OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Immortal polonesa

La Immortal polonesa és el nom amb què és coneguda una partida d'escacs jugada entre Glinksberg i Miguel Najdorf, a Varsòvia. Algunes fonts la daten entre 1930 i 1935, i donen el nom del jugador de peces blanques com a "Glucksberg". Garri Kaspàrov diu que va ser jugada el 1928, i el jugador rival de Najdorf era "Glinksberg", atribuint aquestes dades al mateix Najdorf i la seva filla. En aquesta partida, les negres sacrifiquen totes les seves quatre peces menors.

## La partida

| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
| 8 | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
    Blanques: Glucksberg
    Negres: Miguel Najdorf
    Obertura: Defensa holandesa
    1. d4 f5 2. c4 Cf6 3. Cc3
Defensa holandesa amb 2.c4 & 3.Cc3, Codi ECO: A85
    3. ... e6 4. Cf3 d5 5. e3
Savielly Tartakower suggereix 5.Af4.
    5. ... c6 6. Ad3 Ad6 7. 0-0 0-0 8. Ce2
Tartakower recomana 8.Ce5 seguit de 9.f4, "enfrontant-se al mur de pedra amb un altre mur de pedra".
    8. ... Cbd7 9. Cg5?
Aquest moviment sembla un error elemental, que perd un peó, però de fet la posició és més complexa que tot això.
    9. ... Axh2+! 10. Rh1!?
Després de 10. Rxh2 Cg4+ 11. Rh1 Dxg5 les negres tenen un peó de més a canvi de no res. Després de 10.Rh1, les blanques amenacen tant Cxe6, guanyant material, com atrapar l'alfil negre amb g3 o bé f4.
    10. ... Cg4! 11. f4
Defensant el cavall blanc a g5 i tallant la ruta d'escapament per l'alfil negre; no 11.Cxe6? Dh4!
    11. ... De8 12. g3 Dh5 13.Rg2
Les blanques han envoltat l'alfil negre, i amenacen de guanyar-lo amb Th1, Cf3, i Cxh2 (vegeu el diagrama).
    13. ... Ag1!!
Sacrificant l'alfil per tal de continuar l'atac sobre el rei blanc.
    14. Cxg1
Cot 14. Rxg1? Dh2#, o 14.Txg1? Dh2+ i 15...Df2#
    14. ... Dh2+ 15. Rf3 e5! 16. dxe5 Cdxe5+ 17. fxe5 Cxe5+ 18. Rf4 Cg6+ 19. Rf3 f4!!
Amenaçant tant 20...Ce5# com 20...Ag4+.
    20. exf4
Si 20.Axg6 Ag4+ 21.Rxg4 Dxg3+ 22.Rh5 hxg6+ 23.Rxg6 Tf6+ 24.Rh5 Th6#
    20. ... Ag4+!! 21. Rxg4 Ce5+! 22. fxe5 h5#
Llevat de quan està especificat, els comentaris estan basats en els de Kaspàrov a My Great Predecessors, Part IV.

## Referències

* ↑ Winter, Edward. «Chess Notes, nota 3615» (en anglès). [Consulta: 29 setembre 2011].
* ↑ Garri Kaspàrov, My Great Predecessors, Part IV, Gloucester Publishers, 2004, p. 115.
* ↑ I.A. Horowitz i Jack Straley Battell (editors), The Best in Chess, E.P. Dutton, 1965, p. 93.
* ↑ Tartakower, a Horowitz i Battell, p. 93.
* ↑ Tartakower, a Horowitz i Aattell, p. 93.

## Enllaços externs

* «La partida immortal polonesa» (en anglès). chessgames.com. [Consulta: 29 setembre 2011].
* Edward Winter. «The Polish Immortal» (en anglès). chesshistory.com. [Consulta: 29 setembre 2011].
* «Sobre de correus argentí mostrant les jugades de "La Inmortal Polaca"». [Consulta: 29 setembre 2011].
# Achillea clypeolata

Achillea clypeolata és una planta herbàcia perennifòlia de la família de les compostes o Asteràcies i és endèmica de Bulgària i Romania.

