OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joseph Pe

Joseph Pe (Lembeek, Brabant Flamenc, 1 de desembre de 1891- Halle, 31 d'octubre de 1980) va ser un ciclista belga que va córrer durant els anys 20 del segle xx. En el seu palmarès destaca una etapa en la Volta al País Basc de 1925, cursa en la qual acabà en segona posició de la general. El mateix any també finalitzà segon al Tour de Flandes.

## Palmarès

* 1923
** 2n a la Binche-Tournai-Binche
* 1925
** Vencedor d'una etapa a la Volta al País Basc
** 2n al Tour de Flandes
* 1926
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bèlgica

## Referències

* ↑ «JosephPé, el exturista routier, hoy “crack” de “Automoto”, triunfa en la primera etapa de la Vuelta al Pais Vasco». El Mundo Deportivo, 07-08-1925 [Consulta: 11 octubre 2014].
* ↑ «Verdyck gana la última etapa con la ventaja suficiente para arrebatar a Pé y a Bidot el primer puesto de la clasificación general». El Mundo Deportivo, 10-08-1925 [Consulta: 11 octubre 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.ne
# Jorge Cordero Sánchez

Jorge Cordero Sánchez (Cartagena, 4 de juny de 1977) és un exfutbolista i entrenador murcià. Com a jugador, ocupava la posició de migcampista. És germà dels futbolistes Pedro i Juan Carlos.

## Trajectòria

Format al planter del Cartagena FC, és captat per al filial del València CF, que el cediria a l'Ontinyent CF. Amb l'equip de la Vall d'Albaida assoliria l'ascens a Segona B la temporada 96/97. Després passaria pel Cartagonova CF i per l'Elx CF, amb qui obtendria altres dos ascensos, fins a aplegar el 1999 al RCD Mallorca.
Al quadre balear va romandre dos anys jugant al seu filial, amb dues aparicions al primer equip per debutar a la màxima categoria. Després d'una breu estada a l'Udinese italià, milita al Ciudad de Murcia, amb qui ascendeix i debuta a la categoria d'argent, i al Xerez CD. La temporada 04/05, sent part del planter andalús, es veu obligat a retirar-se a causa d'una lesió.
Posteriorment, ha seguit vinculat al món del futbol com tècnic del Ciudad de Murcia i Granada 74, així com a entrenador de l'Escola de Futbol de Santa Ana.

## Enllaços externs

* Entrevista a La Verdad
# Jorge Coelho

Jorge Paulo Sacadura Almeida Coelho (Viseu, 17 de juliol de 1954 - 7 d'abril de 2021) va ser un polític portuguès, membre del Partit Socialista.

## Biografia

Llicenciat en organització i direcció d'empreses per la Universitat Tècnica de Lisboa, va ser professor a l'Institut Superior de Ciències Empresarials i a l'Institut Superior de Ciències Socials i Polítiques. Va ser comentarista del programa polític Quadrature du Cercle entre el 2005 i el 2008, i era director de la consultora Congetmark i conseller delegat de la constructora Mota-Engil.

## Compromís polític

Tot i que va néixer a Viseu, va créixer a Mangualde. El seu avi, Raúl Coelho, que va donar suport al règim salazarista del 1932 al 1974, va ser elegit diputat de la Unió Nacional (UN), partit únic de la dictadura.
Per la seva banda, Jorge Coelho es va unir, poc després de la caiguda del règim, durant la Revolució dels Clavells del 25 d'abril de 1974, a la Unió Democràtica Popular (UDP), un partit marxista-leninista marginal. Posteriorment, es va convertir en activista del Partit Socialista de Mário Soares, del qual encara era coordinador del comitè permanent.
Va començar la seva carrera política com a cap de gabinet de Francisco Murteira Nabon, secretari d'Estat de Transports del govern de " gran coalició »(1983 - 1985). Va ser elegit diputat a l'Assemblea de la República el 1987.
Jorge Coelho va assumir llavors responsabilitats al govern de la colònia de Macau. Del 1988 al 1989, va ser així cap de gabinet del vicesecretari encarregat d'Afers Socials, Educació i Joventut, abans d'esdevenir vicesecretari encarregat d'Educació i Administració Pública, entre el 1989 i el 1991.
Reelegit diputat el 1991 i després el 1995 fou nomenat viceministre durant la formació del primer govern d'António Guterres, el 30 d'octubre de 1995, després ministre d'Administració Interna durant la remodelació ministerial del 25 de novembre de 1997 (mantenint el seu càrrec de viceministre).
Tornat al Parlament durant les eleccions legislatives de 1999, va accedir (conjuntament) als ministeris de la Presidència i d'equipament social (obres públiques) dins del segon govern de Guterres, el 25 d'octubre del mateix any.
Ascendit al rang de ministre d 'Estat durant la remodelació del 14 de setembre de 2000 (durant el qual ha de renunciar al ministeri de la Presidència), però, va renunciar a tots els seus mandats ministerials l'11 de març, després de l'esfondrament d'un pont (construït sota la responsabilitat del seu ministeri) a Castelo de Paiva.
Tot i això, va ser reelegit durant les eleccions legislatives anticipades del 2002 i del 2005, i fins i tot ha estat membre del Consell d'Estat des del 2004.

