendre el poder en un cop d'estat i va governar en un règim de terror fins a la seva mort la nit del 3 al 4 de novembre de 1745. El van succeir els seus fill i net Mehmed I Pasha Karamanli i Ali I Pasha Karamanli. Les lluites van començar al final del govern d'aquest darrer quan les faccions van donar suport a cadascun dels seus tres fills. La lluita fou aprofitada per Ali Burghul Pahsa Çezayrli per agafar el poder (1793) com a nomenat per la Porta, però amb l'ajut dels husaynites de Tunísia els Karamanli van recuperar el poder el gener del 1795; la facció dirigida per Ahmad II Pasha Karamanli, el fill segon d'Ali I, fou ràpidament eliminada per la facció dels àrabs que donava suport a Yusuf Pasha Karamanli, que va governar del 1795 al 1832. Sota el seu govern va créixer la influència francesa, que en 1830] van dur a terme la Conquesta d'Algèria; el 1832 va abdicar en el seu fill Ali II Pasha, favorable als francesos i que tenia el suport principal a Cirenaica, mentre un net de Yusuf, Mehmed tenia el suport dels anglesos i de les regions de Manshiya i Sahil, es va proclamar també governador; la guerra va durar tres anys i finalment la Porta, considerant que la influència francesa era perillosa van decidir destituir a Ali i Ahmed i nomenar Mustafa Negib Pasha o Mustafa Nadjib Pasha (febrer de 1835) al que va enviar amb una flota i tropes. Mustafa va desembarcar a Trípoli i va fer llegir el firman imperial que el nomenava governador (27 de juny de 1835), decretant la destitució d'Ali i de Mehmed. Mehmed es va suïcidar i el seu germà Ahmad es va refugiar a Malta. Ali II i la resta de membres de la família foren deportats a Istanbul excepte Yusuf que per la seva edat va poder restar a Trípoli fins que hi va morir el 4 d'agost de 1838.

## Llista de beis governadors

* Ahmad I Paixà Karamanli 1711-1745
* Mehmed I Paixà Karamanli 1745-1754
* Ali I Paixà Karamanli 1754-1793
* Ahmad II Paixà Karamanli, bey 1791-1793
* Ali Burghul Paixà Cezayirli 1793-1795
* Ahmad II Paixà Karamanli 1795
* Yusuf Paixà Karamanli (proclamat governador 1792-1793) 1795-1832
* Ali II Paixà Karamanli 1832-1835
* Mehmed II Paixà Karamanli 1832-1835 (rebel)

## Bibliografia

* E. Pellissier de Reynaud, La Régence de Tripoli, a la Revue des deux Mondes, 1855
# Vérkhniaia Olxanka

Vérkhniaia Olxanka - Верхняя Ольшанка (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 259 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].
# Vérkhniaia Maza

Vérkhniaia Maza (en rus: Верхняя Маза) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 448 habitants.

## Referències

* ↑ Село Бобяково на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
* ↑ Расстояние от Анны до Бобякова
# Vérkhniaia Siniatxikha

Vérkhniaia Siniatxikha (en rus: Верхняя Синячиха) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2021 tenia 9.667 habitants.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский» (en rus). Информация о Свердловской области. Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].
# Waldersbach

Waldersbach (en alsacià Wàlderschbàch) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 139 habitants.
Forma part del cantó de Mutzig, del districte de Molsheim i de la Comunitat de comunes de la Vall de la Bruche.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 152 | 155 | 131 | 120 | 123 | 139 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Pierre Reymann | |
# Vicenç Gràcia i Massagué

Vicenç Gràcia i Massagué (Barcelona, 13 d'agost de 1909 - Sant Cugat del Vallès, 10 de febrer de 1997) fou un futbolista català de la dècada de 1930, entrenador i dirigent esportiu.

## Trajectòria

Jugava com a centrecampista. Fou una institució al CE Sabadell on jugà entre els anys 1929 i 1943. Guanyà el Campionat de Catalunya la temporada 1933-34 i disputà la final de Copa d'Espanya del 1935. També jugà amb la selecció de Catalunya diversos partits.
Un cop retirat fou entrenador del Sabadell en diverses etapes. També fou president del CN Sabadell entre 1969 i 1971.

