OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cultisme

Un cultisme, mot culte o mot savi és un mot manllevat i adaptat d'una llengua morta sense seguir la cronologia de l'evolució lingüística. En el cas català, consisteix a prendre un mot llatí o grec passada l'edat mitjana. Com el nom indica, aquests mots solen estar restringits a contextos formals i d'un registre elevat.
Si conviuen amb un mot estàndard que ha evolucionat de manera natural, el parell s'anomena doblet. Per exemple, «càtedra» i «cadira» formen un doblet perquè venen del mateix mot llatí («cathedra»). El primer mot és el cultisme perquè té un ús més restringit i s'assembla més fonèticament a l'original; això indica que el manlleu ha sigut directe i recent.
Els cultismes tenen sempre un grau d'adaptació a la llengua d'acollida. Per això, les expressions llatines que poden aparèixer al discurs no són considerades cultismes. Per a marcar la diferència, hom sol escriure-les en cursiva, mentre que els cultismes adopten les regles generals de l'ortografia de l'idioma d'acollida (per exemple, en català els cultismes s'accentuen, cosa que no passa amb la llarga llista de locucions llatines d'ús habitual).
Són cultismes del català, per exemple, albor i aliè, enfront de blancor i estrany.

## ViccionariReferències

* 1 2 «Cultisme». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Colell, Anna. «Mots hereditaris, cultismes i manlleus». Llengua i Literatura Catalana. [Consulta: 27 juny 2019].
# Cèl·lula gegant

Una cèl·lula gegant (o cèl·lula gegant multinucleada) és una massa formada per la unió de diverses cèl·lules diferents (normalment histiòcits), sovint formant un granuloma. Pot aparèixer com a resposta a una infecció, com per exemple, de tuberculosi, herpes o VIH, o un cos estrany. Aquestes cèl·lules gegants multinucleades són cèl·lules del llinatge dels monòcits o macròfags fusionats entre si.
Els tipus inclouen cèl·lula gegant per cos estrany, cèl·lula gegant de Langhans, cèl·lula gegant de Touton, arteritis de cèl·lules gegants i cèl·lula Reed-Sternberg.

## Referències

* ↑ «Cèl·lula gegant» (en anglès). Medical Subject Headings.
# Cèl·lula ganglionar de la retina

Les cèl·lules ganglionars de la retina són unes de les neurones d'axó mielinitzades localitzades a la superfície interna de la retina. Reben informació dels fotoreceptors mitjançant les neurones intermediàries (cèl·lules bipolars), les amacrinas i les horitzontals.
Les cèl·lules ganglionars de la retina varien en grandària, en connexions i en resposta sensorial, però totes comparteixen la característica de tenir un llarg axó que va cap al cervell, formant al seu pas el nervi òptic, el quiasma, i la via òptica, portant informació cap al tàlem, hipotàlem i mesencèfal.

## Vegeu també

* Cons i bastons
* Bastó (cèl·lula)
* Ull
* Retina
* Daltonisme

## Bibliografia

* Arthur W. Ham: Tractat d'histologia, sisena edició (1975).
* Arthur C. Guyton, John E. Hall: Fisiologia mèdica, 2001, (ISBN 978-88-7959-210-9)
# Crauthem

Crauthem (en luxemburguès: Krautem; en alemany: Krauthem) és una vila de la comuna de Roeser del districte de Luxemburg al cantó d'Esch-sur-Alzette. Està a uns 8,6 km de distància de la Ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Crauthem». [Consulta: 22 setembre 2015].
# Dasara

Dasara o Dasada fou un petit estat tributari protegit de l'Índia, a Jhalawar, al Kathiawar, presidència de Bombai. La seva superfície era de 686 km² i la població (1881) de 16.971 habitants.
L'estat estava format per set pobles, amb sis tributaris diferents. Els ingressos s'estimaven en sis mil lliures (1881) i el tribut era de 296 lliures que es pagaven al govern britànic i 2 lliures com a sukhdi a compte d'Ahmedabad.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# DAX