## Referències

* ↑ Jorge Coelho morreu de doença súbita na Figueira da Foz
* ↑ Pinto, Ana Sá Lopes, Luísa. «Jorge Coelho (1954-2021). O homem que nunca quis ser secretário-geral do PS» (en portuguès). [Consulta: 15 abril 2021].
* ↑ «NotFound» (en portuguès). Arxivat de l'original el 2021-04-18. [Consulta: 15 abril 2021].
# Josep Sabater

Josep Sabater és el nom dels següents personatges:
* Josep Sabater (abat) (Catalunya, segle xviii - Poblet, província de Tarragona, 1800), abat de Poblet
* Josep Sabater i Calderó (Roses, 1884 – Badalona, 1926), polític i arqueòleg, alcalde de Roses entre 1914 i 1918
* Josep Sabater i Estaper (Catalunya, segle XIX), compositor, eclesiàstic i organista a l'església del Pi de Barcelona
* Josep Sabater Esteve (Reus 1893 - Barcelona segle XX) Empresari
* Josep Sabater i Mur (Barcelona, 1875 - segle XX), pintor, deixeble de Cusachs, que sobresortí com a paisatgista
* Josep Sabater Rodríguez (Sabadell, 1956), escriptor, professor i promotor cultural
* Josep Sabater i Sust (Mataró, 1882 - Barcelona, 1969), director d'orquestra català
# Josep Sabadell i Mercadé

Josep Sabadell i Mercadé (Vila de Gràcia, 14 d'abril de 1891 - Barcelona, 7 de febrer de 1986) fou un arquitecte català, cap dels Bombers de Barcelona (1954 - 1961).

## Biografia

Aconseguí el títol d'arquitecte l'any 1917 i el mateix any entrà a treballar a l'Ajuntament de Barcelona; el desembre d'aquell any s'incorporà al Cos de Bombers com a oficial, el 1926 ascendí a sotscap, i el 1954 a cap, després de la jubilació del seu predecessor, Josep Maria Jordan i Poyatos.
El 1943 publicà el llibre Historial del Cuerpo de Bomberos de Barcelona 1379-1939 amb la col·laboració de centenars de particulars i cases comercials que li van subvencionar l'edició. També va escriure el Tratado de Extinción de Incendios, que no va arribar a publicar com a llibre, però del qual en va publicar nombrosos capítols a la revista Alarma!, editada per l'Agrupació Cultural i Esportiva de Bombers de Barcelona (ACE).
Juntament amb l'ACE va organitzar el 1r Congrés Nacional de Bombers, que es reuní a Madrid entre el 26 i el 29 de novembre de 1959, d'on va sorgir l'Asociación Española de Lucha Contra el Fuego (ASELF), de la que va ser nomenat president. El 1961 organitzà a Barcelona el 2n Congrés Nacional de Bombers.
Es jubilà el 14 d'abril de 1961, als 70 anys, i el seu successor va ser Josep Maria Jordan Casaseca, fill de l'antic cap. L'ACE el va nomenar president honorari de l'agrupació.

## Publicacions

* Sabadell i Mercadé, Josep. Historial del Cuerpo de Bomberos de Barcelona 1379-1939 (en castellà). Barcelona: Ediciones Técnico Publicitarias, 1943.
* Sabadell i Mercadé, Josep. Focs de Bosc. Barcelona: Rafael Dalmau Editors, 1965 (Monografies del Club Excursionista de Gràcia).