## Descripció

Planta herbàcia de tiges erectes, fa una alçada entre 45 a 60 cm i d'amplada uns 60 cm. Les fulles són pinnatífides, llargues, blanquinoses tirant a platejades. Les seves fulles són persistents, però si el fred és molt rigorós, són caduques. Forma petites flors de color groc daurat agrupades en corimbes de 5 a 7 cm de diàmetre. És una planta aromàtica.

## Hàbitat i ecologia

Aquesta herba perenne creix en prats secs al llarg de carreteres i en pastures arbustives entre els 150 i 500 msnm.

## Àrea de distribució

Aquesta espècie és endèmica de Bulgària i Romania. A Bulgària, es coneix des de la plana Tràcia i hi ha dades antigues per al país muntanyós de Tundza. Només hi ha una localitat coneguda recentment. L'àrea d'ocupació és inferior a 10 km² i aquesta població té entre 3.000 a 4.000 individus, però la seva tendència és desconeguda. La principal amenaça és la manca de maneig de l'hàbitat, eixamplament de la carretera on es troba la població i la intensificació del trànsit, i l'agricultura intensiva i potencialment el desenvolupament d'infraestructura; per tant, a Bulgària, es classifica com en perill crític. No hi ha informació sobre el nombre de subpoblacions, la seva mida i tendència o les possibles amenaces disponibles per a Romania. Per tant, aquesta espècie està classificada com a Espècie amb dades insuficients.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). [Consulta: 15 octubre 2018].
* ↑ «Achillea clypeolata a EOL» (en anglès). [Consulta: 15 octubre 2018].
* ↑ «Achillea clypeolata a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 15 octubre 2018].
* ↑ Web de Vivers Carex
# Alphonse Yanghat

Alphonse Yanghat (4 de maig de 1947 - Pointe-Noire, abril 2018) fou un atleta i futbolista de la República del Congo de les dècades de 1970 i 1980.
Especialista en proves de velocitat, la seva millor marca en 100 metres era de 10.4 segons. El 1972 participà als Jocs Olímpics d'Estiu de 1972. Finalitzà setè a la seva sèrie només per davant de liberià Andrew Sartee. Participà amb només 15 anys essent l'esportista més jove de la República del Congo en participà en uns Jocs Olímpics.
Pel que fa al futbol, fou jugador de CARA Brazzaville, que el 1974 es va coronar campió africà de clubs davant Ghazl El Mahalla SC d'Egipte.

## Referències

* ↑ Alphonse Yanghat Arxivat 2020-04-18 a Wayback Machine.. Sports Reference. Retrieved on 2014-02-01.
* ↑ Athletics at the 1972 München Summer Games: Men's 100 metres Round One Arxivat 2020-04-17 a Wayback Machine.. Sports Reference. Retrieved on 2014-02-01.
* ↑ Republic of the Congo London 2012. USA Today (2012). Retrieved on 2014-02-01.
* ↑ «Congo - Futbol: Samuel Boukaka i Alphonse Yanghat, dos antics "Diables Vermells" s'han arrabassat les botes per a l'eternitat». Les Echos du Congo Brazzaville. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Disparition : Samuel Boukaka et Alphonse Yanghat ont tiré leur révérence». adiac-congo.com. [Consulta: 9 abril 2019].
# George Breen

George Breen (Buffalo, Estats Units, 1935) fou un nedador nord-americà, guanyador de quatre medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 19 de juny de 1935 a la ciutat de Buffalo, població situada a l'estat de Nova York.

