OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Victor Marijnen

Victor Gerard Marie "Vic" Marijnen (Arnhem, 21 de febrer de 1917 - La Haia, 5 d'abril 1975) va ser un polític holandès del desaparegut Partit Popular Catòlic (KVP) ara fusionat amb el nom de la Crida Demòcrata Cristiana (CDA), que va servir com primer ministre dels Països Baixos des de 24 de juliol 1963 fins al 14 d'abril de 1965.
Anteriorment havia estat nomenat Ministre d'Agricultura i Pesca del 19 de maig de 1959 fins al 24 de juliol de 1963 al Gabinet De Quay. I va actuar com a Ministre de Salut i Afers Socials del 3 de juliol de 1961 fins al 17 de juliol de 1961 després de la dimissió de Charles van Rooy. Va estar un curt període com a membre de la Cambra de Representants del 2 de juliol 1963 fins al 24 de juliol de 1963. Després de les eleccions generals holandeses de 1963, es va convertir en Primer Ministre dels Països Baixos, amb el seu gabinet Gabinet Marijnen.
Després de la seva etapa de primer ministre, Marijnen es va mantenir en la política activa i es va convertir novament en membre de la Cambra de Representants del 27 d'abril de 1965 fins al 14 de gener 1966. Més tard va ser alcalde de la Haia des del 16 d'octubre 1968 fins a la seva mort el 5 d'abril de 1975.

## Condecoracions

* Netherlands
** Orde d'Orange-Nassau
*** Oficial (25 setembre de 1957)
*** Gran Oficial (20 d'abril de 1965)

## Referències

* ↑ «MARIJNEN, Victor Gerard Marie (1917-1975)» (en neerlandès). Inghist.nl. [Consulta: 17 desembre 2013].
* Mr. V.G.M. (Victor) Marijnen (neerlandès) (Parlement & Politiek)
# Victor Mees

Victor Mees (Schoten, 26 de gener de 1927 - Deurne, 11 de novembre de 2012) fou un futbolista belga de la dècada de 1950.
Pel que fa a clubs, defensà els colors del Royal Antwerp. Guanyà la bota d'or belga el 1956 i el 2002 fou escollit millor jugador del Royal Antwerp del segle xx. Fou 68 cops internacional amb la selecció belga de futbol, amb la qual disputà la Copa del Món de Futbol de 1954.

## Referències

* ↑ «Vic Mees, Soulier d'Or 1956 et Diable Rouge à 68 reprises, est mort» (en francès). rtl.be. [Consulta: 12 novembre 2012].
* ↑ Ex-Rode Duivel Vic Mees (85) overleden - Gazet van Antwerpen (neerlandès)
* ↑ Perfil a FC Antwerp
* ↑ Victor Mees Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Perfil Arxivat 2016-05-05 a Wayback Machine. a weltfussball
# Vilella (Rigardà)

Vilella és un antic poble, ara totalment despoblat, del terme comunal de Rigardà, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
Està situat al nord-est del poble de Rigardà, no gaire lluny seu. L'església de Santa Eulàlia de Vilella, únic element del poble de Vilella conservat, havia estat la primitiva església parroquial de tot el terme de Rigardà.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «134 - Rigardà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Rigardà». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Lloc on era Vilella en els ortofotomapes de l'IGN
# Vilenka

Vilenka (en rus: Виленка) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 32 habitants. Pertany al districte de Balakhtà.

## Referències

* ↑ «Топокарты ГГЦ». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 26 març 2020].
* ↑ Список населенных мест Сибирского края. Том II. Округа Северо-Восточной Сибири. Новосибирск. 1929
# Villares de la Reina

Villares de la Reina és un municipi de la província de Salamanca, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord amb Castellanos de Villiquera, Monterrubio de Armuña i San Cristóbal de la Cuesta, a l'Est amb Castellanos de Moriscos i Moriscos, al Sud amb Salamanca i Cabrerizos i a l'Oest amb Villamayor.

