OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dàrxana

Dàrxana o dàrxan (en escriptura devanagari दर्शन, darśana) és un terme sànscrit que significa 'visió, perspectiva' i a vegades 'aparició' (l'acte de mostrar-se). Prové de l'arrel en sànscrit dṛiś, 'veure', i s'utilitza principalment com a visió del que és diví. En la veneració hinduista, el dàrxana és la contemplació d'una deïtat (estàtua d'un déu) o d'una persona santa, experiència generalment concebuda com a recíproca, i de la que en resulta en una benedicció de l'observador. En els ratha jatres (festivals de carros al·legòrics), les figures de les deïtats són transportades pels carrers perquè les vegin aquells que amb anterioritat no han tingut permís de contemplar-les en el temple. La benedicció del dàrxana també pot ser concedida per un guru als seus deixebles o per un maharajà als seus súbdits.
El terme també s'utilitza per a referir-se a les sis doctrines existents dins del pensament hindú:
* Vedanta (de Vyasa)
* Ioga (de Patanjali)
* Samkhya (de Kapila)
* Mimamsa (de Jaimini)
* Nyaya (de Gótama)
* Vaixesika (de Kanada)
La doctrina vedanta és la tradició més influent i constitueix la base de molts religiosos actuals de l'Índia, mentre que el ioga és l'escola més coneguda a occident.
Els dàrxanes se solen considerar complementaris de dos en dos: nyāya i vaiśeṣika, sāṃkhya i yoga, i mīmāṃsā i vedānta.

## Referències

* ↑ Les estrofes del Samkhya. Ishvarakrishna. Laia Villegas. Fragmenta, novembre del 2007, p. 224. ISBN 978-84-935695-9-4.
# Bathygobius hongkongensis

Bathygobius hongkongensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó, Taiwan, Hong Kong i Tailàndia.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1878. Quatrième mémoire sur la faune ichthyologique de la Nouvelle-Guinée. Arch. Néerl. Sci. Nat., Haarlem, Països Baixos. v. 13 3. 35-66.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Ginsburg, I., 1947. American species and subspecies of Bathygobius, with a demonstration of a suggested modified system of nomenclature., J. Wash. Acad.Sci., 37(1):275-284.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (editors) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (editors) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (editors) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Miller, P. J. i Stefanni, S., 2001. The eastern Pacific species of Bathygobius (Perciformes: Gobiidae)., Revista de Biología Tropical, 49(Supplement 1):141-156.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hazal

Hazal és una pel·lícula dramàtica turca del 1979 dirigida per Ali Özgentürk.

## Sinopsi

Hazal és una jove vídua d'una vila kurda a la que obliguen a casar està casada amb el germà del seu difunt marit, un noi de 12 anys. Mentre desenvolupa un afecte matern pel jove nuvi, s'enamora del paleta Emin.

## Repartiment

* Türkan Soray ... Hazal
* Talat Bulut ... Emin
* Harun Yesilyurt ... Ömer
* Meral Çetinkaya
* Hüseyin Peyda
* Keriman Ulusoy

## Nominacions i premis

Ali Özgentürk va guanyar el Premi Donostia als nous realitzadors del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1980, i el premi SIYAD de l'Associació de Crítics de Cinema Turc, mentre que Meral Çetinkaya va obtenir el Premi taronja a la millor actriu secundària al Festival de Cinema Taronja d'Or d'Antalya.

## Referències

* ↑ La película de Kubrick «El resplandor», nuevo estudio de la personalidad humana, La Vanguardia, 25 de setembre de 1980
* ↑ Ali Özgentürk kimdir, Hurriyet, 27 d'agost de 2008
# Marina Arismendi

Marina Arismendi (Montevideo, 30 de maig de 1949) és una política uruguaiana, mestra de primària, i membre del Partit Comunista de l'Uruguai, que forma part del Front Ampli, que actualment governa el país. Va exercir el càrrec de Ministra de Desenvolupament Social entre 2005 i 2010.