* Per a altres significats, vegeu «Dax».
DAX (Abreviatura de Deutscher Aktienindex) és l'índex borsari més important d'Alemanya. Reflecteix el comportament de les accions dels blue chips, que són les trenta principals empreses cotitzades a la Borsa de Frankfurt seleccionades per la seva capitalització i volum de contractació. El terme DAX és una marca registrada pertanyent a l'operadora de l'índex, Deutsche Börse AG. La data base del DAX és el 30 de desembre de 1987 i va partir del valor base de 1.000 punts.
El càlcul del DAX el realitza el sistema Xetra cada segon al llarg d'una sessió i consisteix en una mitjana aritmètica ponderada per capitalització. Les sessions transcorren de dilluns a divendres. La seva obertura és a les 9:00 i el tancament es produeix un cop conclosa la subhasta de tancament de preus del Xetra, que s'inicia a les 17:30. Des del 18 de juny de 1999, per al càlcul del DAX només es tenen en compte aquelles empreses cotitzades al Xetra.
# Dani Orviz

Dani Orviz (Sotrondio, Astúries 22 de novembre de 1976). És poeta, slammer i comunicador, especialitzat en la poesia escènica i de directe. Resideix a l'Hospitalet des del 2012.

## Biografia

Va néixer a la localitat asturiana de Sotrondio l'any 1976. Des de la infantesa va començar a escriure poemes i contes per l'ambient literari familiar. Al 1994 va estudiar la carrera de Publicitat i Relacions Públiques a Madrid.
Va començar a recitar poesia al Bukowski Club de Madrid l'any 2007. Al febrer de 2008 va començar a a participar al Poetry Slam mensual al Café Libertad 8. Al maig de 2012 es va proclamar campió nacional de Poetry Slam a Jaén. EAl desembre de 2012 va guanyar el Campionat Europeu de Poetry Slam a Amber (Bèlgica). Al 2020 va guanyar la Copa del Món de Poetry Slam a París (França).
Aquests èxits el van portar a presentar el programa “Deslenguados” de La2 de TVE l'any 2022. Un programa setmanal dedicat al llenguatge i les seves particularitats i curiositats.

## Trajectòria professional

Va fer el programa “Deslenguados” de La2de TVE l'any 2022. Un programa setmanal dedicat al llenguatge i les seves particularitats i curiositats.
És formador en arts escèniques i comunicació per entitats nacional i internacionals como l'Institut Cervantes, la Casa del Lago de Ciutat de Mèxic, La Casa de las Letras Letterenhuis d'Anvers (Bèlgica), el Liceu Francès de Barcelona o el Centre de Cultura Contemporània de Barcelona.
Ha publicat set llibres de pomes. “Mecánica Planetaria” (2009), “Muere sonriendo” (2012) , “La del medio de las Ketchup” (2014) “Viejo caos Universal” (2015), Génération On (2015), “Massaslam volumen uno” (2016) i ."¡Temblad, pedazo de sinvegüenzas!!".

## Referències

* ↑ «Poeta, videoartista, performer, actor y comunicador». CCCB: Centre de Cultura Contemporània de Barcelona.
* ↑ «EL POETA ASTURIANO DANIEL ORVIZ CONSIGUE EL CAMPEONATO EUROPEO DE ‘POETRY SLAM’». BiblioAsturias.com.
* ↑ «Dani Orviz, guanyador de la copa del món de Slam Poetry». LHDigital.
* ↑ «Conozcan al mejor poeta escénico del mundo». El País.
* ↑ «La 2 estrena 'Deslenguados'». RTVE Comunicación.
* ↑ «Recursos para escritores». Escritores.org.

## Enllaços externs

* Dani Orviz - Lloc web oficial
# Dagi

Dagi va ser un alt oficial egipci durant la dinastia XI. Va ser djati del rei Mentuhotep II.

