OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bisbat d'Oea

El bisbat d'Oea (llatí: Dioecesis Oëensis) és una seu suprimida i seu titular de l'Església catòlica.

## Història

La diòcesi va ser una seu episcopal de l'Església Catòlica en el que avui és l'oest de Líbia, essent Oea una ciutat important de l'Àfrica Proconsular. Va ser, amb Sabratha i Leptis Magna, una de les tres que formaven el districte Tripolitana.
La diòcesi també s'esmenta a la Notitia Episcopatuum de l'emperador romà d'Orient Lleó VI el Filòsof (886-912).

## Cronologia episcopal

* Natal † (esmentat el 256)
* Marinian † (esmentat el 411) (bisbe donatista)
* Sant Cresconius † (abans 467 - després 484)

## Cronologia de bisbes titulars

* Bernardo Maria Beamonte, O.C.D. † (1728 - 1733)
* Francesco di Ottaiano, O.F.M. † (1735 - ?)
* Alessandro Grossi † (1876 - 1889)
* Luigi Giuseppe Lasagna, S.D.B. † (1893 - 1895)
* Jean-Baptiste Grosgeorge, M.E.P. † (1896 - 1902)
* Francesco Bacchini † (1905 - 1908)
* Vittore Maria Corvaia, O.S.B. † (1908 - 1913)
* Salvatore Ballo Guercio † (1920 - 1933, anomenat bisbe de Mazara del Vallo)
* Camille Verfaillie, S.C.I. † (1934 - 1980)
* Michel Coloni † (11 maig 1982 - 30 gener 1989, anomenat arquebisbe de Dijon)
* Michel Dubost, C.I.M. (9 agost 1989 - 7 març 1998)
* David Kamau Ng'ang'a, des del 22 desembre 1999

## Referències

* ↑ Hieroclis Synecdemus et notitiae graecae episcopatuum, accedunt Nili Doxapatrii notitia patriarchatuum et locorum nomina immutata, ex recognitione Gustavi Parthey, Berlin, 1866, (p. 83 nº 798).
* ↑ Tal com es descriu a Acta Sanctae Sedis vol. 8 (1874-75), pàg. 626, Alessandro Grossi succeeix a Filippo Mainetti al lloc de Trípoli di Fenicia; tanmateix, quan aquests, al presbiteri del 30 de desembre de 1889, van ser traslladats a l'arquebisbat titular de Nicopolis, l'Acta Sanctae Sedis ho va assenyalar com a episcopum Oensem (cf. ASS 22 (1889-90).

## Fonts

* La seu titular a la pàgina catholic-hierarchy.org (anglès)
* La seu titular a la pàgina gcatholic.org (anglès)
# Villanueva de Guadamejud

Villanueva de Guadamejud és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Població

El poble presenta de coves, algunes llaurades a mà i altres d'origen natural, que són utilitzades pels habitants per a la fabricació artesanal de vi.
És una petita població rural el nombre d'habitants es redueix a l'hivern i s'incrementa a l'estiu, en funció de la presència de persones que van emigrar del mateix i tornen periòdicament.
Presenta un modest desenvolupament del turisme rural, amb una casa rural, un alberg i un bar.
El patrimoni cultural del poble el forma l'Església de Sant Pere Advíncula y el Castell d'Ahmed Hud.
* Ajuntament
* Església de Sant Pere ad Vincula
* Plaça d'Espanya
La cultura gastronómica es basa en el típic receptari tradicional manxec: farinetes, samfaina, all arriero, caldereta...
Respecte a les festes patronals, se celebren a mitjans del mes d'agost, a més se celebra el dia 8 de setembre en honor de la Verge de Guadamejud, i el 15 de maig la festa de sant Isidre llaurador.