## Biografia

Marina és filla de Rodney Arismendi (1913-1989), històric dirigent del Partit Comunista de l'Uruguai (PCU). També fou un dels fundadors del Front Ampli com a partit.
Va ser senadora pel seu partit (el PCU) en diverses ocasions i el 1992, després de la renúncia de Jaime Pérez, va assumir com a Secretària General del PCU. Va ocupar aquest lloc fins a l'any 2006.
En assumir l'any 2005 Tabaré Vázquez com a President de l'Uruguai, la nomena titular del nou Ministeri de Desenvolupament Social (MIDES). Els seus objectius bàsics són en cas d'erradicar la pobresa, augmentar el nivell estudiantil i crear igualtat en la societat.
Les primeres accions d'Arismendi com a ministra van ser l'aplicació de l'anomenat Pla d'Emergència Social. El mateix inclou un estudi sobre les persones en situació d'extrema pobresa, partint de la qual es lliura a les mateixes per un període limitat una suma de diners. Com a contrapartida els beneficiats estan obligats a controlar la seva salut i a rebre educació. A més, integra el projecte de l'assignació de llocs de treball temporals per als seus beneficiaris.
A mitjan any 2006, l'oposició va presentar una sèrie de denúncies contra Arismendi, acusant-la de nepotisme. La ministra va contestar-hi, i no s'han produït conseqüències del fet.

## Referències

* ↑ «Government Ministers of Uruguay». rulers.org. [Consulta: 6 març 2015].

## Enllaços externs

* Ministra Marina Arismendi Arxivat 2006-05-14 a Wayback Machine. (castellà)
* Fundació Rodney Arismendi Arxivat 2006-02-02 a Wayback Machine. (castellà)
# Azuaga

Azuaga és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura.

## Demografia

Evolució demogràfica (Font: INE) :
| 1998 | 2000 | 2002 | 2004 | 2006 | 2008 |
| 9.091 | 8.735 | 8.580 | 8.320 | 8.536 | 8.396 |

## Prehistòria i antiguitat

Azuaga és un lloc de rica història. En el seu terme i a l'entorn del seu nucli urbà, es troben restes d'assentament humà megalític (més de 30 dòlmens catalogats), del calcolític, edat del bronze i també del període orientalitzant. Són diversos els poblats prehistòrics repartits pel seu terme municipal, i en destaca el del turó del castell, origen de l'actual població.
En l'època de dominació romana, Azuaga es converteix en municipi dins de la província Baetica; encara no és clar el seu topònim en aquesta època, tal com es desprèn de les interessantíssimes inscripcions que es conserven a l'ajuntament, seria el [M] Municipium [F] Flavio [V] i d'aquí és on ve el problema d'identificació; segons el prestigiós investigador A. O. Stylow, podria ser victotiense, (municipium flavio vistoriense), és a dir, Azuaga seria la ciutat Victoria dels romans, potser per commemorar una important victòria militar. Cal recordar que Azuaga va ser un lloc fronterer i estratègic. Els seus habitants eren de la tribu Galeria. Restes d'aquesta època són quatre esteles amb inscripcions, que es conserven a l'ajuntament i que originàriament pertanyien a un conjunt monumental format per vuit elements. L'actual font Atenor prové d'aquesta època; també existeixen importants vestigis de mines en diferents punts del terme municipal, alguns de molt interessants en el mateix nucli urbà de la localitat, concretament uns desguassos de més d'1 m i 60 cm d'alt, torres de vigilància, així com nombroses restes de viles romanes repartides principalment per la zona del camp.

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].
# Min and Bill

Min and Bill és una pel·lícula estatunidenca dirigida per George W. Hill, estrenada el 1930, protagonitzada per Marie Dressler i Wallace Beery i basada en la novel·la de Lorna Moon Dark Star, adaptada per Frances Marion i Marion Jackson. La pel·lícula explica la història de les tribulacions de Min, intentant protegir la innocència de la seva filla adoptada Nancy, alhora que estima i que lluita amb Bill, que viu a la fonda.
Dressler va guanyar l'Oscar a la millor actriu el 1931 per la seva actuació en aquest film.
Aquesta pel·lícula va ser un èxit i se'n va fer una seqüela Tugboat Annie on Dressler i Beery feien papers similars, i els llançava a estatus de superestrelles. Dressler se situava entre els deu primers a l'anuari de Quigley Publications' anuari el 1933, i les dues actuacions amb Dressler eren les responsables que Beery fos l'actor més ben pagat de la MGM durant els primers anys de la dècada del 1930, abans que Clark Gable li prengués aquesta corona; Beery tenia una clàusula al seu contracte de 1932 per ser pagat un dòlar per any més que qualsevol altre actor.