## Carrera esportiva

Va participar, als 21 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1956 realitzats a Melbourne (Austràlia), on aconseguí guanyar tres medalles olímpiques: la medalla de plata en la prova de relleus 4x200 metres lliures i la medalla de bronze en les proves de 400 m. lliures i 1500 m. lliures. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 realitzats a Roma (Itàlia) aconseguí revalidar la seva medalla de bronze en la prova dels 1500 metres lliures.
Al llarg de la seva carrera guanyà una medalla d'or en els Jocs Panamericans de 1959 i 22 títols nord-americans en els 400 metres lliures.
# Hadjidímovo

El municipi de Hadjidímovo (búlgar: Община Хаджидимово) és un municipi búlgar pertanyent a la província de Blagòevgrad, amb capital a la ciutat homònima. Es troba al sud-est de la província, i és fronterer amb el municipi grec de Kato Nevrokopi
L'any 2011 tenia 10-091 habitants. Gairebé el 28% dels habitants del municipi viuen a la capital municipal, Hadjidímovo.

## Localitats

El municipi es compon de les següents localitats:
| Hadjidímovo (Хаджидимово) Ablanitsa (Абланица) Beslen (Беслен) Blatska (Блатска) Gaitaninovo (Гайтаниново) Ilinden (Илинден) Koprivlen (Копривлен) Laki (Лъки) | Nova Lovtxa (Нова Ловча) Novo Leski (Ново Лески) Paril (Парил) Petrelik (Петрелик) Sadovo (Садово) Teplen (Теплен) Teixovo (Тешово) |

## Referències

* ↑ «Mapa d'Hadzhidimovo». Google Maps.
* 1 2 3 «Преброяване на населението» (en búlgar). National Statistical Institute - Republic Of Bulgaria, 01-02-2011. Arxivat de l'original el 13 de juny 2018. [Consulta: 12 març 2021].
* ↑ «НАСЕЛЕНИЕ ПО ОБЛАСТИ, ОБЩИНИ, НАСЕЛЕНИ МЕСТА И САМООПРЕДЕЛЕНИЕ ПО ЕТНИЧЕСКА ПРИНАДЛЕЖНОСТ КЪМ 1.02.2011 ГОДИНА» (en búlgar). Национален статистически институт (Institut Nacional d'Estadística de Bulgària). [Consulta: 2 març 2018].

## Enllaços externs

* Hadjidímovo - Lloc web oficial
# Ruschioideae

Ruschioideae, és una subfamília de plantes suculentes que pertany a la família de les Aizoaceae i té les següents tribus:

## Tribus

* Apatesieae
* Dorotheantheae
* Ruschieae

## Referències

* Schwantes in H.D.Ihlenfeldt, G.Schwantes & H.Straka 1962. Taxon 11: 54. 28 Feb
# Iocasta (satèl·lit)

Iocasta és un satèl·lit natural de Jupiter. Fou descobert l'any 2000 per un equip conduït per Scott Sheppard. La descoberta s'anuncià el 5 de gener de 2001 al mateix temps que uns altres deu satèl·lits de Júpiter.

## Característiques físiques

Iocasta és un petit satèl·lit retrògrad de Júpiter. Suposant que posseeix una albedo de 0.04 similar a altres satèl·lits de Júpiter, la seva Magnitud aparent de 21.6 ens porta a un diàmetre de 5.2 km. La massa de Ioncasta s'estima al voltant de 1.9 x10¹⁴kg.

## Òrbita

Iocasta pertany al grup d'Ananké, un grup de satèl·lits que orbiten de forma retrògrada al voltant de Júpiter sobre el semieix major comprès entre els 19300000 i els 22700000 km, les inclinacions de 45.7° a 154.8° en relació a l'equador de Júpiter i excentricitats entre 0.02 i 0.28.
* Diagrama que il·lustra l'òrbita dels satèl·lits irregulars de Júpiter. El grup d'Ananké és visible al centreesquerra.
* Diagrama que il·lustra la inclinació dels membres del nucli del grup d'Ananké en funció del semieix major.

## Denominació

Iocaste deu el seu nom al personatge de la mitologia grega Iocasta; esposa de Laios, rei de Tebes, mare i després esposa d'Edip. Iocasta rebé el seu nom definitiu el 22 d'octubre de 2002. Prèviament havia rebut la nominació provisional de S/2000 J 3, que indica que fou el satèl·lit tercer fotografiat per primera vegada l'any 2000.

