OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La plaça de Sant Joan (Josep Maria de Sagarra)

* «la plaça de Sant Joan» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «plaça de Sant Joan».
La plaça de Sant Joan és una comèdia en tres actes i en vers, original de Josep Maria de Sagarra, estrenada al teatre Romea de Barcelona, la vetlla del 9 de novembre de 1934.
L'escena passa en una població catalana, l'any 1800.

## Repartiment de l'estrena

* Enriqueta, dona de Santcliment, casada, jove, fresca i bonica: Josefina Tàpias.
* Senyora Sara, vídua, veïna d'Enriqueta: Maria Morera.
* Isabel, filla de la Senyora Sara: Emma Alonso.
* Lleona, dona madura de poble, trapacera, mitjancera i tot el que convé: Àngela Guart.
* Elvira, noia insignificant, promesa de Llorenç: Roser Coscolla.
* Dalmau, hereu jove, enamorat d'Enriqueta i d'Isabel: Pere Ventayols.
* Santcliment, marit d'Enriqueta, vell i ridícul: Alexandre Nolla.
* Garriguella, enamorat grotest d'Enriqueta: Antoni Guimbernat.
* Pelegrí, conco trist i sentenciós: Joaquim Garcia-Parreño.
* Llagostera, plaga de mitjana edat company de Santcliment: Ciprià Arboix.
* Deunidó, plaga de mitjana edat company de Santcliment: Llorenç Duran.
* El Doctor Gatuelles, metge: Lluís Carratalà.
* Gervasi, noi insignificant promès d'Elvira: Eduard Cabré.
* Picapoll, taverner: Joaquim Alonso.
* Direcció Carles Capdevila
# Javier Velaza Frías

Javier Velaza Frías (Castejón, Navarra, 1963) és un filòleg clàssic, poeta i escriptor espanyol.
Es va doctorar en Filologia Clàssica a la UAB l'any 1990 i l'any 1991 va traslladar-se a la Universitat de Barcelona, on és catedràtic de Filologia Llatina. Des de 2017 és Degà de la Facultat de Filologia i Comunicació de la Universitat de Barcelona.
És especialista en epigrafia romana, llengües paleohispàniques, literatura clàssica i transmissió de textos, entre d'altres temes. Ha publicat vint llibres i més de dos-cents articles en editorials i revistes internacionals. Ha dirigit diversos projectes de recerca i xarxes d'equips i ha organitzat congressos i reunions científiques internacionals. Forma part del gremi d'editors del Corpus Inscriptionum Latinarum II² i és redactor dels Monumenta Linguarum Hispanicarum. És investigador principal del Grup de recerca Littera (Laboratori per a la recerca i tractament de textos epigràfics romans i antics) i investigador del projecte Hesperia. En 2003 va rebre la Distinció de Recerca de la Generalitat de Catalunya i des de 2014 és membre corresponent de l'Institut Arqueològic Alemany. En 2023 va rebre el premi Archiletras de recerca.
Com a poeta ha publicat Mal de amores y latines (Premi Àngel Urrutia, Pamplona 1996), De un dios bisoño (Premio José Hierro, San Sebastián de los Reyes 1998), Los arrancados (Lumen, Barcelona 2002) i Enveses (Premio Valencia, Hiperión, Madrid 2018).
Col·labora habitualment com a crític literari i de música clàssica i òpera en diversos mitjans de comunicació.

## Referències

* ↑ «Javier Velaza | Universitat de Barcelona - Academia.edu». [Consulta: 3 gener 2019].
* ↑ «Hesperia. Banco de datos de lenguas paleohispánicas». [Consulta: 3 gener 2019].
* ↑ Poetas siglo XXI. Javier Velaza Frías
# La plana encesa

La plana encesa (títol original en anglès: The Purple Plain) és una pel·lícula britànica dirigida per Robert Parrish, estrenada el 1954. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un avió cau a la jungla durant la Segona Guerra mundial. El pilot i el seu oficial s'han d'obrir camí entre les línies japoneses.