## Argument

Mins és la propietària d'un hotel costaner on viu Bill, el capità d'un vaixell costaner. També viu i treballa a l'hotel Nancy, una jove que Min va recollir anys enrere quan era una nena abandonada.

## Repartiment

* Marie Dressler: Min Divot
* Wallace Beery: Bill, un pescador
* Dorothy Jordan: Nancy Smith
* Marjorie Rambeau: Bella Pringle
* Don Dillaway: Dick Cameron
* DeWitt Jennings: Groot, el vigilant
* Russell Hopton: Alec Johnson
* Frank Mcglynn Sr.: M. Southard
* Gretta Gould: Sra. Southard

## Premis

* 1931: Oscar a la millor actriu per a Marie Dressler.

## Referències

* ↑ «Min and Bill». The New York Times.
# Iuri Voinov

Iuri Voinov (Koroliov, 29 de novembre de 1931 - Kíiv, 22 d'abril de 2003) fou un futbolista rus de la dècada de 1950.
Fou 23 cops internacional amb la selecció soviètica amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1958. També jugà amb la selecció d'Ucraïna a l'Espartaquíada.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Zenit, FC Dinamo de Kíev.

## Referències

* ↑ Группа «Блестящие». 15 украинских футболистов, претендовавших на «Золотой мяч» - Трибуна-Л - Блоги. ua.tribuna.com (2011-07-19). Consultat el 2016-10-20.
* ↑ Football at the 1956 Spartakiad of the Peoples of USSR. narod.ru.
* ↑ Profile Arxivat 2013-12-19 a Wayback Machine. (rus)
* ↑ Iuri Voinov a National-Football-Teams.com (anglès)
# Vindonissa

Vindonissa era una ciutat de Rècia esmentada per Tàcit.
Era la seu de la Legió XXI Rapax, que es va traslladar a Rècia l'any 71. És l'actual ciutat Windisch al cantó suís d'Argòvia, a la unió entre els rius Aar, Reuss i Limmath. Va ser una ciutat romana important, i conserva restes romanes, entre elles un amfiteatre (Bärlisgrmlbe) i a la carretera entre Brauneckberg i Königsfelden les restes d'un aqüeducte. Al segle iii i IV les incursions de vàndals i alamans la van destruir. A la meitat del segle V els huns la van devastar. Des del segle v era la seu d'un bisbe més tard traslladat a Constança. Al segle vi el rei franc Khildebert II la va destruir un altre cop.
Proper a la ciutat hi ha l'antic monestir de Königsfelden, on hi ha enterrats alguns membres de la família dels Habsburg.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Vindonissa». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 15 febrer 2021].
# Divisió entre zero

Una divisió s'anomena divisió entre zero quan el divisor és el nombre zero. Aquestes divisions es denoten a / 0 en la notació habitual, on a és el dividend. La qüestió de si aquesta expressió matemàtica rep un valor ben definit depèn del context concret. En l'aritmètica teòrica dels nombres reals la divisió entre zero no té sentit, i el seu ús acostuma a portar a paradoxes mentre que a les aplicacions matemàtiques, per exemple a l'enginyeria, s'aproxima que un nombre qualsevol dividit entre zero té el valor "infinit", ∞. El fet de poder-li donar un valor concret (l'infinit) permet resoldre un gran nombre de problemes que altrament es quedarien sense solució per haver quedat estancats, sense sentit i com a no-resolubles, en algun pas intermedi. Aquest valor té sentit físic quan es dona a variables corresponents a magnituds físiques a l'enginyeria.
En informàtica, la divisió entera entre zero pot causar la interrupció d'un programa i generalment el seu resultat és el codi NaN (No Numèric, de l'anglès: Not a Number).

