OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Oued Jemaa

Oued Jemaa (àrab واد الجمعة) és una comuna rural de la província de Taounate de la regió de Fes-Meknès. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 9.190 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Bach Werke Verzeichnis

El Bach Werke Verzeichnis (BWV) o Compendi de les obres de Bach és un catàleg de totes les obres conservades de Johann Sebastian Bach (1685-1750) compilat pel musicòleg alemany Wolfgang Schmieder (1901-1990). El seu títol complet és Thematisch-systematisches Verzeichnis der musikalischen Werke von Johann Sebastian Bach i habitualment es fan servir, per a referir-s'hi, les tres inicials BWV. Tota obra de Bach apareix sempre acompanyada del seu número del BWV.
En ser difícil sistematitzar la cronologia de l'obra de Bach, Schmieder adoptà un criteri temàtic-sistemàtic dividint l'obra en dos grans blocs:
El catàleg conté un apèndix (Anhang) representat per Anh. Del número 1 al 23 aplega les obres perdudes o incompletes, del 24 al 155, les dubtoses i de 156 a 189 les falses.
Les obres del BWV no estan, doncs, ordenades segons la data de la seva composició sinó agrupades per categories. La seva primera edició va aparèixer l'any 1950 i la segona, revisada, el 1990. Encara actualment, la investigació de l'obra de Bach aporta de tant en tant descobriments que impliquen rectificacions periòdiques. El BWV és considerat de manera unànime com el catàleg referencial de l'obra de Bach que podeu trobar detallat en la llista de composicions de Bach.

## Bibliografia

* Enrique Martínez Miura. “Bach. Guías Scherzo”. Ediciones Península, Barcelona, 2001.
* Daniel S. Vega Cernuda. “Bach. Repertorio completo de la música vocal”. Cátedra, Barcelona, 2004.

## Enllaços externs

* CataBach.com: La pàgina en català de J.S. Bach
* Bach Cantatas Web Site
* J.S. Bach Home Page
# Partizánska Ľupča

Partizánska Ľupča és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1252.
# Meria

Meria (en cors Meria) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 85 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 107 | 108 | 111 | 79 | 76 | 85 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Laurent Napoléon Piazza | | |
# Caetano da Costa Alegre

Caetano da Costa Alegre (26 d'abril de 1864-† 18 d'abril de 1890) va ser un poeta en portuguès, nascut en el si d'una família criolla de Cap Verd, en la colònia portuguesa de São Tomé. En 1882 es trasllada a Portugal, i va estudiar a una escola de medicina en Lisboa, per a graduar-se com a metge naval, però morí de tuberculosi abans de poder complir el seu objectiu.
El 1916, el seu amic periodista Cruz Magalhãez va publicar la poesia escrita per Costa Alegre durant els vuit anys que va viure a Portugal. L'obra, escrita en l'estil romàntic popular de l'època, va ser un èxit immediat per la forma en què celebra els seus orígens africans, l'expressió de nostàlgia de la llar a São Tomé, i la descripció del sentiment d'alienació que comporta la seva raça. Costa Alegre expressa la seva tristesa després de ser rebutjat per una dona blanca a causa del color de la seva pell, en un dels primers intents d'un poeta africà de bregar amb els assumptes racials.
Encara que d'estil diferent a l'europeu, els temes de l'obra de Costa Alegre ho converteixen en un precursor per als escriptors i poetes africans posteriors, que van tractar el tema racial, l'alienació, els records nostàlgics del passat (en aquest cas, les seves reminiscències de São Tomé). Hom pot trobar col·laboracions seves a A imprensa (1885-1891) i A Leitura (1894-1896).