## Biografia

A Dagi se'l coneix sobretot per la seva tomba (la TT103) de Xeikh Abd al-Gurnah i per mencions al Temple funerari de Mentuhotep II a Deir el-Bahari. Apareix per primera vegada al temple funerari com a "Supervisor de la porta", titulatura que també estava inscrita al seu sarcòfag, a més de "Portador del Segell Reial" i " Únic company". El sarcòfag decorat, de pedra calcària, es va trobar a la cambra funerària de la seva tomba i ara es troba al Museu d'Antiguitats Egípcies del Caire. Des d'aquests càrrecs va ser ascendit a djati. També apareix a la tomba el nom de la seva mare, o de la seva esposa: Maetnemti.
Dagi en jeroglífic :
La seva tomba probablement va ser ampliada després d'aquesta promoció i va ser decorada amb relleus i pintures murals. Dels relleus només se'n van trobar petits fragments, mentre que es van poder conservar mostres substancials de les pintures.
També apareix com a djati, juntament amb un altre djati, Bebi, en companyia del rei, en fragments del temple funerari de Deir el-Bahari, per la qual cosa s'evidencia que tenia aquest càrrec sota Mentuhotep II. També apareix amb els títols d'"Alt oficial", "Capataç de la ciutat de la piràmide", "Dignatari de la cort" o "Membre de l'elit". Addicionalment, als grafits de l'uadi Xatt el-Rigal, apareix al costat d'altres membres de la cort de Mentuhotep II i se l'esmenta com a "Supervisor dels sis grans recintes, Dagi, nascut de Nemti".
Dins de la seva carrera sacerdotal, apareix amb els títols de “Sacerdot sem”, “Sacerdot d'Horus” o “Pare del Déu, estimat del Déu” o “Sacerdot pur dels dos-cents”.
Encara que la determinació precisa del seu mandat és incerta, Bebi probablement va ocupar el càrrec de djati abans que ell. Atès que fins fa poc no es coneixen altres djatis a la cort reial, serviria al final del regnat de Mentuhotep II i potser també sota el seu successor.

## Referències

* 1 2 Porter i Moss, 1927, p. 216.
* ↑ «Tomb of Dagi (TT 103)» (en anglès). Theban Project. [Consulta: 14 març 2024].
* 1 2 Martín García de la Cruz, 2020, p. 50-51.

## Vegeu també

* Llista de djatis de l'antic Egipte.

## Bibliografia

* Martín García de la Cruz, Andrés «Estudio diacrónico de la tumba del visir Dagi (TT 103)». BAEDE, 29, 2020, pàg. 49-76. ISSN: 1131-6780.
* Porter, Bertha; Moss. Topographical Bibliography of Ancient Egyptian hierogliphic texts, reliefs, and paintings. Vol. 1 (en anglès). Oxford: Oxford at the Clarendon Press, 1927.
# Dawud Paixà (mutasarrif)

Dawud Paixà (nascut 1816-mort 1873 o 1875) fou el primer mutasarrif (governador) otomà del territori anomenat Mont Líban del 1861 al 1868. Era armeni catòlic, i havia nascut a Constantinoble educant-se amb una família francesa de Galata. Després es va casar amb una anglesa (que va repudiar el 1861 quan fou nomenat mutasarrif).
Va començar la seva carrera amb alguns serveis diplomàtics a Berlín i Viena, ocupant després càrrecs secundaris al Ministeri de l'Interior; el 1857 fou encarregat de les publicacions del govern; el 1858 fou superintendent de telègrafs.
El 1861 fou nomenat mutasarrif del Mont Líban d'acord amb les Potencies Europees, i amb rang de visir. Va establir la seu del seu govern a Dayr al-Kamar i va organitzar la nova administració amb general satisfacció. Va crear la gendarmeria del Mont Líban, va construir carreteres i ponts, i va fundar algunes escoles. En general la pau es va restablir al país. El 1864 es va acabar el seu mandat (3 anys) i fou reelegit per cinc anys. En aquesta segona part del govern va trobar l'oposició dels caps de la muntanya i finalment va dimitir el 1868 un any abans del final del mandat.
Llavors fou Ministre de Treballs Públics i va anar a negociar un préstec a Europa. Va perdre el suport de la Porta i va decidir restar a Europa, morint a Biarritz el 9 de novembre de 1873 o 1875.

## Bibliografia

* Juplain, La Questions du Liban, París 1908.
* Salibi, K.S. «Dāwūd Pas̲h̲a». Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. 8 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/dawud-pasha-SIM_1761>
# Crónica Global

Crónica Global és un diari digital elaborat des de Barcelona i dirigit per la periodista Cristina Farrés i Falgueras.