## Palmarès

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1933-34

## Referències

* 1 2 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 «El CD Sabadell a través de Vicenç Gràcia...». Mundo Deportivo, 22-04-1988. [Consulta: 17 gener 2016].
* 1 2 3 4 «Vicenç Gràcia Massagué». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 17 gener 2016].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Kia Motors

Kia Motors (coreà: 기아 자동차 주식회사) és un fabricant sud-coreà d'automòbils amb l'oficina central a Yangjae-dong, Seocho-gu, Seül, Corea del Sud. El seu president és Eui-sol Chung. El 20 d'octubre de 2006, Kia Motors Amèrica va inaugurar la seva primera planta de muntatge nord-americà al West Point, Geòrgia amb un cost inicial de més de 1000 milions de dòlars. La nova planta produirà aproximadament 300.000 vehicles per any i crearà 5.000 llocs de treball als Estats Units. La companyia, pertanyent al grup Hyundai, ha fabricat reeixits models per Ford.

## Història

Fundada el 1944, com a fabricant de bicicletes i canonades d'acer.
El nom «Kia» deriva d'una combinació de l'ideograma o hanja per a la paraula coreana ki, que significa «elevar» o «sortir de», i de la "a", d'Àsia. Per tant, el nom del fabricant d'automòbils més antic de Corea del Sud vindria a significar «el que sorgeix des d'Àsia». L'origen de la marca es remunta a la fundació el 1944 d'un conglomerat industrial que fabricava, entre altres coses, motors i vehicles comercials sota la marca «Àsia».
El 1952, Kia va canviar el seu nom per Kyungsung (Precisió) Industry, més tard va començar a construir motocicletes, camions i cotxes. El 1986, Kia va produir diversos Mazda, vehicles tant per a vendes a Corea, com per importacions en altres països. Aquests models inclouen el Pride (basat en el Mazda 121) i Avella, que va ser venut a Amèrica del Nord i Australàsia, com el Ford Festiva i el Ford Aspire. Des d'inicis dels 90 va aparèixer en els mercats internacionals amb models com el Sedan compacte Sephia i la SUV Sportage. Després de la crisi coreana de finals dels anys 90, l'empresa va passar a formar part del grup Hyundai. El grup és el 5è productor mundial d'automòbils. Actualment, Kia està present en més de 100 països i té una bona reputació com a proveïdor d'automòbils de tecnologia moderna, assegurances i ben equipats.

## Models d'automòbils de passatgers

* Kia Pride 1.2/ Ford Festiva 1.2
* Kia Pride Pop 1.3 / Ford Festiva 1.3
* Kia Pop 1.1
* Kia Clarus/Credos
* Kia Capital/Concord
* Kia Elan
* Kia Picanto / Morning
* Kia Rio
* Kia Rio 5
* Kia Cee'd
* Kia Pro Cee'd
* Kia Cerato / Spectra
* Kia Cerato 5 / Spectra 5
* Kia Joice
* Kia Magentis / Óptima / Lotze
* Kia Opirus / Amanti
* Kia Carens / Rondo
* Kia Avella
* Kia Qianlima
* Kia Besta
* Kia Pregio
* Kia Bongo
* Kia Retona
* Kia Sedona / Carnival
* Kia Sorento
* Kia Borrego / Mohave
* Kia Parktown
* Kia Sportage I, II, III, IV
* Kia Shuma
* Kia Shuma II
* Kia Sephia I & II
* Kia Towner
* Kia Venga
* Kia Koup
* Kia K7/Cadenza

## Enllaços externs

* Kia Motors - Web oficial (coreà)
# Ki no Tsurayuki

    En aquest nom japonès, el cognom és Ki.
Ki no Tsurayuki (紀貫之, 872 – 945) fou un poeta i cortesà japonés de l'era Heian.
Tsurayuki era fill de Ki no Mochiyuki. Començà a compondre yamato-uta en la dècada de 890. El 905, per ordre de l'emperador Daigo, fou un dels quatre poetes triats per compilar el Kokin Wakashū, una antologia poètica.
Després d'ocupar alguns càrrecs a Kyoto, el nomenaren governador de la província de Tosa entre 930 i 935. Després degué ser-ne governador de la de Suo, ja que realitzà un waka festiu (Utaai) a Suo.
És conegut pels seus yamato-uta i es considera un dels trenta-sis immortals de la poesia triats per Fujiwara no Kintô. Escrigué un dels dos prefacis del Kokin Wakashū; l'altre està escrit en xinés. El seu prefaci fou el primer assaig crític del waka. N'escrigué la història des de l'origen mitològic fins al waka contemporani, els agrupà per gèneres, n'esmentà alguns poetes importants i criticà durament alguns predecessors com Ariwara no Narihira.
Té un waka inclòs en una de les més importants antologies poètiques japoneses, el Hyakunin Isshu, compilada al segle xiii per Fujiwara no Teika.