## Referències

* 1 2 3 4 Mestre i Campi, Jesús. Bombers de Barcelona. Segona edició. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 2006, p. 118. ISBN 84-7609-525-2.
* ↑ «III Congreso Nacional de Bomberos». ¡Alarma! Núm. 6/7, juny-juliol 1963, pàg. 1-38.
# Josep Sabaté Alcubilla

Josep Sabaté Alcubilla (Barcelona, 1919) fou tirador i dirigent de tir esportiu.
Començà a practicar el tir, al Tiro Nacional de Barcelona el 1966 i s'especialitzà en carrabina d'aire comprimit. Més tard ingressà com a vocal a la junta directiva de la Federació de Tir Olímpic de Barcelona, antecessora de la Federació Catalana de Tir Olímpic, de la qual fou secretari (1969-73) i president (1973-78). Promogué totes les modalitats de tir, especialment la d'aire comprimit. Creà el Trofeu Josep Sabaté per carrabina i pistola d'aire, competició que se celebrà durant dotze anys. També feu cobrir la galeria de tir del Tiro Nacional, sent la primera galeria de tir coberta d'Espanya. Posteriorment, assumí la vicepresidència del Tir Esportiu de Barcelona (1987-91) quan el club ja havia deixat d'actuar com a Federació de Tir Olímpic de Barcelona. Rebé la medalla de Forjadors de la Història Esportiva de Catalunya el 1993.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
* ↑ Forjadors de la història esportiva de Catalunya. 4a ed.. Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1995. ISBN 84-393-2620-3.
# Josep Sabatés i Estaper

Josep Sabatés i Estaper (Moià, Moianès, 1825 - Barcelona, 20 de gener de 1876), prevere, compositor, mestre de capella i organista.

## Biografia

Fou fill de Josep Sabatés i de Francesca Estaper, ambdós de Moià.
Fou organista de la Parròquia de Nostra Senyora del Pi de Barcelona. Va ser una persona molt acreditada i distingida en la seva professió.
Va morir al seu domicili del carrer Bou de la Plaça Nova de Barcelona. Als seus funerals es va interpretar una missa que ell havia compost.

## Obra

* Antifona. / al patriarca Sn José / a tres voces / por / Dn José Sabatés Pbro
* Letrillas á Maria por José Sabates. Orgª

## Referències

* ↑ En la inscripció de defunció s'indica Estapé.
* 1 2 Registre de Defuncions de l'Ajuntament de Barcelona, any 1876, número de registre 517.
* ↑ «Profesores de música españoles fallecidos en 1876». La Academia - Revista de cultura hispano portuguesa, latino-Americana, 13-05-1877, pàg. 302.

## Bibliografia

* Saldoni, Baltasar. Diccionario biográfico bibliográfico de efemérides de músicos españoles.
* IFMuC: Inventari dels Fons Musicals de Catalunya
# José Ignacio Zahínos Sánchez

José Ignacio Zahínos Sánchez (nascut l'1 de desembre de 1977 a Madrid) és un futbolista espanyol retirat. Principalment un migcampista defensiu, també podia jugar com a defensa central.
La seva carrera es va veure molt obstaculitzada per les lesions, ja que només va jugar una mitjana de deu partits per temporada durant deu anys com a professional.

## Carrera de club

Nascut a Madrid, la carrera de Zahínos va començar amb el CD Yuncos a les lligues autonòmiques. L'any 1999, després d'una prova reeixida al CP Amorós, es va incorporar al filial de l'Atlètic de Madrid i va jugar dos partits amb el primer equip a la segona divisió la temporada 2000–01.
Tot i això, Zahínos comptaria molt poques vegades amb l'Atlètic, complint quatre cessions al segon nivell fins al juny del 2007. Va debutar a la Lliga el 29 de maig de 2005, jugant els últims 16 minuts d'un empat 2-2 a casa contra el Getafe CF.
L'any 2007-08, Zahínos va signar amb el club de primer nivell Recreativo de Huelva amb un contracte de dos anys, però la seva temporada es va interrompre a causa d'una greu lesió al genoll, patida en una victòria per 1-0 a casa contra el CA Osasuna l'abril de 2008. A causa d'això, es va perdre la totalitat de la campanya següent, finalment va ser alliberat pels andalusos l'estiu de 2009.
Zahínos es va retirar poc després, començant com a entrenador al planter de l'Atlètic de Madrid.

