OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La China Patino

Silvia Herreruela Patino, més coneguda pel nom artístic de La China Patino, (Madrid, 28 d'agost de 1977) és una cantant de Cycle, presentadora de televisió, actriu i ballarina espanyola.
Va presentar el programa iPop, a La 2 i que va dirigir Jesús Ordovás.

## Discografia
### Cycle

* Apple Tree (single) (Subterfuge, 2005).
* Weak on the Rocks (Subterfuge, 2005).
* Confusion!!! (single) (Subterfuge, 2005).
* Weak on the Rocks. Reedició (Subterfuge, 2006) Edició especial 2 CD.
* Mechanical Remixes (Subterfuge, 2006).
* Sleepwalkers (Subterfuge, 2009).

### En solitari

* De Amor y Muerte (Subterfuge, 2007).
# La Mata (Sant Pere de Ribes)

La Mata és una obra de Sant Pere de Ribes (Garraf) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia situada a peu de la carretera de Barcelona a Valls, prop de l'Urbanització dels Cards. Està constituïda per diversos volums superposats de dos nivells d'alçat. El volum principal és de planta rectangular i té la coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana. En destaca un rellotge de sol pintat amb una capa de morter. Les obertures dels volums són d'arc pla arrebossat. L'acabat exterior és arrebossat i pintat de color blanc. El revestiment dels murs és arrebossat i pintat de color blanc. Dins de la finca hi ha una mata o llentiscle monumental i un aljub.

## Història

Els orígens d'aquesta masia són força desconeguts. En el fogatge de Vilanova de l'any 1553 hi consta el nom Matha, que podria correspondre's a aquest mas. Tanmateix, algunes fonts apunten a que antigament la masia era coneguda com el Corral Nou, i que fou vers el segle xviii que comença a anomenar-se de les dues formes, amb motiu de l'antic llentiscle que hi ha a la finca. Segons consta en el llibre d'Apeo de l'any 1847, el Corral Nou pertanyia a Francisco Bufill de Vilanova, fins que l'any 1856 la va comprar Antoni Esquirol. En el mateix document hi consta la partida de la Mata, també propietat d'Antoni Esquirol.

## Referències

* 1 2 «La Mata». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
* 1 2 La Mata, Mapa de patrimoni cultural de la Diputació de Barcelona
# La Mata (Sant Julià de Vilatorta)

La Mata és una masia del municipi de Sant Julià de Vilatorta (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una masia orientada a llevant. Situada en l'antic camp d'aviació. És de planta rectangular a quatre vessants. La façana guarda una perfecta simetria i el portal d'entrada és d'arc de mig punt. Al primer pis hi ha uns balconets de petit ampit. A la part dreta hi ha un cobert annexionat al mas. Aquesta masia es bastí amb els antics carreus d'una masia enrunada.

## Història

Fou un antic mas que fou adquirit, a la dècada de 1780, pels propietaris actuals. Aquesta família està emparentada amb els propietaris del mas Moratona de Moyà, del qual conservem documentades les genealogies. Durant la Guerra Civil, vers el 1938, el pla on estava situada la masia fou convertit en camp d'aviació republicà, per aquest motiu s'enderrocà la casa. Passada la guerra, l'any 1941, el propietari aprofitant i recollint els carreus i les pedres de l'antic mas va construir la casa actual seguint la tipologia tradicional.

## Referències

* 1 2 «La Mata». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 febrer 2016].
# La Mata (Abella de la Conca)

La Mata és un indret i partida del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà.
Està situat al vessant meridional de la serra de Carreu, just a migdia i a sota del Cap de Carreu i al nord-oest de la Torre d'Eroles. Formen part d'aquesta partida el coll d'Allí, Matacoix, cal Calafí, cal Palateres i algunes antigues cases més. Al centre de la partida hi ha el serrat de la Gavarnera.
Es tractava d'una partida antigament molt boscosa, d'on el nom, la vegetació de la qual va desaparèixer majoritàriament en rompre's el bosc i dedicar-lo a correus en feixes escalonades en el vessant de la serra, sobretot en els segles xix i primera meitat del xx. Posteriorment s'abandonaren els conreus, i el bosc no ha tingut temps de recuperar-se i tornar a ocupar l'espai.
Comprèn les parcel·les 199, 202 a 205, 207 a 209, 213 a 218, 221 a 222, 224 a 232 i 346 del polígon 4 d'Abella de la Conca; consta de 205,4740 hectàrees amb tota mena de terrenys, però amb predomini de conreus de secà i pastures.
Pertany a aquesta partida la masia de cal Pere de la Trena. La partida de la Mata és al nord i nord-oest de la partida de Girvàs.
Joan Coromines indica que aquest topònim procedeix de l'ús antic, sobretot pirinenc, de la paraula mata per a designar boscos de força extensió i espessor.