## Repartiment

* Gregory Peck: Bill Forrester
* Win Min Than: Anna
* Brenda De Banzie: Miss McNab
* Bernard Lee: Dr. Harris
* Maurice Denham: Blore
* Lyndon Brook: Carrington
* Anthony Bushell: Col Aldridge
* Josephine Griffin: Mrs. Bill Forrester
* Ram Gopal: Mr. Phang

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1955: BAFTA a la millor pel·lícula
* 1955: BAFTA al millor actor per Maurice Denham
* 1955: BAFTA al millor guió per Eric Ambler

## Referències

* ↑ esadir.cat. La plana encesa. esadir.cat.
* ↑ «The Purple Plain». The New York Times.

## Bibliografia

* Monthly Film Bulletin, Número 250 (anglès)
* Sight and Sound, juliol-setembre 1954, p. 33 (anglès)
* Cahiers du cinéma, Número 40, novembre 1954, i Número 41, desembre 1954
# Alain Giresse

Alain Giresse (Langoiran, Gironde, 2 d'agost de 1952) és un futbolista internacional francès ja retirat que va jugar com a migcampista, i posteriorment ha fet d'entrenador de futbol.

## Referències

* ↑ «FIFA Player Statistics: Alain GIRESSE». FIFA.com. Arxivat de l'original el 28 de gener 2015. [Consulta: 28 abril 2011].
* ↑ «Football: Alain Giresse nommé entraîneur du Mali». Fr.reuters.com, 09-02-2009. Arxivat de l'original el 2019-01-15. [Consulta: 28 abril 2011].
Giresse amb França - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de França – Copa del Món de futbol 1982
1 Baratelli •
2 Amorós •
3 Battiston •
4 Bossis •
5 Janvion •
6 Lopez •
7 Mahut •
8 Trésor •
9 Genghini •
10 Platini •
11 Girard •
12 Giresse •
13 Larios •
14 Tigana •
15 Bellone •
16 Couriol •
17 Lacombe •
18 Rocheteau •
19 Six •
20 Soler •
21 Castaneda •
22 Ettori •
Seleccionador: Hidalgo
Selecció de futbol de França – Copa del Món de futbol 1986
1 Bats •
2 Amorós •
3 Ayache •
4 Battiston •
5 Bibard •
6 Bossis •
7 Le Roux •
8 Tusseau •
9 Fernández •
10 Platini •
11 Ferreri •
12 Giresse •
13 Genghini •
14 Tigana •
15 Vercruysse •
16 Bellone •
17 Papin •
18 Rocheteau •
19 Stopyra •
20 Xuereb •
21 Bergeroo •
22 Rust •
Seleccionador: Michel :
# Jesse Cornplanter

Hayonhwonhish, per als blancs Jesse Cornplanter (Cattaraugus, Nova York, 1889—1957), era un indi seneca descendent del cabdill Cornplanter, i fill d'Edward Cornplanter Sosondowah, guardià de la religió de la Casa Llarga. Va lluitar a la Primera Guerra Mundial, on fou ferit i condecorat, i es va fer amic d'Arthur C. Parker. Dibuixant i escultor de màscares, participà en diverses recerques antropològiques i edità el llibre Legends of the Longhouse, told to Sah-Nee-Wah, the white sister (1963).

## Referències

* ↑ Bartlett, Charles E. «Jesse J. Cornplanter». New York State Archeological Association. The Bulletin, 10, 10-07-1957, pàg. 1–3 [Consulta: 18 juliol 2019].
* ↑ Liberty, Margot. American Indian intellectuals of the nineteenth and early twentieth centuries. Norman, Okla. : University of Oklahoma Press, 2002. ISBN 978-0-8061-3372-0.