## Referències

* ↑ Fitxa biblioteca del Congrés dels Estats Units.
* ↑ Relació de periòdics d'època (en portuguès)
* ↑ Literatura colonial portuguesa.
* ↑ A imprensa : revista científica, literária e artística (1885-1891) cópia digital, Hemeroteca Digital
* ↑ A Leitura: magazine litterario (1894-1896) cópia digital, Hemeroteca Digital

## Vegeu també

* Llista d'escriptors africans

## Enllaços externs

* (portuguès) Poesia de Caetano da Costa Alegre
# Cintia Montagut Pérez

Cintia Montagut Pérez (Port de Sagunt, Camp de Morvedre, 16 d'abril de 1998) és una futbolista valenciana, que ha jugat al València Club de Futbol i juga com a defensa lateral a la Fundación Albacete.
Aficionada del València CF, jugava a l'equip de futbol de Canet d'en Berenguer fins que en 2012 l'equip merengot la va fitxar per a les seues categories inferiors. Per aquelles dates ja havia debutat amb la selecció valenciana. Amb la selecció espanyola ha estat subcampiona del món sots-17 al mundial de Costa Rica (2014), i campiona a l'Europeu d'Islàndia (2015).

## Referències

* ↑ «CINTIA: Cintia Montagut Pérez (Defensa)». aupaAthletic.com. [Consulta: 22 febrer 2023].
* ↑ «Cintia Montagut Pérez - Página web oficial Valencia CF». Valencia CF. Arxivat de l'original el 2016-08-26. [Consulta: 25 agost 2016].
* ↑ «Ficha Cintia Montagut Pérez» (en castellà). Soccerway. [Consulta: 22 febrer 2023].
* 1 2 3 Mikel Ponce. «La futbolista valerosa». ABC, 20-04-2014. Arxivat de l'original el 2016-09-20. [Consulta: 25 agost 2016].
* ↑ «Exitosa participación de Cintia Montagut y Paula Sancho con la Sub-17 - GolsMedia». [Consulta: 25 agost 2016].
# Auza

Auza o Auzia (llatí: Auza o Auzea; grec antic: Αὔζια) també anomenada segons les inscripcions Colonia Auziensis, va ser una important ciutat de Mauretània i després de la Mauritània Cesariense situada a la via entre Cesarea i Sitifis i al peu del Djebel Deira (muntanya de Garaphi) prop del naixement de l'Adus.
Una cita que fa Flavi Josep treta de l'obra de Menandre d'Efes atribueix la fundació de la ciutat a Etbaal I rei de Tir, contemporani d'Acab, rei d'Israel.
La seva posició geogràfica la deixava exposada als atacs dels bàrbars. Durant el regnat de Tiberi, el procònsol Dolabel·la hi va derrotar el rei númida Tacfarines, que va morir l'any 24. Tàcit diu que els númides van incendiar la fortalesa però els romans la van restaurar i hi van establir una colònia romana, la Colònia Auziensis. Una inscripció esmenta la derrota prop de la ciutat del cap amazic Faraxes, vençut pel prefecte Quintus Gargilius, l'any176. El 373 va ser l'escenari d'una batalla entre l'emperador Teodosi i l'usurpador Firm.
Avui les ruïnes es diuen Sur al-Rezlan o Sur Guzlan i són al sud de la moderna Hamza.

## Notes

* ↑ Segons l'Itinerari d'Antoní
* ↑ Segons Tàcit. Annals, IV, 25
* ↑ Segons Claudi Ptolemeu. Geographia IV, 2, 31

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Auza». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 21 juliol 2022].
# Crespin (Nord)

Crespin és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 4.394 habitants. Limita al nord amb Saint-Aybert, al nord-est amb Hensies, al sud-est amb Quiévrain, a l'oest amb Quarouble i al nord-oest amb Thivencelle.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 5.044 | 5.033 | 5.320 | 4.910 | 4.553 | 4.410 | 4.362 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | René Flamcourt | UMP |
| 2008- | Alain Dée | Divers droite |
# Partit Laborista (Nova Caledònia)

El Partit Laborista (en francès: Parti travailliste, PT) és un partit polític independentista i altermundialista de Nova Caledònia, fundat el 2007 i considerat el braç polític del sindicat Unió Sindical de Treballadors i Explotats Canacs (USTKE). Es considera proper al moviment altermundialista francès encapçalat per José Bové.