## Indefinició de la divisió per zero i diferència amb una indeterminació
### En anàlisi matemàtica

Des del punt de vista de l'anàlisi matemàtica, la indefinició d'una divisió per zero pot solucionar-se mitjançant el concepte de límit. Suposem que tenim l'expressió:
    $f(x)={n \over x}$
on n és un nombre natural (diferent de zero). Llavors, per calcular el valor de f(0), es pot utilitzar una aproximació del límit, per la dreta:
    $f(0)\simeq \lim _{x\to 0^{+}}{n \over x}=+\infty$
o per l'esquerra:
    $f(0)\simeq \lim _{x\to 0^{-}}{n \over x}=-\infty$
Quan el valor de x «tendeix» a zero, n/x assoleix un valor immensament gran (positiu o negatiu).
Es pot expressar dient: quan x «tendeix» a zero, n/x s'«aproxima» a infinit:
    $f(0)={n \over 0}\simeq \infty$
Però encara que aparentment és acceptable en la pràctica, aquesta solució pot generar paradoxes matemàtiques, conegudes com a diferents infinits. Alguns intents en anàlisi matemàtica per definir formalment la divisió per zero son las extensions a la recta dels reals i l'esfera de Riemann (utilitzada en la projecció estereogràfica).
    L'expressió ${\frac {n}{0}}$ és una indefinició. Però quan n = 0, obtenim l'expressió ${\frac {0}{0}}$ que és una indeterminació.

## Referències

* ↑ «Divisió entre zero, igual a infinit? Fals!». [Consulta: 3 octubre 2015].

## Enllaços externs

* J.J. O'Connor i E.F. Robertson. «Història del zero». [Consulta: 3 octubre 2015].
# Bathygobius lineatus

Bathygobius lineatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a les Illes Galápagos i el Perú. També és present al Pacífic oriental central.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1878. Quatrième mémoire sur la faune ichthyologique de la Nouvelle-Guinée. Arch. Néerl. Sci. Nat., Haarlem, Països Baixos. v. 13 3. 35-66.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Ginsburg, I., 1947. American species and subspecies of Bathygobius, with a demonstration of a suggested modified system of nomenclature., J. Wash. Acad.Sci., 37(1):275-284.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Miller, P. J. i Stefanni, S., 2001. The eastern Pacific species of Bathygobius (Perciformes: Gobiidae)., Revista de Biología Tropical, 49(Supplement 1):141-156.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Helena Noguerra

Helena Noguerra (Brussel·les, 18 de maig de 1969) és una actriu, cantant i presentadora de televisió belga d'ascendència portuguesa. Germana de Lio, és l'exmuller de Philippe Katerine (artista, cantant i comediant) i l'actual parella del fill de Guy Bedos, Nicolas Bedos (dramaturg). Els seus temes s'han usat en publicitat o com a cançons de capçalera d'emissions com Lunettes noires pour nuits blanches de Thierry Ardisson entre el 1988 i el 1990.

## Filmografia

* 2002: Ah ! si j'étais riche
* 2004: Peau de cochon
* 2005: La boîte noire
* 2006: Dans Paris
* 2008: Peep-Show Heros (X-Plicit films)
* 2009: A Vida Privada de Salazar.
* 2020: 10 dies sense la mama

## Discografia

* 1988: Lunettes noires SP Carrère 14405 - 1er 45 tours
* 1992: Rivière des anges CD maxi WEA 9031 77361 2
* 1996: Ollano de Marc Colin (Nouvelle Vague).
* 1999: Projet: bikini.
* 2001: Azul.
* 2004: Née dans la nature
* 2006: Bang
* 2006: Dillinger Girl & Baby Face Nelson amb Federico Pellegrini
* 2007: Fraise Vanille.

## Bibliografia

* 2002: L'ennemi est à l'intérieur
* 2004: Et je me suis mise à table.

## Enllaços externs

* Discografia d'Helena Noguerra Arxivat 2009-02-26 a Wayback Machine.
# Mario Ochoa

Mario Ochoa Gil (7 de novembre de 1927) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1950.

## Referències

* ↑ 1950 FIFA World Cup Brazil Arxivat 2011-10-25 a Wayback Machine.
* ↑ Mario Ochoa Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
# Les Planes (Sant Cugat del Vallès)

Les Planes és un nucli de població del municipi de Sant Cugat del Vallès, al Vallès Occidental. Es troba tocant al nucli del mateix nom del terme municipal de Barcelona, i n'és la part més alta i septentrional del conjunt —d'ambdós nuclis esmentats que tenen mateix nom— el santcugatenc, situat al voltant del turó del Soldat (368 m).

## Vegeu també

* Turó del Fumet

## Referències

* ↑ Editorial Alpina. Mapa Serra de Collserola.
# Jabloňovce

Jabloňovce és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1245.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «Obec Jabloňovce - O nás». [Consulta: 20 desembre 2021].
# Barra lluminosa

La barra lluminosa (o Glow stick en anglès) és una font de llum autònoma i de curta durada. Consisteix d'un tub de plàstic extern translúcid i un de vidre intern. El tub extern conté una substància i l'intern una altra i un colorant fluorescent. Quan es doblega la barra lluminosa, el tub de vidre es trenca i es barregen els dos components, produint una reacció química de quimioluminescència. La font de llum es manté encesa fins que acaba la reacció i només es pot utilitzar una vegada.