## La seua obra

A banda del Kokin Wakashū i el seu prefaci, l'obra més important de Tsurayuki fou Tosa nikki (土佐日記), escrit de manera anònima i en hiragana. Al començament d'aquest diari pretenia ser una dona, però la seua manera d'escriure donava a entendre que l'autoria n'era d'un home. El text detalla un viatge al 935 de retorn a Kyoto des de la província de Tosa, de la qual era governador.
El Tosa nikki l'escrigué en hiragana, quan en aquell temps un home no podia usar l'estil “indisciplinat” i “femení” de l'hiragana en comptes del kanji. Ho decidí així perquè el tema central del diari no era el viatge, sinó el seu plany per la mort de la seua filla a Tosa. Al començament del text, no esmenta la mort, i les escenes del viatge són descrites barrejant humor i seriositat. Després ocorre la mort de la filla i el plany de l'autor. Aquest diari és el més antic escrit en kana. Es considera excepcionalment ben escrit i tingué gran influència en posteriors nikki o diaris poètics.
També hi ha una antologia de waka de Tsurayuki, anomenat Tsurayuki-shū, segurament compilat per ell mateix. Alguns waka seus també es reuniren en altres antologies importants com el Kokinshū i altres d'imperials. De les tres antologies imperials més antigues, ell és un dels poetes de waka més importants.
Se l'esmenta en el Genji Monogatari com un mestre del waka. En aquesta història, l'emperador Uda ordena a ell i a algunes poetes que escrigueren waka en els seus plafons.

## Bibliografia

* Peter McMillan (2008) One hundred poets, one poem each: a translation of the Ogura Hyakunin Isshu. New York: Columbia University Press. ISBN 978-0-231-14398-1.

## Enllaços externs

* Texts de Tsurayuki en Aozora bunko.
* Poemes de Ki no Tsurayuki (en japonés).
# Kavalérskoie

Kavalérskoie (en rus: Кавалерское) és un poble del krai de Kamtxatka, a Rússia, que el 2021 tenia 717 habitants. Pertany al districte d'Ust-Bolxeretsk.

## Referències

* ↑ «Населенные пункты Камчатки (даты возникновения, наименования, переименования, упразднения; краткая топонимика Камчатки) | Публикации по истории Камчатки | Камчатка, Петропавло …». Arxivat de l'original el 2013-01-28. [Consulta: 16 gener 2013].
# WebGL

WebGL (Web Graphics Library) és una especificació estàndard que defineix una API implementada en JavaScript per a la renderització de gràfics en 3D dins de qualsevol navegador web. No requereix l'ús de plug-ins addicionals en qualsevol plataforma que suporti OpenGL 2.0 o OpenGL ES 2.0.
WebGL està integrada completament en tots els estàndards web del navegador, permetent l'acceleració maquinari (física) de la GPU i el processament d'imatges i efectes com a part del llenç o "canvas" De la pàgina web. Els elements de WebGL es poden combinar amb altres elements HTML i estar compostos amb altres parts de la pàgina o del fons (background) de la pàgina. Els programes WebGL consisteixen en un codi de control escrit en JavaScript que permet usar la implementació nativa de OpenGL es 2.0, un llenguatge similar a C o C++, que s'executa en una unitat de processament gràfic (GPU). WebGL està dissenyat i gestionat pel consorci de tecnologia sense ànim de lucre Khronos Group.
# L'Hostal de Baix

L'Hostal de Baix és una obra de Brunyola i Sant Martí Sapresa (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat de dues plantes i coberta de doble vessant a laterals situada a la vora del nucli de Sant Martí Sapresa. La façana està arrebossada, encara que presenta la pedra vista i la teulada original ha estat realçada al costat dret.
Les obertures són majoritàriament d'obra de rajola i rectangulars, encara que n'hi ha algunes d'emmarcades de pedra, encara què a la banda nord hi ha dos grans portals d'arc rebaixat de rajola.
Les cobertes són de teula àrab, els ràfecs inexistents i la part realçada del costat dret deixa entreveure l'aparell de maons.