## Creació

Fou fundat arran del Congrés de la Rivière-Salée a Nouméa el 17 i 18 de novembre de 2007, en presència de José Bové, qui ha mostrat el seu suport a l'acció política. Va sorgir com a branca política del sindicat independentista USTKE després de la presentació de candidats del FLNKS a les eleccions legislatives franceses de 2007, i decidí presentar els seus propis candidats. Louis Kotra Uregei va obtenir el 5,45% a la primera circumscripció i François-Xavier Apock el 6,20% a la segona.
Es considera més esquerrà que el FLNKS i no té president, sinó que és dirigit per un directori de prop de quaranta membres. Tot i així, el seu fundador i de l'USTKE, Louis Kotra Uregei, és la figura amb més personalitat d'aquest nou partit.

## Eleccions de 2009

El partit es presentà per primer cop a les eleccions provincials de Nova Caledònia de 2009 i va obtenir el 7,97% dels vots i 3 escons al Congrés de Nova Caledònia. Va obtenir l'11,97% dels vots i 3 escons a la Província del Nord, el 3,98% a la Província del Sud, i el 20,06% i 2 escons a les Illes de la Lleialtat.

## Referències

* ↑ http://www.rnzi.com/pages/news.php?op=read&id=36500
* ↑ http://www.rnzi.com/pages/news.php?op=read&id=36465
# Peirosèt

Peirosèt (francès Peyrouzet) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 6 juliol 2010].
# San (desambiguació)

«San» té aquests significats:
* San, ètnia
* San (lletra grega)
* San (Mali)
* San, afluent del Vístula
# Cintia Rodríguez Rodríguez

Cintia Rodríguez Rodríguez (Inca, 16 de novembre de 1994) és una gimnasta mallorquina. És membre de la Selecció Espanyola de Gimnàstica Artística i ha participat en dues edicions dels campionats del món, una de les europees i, amb la selecció nacional júnior, al Gran Premi Città di Jesolo. Actualment forma part del club Xelska, de Mallorca, i estudia criminologia a la UNED.
El 2010 va participar en la Copa del Món de Rotterdam amb la Selecció Espanyola, que va acabar en la 18a posició, a 5,6 punts del guanyador, la Selecció Russa. El 2011 va guanyar el campionat d'Espanya, tant en la modalitat individual com per equips amb el seu club, el Xelska. Després participà en la Copa del Món a Cottbus. El 2012 participà en els campionats de la Federació Espanyola i de les Illes Balears; també participa en la Bundesliga alemanya de gimnàstica. El 2013 participà en la Sèrie A1 italiana, cedida a l'equip Forza e Virtù 1892; guanyà els campionats d'Espanya absoluts per equips amb el Xelska; participa en la Bundesliga i, finalment, participà en la Copa del Món amb la Selecció Espanyola. Ocupà el lloc 48 en paral·lel, el 75 en la barra, el 26 en el cos lliure i el 44 en la competició general individual. El 2014 va tornar a participar en la Sèrie A1, cedida al Ginnastica Giglio. En la primera etapa només competí en barres (12.350) i biga (13.050). També participà en el Campionat d'Europa del 2014 a Sofia, on Espanya acabà en el 6è lloc en la final per equips. Al Campionat Nacional d'Espanya va guanyar el tercer lloc, amb un total de 53.017 punts, per darrere de Roxana Popa i Paula Vargas.