## Composició

Està compost per cinc nuclis de població:
* Aldeaseca de Armuña (603 habitants). Administrativament és una pedania.
* Polígono industrial Los Villares (55 habitants).
* Villares de la Reina (2605 habitants).
* Fuente Serrana (38 habitants).
* El Helmántico (898 habitants).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1200 | 1920 | 3081 | 3784 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2009-02-11 a Wayback Machine.
# Villares de Yeltes

Villares de Yeltes és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 193 | 183 | 168 | 164 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2008-03-11 a Wayback Machine.
# Tord de Hauxwell

El tord de Hauxwell (Turdus hauxwelli) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, normalment a prop de l'aigua, a les terres baixes al sud-est de Colòmbia, sud de Veneçuela, est de l'Equador, est del Perú, nord i est de Bolívia i oest amazònic del Brasil.

## Referències

* ↑ «Tord de Hauxwell». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Muñomer del Peco

Muñomer del Peco és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 127 | 143 | 127 | 123 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Engelhauptita

La engelhauptita és un mineral de la classe dels òxids. És un compost de fórmula química KCu₃(V₂O₇)(OH)₂Cl. Cristal·litza en el sistema hexagonal. Va rebre el nom en honor del mineraligista amateur alemany Bernd Engelhaupt.

## Referències

* ↑ «Engelhauptite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 juny 2018].
* ↑ Pekov, Igor V.; Siidra, Oleg I.; Chukanov, Nikita V.; Yapaskurt, Vasiliy O.; Britvin, Sergey N. «Engelhauptite, KCu3(V2O7)(OH)2Cl, a new mineral species from Eifel, Germany» (en anglès). Mineralogy and Petrology, 109, 6, 01-12-2015, pàg. 705–711. DOI: 10.1007/s00710-015-0400-8. ISSN: 1438-1168.
# (444) Giptis

(444) Giptis és un asteroide que forma part del cinturó d'asteroides i va ser descobert per Jérôme Eugène Coggia el 31 de març de 1899 des de l'observatori de Marsella, a França.
Gyptis va rebre al principi la designació de 1899 EL. Més endavant es va anomenar per la llegendària princesa cèltica Giptis.
Gyptis està situat a una distància mitjana de 2,769 ua del Sol, i s'allunya fins a 3,255 ua. Té una inclinació orbital de 10,28° i una excentricitat de 0,1756. Completa una òrbita al voltant del Sol 1.683 dies.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 18 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Schmadel, L. D.. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.

## Enllaços externs

* «(444) Gyptis» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 24 juny 2015].
# Dies a Birmània

Dies a Birmània, també titulada La Marca, és la primera novel·la de l'escriptor britànic George Orwell. Es va publicar el 1934, Ambientada a la Birmània britànica durant els dies minvant de l'imperi, quan Birmània va ser governada des de Delhi com a part de l'Índia britànica, la novel·la serveix com "un retrat del costat fosc de la Raj britànic". Al centre de la novel·la hi ha John Flory, "l'individu sol i mancat atrapat dins d'un sistema més gran que està soscavant el millor costat de la naturalesa humana". La novel·la descriu "tant la corrupció indígena com el fanatisme imperial" en una societat on , "al cap i a la fi, els nadius eren nadius, interessant, sens dubte, però finalment... un poble inferior".
Birmese Days es va publicar per primera vegada "més lluny", als Estats Units, per la preocupació que podria ser difamatori; que l'autèntica ciutat provincial de Katha havia estat descrita de manera massa realista; i que alguns dels seus personatges de ficció es basaven massa en persones identificables. Una edició britànica, amb noms alterats, va aparèixer un any després. No obstant això, el dur retrat d'Orwell de la societat colonial va ser sentit per "algunes velles mans de Birmània" per haver "més aviat deixar el costat cap avall". En una carta de 1946, Orwell va escriure: "M'atreveixo a dir que és injust d'alguna manera i inexacte en alguns detalls, però gran part és simplement informant del que he vist".

