OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alcides Vicente Silveira Montero

Alcides Vicente Silveira Montero (Montevideo, 18 de juny de 1938 - Montevideo, 16 de gener de 2011) fou un futbolista uruguaià de la dècada de 1960.

## Trajectòria

Començà a jugar al futbol al club Sud América, passant a continuació per l'Independiente de Avellaneda argentí. La temporada 1962-63 fitxà pel FC Barcelona, però no reeixí i retornà novament a Sud-amèrica. Destacà durant cinc temporades a Boca Juniors i acabà la seva carrera al Club Nacional de Football.
Fou internacional amb la selecció de l'Uruguai l'any 1959.

## Palmarès
### Uruguai

* Copa America: 1959

### CA Independiente

* primera divisió: 1960

### Boca Juniors

* primera divisió: 1964, 1965

## Referències

* ↑ «Décès de l'Uruguayen Alcides Silveira». FIFA.com, 17-01-2011. Arxivat de l'original el 2012-04-06. [Consulta: 9 abril 2017].
* 1 2 3 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Uruguay - Record International Players». RSSSF. [Consulta: 9 abril 2017].

## Enllaços externs

* Alcides Vicente Silveira Montero a BDFutbol
# Camelot (cràter)

Camelot és un petit cràter d'impacte de la Lluna, situat a la vall Taurus-Littrow. Els astronautes Eugene Cernan i Harrison Schmitt el van visitar el 1972, a la missió Apollo 17, formant part de l'EVA 2. L'estació geològica 5 estava a la vora sud de Camelot.
* Localització de Camelot, al centre dreta de la imatge (Lunar Topophotomap 43D1S1)
* Imatge panoràmica des de l'Apollo 17
Camelot es troba a l'oest del lloc d'allunatge de l'Apollo 17. El cràter Horatio (més petit) apareix al sud-oest, i Victory és al nord-oest. Powell i Trident es localitzen al sud-est.

## Denominació

El cràter va ser nomenat pels astronautes en referència al castell de Camelot, un dels escenaris de les llegendes del Rei Artús.
La denominació té el seu origen en els topònims utilitzats en el full a escala 1/50.000 del Lunar Topophotomap amb la referència 43D1S1 Apollo 17 Landing Area.
* Panoràmica de Camelot amb l'astronauta Eugene Cernan des del costat sud de la vora de Camelot, a l'Estació Geològica 5

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Xerraire ratllat

El xerraire ratllat (Trochalopteron virgatum) és un ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa del bosc, vegetació secundària i matolls de les muntanyes de l'est de l'Índia als Cachar, Misoram, Manipur i Nagaland i oest de Myanmar.

## Referències

* ↑ «Xerraire ratllat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# William Astbury

William Thomas Astbury (25 de febrer de 1898 - 4 de juny de 1961) va ser un físic i biòleg molecular anglès que va fer estudis pioners de difracció de raigs X de molècules biològiques. El seu treball sobre la queratina va proporcionar la base per al descobriment de l'hèlix alfa de Linus Pauling. També va estudiar l'estructura de l'ADN el 1937 i va fer el primer pas per aclarir-ne l'estructura.

## Carrera acadèmica

Després de graduar-se a Cambridge, Astbury va treballar amb William Bragg, primer a la University College de Londres i després, el 1923, al Laboratori Davy-Faraday de la Royal Institution de Londres. Els seus companys van incloure molts científics eminents, com Kathleen Lonsdale i J. D. Bernal i altres. Astbury va mostrar un gran entusiasme pels seus estudis i va publicar articles a la revista Classic Crystallography, com ara sobre l'estructura de l'àcid tartàric.
El 1928, Astbury va ser nomenat professor de Física dels Tèxtils a la Universitat de Leeds. Va romandre a Leeds durant la resta de la seva carrera, sent nomenat Lector de física tèxtil el 1937 i professor d'estructura biomolecular el 1946. Va ocupar la càtedra fins a la seva mort el 1961. Va ser elegit membre de la Royal Society (FRS) a 1940. És commemorat pel Centre Astbury de Biologia Molecular Estructural de Leeds.
Més tard va rebre molts premis i títols honorífics.

## Referències

* ↑ G Ferry (2014) Of DNA and broken dreams, Nature 510(7503), 32–33.
* ↑ University of Leeds, Biography
* ↑ University of Leeds, History of the Astbury Centre
# María Angustias Giménez Vera

Maria Angustias Giménez Vera (Granada, 21 d'agost de 1849 - Sant Boi de Llobregat, 2 d'agost de 1897) fou una vídua i religiosa andalusa, cofundadora de la congregació de les Germanes Hospitalàries del Sagrat Cor de Jesús. Ha estat proclamada serventa de Déu i està en estudi el seu procés de beatificació.