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
* 1 2 3 «Ayuntamiento de Villanueva de Guadamejud, Cuenca | Teléfonos e información de ayuntamientos de España» (en espanyol europeu). [Consulta: 12 octubre 2018].
* 1 2 3 4 «Qué ver y dónde dormir en Villanueva De Guadamejud, Cuenca» (en castellà). [Consulta: 12 octubre 2018].
* ↑ «Villanueva de Guadamejud (Cuenca): Què hi puc veure i on puc dormir». [Consulta: 12 octubre 2018].
# Vulcanodòntids

Els vulcanodòntids constitueixen una família de dinosaures sauròpodes basals que visqueren durant el Juràssic inferior. Els membres d'aquesta família presentaven mesures mitjanes i es consideren els primers representants del grup dels sauròpodes.
Alguns membres d'aquesta família són Zizhongosaurus, Barapasaurus, Tazoudasaurus, i Vulcanodon.
Com a conseqüència dels trets primitius, el primer exemplar descobert, Vulcanodon, del Juràssic inferior de l'actual Zimbàbue, fou classificat en un primer moment com a prosauròpode. L'any 2004 Ronan Allain va defnir com a pertanyents a aquesta família «tots els sauròpodes més propers a Vulcanodon que als eusauròpodes».

## Referències

* ↑ «Filogènia dels Sauròpodes: Vulcanodòntids i Eusauròpodes.», dissabte, 24 setembre 2016. [Consulta: 17 gener 2022].
* ↑ Allain, Ronan; Aquesbi, Najat «Anatomy and phylogenetic relationships of Tazoudasaurus naimi (Dinosauria, Sauropoda) from the late Early Jurassic of Morocco» (en anglès). Geodiversitas, 30, 2, pàg. 345-424.
* ↑ Allain, Ronan; Aquesbi, Najat; Dejax, Jean; Meyer, Christian; Monbaron, Michel «A basal sauropod dinosaur from the Early Jurassic of Morocco» (en anglès). Comptes Rendus Palevol, 3, 3, 01-05-2004, pàg. 199–208. DOI: 10.1016/j.crpv.2004.03.001.
Sauropodomorpha :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# Villaviciosa de Córdoba

Villaviciosa de Córdoba és un municipi de la província de Còrdova a la comunitat autònoma d'Andalusia, a la comarca de Valle del Guadiato.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 3.911 | 3.832 | 3.877 | 3.854 | 3.783 | 3.774 | 3.679 | 3.667 | 3.657 | 3.601 |

## Enllaços externs

* Villaviciosa de Córdoba Arxivat 2008-05-30 a Wayback Machine. Ajuntament
* Villaviciosa de Córdoba - Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia
* Villaviciosa de Córdoba. Aproximació a l'estudi general de la vila
# Villaviciosa de Odón

Villaviciosa de Odón és un municipi de la Comunitat de Madrid situat a l'oest de l'àrea metropolitana de Madrid. Limita amb els termes municipals de Móstoles, Alcorcón, Boadilla del Monte, Brunete i Sevilla la Nueva. La població supera els 24.000 habitants (2005).
Se sap que hi hagué un nucli de població a les terres que ara ocupa Villaviciosa de Odón, l'antiga Calatalifa, nom que procedeix de l'àrab قلعة الخليفة Qal`at al-Jalifa o Castell del Califa, poblat citat pel cronista Ibn Hayyan l'any 939, encara que probablement, llur fundació seria anterior.

## Enllaços externs

* La web d'oci de Villaviciosa de Odón Arxivat 2007-02-28 a Wayback Machine.
* Pàgina oficial de l'ajuntament
# Bonde da Stronda

Bonde da Stronda és un grup de hip-hop de Rio de Janeiro, Brasil, creat el 2006 per Mr. Thug i Léo Stronda.
A Profecia fou el segon àlbum de Bonde da Stronda, de l'any 2011. Va ser llançat al mercat 2 desembre 2011 per Galerão Records i distribuït per Radar Records. La venda del CD en els en línia es van esgotar en menys de cinc minuts després del llançament.

## Discografia

* Stronda Style (2008)
* Nova Era da Stronda (2009)
* A Profecia (2011)
* Corporação (2012)
* Feito pras Damas (2013)

## Referències

* ↑ «Bonde da Stronda é o novo sucesso do hip-hop - TV e Lazer - Extra Online».
* ↑ http://www.livrariasaraiva.com.br/produto/3696389/a-profecia Arxivat 2012-06-07 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.radarrecords.com.br/detalhes.asp?id_registro=410&titulo=DETALHES%20DO%20PRODUTO%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.mundodorap.com.br/2011/11/cd-profecia-bonde-da-stronda-2011-bombo.html Arxivat 2013-10-20 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Bonde da Stronda - Lloc web oficial
# Borogontsi

Borogontsi (en rus: Борогонцы) és un poble de la república de Sakhà, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 5.222 habitants, és seu administrativa del districte homònim.