## Referències

* ↑ Emma Larkin, Introduction, Penguin Classics edition, 2009
* ↑ Back cover description, Penguin Classics, 2009 ISBN 978-0-14-118537-8
* ↑ Introduction, Emma Larkin, Penguin Classics edition, 2009

## Enllaços externs

* Text en anglès. Al lloc web de George Orwell.
* Text en anglès. Arxivat 2015-09-05 a Wayback Machine.
* Sobre la novel·la.
# Diofantes

Diofantes o Diofant (en llatí Diophantus o Diophantes, en grec Διόφαντος o també Διοφάντης) va ser un escriptor de temes mèdics nascut a Lícia. El menciona Galè, que cita diverses de les seves fórmules. Va viure vers el segle i o II.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/1066?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=DiophantusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 1051. ]
# Bradshaw (Nebraska)

Bradshaw és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 336 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bradshaw tenia 336 habitants, 138 habitatges, i 101 famílies. La densitat de població era de 393,1 habitants per km².
Dels 138 habitatges en un 30,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,1% hi vivien parelles casades, en un 5,8% dones solteres, i en un 26,8% no eren unitats familiars. En el 23,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 26,2% entre 25 i 44, un 25% de 45 a 60 i un 13,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.969 $ i la renda mediana per família de 40.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.611 $ mentre que les dones 16.125 $. La renda per capita de la població era de 15.660 $. Aproximadament el 7% de les famílies i el 9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bradshaw». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bradshaw». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Rick Snyder

Richard Dale "Rick" Snyder (Battle Creek, Michigan, 19 d'agost de 1958) és un polític estatunidenc del Partit Republicà. Des de gener de 2011 ocupa el càrrec de governador de Michigan.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del Governador de Míchigan
# Dinami d'Arle

Dinami d'Arle, en llatí Dynamius, fou un poeta gal·loromà d'Arle, de noble família, que va viure al segle vi i quan ternia uns trenta anys fou nomenat governador de Marsella (del regne franc de Soissons fins al 558, del regne franc 558-561, del Regne de Borgonya després del 561 i fins al 593) on es va fer famós per la seva tirania i per les seves exaccions i extorsions. Va perseguir especialment el bisbe Teodor a qui va desterrar i va confiscar les rendes de la seu. Però ja de gran es va produir un canvi en la seva vida per motius desconeguts i va esdevenir un instrument obedient al Papa Gregori I. Va morir en un monestir l'any 601. De jove va compondre diverses obres poètiques esmentades amb lloança per Fortunat de Poitiers; les úniques obres que es conserven són: la Vita S. Marii, abat de Bevon, i la Vita S. Maximi, originalment abat de Lerins i després bisbe de Riés.

## Referències

* ↑ 3.Dynamius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1093
# Resolució 1713 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1713 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 29 de setembre de 2006. Després de recordar resolucions anteriors sobre la situació a Sudan, particularment les resolucions 1556 (2004), 1591 (2005), 1651 (2005) i 1665 (2005), el Consell va ampliar el mandat d'un grup d'experts que vigilava les sancions contra les violacions dels drets humans a la regió del Darfur fins al 29 de setembre de 2007 i va demanar al Secretari General de les Nacions Unides que afegís un altre expert a l'equip.
La resolució va ser redactada pels Estats Units.

## Observacions

El Consell de Seguretat va destacar el seu compromís amb la pau al Sudan, l'aplicació de l'Acord de Pau Complet i el final de les violacions a la regió del Darfur. Es va instar a totes les parts que no havien signat el Acord de Pau del Darfur a fer-ho de manera immediata. Va deplorar la violència permanent, la impunitat i la deterioració de la situació humanitària al Darfur; es va demanar a totes les parts que acabessin amb les ofensives de violència.
El preàmbul de la resolució va reiterar la necessitat de respectar els elements de la Carta de les Nacions Unides, inclosos els relatius a la Convenció sobre privilegis i immunitats. Els membres del Consell van declarar que la situació continuava constituint una amenaça per a la pau i la seguretat internacionals a la regió.

## Actes

La resolució, promulgada sota el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, va ampliar el grup d'experts establert a la Resolució 1591 i estès per la Resolució 1651 fins al 29 de setembre de 2006 i va demanar al Secretari General que nomenés un cinquè membre al panell en ordre de millorar la seva missió Es va instruir al panell que informés sobre la implementació de les sancions i observacions sobre drets humans en una reunió a mitjà termini el 29 de març de 2007 i un informe final 30 dies abans del final del seu mandat. Es va instar a tots els òrgans pertinents de les Nacions Unides, la Unió Africana i altres països a cooperar amb el grup d'experts i el Comitè establert en la Resolució 1591.