## Referències

* ↑ URL de la referència: http://ssd.jpl.nasa.gov/?sat_phys_par.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 URL de la referència: https://ssd.jpl.nasa.gov/?sat_phys_par. Data de consulta: 5 setembre 2020.
* ↑ Sheppard, S. S.; Jewitt, D. C.; Fernandez, Y. R.; Magnier, G.; Marsden, B. G.; Dahm, S.; Evans, A. «Satellites of Jupiter». 7555, 05-01-2001.(anglès)
* 1 2 3 «Planetary Satellite Physical Parameters - Jovian System». Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 8 gener 2008].(anglès)
* ↑ Jewitt, David C.; Sheppard, Scott; Porco, Carolyn «Jupiter's outer satellites and Trojans». Cambridge University Press. Cambridge planetary science, 1, 2004, pàg. 263-280.(anglès)
* ↑ «Planet and Satellite Names and Discoverers». USGS Astrogeology Research Program - Gazetteer of Planetary Nomenclature. [Consulta: 8 gener 2008].(anglès)
* ↑ Green, D. W. E «Satellites of Jupiter». 7998, 22-10-2002.(anglès)
Viccionari
# Achillea virescens

Achillea virescens és una planta estolonífera, és a dir, fa estolons laterals llargs i prims que neixen a la base de les tiges i creixen horitzontalment, ajagudes i arrelant en els nusos donant lloc a plantes filles idèntiques. Al final de cada branca hi ha una roseta de fulles compostes amb els raquis progressivament més estret cap a la part apical; els folíols són molt petits i estan recoberts de pèls llargs i molt espessos, de manera que la fulla agafa una tonalitat glauc-blanquinós que li dona un aspecte lanuginós (de llana o vellut) molt ornamental. Les tiges també són molt piloses. Les fulles són petites, de color daurat, agrupades en corimbes d'uns 5 cm de diàmetre. El seu cultiu és de fàcil implantació però de creixement relativament lent. La densitat que pot assolir és d'unes 6 a 8 plantes/m2. En general aguanta bé la sequera però agraeix algun reg ocasional. No requereix cap mena de sega i és poc sensible a plagues o malalties.

## Distribució i hàbitat

L'origen geogràfic: Endèmica de les muntanyes d'Albània, nord de Grècia, Bulgària i els Balcans.

## Referències

* ↑ «Achillea virescens a EOL» (en anglès). [Consulta: 20 gener 2015].
* ↑ «Achillea virescens a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 20 gener 2015].
* ↑ de Bolòs, Oriol; Vigo, Josep; Masalles, Ramon M.; Ninot, Josep M. «Compostes». A: Flora Manual dels Països Catalans. 2a edició. Barcelona: PorticNatura, 1993, p. 1214. ISBN 8473064003.
# Alphonse Parfondry

Alphonse Parfondry (Havelange, 12 de febrer de 1896 - segle XX) va ser un ciclista belga que va prendre part en els Jocs Olímpics de París de 1924.
Va guanyar la medalla de plata en la contrarellotge per equips, formant equip amb Henri Hoevenaers i Jean van den Bosch. A la contrarellotge individual finalitzà en sisena posició.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Alphonse Parfondry». [Consulta: 30 gener 2022].
* ↑ John Nauright. Sports around the World. ABC-CLIO, 2012, p. 77. ISBN 978-1-59884-301-9.
# George Brettingham Sowerby I

George Brettingham Sowerby I (12 d'agost de 1788 – 26 de juliol de 1854) fou un naturalista britànic, il·lustrador, i malacòleg. Va ser el segon fill de James Sowerby. Junt amb el seu germà James De Carle Sowerby va continuar la feina sobre mol·luscsfòssils que havia iniciat el pare d'ambdós, concloent la publicació de l'obra Mineral Conchology of Great Britain. George Brettingham Sowerby I va publicar aproximadament 50 documents sobre mol·luscs i va il·lustrar llibres sobre aquest mateix tema. Una de les seves primeres feines va consistir a elaborar el catàleg de la col·lecció del Comte de Tankerville. La seva obra més important, el Tesaurus Conchyliorum, va ser continuada pel seu fill, George Brettingham Sowerby II i pel seu net, George Brettingham Sowerby III.