## Referències

* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 5 novembre 2011].
* ↑ Coromines, 1996.

## Bibliografia

* Coromines, Joan. «Mata». A: Onomasticon Cataloniae. Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de parla catalana. Volum L-N. Barcelona: Curial Edicions Catalanaes i Caixa d'Estalvis i de Pensions de Barcelona "La Caixa", 1996. ISBN 84-7256-844-X.

## Enllaços externs

* La Mata en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# La Trinité (Martinica)

La Trinité és un municipi francès, situat a la regió de Martinica. El 2009 tenia 13.872 habitants. Compta en el seu territori la península de la Caravelle

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Louis-Joseph Manscour | Grup Socialista, Radical i Ciutadà |

## Personatges il·lustres

* Coralie Balmy (1987)

## Enllaços externs

* Web oficial de l'oficina de turisme de La Trinité. Arxivat 2010-01-11 a Wayback Machine.
# Laura Quevedo Cañizares

Laura Quevedo Cañizares (Coslada, 15 d'abril de 1996) és una jugadora de bàsquet espanyola
Es forma en les categories inferiors del CB Coslada, des dels 7 anys fins als 12. En el 2008 fitxa per les categories inferiors del Canoe, jugant en l'equip del carrer Pez Volador durant 5 anys.Després jugaria en el Rivas Ecópolis i a la Universitat de Miami, on faria de mitjana 6 punts i gairebé 5 rebots per partit en 22 minuts de joc en 15 partits.
El seu primer equip professional seria l'Embutidos Pajariel Bembibre, equip pel qual fitxa en el 2015, sent el seu següent equip el Star Center Uni Ferrol. A l'abril de 2016 fitxa pel Perfumeries Avinguda de Salamanca.

## Referències

* ↑ Entrevista al web oficial del CB Coslada Arxivat 2016-08-17 a Wayback Machine.(castellà)
* ↑ Quevedo torna a Espanya Arxivat 2016-08-25 a Wayback Machine.(anglès)
* ↑ Quevedo ficha pel Perfumerías Arxivat 2016-08-06 a Wayback Machine.(castellà)
# Laura Ramos

Laura Ramos Hernández (l'Havana, Cuba, 30 de juny de 1978) és una actriu cubana graduada en Arts Escèniques per l'Escola Nacional d'Art de La Habana, Cuba

## Filmografia
### Televisió

| Any | Títol | Personatge | Cadena |
| 2021-¿? | Entrevías | Gladys | Telecinco |
| 2019-2020 | El general Naranjo | Rita Cienfuegos | Fox Premium |
| 2019 | De levante | Martha | Caracol Play |
| 2017-2018 | Tarde lo conocí | Estrella | Caracol Televisión |
| 2018 | La ley secreta | Mariana | Caracol Televisión-Nexflix |
| 2017 | Pambelé | | RCN Televisión |
| 2016 | Cuatro estaciones en La Habana | Tamara | Netflix |
| 2016 | La niña | Barbara Miler | Caracol Televisión |
| 2015 | Olmos y Robles | Mónica | TVE |
| 2014-2015 | Cumbia ninja | | Fox Channel |
| 2014 | El Chivo | Rosita | UniMas |
| 2013 | Mentiras perfectas | Johana Cruz | Caracol Televisión |
| 2012 | El capo 2 | Periodista Dávalos | RCN Televisión |
| 2011 | Bandolera | Martina Castro | Antena 3 |
| 2009 | Las trampas del amor | Ágata Crespi | Canal RCN |
| 2007 | Tiempo final | Paula | Fox |
| 2005 | El comisario | | Telecinco |
| 2002 | Paraíso | Mila | TVE |
| 2000 | Un chupete para ella | | Antena 3 |