## Enllaços externs

* Biografia (anglès)
# Josep Maria Alpiste i Pérez

Josep Maria Alpiste i Pérez (Barcelona, 1941 - ?, 18 d'agost de 2015) fou un violinista català. Era pare del també violinista Sergi Alpiste.
Josep M. Alpiste actuà amb èxit a diferents països europeus. Juntament amb A. Soler i J. Francesch, formaren el Trio Händel. Primerament, l'any 1967, es convertí en concertino de l'Orquestra Ciutat de Barcelona i més endavant, l'any 1981, del Teatre del Liceu. Obtingué el Premi d'Honor de virtuosisme quan estudiava al Conservatori Municipal de Barcelona; va estudiar amb Enric Ribó, Eduard Toldrà i J. Massià.
Va morir el dia 18 d'agost de 2015, a l'edat de 74 anys, a causa d'una malaltia.

## Referències

* ↑ Pagès, Mònica. «IX». A: Història de la música catalana, valenciana i balear. Barcelona: Edicions 62, 2003, p. 37. ISBN 84-297-5283-8 [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Josep Maria Alpiste i Pérez». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Notes de Clàssica: Quadern d'Estiu [19/08/2015]» (àudio, 1:22 – 3:24). Magazín informatiu de Catalunya Música. [Consulta: 22 agost 2015].
# Josep Costa

Josep Costa és el nom dels següents personatges:
* Josep Costa i Cabré (1904 - 1938), escalador català
* Josep Costa i Faura (1894-1968), futbolista català
* Josep Costa Ferrer Picarol (1876 – 1971), dibuixant i caricaturista eivissenc
* Josep Costa i Galí (segle xix), polític i militar català
* Josep Costa i Hugas (1827 - 1881), guitarrista i compositor empordanès
* Josep Costa Marín (1988), fotògraf eivissenc
* Josep Costa Planagumà, sacerdot franciscà, fundador d'Acollida i Esperança
* Josep Costa Prieto, actor, traductor, pedagog i director de teatre
* Josep Costa Ramon (1907 - 1986), advocat i periodista eivissenc
* Josep Costa i Rosselló, polític eivissenc i vicepresident primer del Parlament de Catalunya durant la XII legislatura.
* Josep Costa Sobrepera (1937), pintor palafrugellenc

## Vegeu també

* Josep Maria Costa Serra (1958), polític eivissenc.
# Josep Maria Serra i Constantí

Josep Maria Serra i Constantí (la Garriga, 6 de maig de 1922 - la Garriga, 16 de març de 2002) va ser un caricaturista i dibuixant de còmics català. Signava com a Serra i JMS.
La seua primera col·laboració la fa, sent menut, a L'Avant. Publicà a revistes d'editorial Marco com La Risa o d'Ediciones Generales com Paseo Infantil. i després entraria, com a dibuixant de plantilla, a El Correo Catalán. Ha col·laborat a Atalaya o Hoja del Lunes, i seria un prolífic caricaturista a El Mundo Deportivo. Des de 1948, ha exposat a Barcelona i altres localitats catalanes. Tenia un estil propi de la caricatura periodística, sintètica i resolta amb traços essencials. Va publicar un llibre dedicat a Granollers.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Josep Maria Serra i Constantí». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «José María / Josep Maria Serra Constantí». Tebeosfera.com.
* ↑ Necrològica publicada a El Mundo Deportivo
# José María Gil-Robles

«José María Gil-Robles» té aquests significats:
* José María Gil-Robles y Quiñones (1898 - 1980) polític espanyol, líder de la CEDA durant la Segona República Espanyola
* José María Gil-Robles y Gil-Delgado (1935 -) polític espanyol, ex-President del Parlament Europeu i fill de l'anterior.
# Juan Antonio Frías y Escalante

Juan Antonio Frías y Escalante (Còrdova, 1633 - Madrid, 1669), pintor barroc espanyol del Segle d'Or. A Madrid va ser deixeble de Francisco Ricci i va desenvolupar una important carrera en la Cort a pesar de la seva primerenca mort. Admirador de la pintura veneciana de Tintoretto i Paolo Veronese, també es va mostrar deutor de Van Dyck. Va pintar amb gran suntuositat i claredat lumínica i va sofrir l'influx intimista d'Alonso Cano, per exemple en San Pere Nolasc transportat pels àngels; la seva obra mestra és per ventura el Crist Mort (1663) del Museu del Prado. Els seus últims quadres anuncien l'estil rococó. Algunes obres seves conservades són Comunió de Santa Rosa (1620), Conversió de San Pau (1650, Museu Cerralbo), El sacerdot Ajimelec i David (1667) i Sagrada Família (1680).
# Juan Antonio Fernández Pazos