## Referències

* ↑ Scheda sul sito della Federación de Gimnasia de las Islas Baleares
* ↑ «RODRIGUEZ Cintia». Federation Internationale de Gimnastique. [Consulta: 25 febrer 2021].
* ↑ «Spanish Gymnastics: Changes Ahead». The Couch Gymnast, 10-02-2011. Arxivat de l'original el 21 de setembre 2013. [Consulta: 25 febrer 2021].
* ↑ «CAMPEONATO DE ESPAÑA INDIVIDUAL DE GAF», 21 luglio 2011.
* ↑ ¡¡De Nuevo Campeones De España!!
* ↑ «AINHOA Y CINTIA SERÁN LAS REPRESENTANTES ESPAÑOLAS».
* ↑ Ultima Jornada De Bundesliga
* ↑ «¡EMPIEZA LA LIGA ITALIANA!», 22-02-2013.
* ↑ «CAMPEONATO DE ESPAÑA INDIVIDUAL Y DE CLUBS DE GAM Y GAF EN VALENCIA», 26-08-2013.
* ↑ «GAF: Cintia Rodríguez en la Bundesliga», 17-10-2013. Arxivat de l'original el 2014-08-09. [Consulta: 25 febrer 2021].
* ↑ «Campeonato del mundo de artística de Amberes - Real Federación Española de Gimnasia». Arxivat de l'original el 2014-07-28. [Consulta: 25 febrer 2021].
* ↑ The-Sports.org
* ↑ «Firenze - Classifica Serie A1 GAF», 08-02-2014.
* ↑ «Ginnastica, Serie A – Firenze, che spettacolo! Tutto il meglio…e non solo», 09-02-2013. Arxivat de l'original el 2015-02-16. [Consulta: 25 febrer 2021].
* ↑ (castellà) Roxana Popa y Rubén López ganan el título nacional
# Balcanització

Balcanització és un terme geopolític per descriure el procés de fragmentació o divisió d'un marc territorial que ha tingut un passat polític comú administrativament. El resultat obtingut són unitats nacionals o plurinacionals, sovint enfrontades entre si. Queden sovint disputes sobre la delimitació del territori de cadascú o entre grups lingüístics o religiosos.
La paraula prové de la divisió i reorganització que va començar a partir de les Guerres Balcàniques (1912-1913) i de la Primera Guerra Mundial (1914-1918) als Balcans, després de l'esfondrament de l'Imperi Austrohongarés i de l'imperi Otomà. Les fronteres imperials no tenien gaire compte de les sensibilitats diferents, i sovint n'aprofitaven segons l'antiga estratègia del divide et impera. Va ser caracteritzada per picabaralles constants entre d'altres entre romanesos i hongaresos principalment, i entre els diversos pobles de la zona que es va independentitzar de l'Imperi Otomà. Una part es va reunificar durant i després de le segona guerra mundial pels partisans condüits per Josip Broz Tito (1982-1980) i formar Iugoslàvia («Slàvia meridional») que al seu torn es va desintegrar després de les Guerres del Balcan entre 1991 i 2001.
També s'utilitza per descriure altres formes de desintegració; per exemple, la «balcanització d'Espanya», anhelada pels uns, temuda per d'altres. Fora de la geopolítca, és parla entre d'altres de la balcanització d'Internet va començar com una xarxa mundial. A poc a poc uns estats hi han creat fronteres per controlar els continguts als quals els ciutadans poden accedir.

## Referències

* ↑ «Balcanització». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Àlvarez Cabal, Rosa «La balcanització dels Balcans: el cas de Kosovo». Documents d'anàlisi geogràfica, 17, 1990, pàg. 107–120. ISSN: 0212-1573.
* ↑ Àlvarez Cabal i Romero Blasco, 1990, p. 109.
* ↑ Esculies, Joan «La balcanització com a argument del no». Ara, 22-09-2015.
* ↑ «La balcanització d'Espanya» (en catalan). Racó Català, 30-04-2005. [Consulta: 7 maig 2022].
* ↑ QS. «El general Blas Piñar, convençut de la balcanització d'Espanya». NacióDigital, 03-09-2013. [Consulta: 7 maig 2022].
* ↑ Kurbalija, Jovan. «The Internet and ‘balkanisation through regulation’ -» (en anglès). Diplo, 07-09-2012. [Consulta: 7 maig 2022].
# Aspelt