### Cinema

| Any | Títol | Director |
| 2018 | Não Se Aceitam Devoluções | Brenda |
| 2016 | Vientos de La Habana | |
| 2015 | Siempreviva | Klych López |
| 2007 | La película de mi padre | Wolney Oliveira |
| 2005 | El sexo lo cambia todo | Luiz Carlos Lacerda |
| 2003 | Aunque estés lejos | Juan Carlos Tabío |
| 2002 | Viva Zapato | Luis Carlos Lacerda |
| 2001 | I love you baby | David Menkes i Alfonso Albacete |
| 2000 | Adiós con el corazón | José Luis García Sánchez |
| 1999 | Operación Fangio | Alberto Lecchi |
| 1999 | Las profecías de Amanda | Pastor Vega |
| 1999 | Cuarteto de la Habana | Fernando Colomo |

## Teatre

| Títol | Direcció | |
| Electra Garrigó | Roberto Blanco | Grupo de Teatro Irrumpe |
| El burgués gentilhombre | Jerôme Savary, sobre l'obra de Molière | |
| Las noches del Hotel Luna Caribe | Fermín Cabal, sobre l'obra d'Alberto de Casso | Premio Calderón de la Barca. |

## Premis

| Any | Premi | Festival |
| 2003 | Millor actriu | Premi Còmic (UNEAC) per la pel·lícula Aunque estés lejos de Juan Carlos Tabío. Cuba. |
| 2003 | Millor actriu | Festival de Cinema i Vídeo (Cuiabá, el Brasil) |
| 2001 | Millor actriu revelació | Premi Coral per Las profecías de Amanda i Operación Fangio. Festival Internacional del Nou Cinema Llatinoamericà de l'Havana. |

## Referències

* ↑ Conoce un poco más de Laura Ramos, actriz cubana Arxivat 2021-11-25 a Wayback Machine., Mirada Cubana, 16 d'abril de 2020
* ↑ La actriz Laura Ramos: "Ojalá pueda volver a trabajar pronto en Cuba", Cibercuba, 5 de maig de 2018
# La mort i la donzella (motiu)

La mort i la donzella és un motiu, especialment comú a la pintura i la música renaixentistes i posteriorment també al romanticisme. Es basa en la contraposició de dues figures de significats antitètics: d'una banda una personificació de la mort, associada al pas del temps i la foscor, i de l'altra una dona jove amb els valors positius que té associats.
De subtext eminentment eròtic, sembla que el tema podria estar inspirat en les diverses danses macabres i representacions de la mort que van aparéixer fractalment arreu d'Europa i es van fer molt populars a l'edat mitjana.
Un exemple seria l'obra La mort i la donzella (Schubert)
# Langa

«Langa» té aquests significats:
* Langa (Àvila), municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
* Langa (Sud-àfrica), township de Ciutat del Cap, Sud-àfrica
* Langa del Castillo, municipi de la província de Saragossa, a la comunitat autònoma d'Aragó
* Langa de Duero, municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
* Celia Langa(Madrid, 1933 - 2016), cantant madrilenya
* Moshekwa Langa (Bakenberg, Sud-àfrica, 1975), artista i antropòleg visual que treballa amb instal·lacions, dibuix, vídeo i escultura
# Legió VI Herculia

La Legió VI Herculia va ser una legió romana creada per Dioclecià (284-305) a finals del segle iii que encara estava operativa a inicis del segle v. El seu cognomen es refereix a Hèrcules, divinitat que era venerada pel coemperador Maximià, que sovint s'anomenava a ell mateix «Herculi» (semblant a Hèrcules). Es devia formar aquesta legió a l'inici del regnat conjunt dels dos emperadors.
Tenia el campament a Teutiburgium, i juntament amb la legió IV Flavia Felix, situada a Singidúnum, i la Legió V Iovia amb base al Castellum Onagrinum, una fortificació a la riba esquerra del Danubi, defensaven la ciutat de Sírmium, capital de la Pannònia Segona. La Notitia Dignitatum la situa en aquell lloc encara a inicis del segle v.
És possible que alguns legionaris escollits d'aquesta legió i de la V Iovia formessin els Jovians i herculans, la guàrdia personal de Dioclecià, que es va mantenir com a protecció dels emperadors durant molt de temps.