Juan Antonio Fernández Pazos, conegut com a Juanito, (Ferrol, 11 de gener de 1970) és un exfutbolista gallec, que ocupava la posició de davanter.

## Trajectòria

Va destacar en el juvenil del Deportivo de La Corunya, que després d'una cessió a l'Orillamar, l'incorpora al seu primer equip el 1990, però en dos anys no arriba a debutar a primera divisió.
Entre 1992 i 1994 milita al Racing de Ferrol, de Segona Divisió, i a partir d'eixe any, continua la seua carrera en equips regionals gallecs: Somozas (94/95), Riaor de Ortigueira (futbol sala, 1995) i Cultural Maniños (95/00). Després de quatre anys retirat, la temporada 04/05 retorna als terrenys de joc per disputar una temporada més amb la Cultural Maniños.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# John Hawkes

«John Hawkes» té aquests significats:
* John Hawkes (actor) (1984−actualitat), actor estatunidenc.
* John Hawkes (novel·lista) (1925−1998), novel·lista estatunidenc.
* John Hawkes (tennista) (1899−1990), tennista australià.
# Kadmos

Kadmos o Kadmosian fou una antiga dinastia de nakharark (prínceps) d'Armènia, esmentada per Moisès de Khoren, que agafaria el nom del mític rei de la dinastia hàikida, Kadmos. No hi altra evidència de la seva existència i hauria desaparegut aviat conquerida pels artàxides. Kadmos podria ser un epònim per Corduena, segons Adontz i Markwart. Altres historiadors ho consideren una indicació de la terra de Kadmuhi, connectada amb Uruatri. Al Registre Militar, Kadmos és el nom donat a Adiabene.

## Bibliografia

* CYRIL TOUMANOFF, INTRODUCTION TO CHRISTIAN CAUCASIAN HISTORY: II: States and Dynasties of the Formative Period, Traditio, Vol. 17 (1961), Published by: Fordham University
# Kadir Has Spor Salonu

El Kadir Has Spor Salonu és un pavelló esportiu ubicat a Kayseri, Turquia. Fou completat el 2008 i té una capacitat per 7.200 espectadors.

## Història

El pavelló va ser una de les cinc seus escollides per acollir el Campionat del Món de bàsquet 2010.

## Referències

* ↑ «Turkey2010.FIBA.com - KAYSERI - Arena.». Arxivat de l'original el 2010-09-14. [Consulta: 18 agost 2010].

## Enllaços externs

* InformacióArxivat 2013-07-01 a Wayback Machine. (anglès)
# José Salomón

José Salomón (La Plata, 9 de juliol de 1916 - 22 de gener de 1990) és un exfutbolista argentí de la dècada de 1940.
Fou 44 cops internacional amb la selecció argentina amb la qual participà a diversos campionats sud-americans. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Talleres de Remedios de Escalada i Racing Club de Avellaneda.

## Referències

* ↑ «rsssf: Argentina record international players». Arxivat de l'original el 2010-01-17. [Consulta: 8 gener 2019].
* ↑ «Match Preview – Brazil v Argentina | UNSORTED | Unhoused Import Pages». Arsenal.com, 13-07-2011. [Consulta: 15 gener 2012].
* ↑ http://www.once-onze.narod.ru/ARGENTINA/S/Sam/Salomon_Jose.mht%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ José Salomón a National-Football-Teams.com (anglès)
# José Ródenas Carcelén

José Ródenas Carcelén, més conegut com a Pepe Carcelén, (Albacete, 29 d'abril de 1955) és un antic futbolista i actual entrenador espanyol.
Fou jugador de l'Albacete Balompié on després en fou entrenador. La seva trajectòria ha estat lligada a José Antonio Camacho, de qui ha estat segon entrenador a clubs com el RCD Espanyol, el Benfica i el CA Osasuna, i de la selecció espanyola i la selecció xinesa. Fou el primer entrenador de l'Espanyol la temporada 1996-97, però fou destituït abans de finalitzar la temporada.