## Treballs

Llista parcial
* A Conchological Manual (1839)
* Thesaurus Conchyliorum
* Illustrated Index of British Shells (1859)
* A descriptive catalogue of the species of Leach's genus Margarita. Malacological and Conchological Magazine 1: 23-27 (1838). Henry A. Pilsbry did not think much of this work and said: "His monograph of Margarita in Reeve's Iconica contains more blunders than any work I have ever seen, unless some other papers by the same author prove to be exceptions."

## Algunes espècies descrites per Sowerby I

* Lottia gigantea
* Diodora calyculata
* Diodora ruepellii

## Referències

* ↑ Tryon (1889), Manual of Conchology XI, Academy of Natural Sciences, Philadelphia; p. 295

## Enllaços externs

* Works by or about George Brettingham Sowerby I at Internet Archive
# Comtat de Douglas

La senyoria i després comtat de Douglas fou una jurisdicció feudal escocesa que va sorgir a l'inici del segle xiii, que va esdevenir comtat el 1358 i va subsistir fins al 1455.

## Senyors de Douglas

* Guillem Douglas vers 1200
* Brice (fill) vers 1203
* Arquibald (oncle) vers 1225
* Guillem II)(fill) vers 1250
* Hug I (fill) vers 1287
* Guillem III l'Agosarat (germà) vers 1300
* Jaume el Bo o el Negre (fill), mort vers 1330
* Guillem IV (fill), mort el 1353

## Comtes de Dougles

* Guillem I (V) (cosí, fill d'Arquibald germà de Jaume el Bo), senyor 1353-1358 primer comte 1358-1384
* Jaume I (fill), segon comte 1384-1388
* Arquibald I (bastard de Jaume el Bo), tercer comte 1388-1400
* Arquibald II (fill), quart comte 1400-1424
* Arquibald III (fill), cinquè comte, 1424-1439
* Guillem II (fill), sisè comte 1439-1440
* Jaume II (fill de Jaume germà d'Arquibald III), setè comte 1440-1443
* Guillem III (fill), vuitè comte 1443-1452
* Jaume III (germà), novè comte 1452-1455 (mort el 1488)
# Erik Bohlin

Erik Viktor Bohlin (Orsa, Comtat de Dalarna, 1 de juny de 1897 - Orsa, 8 de juny de 1977) va ser un ciclista suec que fou professional entre 1924 i 1926.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de París, on va guanyar la medalla de bronze en la contrarellotge per equips. Formà equip amb Gunnar Sköld i Ragnar Malm. A la contrarellotge individual finalitzà en setena posició.

## Palmarès

* 1924
** Campió de Suècia de contrarellotge individual
** Campió de Suècia de contrarellotge per equips (amb Carl Frimodig i Erik Nordin)
** 1r a la Nordisk Mesterskab
* 1926
** 1r a la Sex-Dagars
* 1927
** 1r a la Mälaren Runt

## Referències

* ↑ «Olympedia – Erik Bohlin». [Consulta: 15 setembre 2024].
* ↑ «Erik Bohlin - Sveriges Olympiska Kommitté» (en suec). [Consulta: 15 setembre 2024].
# Universitat Nacional d'Irlanda

La Universitat Nacional d'Irlanda (NUI) (en gaèlic irlandès: Ollscoil na hÉireann) és un sistema universitari federal i de colleges en virtut de la Llei d'universitats irlandeses de 1908, i modificada significativament per la Llei d'universitats de 1997. Les universitats federades són a tots els efectes universitats independents, tret que els graus acadèmics i higher diplomas són els de la Universitat Nacional d'Irlanda amb seu a Dublín.
Les universitats federades (constituent universities) són:
* University College Cork
* University College Dublin
* University of Galway
* Maynooth University
Els colleges reconeguts (recognised colleges) són:
* Royal College of Surgeons in Ireland University of Medical and Health Sciences
* Institute of Public Administration