## Referències

* ↑ Хохлачев В.. Заполярный Помпей.
# Borofè

El borofè és un al·lòtrop bidimensional del bor format per capes d'un o dos àtoms de gruix. La seva existència es va predir teòricament a mitjans de la dècada de 1990, i diferents estructures es van confirmar experimentalment el 2015.

## Referències

* ↑ Boustani, Ihsan «New quasi-planar surfaces of bare boron». Surface Science, vol. 370, 2–3, 01-01-1997, pàg. 355–363. Bibcode: 1997SurSc.370..355B. DOI: 10.1016/S0039-6028(96)00969-7.
* ↑ https://kurzweilai.net. «Will ‘borophene’ replace graphene as a better conductor of electrons? « Kurzweil» (en anglès americà). [Consulta: 25 abril 2021].
* ↑ Piazza, Zachary A.; Hu, Han-Shi; Li, Wei-Li; Zhao, Ya-Fan; Li, Jun «Planar hexagonal B36 as a potential basis for extended single-atom layer boron sheets». Nature Communications, 5, 01-01-2014, pàg. 3113. DOI: 10.1038/ncomms4113. ISSN: 2041-1723.
* ↑ Mannix, Andrew J.; Zhou, Xiang-Feng; Kiraly, Brian; Wood, Joshua D.; Alducin, Diego «Synthesis of borophenes: Anisotropic, two-dimensional boron polymorphs». Science (New York, N.Y.), 350, 6267, 18-12-2015, pàg. 1513–1516. DOI: 10.1126/science.aad1080. ISSN: 0036-8075. PMC: 4922135. PMID: 26680195.
# Boromoscovita

La boromoscovita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de les miques. Rep el nom per la seva composició i la seva relació amb la moscovita.

## Característiques

La boromoscovita és un silicat de fórmula química KAl₂(BSi₃O$_{10}$)(OH)₂. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5 a 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la boromoscovita pertany a «09.EC - Fil·losilicats amb plans de mica, compostos per xarxes tetraèdriques i octaèdriques» juntament amb els següents minerals: minnesotaïta, talc, wil·lemseïta, ferripirofil·lita, pirofil·lita, celadonita, chernykhita, montdorita, moscovita, nanpingita, paragonita, roscoelita, tobelita, aluminoceladonita, cromofil·lita, ferroaluminoceladonita, ferroceladonita, cromoceladonita, tainiolita, ganterita, annita, ephesita, hendricksita, masutomilita, norrishita, flogopita, polilitionita, preiswerkita, siderofil·lita, tetraferriflogopita, fluorotetraferriflogopita, wonesita, eastonita, tetraferriannita, trilitionita, fluorannita, xirokxinita, shirozulita, sokolovaïta, aspidolita, fluoroflogopita, suhailita, yangzhumingita, orlovita, oxiflogopita, brammal·lita, margarita, anandita, bityita, clintonita, kinoshitalita, ferrokinoshitalita, oxikinoshitalita, fluorokinoshitalita, beidel·lita, kurumsakita, montmoril·lonita, nontronita, volkonskoïta, yakhontovita, hectorita, saponita, sauconita, spadaïta, stevensita, swinefordita, zincsilita, ferrosaponita, vermiculita, baileyclor, chamosita, clinoclor, cookeïta, franklinfurnaceïta, gonyerita, nimita, ortochamosita, pennantita, sudoïta, donbassita, glagolevita, borocookeïta, aliettita, corrensita, dozyïta, hidrobiotita, karpinskita, kulkeïta, lunijianlaïta, rectorita, saliotita, tosudita, brinrobertsita, macaulayita, burckhardtita, ferrisurita, surita, niksergievita i kegelita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Little Three, situada a la localitat de Ramona, al comtat de San Diego (Califòrnia, Estats Units). Posteriorment també ha estat descrita al Canadà, a la República Txeca, al Tadjikistan i a Rússia.

## Referències

* ↑ «Boromuscovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 abril 2019].
# Walter Hamma

Walter Hamma (22 de setembre de 1916- 11 d'agost de 1988) fou un lutier alemany, fabricant de violins.