## Referències

* ↑ «Carcelén el segundo». Mundo Deportivo, 21-08-2007. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Camacho vuelve a La Cartuja 12 años después». Mundo Deportivo, 03-06-2012. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Perelló: Carcelén será el sustituto». Mundo Deportivo, 26-05-1996. [Consulta: 1r abril 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Josep Maria Bertran de Quintana

Josep Maria Bertran de Quintana (Sant Gervasi de Cassoles, 2 de gener de 1884 - Ciutat de Mèxic, 5 de febrer de 1960), va ser un polític i jurista català.
Formà part del grup fundador d'Esquerra Republicana de Catalunya, tenint un paper rellevant en la proclamació de la República catalana de 1931. Posteriorment, va ser elegit regidor de l'Ajuntament de Barcelona com a candidat d'ERC-USC.
Va promoure el Comitè Català contra la Guerra, del que en fou president i, durant la Guerra Civil, fou magistrat de l'Audiència de Barcelona i jutge especial designat per la Generalitat per a la investigació d'exhumacions de casos d'assassinats i d'inhumacions clandestines, en els sumaris coneguts com dels "cementiris clandestins", fins que va ser cessat el 1938.
La seva participació política en la República li va suposar l'exili a Mèxic i ser objecte de repressió per part de règim franquista.

## Referències

* ↑ Sol, Queralt. «Josep Maria Bertran de Quintana». Memòria Esquerra. Fundació Josep Irla. [Consulta: 9 novembre 2020].
* ↑ Tarín, Santiago «El juez que persiguió los crímenes en la retaguardia republicana y acabó en el exilio» (en castellà). La Vanguardia, 08-11-2020 [Consulta: 9 novembre 2020].
# José Lázaro Robles

José Lázaro Robles, conegut com a Pinga, (11 de febrer de 1924 - 7 de maig de 1996) fou un futbolista brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1954.

## Referències

* ↑ «Todos os brasileiros - 1954» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ Perfil a sambafoot
* ↑ José Lázaro Robles a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ José Lázaro Robles Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Districte de Rimavská Sobota

El districte de Rimavská Sobota - (eslovac) Okres Rimavská Sobota - és un dels 79 districtes d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica. Té una superfície de 1.471,08 km², i el 2013 tenia 84.764 habitants. La capital és Rimavská Sobota.

## Llista de municipis
### Ciutats

* Rimavská Sobota
* Hnúšťa
* Tisovec

### Pobles

Abovce · Babinec · Barca · Belín · Blhovce · Bottovo · Budikovany · Bátka · Cakov · Čerenčany · Čierny Potok · Číž · Dolné Zahorany · Dražice · Drienčany · Drňa · Dubno · Dubovec · Dulovo · Figa · Gemerské Dechtáre · Gemerské Michalovce · Gemerský Jablonec · Gemerček · Gortva · Hajnáčka · Hodejov · Hodejovec · Horné Zahorany · Hostice · Hostišovce · Hrachovo · Hrušovo · Hubovo · Husiná · Chanava · Chrámec · Ivanice · Janice · Jesenské · Jestice · Kaloša · Kesovce · Klenovec · Kociha · Konrádovce · Kraskovo · Krokava · Kružno · Kráľ · Kyjatice · Lehota nad Rimavicou · Lenartovce · Lenka · Lipovec · Lukovištia · Martinová · Neporadza · Nižný Skálnik · Nová Bašta · Orávka · Ožďany · Padarovce · Pavlovce · Petrovce · Poproč · Potok · Radnovce · Rakytník · Ratkovská Lehota · Ratkovská Suchá · Riečka · Rimavská Baňa · Rimavská Seč · Rimavské Brezovo · Rimavské Janovce · Rimavské Zalužany · Rovné · Rumince · Slizké · Stará Bašta · Stránska · Studená · Sútor · Šimonovce · Širkovce · Španie Pole · Štrkovec · Tachty · Teplý Vrch · Tomášovce · Uzovská Panica · Valice · Veľké Teriakovce · Veľký Blh · Večelkov · Vieska nad Blhom · Vlkyňa · Vyšné Valice · Vyšný Skálnik · Včelince · Zacharovce · Zádor · Žíp
# Paskalya çöreği