## Referències

* ↑ «Security Council extends for one year work of expert panel monitoring arms embargo in Darfur, requests additional expert». United Nations, 29-09-2006.
* 1 2 State Department, Bureau of International Organization Affairs. United States Participation in the United Nations: A Report by the Secretary of State to the Congress for the Year 2007. Government Printing Office, 2007, p. 56.
* ↑ König, Doris; Stoll, Peter-Tobias; Röben, Volker. International law today: new challenges and the need for reform?. Springer, 2007, p. 78. ISBN 978-3-540-75204-2.
* ↑ «Darfur: Security Council lengthens mandate of panel of experts on arms embargo». United Nations News Centre, 29-09-2006.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2006 - 2008)
* Conflicte del Darfur

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1717 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1717 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 13 d'octubre de 2006. Després de recordar les resolucions 955 (1995), 1165 (1998), 1329 (2000), 1411 (2002), 1431 (2002), 1449 (2002), 1503 (2003) i 1534 (2004) sobre Ruanda, el Consell va ampliar els termes dels jutges temporals al Tribunal Penal Internacional per a Ruanda (TPIR).

## Resolució
### Observacions

El Consell va recordar que l'Assemblea General de les Nacions Unides va elegir 18 jutges temporals al TPIR el 25 de juny de 2003. També va recordar la Resolució 1684 (2006) que va ampliar termes de jutges permanents al servei de l'ICTR.

### Actes

Els següents 18 jutges ad litem tenien els seus termes prorrogats fins al 31 de desembre de 2008:
* Aydin Sefa Akay (Turquia)
* Florence Rita Arrey (Camerun)
* Solomy Balungi Bossa (Uganda)
* Robert Fremr (República Txeca)
* Taghrid Hikmet (Jordània)
* Karin Hökborg (Suècia)
* Vagn Joensen (Dinamarca)
* Gberdao Gustave Kam (Burkina Faso)
* Flavia Lattanzi (Itàlia)
* Kenneth Machin (Regne Unit)
* Joseph Edward Chiondo Masanche (Tanzània)
* Tan Sri Dato 'Hj. Mohd. Azmi Dato 'Hj. Kamaruddin (Malàisia)
* Lee Gacuiga Muthoga (Kenya)
* Seon Ki Park (Corea del Sud)
* Mparany Mamy Richard Rajohnson (Madagascar)
* Emile Francis Short (Ghana)
* Albertus Henricus Johannes Swart (Països Baixos)
* Aura E. Guerra de Villalaz (Panamà)
Es va demanar als Estats que vetllessin perquè els seus nacionals que actuen com a jutges del TPIR estiguessin disponibles fins al 31 de desembre de 2008.

## Referències

* ↑ «Security Council extends terms of Rwanda tribunal ad litem judges until 31 December 2006». United Nations, 13-10-2006.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2006 - 2008)
* Genocidi de Ruanda

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1715 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1715 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per aclamació el 9 d'octubre de 2006 en una sessió privada, havent considerat la qüestió sobre la recomanació relativa al nomenament del vuitè Secretari General, el Consell va recomanar a l'Assemblea General que el Sr. Ban Ki-moon de Corea del Sud fos nomenat com a Secretari General per un període des de l'1 de gener de 2007 fins al 31 de desembre de 2011.
Quatre dies després l'Assemblea General també va votar simbòlicament per aprovar la decisió del Consell de Seguretat.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2006 – 2008)

## Referències

* ↑ «Security Council proposes Republic of Korea Foreign Minister Ban as Secretary-General». United Nations News Centre, 09-10-2006.
* ↑ Souaré, Issaka K. «Farewell to Kofi Annan! : Africa and the world». African Renaissance, 3, 6, 2006, pàg. 57–61. ISSN: 1744-2532.

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1719 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1719 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 25 d'octubre de 2006. Després de recordar resolucions sobre la situació a Burundi, incloses les resolucions 1545 (2004), 1577 (2004), 1602 (2005), 1606 (2005), 1650 (2005) i 1692 (2006), el Consell va establir l'Oficina Integrada de les Nacions Unides a Burundi (BINUB) per un període inicial d'un any per ajudar a la pau i l'estabilitat a llarg termini del país.