## Referències

* ↑ Lendering, Jona. «Legio VI Herculia». Livius.org. [Consulta: 5 novembre 2022].
* ↑ Flavi Renat Vegeci. De Rei Militaris Instituta, llibre I
# Legió VI Parthica

La Legió VI Parthica va ser una legió romana que va crear l'emperador Dioclecià (284-305) a finals del segle iii quan va organitzar les fronteres a l'est de l'Imperi.
Quan va ser fundada defensava una de les províncies orientals entre l'Eufrates i el Tigris. Tot i el seu nom, l'Imperi Part ja havia desaparegut, i l'havia substituït l'Imperi Sassànida. Després del fracàs de la campanya que va dur a terme Julià l'Apòstata l'any 363 que va ocasionar la pèrdua d'aquelles províncies, la legió va formar part de la infanteria mòbil d'Orient. La Notitia Dignitatum, un document d'inicis del segle v, menciona la Sexta Parthica i diu que era una de les legions pseudocomitatenses dirigides pel Magister Militum per Orientem.

## Referències

* ↑ Lendering, Jona. «Legio VI Parthica». Livius.org. [Consulta: 8 novembre 2022].
# Lemuropisum edule

Lemuropisum edule (en malgaix:Tara) és una planta silvestre de llavor comestible originària del sud-oest de Madagascar. És de la família lleguminosa o fabàcia i de la subfamília Caesalpinioideae
El nom científic significa pèsol de lemur comestible. La planta creix a unes altituds d'entre 15 a 100 m i només ho fa en zones tropicals semiàrides de Madagascar amb pluviometria anual menor de 400 litres.
S'està investigant el seu conreu a Austràlia occidental.

## Descripció

Arbust sense espines amb moltes tiges que fa de 4 a 6 m d'alt. Fulles de disposició esparsa, semi persistents. Inflorescència en raïm, flors bisexuals amb quatre pètals blancs. Fruit subcilíndric de 20 a 30 cm de llarg i 2 cm d'ample, conté de 6 a 12 llavors ovoido-reniformes de 2, cm de llarg i 1,6 cm d'ample.

## Conreu

No es cultiva a Madagascar. A Austràlia el tractament de les llavors submergint-les durant 10 hores en aigua ha donat una germinació molt ràpida. Prefereix sòls alcalins. Les llavors es cullen de terra quan s'han obert espontàniament (dehiscència). Les llavors es poden menjar crues descartant-ne la testa.

## Valor nutricional

Tenen un 38-43% de carbohidrats digeribles i un 26-32% de no digeribles, 14-16% de proteïna i 6-9% de greix. Tanmateix la ingestió de 100 grams de llavors, unes 84 llavors crues, pot inhibir la producció humana de quimotripsina i causar problemes digestius que potser es reduirien cuinant o torrant les llavors.

## Notes

* ↑ Non-wood forest products. FAO 1995
* 1 2 Willing,1989
* ↑ Willing, 1989
# Ladice

Ladice és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país.El 2011 tenia 741 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1075.

## Referències

* ↑ «Resident Population by sex and age, by municipalities, 2011 Census» (en anglès). Oficina d'Estadística d'Eslovàquia. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «História» (en eslovac). Obec Ladice. [Consulta: 19 desembre 2021].
# Leocrícia de Còrdova

* Per a altres significats, vegeu «Leocrícia de Mérida».
Leocrícia de Còrdova (Còrdova, primera meitat del segle IX - 15 de març de 859) va ésser una dona musulmana, convertida al cristianisme per Eulogi de Còrdova. Va morir màrtir per no voler renunciar a la seva fe cristiana durant l'emirat de Muhàmmad I. Venerada com a santa, és un dels Màrtirs de Còrdova.

## Biografia

Dona musulmana de noble família, havia estat educada per una serventa cristina, essent batejada en secret. En 858 va demanar al prevere Eulogi de Còrdova que la protegís dels seus parents, que no acceptarien la seva conversió en assabentar-se'n. El nou emir de Còrdova Muhàmmad I havia endurit llavors les mesures contra els cristians de Còrdova, fins llavors tolerats sempre que no fessin pública la seva fe ni fessin proselitisme.
Eulogi amagà Leocrícia a casa d'uns cristians coneguts, però van ser descoberts i detinguts tots. Eulogi va ésser jutjat per l'emir, davant del qual va fer una defensa del cristianisme. Condemnat a mort, Eulogi va ésser decapitat el dia 11 de març de 859, i Leocrícia, el 15 de març. El cos d'aquesta va ésser llençat al Guadalquivir, però els cristians el van recuperar.