Aspelt (en luxemburgués: Uespelt) és una vila de la comuna de Frisange del districte de Luxemburg al cantó d'Esch-sur-Alzette. Està a uns 12 km de distància de la Ciutat de Luxemburg.
El poble està situat en el riu Gander, un afluent del Mosel·la.
Aspelt està connectat a la resta del país per la carretera estatal N13. Entre 1900 i 1950, una línia veïnal Bettembourg - Aspelt connectava amb la xarxa ferroviària luxemburguesa a través de l'estació de Bettembourg.

## Referències

* ↑ «Aspelt». [Consulta: 20 setembre 2015].
# Paa boulengeri

Paa boulengeri és una espècie de granota que viu a la Xina i, possiblement també, al Vietnam.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Lau, M.W.N., Zhigang, Y., Ermi, Z. & Chan, B. 2004. Paa boulengeri. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 22 d'abril del 2008.
# Bartolomeo Aymo

Bartolomeo Aymo o Bartolomeo Aimo (Carignano, província de Torí, 25 de setembre de 1889 – Torí, 11 de desembre de 1970) és un ciclista italià que fou professional entre 1919 i 1930. Va destacar en curses per etapes. Va participar set vegades al Giro d'Itàlia entre 1919 i 1928, guanyant quatre etapes i acabant quatre vegades al podi. Al Tour de França va guanyar dues etapes i acabà dues vegades tercer i una quarta.

## Palmarès

* 1919
** 1r a la Nàpols-Potenza
* 1920
** 1r del Giro dels Alps Apuans
** Guanyador de dues etapes al Giro dels Tres Mars
* 1922
** Vencedor de 2 etapes al Giro d'Itàlia
* 1923
** 1r al Giro del Piemont
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1924
** 1r al Giro de la província de Milà, amb Giovanni Brunero
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1925
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1926
** Vencedor d'una etapa al Tour de França

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1919. Abandona
* 1920. Abandona
* 1921. 3r a la classificació general
* 1922. 2n a la classificació general i vencedor de dues etapes
* 1923. 3r a la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1924. Abandona. Vencedor d'una etapa
* 1928. 3r a la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1924. 4t a la classificació general
* 1925. 3r a la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1926. 3r a la classificació general i vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ «AIMO Bartolomeo». [Consulta: 13 agost 2022].
* ↑ «Bartolomeo AIMO» (en italià). Museo del Ciclismo.

## Enllaços externs

* Palmarès de Bartoloméo Aymo (anglès)
# Amfínome

Amfínome (en grec antic Ἀμφινόμη) va ser segons la mitologia grega, una de les cinquanta Nereides, filla de Nereu, un déu marí fill de Pontos, i de Doris, una nimfa filla d'Oceà i de Tetis.
Apareix a les llistes de nereides que donen Homer i Gai Juli Higí. Homer diu que va ser una de les trenta-dues nereides que van pujar des del fons de l'oceà per arribar a les platges de Troia i plorar, juntament amb Tetis la futura mort d'Aquil·les

## Referències

* ↑ Homer. Ilíada, XVIII, 38 i seg.
* ↑ Gai Juli Higí. Fabularum, pròleg, 8
* ↑ Homer. Ilíada, VIII, 38 i seg.
# Pithecia hirsuta

Pithecia hirsuta és una espècie de primat de la família dels pitècids. Viu a altituds d'entre 1 i 100 msnm al triangle format pel curs alt del riu Amazones al Brasil, l'extrem meridional de Colòmbia i l'extrem septentrional del Perú. El seu hàbitat natural són els boscos primaris de diferents tipus. Està amenaçat per la caça, la destrucció del seu hàbitat i el tràfic d'animals salvatges. Descrit originalment com a espècie per Johann Baptist von Spix, posteriorment fou baixat a la categoria de subespècie del saqui monjo (P. monachus) i el 2014 fou restaurat com a espècie a part.