## Història

El diari fou fundat el 9 de setembre de 2013 com a fusió d'El Debat i La Voz de Barcelona. El Debat, amb el sobrenom diari digital de Catalunya, fou un diari digital en català i castellà. Francesc Moreno n'era l'editor.
A partir de juliol de 2015, amb un canvi a l'estructura empresarial que va suposar un canvi de propietaris es va produir la incorporació de Xavier Salvador com a nou director i un nou equip periodístic va obrir els seus continguts i redissenyar la web.
A finals d'agost de 2016 es va anunciar l'aliança amb el digital espanyolistaEl Español per enfortir les estructures empresarials i la capacitat mútua de generació de continguts.
El 31 d'octubre de 2018 Joaquín Romero Fernández, llavors director adjunt del medi, es va convertir en el director en substitució de Xavier Salvador, conseller delegat, vicepresident i principal accionista de l’editora. Ambdós havien coincidit a El Periódico i posteriorment a Economía Digital. L'1 de gener de 2020, després de la jubilació de Joaquín Romero, Cristina Farrés, encarregada de la secció d'economia, va passar a ser-ne la directora.

## Equip

L'equip periodístic de direcció està format per:
Xavier Salvador (CEO); Cristina Farrés (directora), Alejandro Tercero (director adjunt), María Jesús Cañizares (subdirectora), Gerard Mateo (redactor en cap).
El consell d'administració de l'empresa editora (CRÓNICAGLOBAL MEDIA, SL) està format per:
Gonzalo Baratech (president); Xavier Salvador (vicepresident i conseller delegat); Joaquín Romero, Pedro J. Ramírez, Soledad Iess y Alejandro Tercero (vocals); Jordi Maristany (secretari no conseller).

## Referències

* ↑ «Internet i mitjans digitals». Culturcat (Generalitat de Catalunya). Arxivat de l'original el 9 d’octubre 2013. [Consulta: 1r maig 2013].
* ↑ «Alfons Quintà, nou director d'Eldebat.cat». Comunicació21.cat, 22-05-2012. Arxivat de l'original el 2012-06-25. [Consulta: 1r maig 2013].
* ↑ «Illa tria la directora d’un mitjà espanyolista per portar la comunicació de la Generalitat». Vilaweb, 26-08-2024. [Consulta: 28 agost 2024].
* ↑ «El Español i Crónica Global s'alien». Ara, 30-08-2016.
* ↑ «Joaquín Romero, nou director de Crónica Global». Comunicació 21, 02-11-2018. [Consulta: 28 agost 2024].
* ↑ Molist, Helena. «Cristina Farrés, nova directora del diari digital Crònica Global». Ràdio Sabadell, 09-01-2020. [Consulta: 28 agost 2024].
* ↑ «Gonzalo Baratech, nuevo presidente de ‘Crónica Global'» (en castellà). [Consulta: 20 novembre 2017].

## Enllaços externs

* Crónica Global - Lloc web oficial
# Daniel Jaramillo Diez

Daniel Alexander Jaramillo Diez (Jardín, Departament d'Antioquia, 15 de gener de 1991) és un ciclista colombià. Professional des del 2011, actualment milita a l'equip UnitedHealthcare.

## Palmarès

* 2011
** 1r a la Volta a Colòmbia sub-23 i vencedor d'una etapa
* 2013
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Colòmbia sub-23
* 2014
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Gila
* 2016
** Vencedor d'una etapa al Tour de Gila
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Japó
* 2017
** 1r a la Volta a Hongria i vencedor d'una etapa

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Daniel Irézabal Goti

Daniel Irezábal Goti (Bilbao, c. 1881 -Derio, 18 de desembre de 1937) va ser un militar basc.

## Biografia

El juliol del 1936, a l'esclat de la Guerra civil, era cap de la caixa de recluta de Bilbao. Es va mantenir fidel a la República, i va manar diverses unitats. Durant l'ofensiva de Villarreal va manar una de les columnes republicanes que van atacar la població, a la fi de 1936. Durant la campanya de Biscaia va manar la 4a Divisió del Cos d'exèrcit basc. Ascendit al rang de coronel va ser Inspector d'Ensenyament Militar en l'Exèrcit del Nord.
Capturat pels franquistes, va ser empresonat. Seria afusellat a Bilbao el 18 de desembre de 1937.

## Referències

* 1 2 Talón, 1988, p. 905.
* 1 2 Alpert, 2013, p. 338.
* ↑ Zaragoza, 1983, p. 60.
* ↑ Taló, 1988, p. 669.
* ↑ Gutiérrez Flores, 2006, p. 1125.