## Biografia

Va néixer a Granada al si d'una família de classe mitjana. Va tenir una bona educació i patia una malaltia cardíaca crònica, essent feble de salut. Molt cristiana i devota, tenia una especial veneració per la Mare de Déu del Cor de Jesús.
En 1871, va conèixer i va fer amistat amb María Josefa Recio Martín, amb qui, quan aquesta va quedar vídua, va consagrar-se a Déu, portant una vida laica dedicada a la pregària i les obres de caritat, sota la direcció espiritual d'un sacerdot; Angustias vivia amb els seus pares i mai no va casar-se, en part per la seva salut. Les deus En 1877, el pare Benet Menni va fundar a Ciempozuelos un hospital psiquiàtric, essent un pioner en la cura dels malalts mentals a l'Estat; cap al 1880 va pensar de fundar un establiment psiquiàtric exclusivament destinat a les dones, llavors marginades i desprotegides en l'aspecte assistencial. Les dues havien conegut Menni a Granada el 1878 i li demanaren que fos el seu director espiritual; Menni no va voler encarregar-se'n, però en tornar a Ciempozuelos les va convidar a anar-hi per treballar en el projecte de fundació. Les dues van marxar de Granada el 21 de juny de 1880 i van allotjar-se a una caseta vora l'hospital de Ciempozuelos. Angustias va fugir de casa seva, ja que la seva família s'havia oposat a què ella fos religiosa, i va deixar una carta als seus pares explicant la situació.
Per tenir cura del nou hospital, Menni va pensar de crear una congregació religiosa, que va crear amb la col·laboració de María Josefa i María Angustias; amb elles i vuit noies més va començar el noviciat a la casa de Ciempozuelos, formant les dones en els mètodes terapèutics més innovadors, fins que el 31 de maig de 1881 es va fundar la congregació de les Germanes Hospitalàries del Sagrat Cor de Jesús; María Angustia va prendre el nom de religió de Sor Corazón de Jesús.
María Angustias va morir el 2 d'agost de 1897 a l'hospital psiquiàtric de Sant Boi de Llobregat, on era treballant, a causa d'un aneurisme a l'aorta provocat per la seva malaltia.
Va ésser sebollida al cementiri de Sant Boi; en 1983 van ésser traslladats a la capella de la casa mare de la congregació a Ciempozuelos.

## Enllaços externs

* Alberico Feliz Carbajal. María Josefa Martín: testimonio de caridad heroica. Burgos: Monte Carmelo, 2000. Arxivat 2007-01-03 a Wayback Machine.
# Flavi Arrià

Flavi Arrià o Arrià de Nicomèdia (en llatí Lucius Flavius Arrianus) (Nicomèdia a Bitínia vers el 95 – 180) va ser un historiador i filòsof grecollatí deixeble d'Epictet de Hieràpolis que el va introduir en la filosofia estoica.
Va publicar les conferències filosòfiques del seu mestre (Διατριβαὶ Ἐπικτήτου) en vuit llibres, dels que se'n conserven quatre, i va treballar a Atenes. Els atenencs li deien "el jove Xenofont" perquè el seu estil d'escriure era similar a l'antic escriptor. Entre altres treballs, va escriure l'Anàbasi d'Alexandre el Gran, una notable relació de l'expedició d'Alexandre el Gran. Va escriure també un resum de la filosofia d'Epictet Ἐγχειρίδιον Ἐπικτήτου, que encara existeix. Aquesta obra que ja a l'antiguitat era considerada un manual de filosofia pràctica, va mantenir la seva vigència durant segles, fins i tot en època cristiana. Seguint a Xenofont, també va escriure un llibre sobre caça, Κυνηγητικός, que complementa al seu model amb aportacions noves.
L'any 124 es va fer amic de l'emperador Hadrià quan aquest era a Grècia i va rebre la porpra romana i va agafar el prenom Flavi. El 136 va ser nomenat prefecte de Capadòcia que durant el seu govern va patir atacs dels alans o dels massàgetes als que va derrotar en una decisiva batalla. Dedicat a aquest emperador, va escriure un periple, titulat Periple del Pont Euxí probablement quan era a Capadòcia. Sota Antoní Pius va ser nomenat cònsol el 146, però el 147 es va retirar a la vida privada i el 150 vivia a Nicomèdia com a sacerdot de Demèter i Persèfone. Va morir a avançada edat durant el regnat de Marc Aureli. Se sap que Dió Cassi va escriure una biografia d'Arrià, però no ens ha arribat.