## Referències

* ↑ «Irish Universities Act, 1908: Statute for the National University of Ireland». www.bopcris.ac.uk. Arxivat de l'original el 9 març 2004. [Consulta: 14 gener 2022].
* ↑ «Universities Act, 1997». Irishstatutebook.ie, 14-05-1997. [Consulta: 18 novembre 2016].
* ↑ «OXFORD UNIVERSITY CALENDAR: NOTES ON STYLE». Ox.ac.uk. Arxivat de l'original el 2018-08-20. [Consulta: 18 novembre 2016].
# S'ha escrit un crim

S'ha escrit un crim és una sèrie televisiva dels Estats Units de la qual es van emetre, entre 1984 i 1996, un total de 264 capítols. El seu títol original (en anglès) és Murder, she wrote, que traduït al català és: S'ha escrit un crim. És una sèrie d'intriga i misteri protagonitzada per l'actriu Angela Lansbury.
Tot i que la sèrie va acabar el 1996, anys més tard se'n van fer diverses pel·lícules. A Catalunya, la sèrie ha estat emesa per TVC i EDC.

## Repartiment

Personatges principals:
* Angela Lansbury: Jessica Beatrice Fletcher
* Tom Bosley: Xèrif Amos Tupper
* Ron Mask: Xèrif Mort Metger
* William Windom: Doctor Seth Hazlitt

## Argument

Tots els capítols són similars però independents, és a dir, no és relacionen entre ells. La seva protagonista principal, Jessica Beatrice Fletcher, és una professora d'anglès que, després de la mort del seu marit, decideix escriure novel·les de misteri. Viu a Cabot Cove, un petit poble imaginari, situat a la costa de Maine, a la regió de Nova Anglaterra. Viatja per diferents indrets d'arreu del món i, allà on va, sempre hi ha un crim, que Jessica acaba per resoldre investigant i interrogant tothom.
L'any 1991, Jessica Fletcher decideix marxar de Cabot Cove i anar a viure a Nova York, on continua resolent misteris.

## Cabot Cove

Cabot Cove és una localitat imaginària de Maine, on resideix l'escriptora Jessica Beatrice Fletcher i altres personatges, com ara el metge del poble; el doctor Seth Hazlitt, el xèrif primer Amos Tupper, Mortimer Metger o les xafarderes de la perruqueria de la Loretta i on transcorren alguns dels episodis de la sèrie.

## Referències

* ↑ Harmetz, Aljean «Angela Lansbury's unlikely sleuth has staying power». The New York Times, 27-10-1985 [Consulta: 20 agost 2010].
* ↑ Weinraub, Bernard «TELEVISION; Angela Lansbury Has a Hit. She Wants Respect». The New York Times, 01-12-1991 [Consulta: 20 agost 2010].
* ↑ LONDRES, BEGOÑA ARCE. «Lansbury, en forma», 24-01-2014. [Consulta: 22 agost 2020].
* ↑ «Fitxa de doblatge S'ha Escrit Un Crim». [Consulta: 22 agost 2020].
* ↑ crim, El lloc del. «Murder, she wrote – S'ha escrit un crim», 10-01-2011. [Consulta: 22 agost 2020].
# Antoni Gerona Salaet

Antoni Gerona Salaet (Tortosa, 31 de juliol de 1973), conegut com a Toni Gerona, és un entrenador d'handbol català.
Format a l'INEFC de Barcelona, va començar la seva carrera d'entrenador com seleccionador català femení juvenil (1996, 1997) i de l'equip absolut (1997, 1998). Entre 2004 i 2007 va ser el segon entrenador del FC Barcelona quan el tècnic principal era Xesco Espar. En aquella etapa guanyà la Copa d'Europa (2005), la Lliga (2006), una Copa del Rei (2007), una Supercopa d'Espanya i tres Lligues dels Pirineus.
El 2008 passà a coordinar els equips de base del Barcelona i dirigí el Barcelona B, amb el qual guanyà la Lliga de divisió de plata (2012, 2013, 2014).
De 2015 a 2017 va entrenar l'equip El Jaish de Qatar, on el 2016 es proclamà campió de la Lliga i la Copa qatarí.
El juliol del 2017 fou escollit seleccionador nacional de Tunísia, portant aquesta selecció a ser campiona d'Àfrica el 2018 i subcampiona el 2020.
El 2019, compaginant la seva feina com a seleccionador, va fitxar pel C 'Chartres MHB francès. L'any següent va deixar la selecció tunisiana i fou triat per dirigir l'equip nacional de Sèrbia.