## Referències

* ↑ El niño del pescadero (The boy from the fish market); El Mundo, 27 octubre 2005 (en castellà)
* ↑ Zahínos rescinde su contrato con el Atlético (Zahínos terminates his contract with Atlético); Marca, 30 agost 2007 (en castellà)
* ↑ El Atlético es incapaz de alcanzar la Intertoto (Atlético can not reach the Intertoto); El Mundo, 29 maig 2005 (en castellà)
* ↑ Aguiar leaves Porto, Kuban coup; UEFA, 31 agost 2007
* ↑ Zahínos se somete a una artroscopia y será baja el resto de temporada (Zahínos undergoes arthroscopy and will miss rest of season); Marca, 14 abril 2009 (en castellà)

## Enllaços externs

* José Ignacio Zahínos Sánchez a BDFutbol
* José Ignacio Zahínos Sánchez, Fitxa a Soccerway
# José Juan Belda Inglés

* No confondre amb el ciclista José Belda Mira
José Juan Belda Inglés (Bétera, 1947 - 16 de gener de 2021) també conegut com a JJ Belda va ser un dissenyador valencià.
Inicia la seva tasca professional el 1970 dedicant-se al disseny de mobiliari i l'interiorisme. Va formar part dels equips de disseny Caps i Mans (1974-1984), La Nave (1984-1990), per després constituir l'Estudi Ni (1991). És soci fundador de les associacions Nou Disseny Valencià (1973) i de l'Associació de Dissenyadors de la Comunitat Valenciana (ADCV, 1985).
Fou professor d'interiorisme i projectes a l'Escola Superior de Disseny Industrial ESDI-CEU de València. Va realitzat treballs d'interiorisme, de disseny d'estands i d'exposicions i va dissenyar, entre altres productes, joguines, llums, etc. També va ser comissari d'exposicions com "El disseny a l'Escola d'Arts i Oficis. 150 Aniversari" o "20 Mesas del Siglo XX". Els seus productes han estat publicats en nombrosos llibres i revistes com New Spanish Design, Euro Design i han estat presentats en diverses exposicions ("Créateurs Européens- al Grand Palais des Arts a París, "Spain the New Style" a Harrods de Londres o "José Belda" a la Galeria Luis Adelantado de València). Entre els seus dissenys podem citar el moble bar Polifemo (1987) o la butaca Gong (1987).

## Referències

* ↑ «Fallece José Juan Belda, uno de los miembros de La Nave» (en castellà), 16-01-2021. [Consulta: 19 gener 2021].
* ↑ «“Siento la Galería como un órgano vivo que va creciendo, transformándose y, espero, ganando en sabiduría con los años”. | Valencia City». www.valenciacity.es. Arxivat de l'original el 2016-10-25. [Consulta: 24 octubre 2016].
* ↑ Gimeno Martínez, Javier. Eduardo Albors: diseño de producto. Castelló de la Plana: Universitat Jaume I. Ajuntament de Castelló, 20005. ISBN 84-8021-532-1.
* ↑ Internet, Unidad Editorial. «Diseño en crecimiento | Valencia | elmundo.es». www.elmundo.es. [Consulta: 24 octubre 2016].
* ↑ «Veinte años de diseño» (en castellà). Levante-emv.com, 16-01-2005. Arxivat de l'original el 2016-10-25. [Consulta: 24 octubre 2016].
* ↑ «Fitxa al web del Disseny Hub Barcelona». Arxivat de l'original el 2012-11-27. [Consulta: 15 abril 2012].

## Enllaços externs

* Fitxa Arxivat 2012-11-27 a Wayback Machine. a la col·lecció de Disseny Industrial del Disseny Hub Barcelona
# José Juan Dómine