## Bibliografia

* Alpert, Michael. The Republican Army in the Spanish Civil War, 1936-1939. Cambridge University Press, 2013.
* Gutiérrez Flores, Jesús. Guerra civil en Cantabria y pueblos de Castilla. Libros en Red, 2006.
* Talón, Vicente. Memoria de la guerra de Euzkadi de 1936. III, 1988.
* Zaragoza, Cristóbal. Ejército Popular y Militares de la República, 1936-1939. Barcelona: Ed. Planeta, 1983.
# Cua de ventall fosc

El cua de ventall fosc (Rhipidura tenebrosa) és un ocell de la família dels ripidúrids (Rhipiduridae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les muntanyes i de vegades a les terres baixes de l'illa de Makira, a les Salomó meridionals.

## Referències

* ↑ «Cua de ventall fosc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# Cua de ventall gris

El cua de ventall gris (Rhipidura albiscapa) és un ocell de la família dels ripidúrids (Rhipiduridae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones boscoses d'Austràlia (excepte les zones desèrtiques occidentals), illes Salomó, Vanuatu, les Illes de la Lleialtat i Nova Caledònia.

## Referències

* ↑ «Cua de ventall gris». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# De Young (museu)

El M. H. de Young Memorial Museum, actualment conegut amb el nom de Young, denominació adoptada per la mateixa institució, és un museu de Belles Arts ubicat en el parc del Golden Gate a San Francisco (Califòrnia) (EUA). Rep el nom d'un periodista de San Francisco anomenat M. H. de Young.
El museu té els seus orígens en el denominat "Fine Arts Building" que formava part de l'Exposició Internacional de Califòrnia del 1894. Va obrir les portes el 1895 com a Memorial Museum. El terratrèmol de 1989 va fer malbé l'edifici del museu. Els arquitectes Jacques Herzog i Pierre de Meuron van dissenyar-ne una nova estructura, i es va reobrir el 15 d'octubre de 2005.
Com a part de l'acord que va crear el Museu de Belles Arts de San Francisco el 1972, la col·lecció de Young d'art europeu es va enviar al Museu Legion of Honor (California Palace of the Legion of Honor). En compensació, el museu de Young va rebre el dret a mostrar el gruix de la col·lecció antropològica, que inclou significatives obres precolombines de Teotihuacán i Perú, així com art tribal indígena de l'Àfrica subsahariana.

## Referències

* ↑ «History of the de Young Museum» (en anglès). Fine Arts Museums of San Francisco. Arxivat de l'original el 25 de novembre 2015. [Consulta: 27 novembre 2015].
* ↑ Julian Guthrie «De Young's rebirth» (en anglès). SFGate (San Francisco Chronicle), 15octubre 2005 [Consulta: 27 novembre 2015].

## Enllaços externs

* de Young Museum Arxivat 2006-10-04 a Wayback Machine.
* KQED's Spark Arxivat 2007-02-10 a Wayback Machine.
# Damees

Damees és el nom dels següents personatges:
* Damees de Crotona o Demees, escultor grec
* Damees de Cleitor o Dàmies, escultor grec
# Desulfovibrio desulfuricans

Desulfovibrio desulfuricans és un bacteri gramnegatiu sulfat-reductor. És generalment trobat en terres, aigües, i la femta d'animals, tot i que en casos rars s'ha observat com a causa d'infecció en éssers humans. És particularment interessant degut a la seva habilitat per produir metilmercuri.

## Característiques

Desulfovibrio desulfuricans ha estat descrit com a mòbil, bacil, gramnegatiu, anaerobi obligat, quimioorganoheteròtrof i quimiolitoheteròtrof. Mesura aproximadament 3μm de llarg per 0.5μm d'ample. Presenta flagels polars de 3-5μm de longitud i amb un diàmetre de 0,5-1μm. No forma espores. El seu creixement és òptim a temperatures entre 34 i 37 °C i pH de 6.6 a 7.5.

## Hàbitat

Desulfovibrio desulfuricans es troba en aigua dolça i aigua de mar, especialment en aigües contaminades i en sòls amb un alt contingut de matèria orgànica.