## Referències

* ↑ «Antoni Gerona Salaet». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Toni Gerona, campió a Qatar.». lesportiudecatalunya.cat, 03-05-2016 [Consulta: 15 gener 2021].
* ↑ Agudo, Pablo «Toni Gerona, campió de la Copa d'Àfrica d'handbol amb Tunísia». beteve.cat, 26-02-2018 [Consulta: 15 gener 2021].
* ↑ «Toni Gerona fa oficial l'acord per ser el seleccionador de Sèrbia». lesportiudecatalunya.cat, 17-05-2020 [Consulta: 15 gener 2021].
# Tecnologia espacial

La tecnologia espacial és una tecnologia que està relacionada amb la introducció i recuperació d'objectes o formes de vida des de l'espai.
Tecnologies quotidianes com ara la previsió meteorològica, teledetecció, sistemes GPS, televisió per satèl·lit, i alguns sistemes de comunicacions de llarga distància, depenen críticament d'infraestructura espacial. Les ciències d'astronomia i de la Terra (a través de sensors remots) sobretot es beneficien de la tecnologia espacial.
Ordinadors i telemesura una vegada van ser tecnologies de punta que es podrien haver considerat com «tecnologia espacial», a causa del seu caràcter crític a coets acceleradors i naus espacials. Que existien abans de la cursa espacial de la Guerra Freda (entre l'URSS i els EUA), però el seu desenvolupament es va accelerar enormement per satisfer les necessitats dels programes espacials de les dues grans superpotències. Tot i que encara s'utilitzen avui en naus espacials i míssils, les aplicacions més prosaiques, com el control remot (a través de la telemetria) dels pacients, xarxes d'abasteciment d'aigua, condicions de les carreteres, etc i l'ús generalitzat d'ordinadors supera amb escreix les seves aplicacions espacials en quantitat i varietat d'aplicacions.
L'espai és ambient tan estrany que tractar de treballar-hi exigeix tècniques noves i coneixement. Noves tecnologies d'origen espacial o accelerades pels esforços relacionats amb l'espai són sovint explotades posteriorment en altres activitats econòmiques. Això ha estat àmpliament assenyalat com un benefici pels defensors de les activitats espacials i els entusiastes d'afavorir la inversió de fons públics en aquestes activitats i programes. Opositors polítics diuen que seria molt més barat desenvolupar tecnologies específiques directament si són beneficioses i critiquen aquesta justificació de les despeses públiques en la investigació relacionada amb l'espai.

## Tecnologia espacial específica

* Escut tèrmic ablatiu
* Aerobot (Sonda planetària suspesa en l'atmosfera.)
* Aerofrenada
* Impulsador (vegeu també ICBM)
* Centrifugadora
* Estructura de servei
* Vol espacial tripulat
* Coet en rail
* Lunar rover
* Mars Rover
* Satèl·lit artificial
** Satèl·lit de comunicacions
** Satèl·lit d'observació terrestre
** Sistema de navegació per satèl·lit
** Televisió per satèl·lit
** Satèl·lit de telecomunicacions

## Les futures tecnologies espacials

* Mineria d'asteroides
* Single stage to orbit (SSTO)
* Energia solar espacial
* Llançament espacial sense coet
* Fabricació espacial

## Referències

* 1 2 3 «Hi ha motius per l'exploració espacial?» (PDF). Arxivat de l'original el 2005-03-01. [Consulta: 6 octubre 2010].

## Vegeu també

* Era espacial
* Exploració espacial

## Enllaços externs

* Ús de la tecnologia espacial per combatre el càncer de mama (castellà)