## Veneració

Les restes de Leocrícia van ésser enterrades a l'església de San Ginés de Còrdova. El 883, Alfons III d'Astúries va obtenir de l'emir les relíquies de tots dos i les va portar a la Catedral de San Salvador d'Oviedo, dipositant-les a la Capella de Santa Leocàdia. El 1303 van traslladar-se a la Cámara Santa de la catedral.

## Vegeu també

* Eulogi de Còrdova

## Enllaços externs

* Catholic Encyclopedia: "St. Eulogius of Cordova".
* Joaquín Lorenzo Villanueva. Año christiano de España. Madrid: Imprenta Real, 1792. "Santa Leocricia", vol. 3, p. 246-249.
# Leodamant

Leodamant (grec antic: Λεωδάμας, llatí: Leodamas) fou un orador grec natural d'Acarnes del segle iv aC.
Va ser educat a l'escola d'Isòcrates d'Atenes. Èsquines diu que era superior a Demòstenes en els seus discursos, encara que el seu judici no és imparcial. Hi ha autors que el fan mestre d'Èsquines, però segurament és a partir de l'opinió que aquest tenia de Leodamant, segons comenten Plutarc i Foci.
Els seus discursos no s'han conservat, però se sap que en va fer un acusant Cal·lístrat d'Afidnes i un altre contra Càbries, i que es va defensar a si mateix de les acusacions que li havia fet Trasibul, segons Aristòtil. Devia tenir una certa activitat política, perquè Plutarc diu que va dirigir una ambaixada atenesa a Tebes.

## Referències

* ↑ Leodamas a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 750
# Leptobotia zebra

Leptobotia zebra és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima temperat, el qual viu a Àsia: el sud de la Xina (Guangxi).

## Amenaces

Les seues principals amenaces són la urbanització i la contaminació produïda per agroquímics.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1870. Description d'une espèce inédite de Botia de Chine et figures du Botia elongata et du Botia modesta. Versl. Akad. Amsterdam (Ser. 2) v. 4. 254-256. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 6 setembre 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Wu, H.-W., 1939. On the fishes of Li-Kiang. Sinensia v. 10 (núms. 1-6): 92-142, Pls. 1-3.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 UICN (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Zhu, S.-Q., 1995. Synopsis of freshwater fishes of China. Jiangsu Science and Technology Publishing House i-v + 1-549.
* ↑ Zheng, C.-Y., 1989. Fishes of the Zhujiang river. Science Press, Beijing.
* ↑ FishWise (anglès)

## Bibliografia

* Hanel, L. i J. Novák, 2002. Ceské názvy zivocichu V. Ryby a ryboviti obratlovci (Pisces) 3., maloústí (Gonorhynchiformes) - máloostní (Cypriniformes). Národní muzeum (zoologické oddelení), Praga.
* Kottelat, M., 2004. Botia kubotai, a new species of loach (Teleostei: Cobitidae) from the Ataran River basin (Myanmar), with comments on botiine nomenclature and diagnosis of a new genus. Zootaxa 401:1-18.
* Tang, Q.-Y., D Yu i H.-Z. Liu, 2008. Leptobotia zebra should be revised as Sinibotia zebra (Cypriniformes: Botiidae). Zoological Research 29 (1):1-9. «Enllaç».
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan. 1.028 pàgines.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* BioLib (anglès)
* ION (anglès)
* Discover Life (anglès)
# Laghdir

Laghdir (àrab لغدير) és una comuna rural de la província de Xauen de la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 7.284 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Laghi (Vicenza)

Laghi és un municipi italià, dins de la província de Vicenza. Fou un dels municipis de la Federació de les Set Comunes, on hi vivien membres de la minoria alemanya dels cimbris, tot i que ja no parlen la seva llengua. L'any 2007 tenia 131 habitants. Limita amb els municipis d'Arsiero, Folgaria (TN), Lastebasse, Posina i Terragnolo (TN).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Giovanni Oliviero | Llista cívica |
# Lied