## Biografia

El seu pare era el fabricant de violins Fridolin Hamma. Walter Hamma va ser alumne de l'escola de fabricants de violí de Mittenwald entre 1933 i 1935. Va treballar amb Ferdinand Jaura a Viena i més tard per Caressa & Francais a París. Durant la Segona Guerra Mundial el seu taller a Stuttgart va ser destruït. Després de la guerra ell i Fridolin van reconstruir la seva botiga de nou. El 1948 Walter Hamma va aconseguir el títol de mestre fabricant de violí i es va fer càrrec de la botiga el 1959. L'empresa de Hamma va esdevenir un dels principals tallers de lutheria a Europa. Walter Hamma va ser president de la Societat Internacional de Constructors de Violí, la societat EILA 1963-1965. Va ser nomenat com un dels principals experts en instruments de corda, i el seu llibre sobre els instruments italians i alemanys continuen sent llibres molt importants en el món de la fabricació de violins. El 1982 es va retirar i l'empresa familiar que havia existit des de 1864 es va tancar.

## Referències

* Willibald Leo Frh. v. Lütgendorff: Die Geigen- und Lautenmacher vom Mittelalter bis zur Gegenwart, (edició de Thomas Drescher)
# Voltampere

El voltampere (símbol: VA) és la unitat de mesura de la potència aparent (S) en un sistema elèctric de corrent altern.
Un circuit de corrent altern monofàsic transporta una potència aparent d'un voltampere quan circula per ell un corrent eficaç (I) d'1 ampere amb una diferència de potencial eficaç (V) d'un volt.
A un circuit monofàsic:
    $S=V\cdot {I}$
A un circuit trifàsic:
    $S={\sqrt {3}}\cdot V\cdot I$
Quan la potència reactiva (Q) és igual a zero, es compleix que la potència aparent (S) és igual a la potència activa (P). A aquests casos el voltampere (VA) és equivalent al watt (W).

## Voltampere reactiu

El voltampere reactiu (símbol: var) és la unitat de mesura de la potència reactiva (Q) en un sistema elèctric de corrent altern.
Quan la potència activa (P) és igual a zero, es compleix que la potència aparent (S) és igual a la potència reactiva (Q). A aquests casos el voltampere reactiu (var) és equivalent al voltampere (VA).

## Referències

* ↑ «Voltampere». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Villasequilla

Villasequilla és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa. Limita amb Yepes, Huerta de Valdecarábanos i La Guardia.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Ramón Mantilla Silván (1982) Miguel García Díaz | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Luis Miguel Molero López | PSOE | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Luis Miguel Molero López | PSOE | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Luis Miguel Molero López | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Felix Díaz Martínez (21/08/1997) Antonio Caño Araque | PSOE PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Luciano Marín Chinchón | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Luciano Marín Chinchón | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Luciano Marín Chinchón | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Villaseco del Pan

Villaseco del Pan és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 390 | 351 | 294 | 276 |
# Abdelsalem Ben Miloud Salem

Abdelsalem Ben Miloud Salem (Al-Djadida, 1 de gener de 1921 - valor desconegut), també conegut com a Salem Ben Miloud, fou un futbolista marroquí de la dècada de 1940.
Durant la seva carrera defensà els colors de Wydad AC de Casablanca, i Olympique de Marsella i Toulouse FC a França.

## Referències

* ↑ Statistiques saison par saison en professionnel, pari-et-gagne.com
# Enric I de Baviera

Enric I (919/921 – 1 de novembre del 955) va ser duc de Baviera.

## Orígens

Era el fill segon del rei Enric l'Ocellaire i de la seva esposa Matilda.

## Desavinences amb Otó I

Va iniciar una revolta contra el seu germà gran Odó I de França el 938 juntament amb Eberard de Francònia i Gislebert de Lotaríngia, creient que estava en el seu dret de reclamar la corona. El 939 va ser vençut a Birten i es va veure obligat a fugir. Es va exiliar a la cort del rei Lluís IV de França. Va tornar, però, i es va reconciliar amb Otó, qui li va tornar la seva confiança atorgant-li el ducat de Lorena.
Malgrat tot, no va aconseguir establir la seva autoritat al ducat i, com a conseqüència, va ser destituït. Aleshores Enric va provar d'assassinar el seu germà Otó la primavera del 941 a Quedlinburg, però va ser descobert a temps. Va complir captiveri a Ingelheim fins que, considerant que ja havia expiat el seu pecat, va ser alliberat el Nadal d'aquell mateix any.