Paskalya çöreği és un tipus de çörek (pa dolç) de la gastronomia turca. Paskalya çöreği literalment significa "pasta de pasqua" i tradicionalment es preparava i es menjava en festes del yortu (Pasqua en idioma turc). Actualment és un çörek de consum més comú i es troba als forns i pastisseries turques durant tot l'any. Les comunitats cristianes a Turquia el coneixen amb el seu nom original en turc i en consumeixen durant les festivitats.
Es fa al forn amb farina, llet, llevat, mantega o oli de cuinar, ous, vainilla, etc. S'adorna amb filets d'ametlles torrades. Paskalya çöreği també té mahaleb però no com un farciment, solament com un ingredient. Es presenta en forma de trenes sobreposades.
El 1967 l'Ajuntament d'Erzurum va fixar el preu de la unitat de paskalya çöreği en 70 kuruş (1/100 de la Lira turca) a la ciutat.
A la cuina grega, la paskalya çöreği es diu tsoureki o lampropsomo; la primera d'aquestes paraules significa çörek i la segona "pa brillant".

## Vegeu també

* Ay çöreği
* Haşhaşlı çörek
* Tahinli çörek

## Referències

* ↑ Lexus. Turkish: A Rough Guide Dictionary Phrasebook. Rough Guides, 2000, p. 250–. ISBN 978-1-85828-751-5.
* ↑ Birten Engin Naliş. Mutfak Büyücülerimden Masallar. Cinius Yayınları, 1 juny 2013, p. 46–. ISBN 978-605-127-723-3.
* ↑ İlhan Eksen. İstanbul'un tadı tuzu: saray sofralarından sokak yemeklerine. Everest, 2008. ISBN 978-975-289-486-0.
* ↑ Erzurum 1967 [bin dokuz yüz altmış yedi] il yıllığı. Çeltüt matbaacılık, 1968.
* ↑ Akdoğan Özkan. Kardeş bayramlar ve özel günler. Inkılâp, 2009, p. 93-94. ISBN 978-975-10-2928-7.

## Enllaços externs

* Referencia a Paskalya çöreği d'Istanbul en "Phaleron: Athens' Culinary Museum of Innocence", a Culinarybackstreets.com
* Recepta en turc
* Recepta en Mi Agosto Arxivat 2014-07-14 a Wayback Machine.
# Scorpaenopsis palmeri

Scorpaenopsis palmeri és una espècie de peix pertanyent a la família dels escorpènids.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls de corall i de clima subtropical (27°S-28°S).

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central: és un endemisme del nord-est d'Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Heckel J. J., 1837. Ichthyologische Beiträge zu den Familien der Cottoiden, Scorpaenoiden, Gobioiden und Cyprinoiden. Ann. Wien. Mus. Naturges. v. 2. 143-164.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Alain Gottvallès