El lied (cançó, en alemany; pl. lieder) és un tipus de composició breu en alemany per a veu i piano. Va sorgir en el Classicisme, va florir durant el Romanticisme i va projectar-se durant el segle xx.
Haydn, Mozart i Beethoven van compondre els primers lieder, si bé van ser Weber, Schubert, Mendelssohn, Schumann i Liszt els que van dur el gènere a les cotes més elevades de genialitat. També van compondre bells lieder Bruckner, Brahms, Wolf, Mahler, Richard Strauss i Reger.
El gènere és conegut a França amb el nom de mélodie. Hi van destacar Fauré, Debussy i Poulenc. La versió catalana n'és la cançó o cançó de concert, amb autors com Vives, Granados, Montsalvatge, Toldrà i Mompou, moltes cançons dels quals va estrenar la soprano catalana Conxita Badia. A Espanya, els seus majors representants són Falla i Turina. Els anglesos Benjamin Britten i Ralph Vaughan Williams també van compondre algunes cançons. Max Ansorge n'és un altre compositor destacat.

## Història

El terme lied té una llarga història per als parlants alemanys, que va des de les cançons de trobadors del segle xii a través de les cançons populars i els himnes d'església fins a les cançons de protesta del segle xx. Tanmateix, a Alemanya, l'època daurada de la cançó va ser durant el segle xix. Els compositors alemanys i austríacs havien escrit peces per a veu i piano abans, però va ser l'esplendor de la literatura alemanya durant el Classicisme i el Romanticisme que va inspirar els compositors a posar música a la poesia i van fer créixer, així, el gènere conegut com a lied.
Per bé que els inicis d'aquesta tradició es troben en les cançons de Haydn, Mozart i Beethoven, va ser Schubert qui va saber trobar l'equilibri entre la lletra i la música, una nova integració de la música en el sentit de les paraules. Schubert va escriure unes 600 cançons; algunes, en seqüències o cicles de cançons i que expliquen una història. A Catalunya i amb lletres escrites en català, segueixen la tradició Morera, Pahissa, Mompou, Toldrà i d'altres.
El cos musical i poètic creat per la tradició del lied, com la del madrigal italià tres segles abans, resulta en una de les produccions més belles de la sensibilitat humana.

## Referències

* ↑ «Lied». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Pizà, Antoni. La dansa de l'arquitecte. publisher, 2012, p. 172. ISBN 978-84-939148-7-5.
* ↑ Santacana, Mònica Pagès i. Conxita Badia, 1897-1997: centenari del seu naixement. Institut Català de la Dona, Generalitat de Catalunya, 1997, p. 63. ISBN 978-84-393-4336-3.
* ↑ «Concert Líric Àngel Ódena» (en anglès), 15-04-2021. [Consulta: 3 gener 2022].
* ↑ «La soprano egípcia Fatma Said i el pianista Malcolm Martineau proposen demà al Petit Palau un diàleg Est-Oest, en el cicle Palau Cambra Lied». [Consulta: 3 gener 2022].
* ↑ Bayo, Eliseu; Barnat, Jaume. Els Catalans: vida i costums. Nauta, 1979, p. 231. ISBN 978-84-278-0329-9.

## Vegeu també

* Viquiprojecte:Lieder
# Laureano Sanabria Ruiz

Laureano Sanabria Ruiz, més conegut com a Laure (Madrid, 22 de març de 1985), és un futbolista professional espanyol que juga com a lateral dret.

## Trajectòria

Format al planter del Reial Madrid, va arribar a l'equip C, amb el qual qualla una bona temporada 05/06, sent titular. El conjunt madrileny no li renova i marxa al conjunt veí del Leganés, on també és titular.
El 2007 fitxa pel Deportivo de La Coruña. Eixe temporada debuta a primera divisió en un encontre amb els gallecs, tot consolidant-se a la temporada següent al primer equip deportivista.

## Referències

* ↑ «Laure, del Deportivo, quiere vengarse por su pasado en el Real Madrid (Deportivo's Laure wants revenge for his Real Madrid past)» (en castellà). Joinfutbol, 30-08-2008 [Consulta: 24 setembre 2008]. Arxivat 2012-02-15 a Wayback Machine.
* ↑ «El Deportivo lliga Laure per tres temporades més» (en castellà). Diario Marca, 22-05-2008 [Consulta: 24 setembre 2008].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a bdfutbol.com