## Duc de Baviera

El 948 es va convertir en duc de Baviera en casar-se amb Judit de Baviera (filla de Welf I). Com a duc de Baviera es va veure implicat en guerres, de vegades en defensa dels seus territoris contra els hongaresos, i altres per ampliar-los, de manera que va annexionar-se Friül. Va fer d'intermediari perquè el seu germà es casés amb Adelaida reina a Pavia el 951. Entre el 953 i el 954 va fer front a una revolta promoguda per Liudolf, duc de Suàbia i per Conrad el Roig de Lotaríngia.

## Mort i herència

Va morir el 955 a l'abadia de Pöhlde. El va succeir el seu fill Enric II com a duc de Baviera. Les seves despulles van ser soterrades al monestir Niedermünster a Regensburg,on també hi és la tomba de la seva esposa Judit.
* Niedermünster
# Gallitzin

Gallitzin és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 1.756 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gallitzin tenia 1.756 habitants, 700 habitatges, i 476 famílies. La densitat de població era de 928,8 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 700 habitatges en un 30,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,7% hi vivien parelles casades, en un 12,3% dones solteres, i en un 31,9% no eren unitats familiars. En el 29% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,1% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 16,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.386 $ i la renda mediana per família de 38.438 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.022 $ mentre que les dones 19.550 $. La renda per capita de la població era de 14.216 $. Entorn del 7,2% de les famílies i el 10,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gallitzin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gallitzin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Tresor d'Atreu

El Tresor d'Atreu, també anomenat Tomba d'Atreu i Tomba d'Agamèmnon, és la tomba abovedada, o tolos, més monumental que es coneix a Grècia. Està als afores de Micenes, i al principi se li va atribuir a Atreu, el pare del gran rei Agamèmnon, cap visible de la guerra dels aqueus contra Troia, ja que sol datar-se al segle XIII al segle xiii aC.
Aquesta tomba pertany a l'art creto-micènic. Segueix el model difós per tot el Mediterrani de tomba precedida per un corredor. En aquest cas, té dues càmeres, destacant la "falsa volta" de la més gran d'elles obtinguda mitjançant la superposició de filades concèntriques de carreus que van reduint l'espai, per la qual cosa les seves pressions són verticals i no obliqües, com en una veritable volta.
Una part de la llinda d'entrada al monument va ser sostreta per Thomas Bruce Elgin, llavors ambaixador britànic davant l'Imperi Otomà, i traslladada a Londres juntament amb escultures del temple atenès del Partenó (Marbres d'Elgin) i actualment formen part de la col·lecció permanent exposada en el Museu Britànic.

## Referències

* ↑ Furio Durando.

## Bibliografia

* Azcárate Ristori, J. M.ª de, y otros, Historia del arte, Anaya, Madrid, 1986. ISBN 84-207-1408-9
* Cottrell, Leonard. El toro de Minos. México D.F., Fondo de cultura económica, 1958. ISBN 968-16-0750-3
# Dessarets