## Referències

* 1 2 3 «L'Hostal de Baix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 juny 2020].
# Weekly Shōnen Magazine

El Shōnen Magazine (少年マガジン) és una de les revista recopilatòries de manga més llegides del Japó. En realitat són dues revistes, una mensual i una altra setmanal. La revista setmanal es ven a raó d'uns 4 milions d'exemplars cada setmana, només per darrere de la revista Shonen Jump en el mercat de les revistes de manga.
En ella s'han publicat moltes obres que posteriorment tindrien molt d'èxit en el format tankōbon (toms de 200 pàgines). La Shonen Magazine està orientada als nois adolescents.
Llista de títols de manga publicats a la revista Shonen Magazine:
* Tetsujin 28-gō (1956)
* Hajime no Ippo (1990 -)
* Great Teacher Onizuka (1997-2002)
* Love Hina (1999?)
* Rave (1999-2005)
* Samurai Deeper Kyo (2001-2006)
* Groove Adventure Rave (2002)
* Get Backers (2002 -)
* Negima
* School Rumble
* Tsubasa Reservoir Chronicle
* Fairy Tail
* Tantei Gakuen Q (2002-2005)
* Yankee-kun to Megane-chan

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial(japonès)
# Ween

Ween va ser un grup americà de rock experimental. El grup es va formar el 1984 a New Hope, Pennsilvània (Estats Units) quan Aaron Freeman (Gene Ween) i Mickey Melchiondo (Dean Ween) es van conèixer.

## Àlbums

| Any | Títol | Segell |
| 1990 | GodWeenSatan: The Oneness | Twin Tone Records (reeditat el 2001 per Restless Records) |
| 1991 | The Pod | Shimmy Disc (reeditat el 1995 per Elektra Records) |
| 1992 | Pure Guava | Elektra |
| 1994 | Chocolate and Cheese | Elektra |
| 1996 | 12 Golden Country Greats | Elektra |
| 1997 | The Mollusk | Elektra |
| 1999 | Craters of the Sac | Publicat online només en MP3 |
| 2000 | White Pepper | Elektra |
| 2003 | Quebec | Sanctuary Records |
| 2005 | Shinola, Vol. 1 | Chocodog |
| 2007 | La Cucaracha | Rounder Records |

## Referències

* ↑ Darrin Levin. «Aaron Freeman Closes the Book on Ween» (en anglès). Rolling Stone.

## Enllaços externs

* Lloc web de Ween
# Kassina senegalensis

Kassina senegalensis és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Angola, Botswana, Burkina Faso, Camerun, República Centreafricana, el Txad, República Democràtica del Congo, Costa d'Ivori, Etiòpia, Gàmbia, Ghana, Guinea, Kenya, Lesotho, Malawi, Mali, Moçambic, Namíbia, Níger, Nigèria, Ruanda, Senegal, Sierra Leona, Somàlia, Sud-àfrica, el Sudan, Eswatini, Tanzània, Uganda, Zàmbia, Zimbàbue i, possiblement també, a Benín, Burundi, República del Congo, Eritrea, Guinea Bissau, Mauritània i Togo.

## Referències

* Schiøtz, A., Rödel, M.-O., Largen, M. & Lötters, S. 2004. Kassina senegalensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.
# Kimberling City

Kimberling City és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 2.253 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kimberling City tenia 2.253 habitants, 1.045 habitatges, i 760 famílies. La densitat de població era de 260,4 habitants per km².
Dels 1.045 habitatges en un 17% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,8% hi vivien parelles casades, en un 4,9% dones solteres, i en un 27,2% no eren unitats familiars. En el 24,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,16 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,5.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15,1% tenia menys de 18 anys, un 4,1% entre 18 i 24, un 18,9% entre 25 i 44, un 29% de 45 a 60 i un 32,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 54 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.727 $ i la renda mediana per família de 40.508 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.774 $ mentre que les dones 18.000 $. La renda per capita de la població era de 19.715 $. Entorn del 4,5% de les famílies i el 6,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kimberling City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kimberling City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Kasula

Kasula (ka(-a)-šu-la(-aš), Kaššulaš, Kašulaš, Gaššulaš o Gašulaš) era una regió inclosa al país dels kashka, de situació desconeguda al nord d'Anatòlia, on s'hi havien establert els hitites.
Durant el regnat del rei hitita Subiluliuma I els kashkes la van saquejar, però més tard el "Gran rei" la va tornar a conquerir. Mursilis II descriu com el seu pare Subiluliuma va reunir un exèrcit i va conquerir tot el territori de Kasula, i va portar mil captius, i vaques i bous i ovelles. Va reorganitzar aquelles terres i les va incloure de nou a l'imperi hitita.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Reino medio y del Imperio Nuevo. Tres Cantos: Akal, 2004, p. 67. ISBN 8446022532.