José Juan Dómine (Alcaraz i Albacete, 6 de juny de 1869 - València, 11 d'octubre de 1931) fou un metge, empresari i polític espanyol, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Era fill d'un registrador de la propietat, però ell estudià medicina a la Universitat de València, on s'especialitzà en malalties respiratòries. S'establí a València, on es casà i treballà a la clínica de José Chabás Bordehore, amb qui dirigí la revista La Salud Pública. Revista de Higiene y Tuberculosi. Contactà amb Eugenio Montero Ríos després que prestés atenció mèdica al seu fill quan era de vacances a A Toxa, i el va convèncer de militar al Partit Liberal, amb el que fou elegit diputat pel districte d'Alzira a les eleccions generals espanyoles de 1905. Fidel a José Canalejas (fins a la seva mort el 1912) i al comte de Romanones, fou escollit senador per la província de València el 1910-1911, 1916-1917, 1918-1919, 1919-1920, 1921-1922 i 1923. El 1927, gràcies a la seva amistat amb Miguel Primo de Rivera, fou membre de l'Assemblea Nacional, president del Monopoli de Petrolis i de la fàbrica de Mieres.
Com a empresari, fundà la Compañía Valenciana de Vapores Correos de África, nucli del que sorgiria la Companyia Trasmediterránea, que va presidir fins a la seva mort i que va prestar un servei fonamental durant la campanya del Marroc i especialment en el desembarcament d'Alhucemas, raó per la qual fou condecorat i nomenat gentilhome de la Cambra del Rei. Fou un dels impulsors de la construcció de les drassanes de la Unión Naval de Levante.

## Enllaços externs

* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.181. ISBN 9788495484802.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Fitxa del Senat
# José Juan Zaplana López

José Juan Zaplana López (Alacant, 30 de març de 1974) és un polític valencià, diputat a les Corts Valencianes en la IX legislatura.

## Biografia

Ha estudiat dret i ciències polítiques, i el 2014 ha estat titulat per l'IESE Business School-University of Navarra en Lideratge per a la Gestió Pública (PLGP)
Ha treballat com a empresari i autònom. Militant del Partit Popular de la Comunitat Valenciana, fou president de Nuevas Generaciones a Sant Vicent del Raspeig de 2001 a 2013, i des de 2012 secretari provincial d'Alacant del PP. Fou escollit regidor de Sant Vicent del Raspeig a les eleccions municipals espanyoles de 2003, 2007 i 2011, i fins a 2015 ha estat portaveu del grup municipal popular i regidor d'esports i joventut.
Fou elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 2015. És membre de la Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions de La Generalitat i de la Comissió de Política Social, Ocupació i Polítiques d'Igualtat.

## Referències

* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 11 setembre 2015].

## Enllaços externs

* Bloc de Jose Juan Zaplana
# José Castro

«José Castro» té aquests significats:
* José Castro (dissenyador), dissenyador gallec
* Juan José Castro, director d'orquestra i compositor argentí
* José Castro Aragón, jutge andalús establert a Palma
* José Castro (general), general mexicà del segle XIX que va participar en la Guerra de Mèxic-Estats Units
# Jordi Socías

Jordi Socías (Barcelona, 1945) és un fotògraf català, especialitzat en fotoperiodisme.

## Biografia

Autodidacta, va començar la seva trajectòria professional durant la dècada del 1960. Fou un dels fundadors de l'API, Agència Popular Informativa, que es dedicava a distribuir aquella informació censurada pel règim franquista. El 1979 va ser un dels membres fundadors de l'agència Cover, considerada com una agència gràfica emblemàtica en la transició democràtica espanyola.
Més endacvant va començar a treballar per a la revista Cambio 16, entre altres publicacions nacionals, fins que va començar a treballar d'editor, assumint el càrrec de responsable de l'edició gràfica d'El País Setmanal. Ha format part del jurat del premi World Press Photo de 1983.

## Estil

Socías és un dels referents del fotoperiodisme de la segona meitat del segle XX a l'Estat Espanyol. Fa servir un punt de representació subjectiva. Ha retratat a diverses personalitats, des de Salvador Dalí fins a Francis Ford Coppola. Segons el mateix Socías, «les imatges publicades construeixen una narració que discorre paral·lela a la dels textos i, estenent el seu profund compromís polític a la seva professió, pensa que, a través d'ella, s'ha d'afavorir la reflexió del lector».

## Influències

Socías va rebre influències dels grans mestres del segle XX com Cartier Bresson, Brassäi, William Klein, Walker Evans, Man Ray, Garry Winogrand, Jacques-Henri Lartigue, Moholy-Nagy, Steichen, Cecil Beaton, Stieglit, André Kertész, Hoyningen-Huene, Avedon o Ralf Gobson, entre d'altres.