Els dessarets, en realitat dassarets, (en llatí dassaretae, en grec antic Δασσαρήτιοι o també Δασσαρῖται) eren un poble il·liri del que es coneix la seva posició, ja que ocupava la gran vall que incloïa el Llac d'Okhrida i les planes de Korçë, entre aquesta ciutat i Berat, a la regió de Dassarètia. La part de l'oest del país era extraordinàriament muntanyosa, amb valls fondes per on passava el riu Apsus. Les seves fronteres tocaven amb els enqueles, els taulantis i els caons de l'Epir.
Polibi menciona les quatre tribus que formaven el poble dels dessarets, i diu que les poblacions de la rodalia del llac Licnitis (Okhrida) eren els febates, els pissantinis, els calicenis i els pirustes. Els febates vivien a l'actual vall d'Uzúmi, els pissantinis a la del Devol, els calicenis a la plana de Korçë i els pirustes vivien al nord segurament entre els pissantinis de la part baixa del Devol i el sud del llac Licnitis. Aquestos darrers van ser aliats de Roma contra el rei Genci d'Il·líria junt amb els taulantis i altres tribus il·líries del nord, segons Titus Livi.
La campanya que va dirigir Publi Sulpici Galba Màxim contra Filip V de Macedònia durant la Segona Guerra Macedònica il·lustren la geografia del país en aquella època. El general romà va marxar des d'Apol·lònia d'Il·líria a través de Dassarètia fins a Lincestis. El país li va proporcionar abundància de gra i de pastura, i va poder proveir les seves tropes mentre passava per les planes de Dassarètia. Quan es va establir la pau després de la batalla de Cinoscèfales la ciutat de Lícnidos, la seva capital, va ser lliurada a Pleurat III, rei d'Il·líria, segons diu Titus Livi, que havia lluitat sense èxit quan Filip va prendre possessió de Drassarètia.
A més de Lícnidos, la capital, hi havia altres ciutats al territori: Pelion, Berat, Crisòndion, Creònion i Geros.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Dassaretae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 24 gener 2021].
# Diuca alablanca

El diuca alablanca (Idiopsar speculifer) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita vessants rocosos, praderies a la puna, dormint en coves per la nit. Habita els Alts Andes en zona de Puna a Perú, oest-centre de Bolívia, nord-oest de Xile i nord-oest de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Diuca alablanca». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Divisió de Firozpur

La divisió de Firozpur, Firozepur o Ferozoepore és una entitat administrativa de primer nivell al Panjab (Índia) amb capital a Firozpur o Firozepur, formada per tres districtes:
* Districte de Firozepur
* Districte de Moga
* Districte de Muktsar
En total hi ha 11 subdivisions, 11 tehsils i 13 subtehsils. La divisió fou part de la de Jalandhar del 1947 al 1973, i fou separada en aquesta any. Inicialment va incloure també Faridkot que fou constituït en divisió separada el 1996.

## Comissionats

* 1. Shri S.S.Parmar, 15-08-1973 a 11-10-1977
* 2. Shri Joginder Singh, 16-10-1974 a 27-04-1977
* 3. Shri Sada Nand, 28-04-1977 a 18-08-1978
* 4. Shri Sukhbir Singh, 11-09-1978 a 04-07-1979
* 5. Shri Joginder Singh, 04-07-1979 a 22-05-1981
* 6. Shri Hardial Singh, 28-05-1981 a 27-08-1981
* 7. Shri N.K.Arora, 22-09-1981 a 21-05-1984
* 8. Shri Hari Ram, 21-05-1984 a 21-09-1984
* 9. Shri Darshan Kumar, 21-09-1984 a 22-04-1988
* 10. Shri C.L.Bains, 09-05-1988 a 22-11-1988
* 11. Shri G.K.Bhatnagar, 19-12-1988 a 08-07-1989
* 12. Shri N.S.Ratan, 10-07-1989 a 17-08-1990
* 13. Shri R.I.Singh, 30-08-1990 a 09-11-1990
* 14. Shri B.C.Gupta, 09-11-1990 a 07-10-1992
* 15. Shri S.R.Bunger, 02-11-1992 a 22-06-1994
* 16. Shri S.R.Bunger, 02-11-1992 a 22-06-1994
* 17. Shri S.C.Aggarwal, 23-06-1994 a 19-06-1995
* 18. Shri Shyam Lal, 19-06-1995 a 27-07-1998
* 19. Shri R.N.Gupta, 27-07-1998 a 18-01-1999
* 20. Shri D.S.Kalha, 18-01-1999 a 30-01-1999
* 21. Shri R.N.Gupta, 30-01-1999 a 03-11-1999
* 22. Shri Jagpal Singh Sandhu, 03-11-1999 a 12-07-2001
* 23. Shri Dharamvir, a 16-07-2001 a 08-07-2003
* 24. Shri Bibek Sarkar, a 16-07-2003 a 02-05-2005
* 25. Shri Kulbir Singh Sidhu, 02-05-2005 a 31-08-2006
* 26. S. Surinderjeet Singh Sandhu, 20-09-2006 a 10-09-2007
* 27. Sh. B.S.Sudan, a 11-09-2007

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la divisió.