## Referències

* ↑ «Desulfovibrio desulfricans Bacteremia and Review of Human Desulfovibrio Infections». J Clin Microbiol, vol. 41, 6, 01-06-2003, pàg. 2752-2754.
* ↑ «Sulfate-Reducing Bacterium Desulfovibrio desulfuricans ND132 as a Model for Understanding Bacterial Mercury Methylation». Appl Environ Microbiol, 77, 12, 01-06-2011, pàg. 3938-3951 [Consulta: 12 desembre 2015].
* ↑ «Sulfate-Reducing Bacteria: Principal Methylators of Mercury in Anoxic Estuarine Sediment». Appl Environ Microbiol, 50, 2, 01-08-1985, pàg. 498-502. PMC: 238649 [Consulta: 12 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Genoma de D. desulfuricans a NCBI
# Destí universal dels béns

El destí universal dels béns és un concepte de la teologia catòlica, pel qual l'Església catòlica professa que els béns de la creació estan destinats a la humanitat en el seu conjunt, però també reconeix el dret individual a la propietat privada. A més, l'autoritat política té el dret i el deure de regular l'exercici legítim del dret a la propietat pel bé comú.
El Catecisme de l'Església Catòlica diu:
| « | 2403 El dret a la propietat privada, adquirit o rebut de manera justa, no elimina el do original de la terra a tota la humanitat. El destí universal de béns continua sent primordial, fins i tot si la promoció del bé comú requereix el respecte al dret a la propietat privada i al seu exercici [...] 2405 Els productes de la producció - materials o immaterials - com les terres, fàbriques, habilitats pràctiques o artístiques, obliguen els seus posseïdors a emprar-los de manera que en beneficiïn el major nombre. Aquells que tinguin béns per al seu ús i consum haurien d'utilitzar-los amb moderació, reservant la part millor per als hostes, per als malalts i els pobres. | » |
El 1967, el papa Pau VI va escriure a l'encíclica Populorum progressio:
| « | Tothom sap que els pares de l'Església van establir el deure dels rics envers els pobres en termes incerts. Com deia Sant Ambròs: "No esteu fent un regal del que és vostre al pobre home, sinó que li doneu el que és seu. Us heu apropiat de coses que han de ser per a l'ús comú de tothom. La terra és de tots, no dels rics". | » |
El Compendi de la Doctrina Social de l'Església diu:
| « | 177. La tradició cristiana mai no ha reconegut el dret a la propietat privada com a absolut i intocable: "Al contrari, sempre ha entès aquest dret dins del context més ampli del dret comú a tothom a utilitzar els béns de tota la creació: el dret a la propietat privada se subordina al dret a l'ús comú, al fet que els béns estan destinats a tothom". El principi del destí universal dels béns és una afirmació de la senyoria plena i perenne de Déu sobre tota realitat i de l'exigència que els béns de la creació restin destinats al desenvolupament de tota la persona i de tota la humanitat. Aquest principi no s'oposa al dret a la propietat privada, però indica la necessitat de regular-la. La propietat privada, de fet, independentment de les formes concretes de la normativa i de les normes jurídiques relatives a ella, és en la seva essència només un instrument per respectar el principi de destí universal de les mercaderies; en definitiva, no és, doncs, un fi, sinó un mitjà. Cap. III. EL DESTÍ UNIVERSAL DELS BÉNS, §b. El destí universal de béns i propietat privada | » |

## Referències

* 1 2 The Catholic Church. «Part 3, Section 2, Chapter 2, Article 7: 'You shall not steal.' §§ 2402-2406». A: The Catechism of the Catholic Church. The Vatican, 1992.
* ↑ Paul VI. «Populorum Progressio, item 23». [Consulta: 13 febrer 2009].
* ↑ «Compendium of the Social Doctrine of the Church».
# Destí cel·lular

Destí cel·lular és el fenomen pel qual una cèl·lula està compromesa a realitzar un determinat programa de diferenciació cel·lular com a part del pla corporal de l'organisme. En aquest procés, determinats segments del genoma són seleccionats diferencialment per a la seva expressió i implica una pèrdua progressiva de potencialitat per a formar múltiples teixits, progressant de totipotència a pluripotència i finalment a cèl·lules diferenciades.
L'adquisició d'un compromís de destí cel·lular és divisible en dues etapes:
* Especificació, en la qual la cèl·lula és capaç de diferenciar-se autònomament fins i tot si és posada en un medi neutre, però encara pot revertir el seu destí.
* Determinació, en la que el compromís és irreversible, diferenciant-se fins i tot posada en un lloc diferent de l'embrió.
# Dansaire alanegre

El dansaire alanegre (Saltator atripennis) és un ocell de la família dels tràupid (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, pastures i arbusts dels Andes de Colòmbia i oest de l'Equador.

## Referències

* ↑ «Dansaire alanegre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)