## Resolució
### Observacions

El Consell va donar la benvinguda a la signatura d'un acord entre el Govern de Burundi i el Palipehutu el 7 de setembre de 2006 i va retre homenatge a Tanzània, Sud Àfrica i Uganda pels seus esforços en el procés de pau de Burundi. Hi havis inquietud sobre els informes d'un cop militar i la detenció de diverses figures polítiques. Tots els partits polítics del país van demanar mantenir el diàleg.
Es va cridar a les autoritats de Burundi per promoure la bona governança i afrontar corrupció política.

### Actes

La resolució 1719 va demanar al Secretari General de les Nacions Unides Kofi Annan establir el BINUB a partir de l'1 de gener de 2007 per un període inicial de dotze mesos. Es va demanar que se centrés en els següents aspectes: la consolidació de la pau i la governança democràtica; desarmament, desmobilització i reintegració i reforma del sector de la seguretat; posar fi a la impunitat i promoure i protegir els drets humans; enfortir la cooperació amb els donants; i tenint en compte les consideracions de gènere. També era important que la BINUB cooperés amb la Missió de les Nacions Unides a la República Democràtica del Congo (MONUC) .
El Consell va reiterar la responsabilitat principal de les autoritats de Burundi pel que fa a la pau i l'estabilitat a llarg termini del país i per a la consolidació de la pau. Es va instar també el Govern perquè continués reformes i establís els mecanismes a què es refereix la resolució 1606.
Mentrestant, el Consell va expressar la seva preocupació per les violacions deld drets humans a Burundi i va instar les autoritats a investigar aquests informes. Tant el govern com Palipehutu van ser convocats a implementar el seu acord d'alto el foc.
Finalment, el secretari general havia de mantenir informat el Consell sobre els esdeveniments.

## Referències

* ↑ «Security Council establishes integrated United Nations office in Burundi to assist country in efforts towards long-term peace, stability». United Nations, 25-10-2006.
* ↑ Bellamy, Alex J.; Williams, Paul; Griffin, Stuart Understanding Peacekeeping. Polity, 2009, p. 251. ISBN 978-0-7456-4186-7.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2006 - 2008)
* Guerra Civil de Burundi

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Bietlenheim

Bietlenheim (en alsacià Bietle) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 279 habitants.
Forma part del cantó de Brumath, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes de la Basse-Zorn.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 142 | 155 | 182 | 208 | 260 | 279 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Marguerite Riedinger | |
# Dione Lucas

Dione Lucas (1909 -1971) va ser una cuinera anglesa.
Va ser la primera graduada en Le Cordon Bleu. Lucas va ser fonamental per a l'establiment d'una extensió sense precedents de la famosa Escola Culinària de París a Londres el 1930. Va treballar com a xef en un hotel d'Hamburg abans de la Segona Guerra Mundial i va escriure sobre haver preparat colomí farcit per a Adolf Hitler. Més tard va obrir el restaurant Cordon Bleu i una escola de cuina a Nova York. També va portar el restaurant Egg Basket vora Bloomingdale's a Nova York. El seu programa de cuina To The Queen's Taste (Al gust de la Reina) es va retransmetre a la CBS entre 1948 i 1949 des del seu restaurant. Va tenir un altre programa la dècada dels 50.
Dione Lucas va ser la primera dona que va tenir un programa de cuina a televisió. En un altre dels seus restaurants de Nova York, The Gingerman, Lucas va ajudar a introduir la truita d'ous o omelette al gust dels americans.
Pot ser vista com la predecessora i una influència per a Julia Child, una altra divulgadora de la cuina francesa a Nord-amèrica. Dione Lucas va ser l'autora de molts llibres sobre cuina francesa.

## Treballs
### Llibres

* The Cordon Bleu Cook Book (1947)
* The Dione Lucas Meat and Poultry Cook Book (1955, amb Anne Roe Robbins)
* The Gourmet Cooking School Cookbook (1964)
* The Dione Lucas Book of Natural French Cooking (1977, amb Marion i Felipe Alba)
* The Gourmet Cooking School Cookbook (1982, amb Darlene Geis)

### Televisió

* To The Queen's Taste
* The Dione Lucas Cooking Show

## Referències

* ↑ Good cooking / by Dione Lucas - National Library of Australia (anglès)
* ↑ Cooking for the Camera Arxivat 2009-04-08 a Wayback Machine. Time 30 de maig de 1955 (anglès)
* ↑ Dione Lucas - Cook Books Arxivat 2006-05-18 a Wayback Machine. (anglès)