## Publicacions

* 1975 - La Guia secreta de Barcelona, amb Josep Maria Carandell.
* 1985 - Pasionaria, Memoria Gráfica (edició gràfica)
* 1987 - Un día en la vida de España (edició gràfica)
* 2010 - Jordi Socías La Fábrica editorial, Madrid

## Exposicions rellevants

* 1979 - Galería Spectrum, Barcelona
* 1979 - Photogalería, Madrid
* 1985 - Fotogalería, Barcelona
* 1992 - Cuatro Direcciones. Fotografía Contemporánea Española 1970-1990, (col·lectiva) Museo Nacional Centro de Arte Reina Sofía
* 2010 - Jordi Socías Fotografía, diverses seus de l'Instituto Cervantes
* 2011 - Maremagnum, Washington.
* 2015 - Jordi Socías. Fotografies trobades. La Virreina.

## Referències

* ↑ Ferragutcasas, Núria «Jordi Socías exposa els seus retrats a Washington». Diari Ara [Barcelona], núm.348, 13-11-2011, p.43. ISSN: 2014-010X.
* ↑ Mondéjar, Publio López. Historia de la fotografía en España (en castellà). 4a ed.. Barcelona: Lunwerg, 1999, p. 221. ISBN 8477826609.
* ↑ «Jordi Socías. Fotografía» (en castellà). Seacex, 2011. [Consulta: 13 novembre 2011].
* ↑ «Biografia de Jordi Socías» (en castellà). Web de l'autor. [Consulta: 13 novembre 2011].
* ↑ «Jordi Socías 'on tour'» (en castellà). El País, 22-04-2010. [Consulta: 13 novembre 2011].
* ↑ «La muestra "Maremagnum", del fotográfo Jordi Socías, abre sus puertas en EE.UU.» (en castellà). Yahoo!, 09-11-2011. [Consulta: 13 novembre 2011].
* ↑ «Jordi Socías. Fotografies trobades». web. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2 d’abril 2015. [Consulta: 28 febrer 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Juan Luis Mora Palacios

Juan Luis Mora (Aranjuez (Madrid), 12 de juliol de 1973) és un porter de futbol professional, ja retirat.

## Trajectòria

Mora va debutar a l'Oviedo B, per després passar al primer equip de l'Oviedo, i posteriorment anar a l'Espanyol. D'aquí passà al Xerez CD, Llevant - on va viure la seua millor època amb l'ascens a primera - i després que l'equip baixés a segona, va decidir fitxar pel València Club de Futbol com a tercer porter.

## Enllaços externs

* Estadístiques a transfermarkt.de (alemany)
# Juan Luis Sukunza Suárez

Juan Luis Sukunza Suárez (Pasaia, 3 de maig de 1967) és un exfutbolista basc, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Comença a destacar a les files del Sestao Sport, amb qui juga a Segona Divisió entre 1989 i 1992, sent titular. Fitxa per la UD Salamanca, amb qui assoleix els ascensos a la categoria d'argent, primer, i a la màxima categoria, a l'estiu de 1995.
A la temporada 95-96, amb els castellans a primera divisió, el basc hi disputa 21 partits. Posteriorment milita a l'Elx CF i al CE Castelló.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Juan Luis Ruiz López

Juan Luis Ruiz López (Vilanova i la Geltrú, 1975) és un economista i polític català membre del Partit dels Socialistes de Catalunya i diputat al Parlament de Catalunya.
Des de juny de 2023 és alcalde de Vilanova i la Geltrú.

## Referències

* ↑ Catalunya, Parlament de. «Fitxa del diputat/ada». [Consulta: 17 maig 2022].
* ↑ «Juan Luis Ruiz Lopez - La Diputació - Diputació de Barcelona». [Consulta: 17 maig 2022].
* ↑ Vilanova.blog, por. «Juan Luis Ruiz inicia su mandato como alcalde de Vilanova i la Geltrú» (en castellà), 17-06-2023. [Consulta: 23 juny 2023].
# 1179
## Esdeveniments

* 20 de març - Sòria: Es firma el Tractat de Cazola
* El concili del Laterà III condemna el catarisme com a heretgia i crea els primers guetos de jueus
* Comença el regnat de Felip II de França
* Reconeixement oficial de la independència de Portugal per part de l'església

## Necrològiques
### Països Catalans
### Món

* 17 de setembre, Monestir de Rupertsberg (Bingen am Rhein): Hildegarda de Bingen, abadessa benedictina, científica, escriptora, mística i compositora, primera persona al món de qui es conserva música escrita.

## Referències

* ↑ Marvelly, Paula. «Hildegard of Bingen: Sibyl of the Rhine - The Culturium -» (en anglès americà), 12-11-2015. [Consulta: 16 juliol 2024].