Alain Gottvallès (Casablanca, 22 de març de 1942 - Aubenàs, 28 de febrer de 2008) fou un nedador francès, especialista en estil lliure, que va competir durant la dècada de 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on va disputar dues proves del programa de natació. En ambdues quedà eliminat en sèries. Quatre anys més tard, als Jocs de Tòquio, va disputar tres proves del programa de natació. Fou cinquè en els 100 metres lliures i sisè en els 4x200 metres lliures com a millors resultats.
En el seu palmarès destaquen dues medalles d'or i una de plata al Campionat d'Europa de natació de 1962 i dues d'or i una de plata als Jocs del Mediterrani. En la final dels 4x100 metres lliures fou el primer rellevista i aconseguí baixar dels 53 segons, sent el primer nedador que ho aconseguia i establint un rècord del món que va ser vigent fins al 1967, quan va ser batut per Ken Walsh. A nivell nacional guanyà dos campionats francesos. Una vegada retirat va interpretar papers menors en dues pel·lícules, però mai va obrir-se pas com a actor.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Alain Gottvallès». [Consulta: 2 juliol 2021].
* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 20 juliol 2020].
* ↑ «Mediterranean Games - Swimming». [Consulta: 2 juliol 2021].
# Lliga espanyola d'hoquei sobre patins masculina 1998-1999

La trentena edició de la Lliga espanyola d'hoquei patins masculina, denominada en el seu moment Divisió d'honor, s'inicia l'13 de setembre de 1998 i finalitza l'09 de maig de 1999. El FC Barcelona fou campió per la dozena vegada.

## Participants

| Reale Alcobendas Areces la Polesa FC Barcelona Flix Ascó Caprabo Igualada Totauto Jonquerenc Liceo Airtel Liceo La Paz | Chasis Mataró Noia Freixenet Conformobel Reus Cepsa Tenerife Tordera Vic Caixa Penedés Vilafranca Motul Voltregà |

## Llegenda

| Pts = Punts totals PJ = Partits jugats PG = Partits guanyats PE = Partits empatats PP = Partits perduts GF = Gols a favor | GC = Gols en contra DG = Diferència de gols (GF-GC) Ressaltat en verd = Equip guanyador de la lliga. Ressaltat en vermell = Equip descendent de categoria. (p) = Gol de penalti (pro.) = Gol en pròrroga |

## Classificació

| Pos | Equip | Pts | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG |
| 1 | FC Barcelona | 53 | 30 | 25 | 3 | 2 | 191 | 60 | +131 |
| 2 | Liceo Airtel | 46 | 30 | 22 | 2 | 6 | 147 | 81 | +66 |
| 3 | Proinosa Igualada | 45 | 30 | 21 | 3 | 6 | 153 | 83 | +70 |
| 4 | Alnimar Reus Deportiu | 43 | 30 | 20 | 3 | 7 | 113 | 91 | +22 |
| 5 | Vic | 40 | 30 | 17 | 6 | 7 | 130 | 86 | +44 |
| 6 | Noia Freixenet | 34 | 30 | 14 | 6 | 10 | 110 | 102 | +8 |
| 7 | Flix Ascó | 30 | 30 | 13 | 4 | 13 | 101 | 99 | +2 |
| 8 | Motul Voltregà | 30 | 30 | 12 | 6 | 12 | 102 | 104 | -2 |
| 9 | Chasis Mataró | 28 | 30 | 11 | 6 | 13 | 84 | 110 | -26 |
| 10 | Reale Alcobendas | 26 | 30 | 12 | 2 | 16 | 101 | 119 | -18 |
| 11 | Tordera | 32 | 30 | 10 | 5 | 14 | 90 | 95 | -5 |
| 12 | Cepsa Tenerife | 21 | 30 | 8 | 5 | 17 | 109 | 150 | -41 |
| 13 | Caixa Penedés Vilafranca | 21 | 30 | 8 | 5 | 17 | 97 | 122 | -25 |
| 14 | Totauto Jonquerenc | 19 | 30 | 6 | 7 | 17 | 78 | 122 | -44 |
| 15 | Areces la Polesa | 11 | 30 | 4 | 3 | 23 | 69 | 154 | -85 |
| 16 | Liceo La Paz | 8 | 30 | 2 | 4 | 24 | 72 | 163 | -91 |

## Enllaços externs

* Web oficial de la Reial Federació Espanyola de Patinatge (castellà)
* Division de Honor 1998-99 at Rink-Hockey.net (anglès)