## Composició

Generalment el tub extern conté aigua oxigenada i l'intern difenil oxalat i un dels colorants fluorescents següents:
| Color | Compost |
| Blau | 9,10-diphenylanthracene |
| Verd | 9,10-bis(phenylethynyl)anthracene |
| Groc | 1-chloro-9,10-bis(phenylethynyl)anthracene |
| Taronja | 5,12-bis(phenylethynyl)-naphthacene |
| Vermell | Rodamina B |

## Referències

* ↑ Marie Helmenstine, Anne. «How Do Lightsticks Work?». Arxivat de l'original el 6 de març 2009. [Consulta: 2 setembre 2013].
* ↑ Marie Helmenstine, Anne. «Light Stick Colors». Arxivat de l'original el 20 de juliol 2008. [Consulta: 2 setembre 2013].
# Heidi Kumao

Heidi Kumao (Berkeley, Califòrnia, 1964). Viu i treballa a Brooklyn, Nova York, és una artista interdisciplinaria. La seva obra es mou entre l'art mecànic, el video-art i les instal·lacions per explorar les interaccions socials i quotidianes i els corrents psicològics subjacents. Les seves obres, “Performatives technologies”, són el resultat estètic de la intersecció entre l'escultura, el teatre i l'enginyeria, generant espectacles artístics que fan visible allò que és invisible, com les estructures de poder, les emocions, les coaccions, els models de pensament i els somnis. Col·locant accions simples de la vida quotidiana com ara l'escriptura, la jardineria, passar l'escombra..., dins de construccions com són cases familiars, la presó, institucions governamentals..., demostra, així, com els petits gestos esdevenen actes polítics.

## Exposicions

1998. 4 de juny - 26 de juliol Sistema nerviós, Espai 13, Fundació Joan Miró, Barcelona. Dins el cicle Cercles invisibles comissariat per Ferran Barenblit. L'exposició era una reflexió sobre la comunicació no verbal en les relacions familiars que es formalitzava a partir de diversos dispositius precinematogràfics de projecció sobre mobiliari i objectes domèstics. Els seus zoòtrops i llanternes màgiques descomponien la imatge cinematogràfica en fotogrames i permetien assistir als mecanismes de producció de la imatge en moviment, com si fossin memòries en moviment que l'espectador trobava en procés de producció, al bell mig del seu esdevenir-se.

## Referències

* ↑ «Heidi Kumao». John Simon Guggenheim Memorial Foundation. Arxivat de l'original el 22 de març 2014. [Consulta: 21 març 2014].
* ↑ «Ciclo: "Círculos invisibles"». Espai 13. [Consulta: 21 març 2014].
* ↑ Segade, Manuel. Haver fet un lloc on els artistes tinguin dret a equivocar-se. Històries de l'Espai 10 i l'Espai 13 de la Fundació Joan Miró. Barcelona: Fundació Joan Miró, 2014. ISBN 978-84-941239-8-6 [Consulta: 25 abril 2014]. Permís de reutilització CC-BY-SA 3.0 via OTRS
* «Heidi Kumao». Nova York: Ceres Gallery. Arxivat de l'original el 2014-11-13. [Consulta: 21 març 2014].
# Mario Mutsch

Mario Mutsch (Sankt-Vith, 3 de setembre de 1984) és un futbolista luxemburguès de la dècada de 2010.
Fou més de cent cops internacional amb la selecció luxemburguesa.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Alemannia Aachen, FC Aarau, FC Metz, FC Sion i FC St. Gallen.

## Referències

* ↑ Appearances for Luxembourg National Team Arxivat 29 April 2008$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. - RSSSF
* ↑ Record at FIFA Tournaments Arxivat 2015-06-03 a Wayback Machine. - FIFA
* ↑ «Metz: Signature de Mutsch (Luxembourg)». Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 9 desembre 2018].
* ↑ «St.Gallen verpflichtet Mario Mutsch». Tagblatt, 14-05-2012. [Consulta: 25 maig 2016].
* ↑ Mario Mutsch a National-Football-Teams.com (anglès)