## Referències

* ↑ Carretero, X. «Pithecia hirsuta» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2021. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2021-3.RLTS.T70606542A206548831.en. [Consulta: 6 abril 2023].
* ↑ Marsh, L. K. «A Taxonomic Revision of the Saki Monkeys, Pithecia Desmarest, 1804» (en anglès). Neotropical Primates, 21, 1, 2014, pàg. 1-165. DOI: 10.1896/044.021.0101.
# San-Nicolao

San-Nicolao (en cors San Niculaiu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 1.316 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 573 | 682 | 731 | 867 | 1.061 | 1.316 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2007 | Claude Olivesi | DVG | |
| 2007- | Marie Thérése Olivesi | | |

## Personatges il·lustres

* Paul Ortoli (1900-1979), almirall de l'Armada.
# Balcons de Barcelona

Balcons de Barcelona és un mural pictòric situat a la plaça de Pablo Neruda, del districte de l'Eixample de Barcelona. Va ser creat el 1992 pel grup arpità Cité de la Création.

## Història i descripció

Aquest mural es va fer en el context de la campanya Barcelona posa't guapa (1986-1992), de restauració de façanes d'edificis i de monuments, així com d'adequació de parets mitgeres, promoguda per Josep Emili Hernández-Cros, de l'àrea de Patrimoni de l'Ajuntament de Barcelona. Va ser inaugurat el 29 de febrer de 1992 per l'alcalde de Barcelona, Pasqual Maragall, i el de Lió, Michel Noir, amb la presència d'Antònia Macià, vídua de Josep Tarradellas, i de la filla de Joan Miró.
L'obra es troba en un edifici situat entre la plaça de Pablo Neruda i el carrer dels Enamorats, el qual tenia una paret mitgera que produïa un aspecte antiestètic a l'entorn. Així doncs, es va realitzar un mural que ocupa tota la paret, i que simula ser una façana d'edifici amb balconades on treuen el cap diversos personatges, amb un efecte de trompe-l'œil. Els personatges escollits són 26 famoses personalitats del món cultural relacionats amb la ciutat comtal: a la terrassa, Joaquim Blume i Cristòfor Colom, a la cinquena planta, Santiago Rusiñol, a la quarta, Àngel Guimerà i Margarida Xirgu, a la tercera, Joan Maragall, Pompeu Fabra, Francesc Ferrer i Guàrdia, Narcís Monturiol i Ignasi Barraquer, a la segona, Antoni Gaudí, Bartomeu Robert, Ildefons Cerdà, Francesc de Paula Rius i Taulet, Francesc Macià, Lluís Companys i Josep Tarradellas, a la primera, Jacint Verdaguer, Joan Miró, Carmen Amaya, Pablo Picasso, Josep Anselm Clavé, Pau Casals i Antonio Machín; i a la planta baixa, Raquel Meller i Mercè Rodoreda.
El grup Cité de la Création està format per una cooperativa d'artistes de Lió i està especialitzat en grans murals. Han estat guanyadors del premi Decenni Cultural de la Unesco.

## Vegeu també

* Art públic de Barcelona

## Referències

* ↑ Lacuesta, Raquel; González, Antoni. Barcelona, guía de arquitectura 1929-2000. Barcelona: Gustavo Gili, 1999. ISBN ISBN 84-252-1801-2 [Consulta: 3 abril 2018].
* 1 2 3 Lecea, Ignasi de; Fabre, Jaume; Grandas, Carme; Huertas, Josep M.; Remesar, Antoni; Sobrequés, Jaume. Art públic de Barcelona. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 2009. ISBN 978-84-96645-08-0 [Consulta: 3 abril 2018].
* ↑ «Balcons de Barcelona». Art Públic. Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 3 abril 2018].

## Enllaços externs

* Balcons de Barcelona, una mitgera històrica Arxivat 2018-04-04 a Wayback Machine. a Betevé