## Referències

* ↑ Boiy, T. Between High and Low: A Chronology of the Early Hellenistic Period (en anglès). Verlag Antike, 2007, p. 16.
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/365?rgn=full+text;view=image;q1=ArrianusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 350-351. ]
# Un bany propi

Un bany propi és una pel·lícula valenciana del 2023, dirigida per Lucía Casañ Rodríguez. Els protagonistes foren Nuria González, Carles Sanjaime, Amparo Báguena i Antonio Martínez. Fou estrenada en l'edició 2023 de DocsValència, i va rebre una ajuda a la producció de l'IVC.
El 2024, la pel·lícula va competir en la secció Golden Goblet Awards del Festival Internacional de Cinema de Shanghai.

## Referències

* 1 2 3 «'Un bany propi' lidera el grupo de películas españolas en el Festival de Shangái» (en castellà), 29-05-2024. [Consulta: 2 juny 2024].
* 1 2 S.L, EDICIONES PLAZA. «'Un bany propi', de la valenciana Lucía Casañ, se estrena en el Festival de Cine de Shanghai» (en castellà). [Consulta: 30 maig 2024].
* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «El audiovisual valenciano desembarca en el Festival de Málaga» (en castellà). [Consulta: 10 juny 2024].
# Crossocheilus langei

Crossocheilus langei és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Malàisia i Indonèsia (Sumatra).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo 1993 Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# La Minga

La paraula Minga té el seu origen en la paraula "Minka" del quítxua, que vol dir treball compartit a favor de la comunitat.
A Xile, a l'Illa Gran de Chiloé, les Mingas més populars corresponen al trasllat de cases o “tiradura”. La festa no té una data definida, però se celebra preferentment a l'estiu, ja que l'illa té un clima molt plujós i ventós durant la resta de l'any. Per aquest motiu, les cases típiques de Chiloé són fetes de teules de fusta posades una sobre l'altra per evitar el pas del fred i la humitat.
La festa s'inicia quan l'amo d'una casa típica sol·licita l'ajuda formal de molts veïns i estableix el dia oficial en què es durà a terme el trasllat. El propietari de la casa es compromet a ajudar qualsevol dels veïns que en un futur ho necessitin.

## Procediment

Abans del trasllat, es treuen els fonaments de la casa, les portes i finestres i es posen bigues de fusta per sota, com si fos un trineu. Es reforça l'estructura perquè no es deformi durant el trajecte. Un cop assegurada la casa, es lliga amb cordes a grups de bous que l'arrosseguen fins al lloc triat. En el cas que el lloc triat sigui una altra illa, la casa és transportada flotant pel mar damunt de les bigues.

## Altres aspectes culturals de la festa de la Minga

Durant la festa de la Minga, grups de dones preparen menjars tradicionals de la zona per a tothom. El plat principal és el curanto. Aquest menjar es cuina seguint un mètode tradicional amb més d'11.000 anys d'història. Primerament, es fa un forat a terra de mig metre de profunditat. S'hi posen pedres a les parets i després s'escalfen amb una foguera. Quan arriben a estar vermelles, es fiquen els productes dins del forat: marisc i diferents tipus de papas. Tot això es cobreix amb unes fulles gegants de pangue o nalca, que fan que els aliments quedin cuits amb el vapor que desprenen.

## Enllaços externs

* La Minga en movimiento
* Las Mingas de Chiloé Arxivat 2016-01-09 a Wayback Machine.
# Ice Lake (Oregon)

Ice Lake és un petit llac al Comtat de Wallowa, al nord-est d'Oregon, a la regió d'Eagle Cap Wilderness. El seu flux de sortida és Adam Creek.

## Referències

* ↑ Urness, Zach. «Oregon's most beautiful and grueling hike reaches top of Wallowa Mountains» (en anglès americà). [Consulta: 4 setembre 2020].
* ↑ Shewey, John. Complete Angler's Guide to Oregon, 2011-03-15. ISBN 9781932098860.
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-04-24. [Consulta: 4 setembre 2020].
# Scriptaphyosemion geryi

Scriptaphyosemion geryi és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Sierra Leone, Guinea i el Senegal.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Lambert, J. G. 1958. Poissons Siluriformes et Cyprinodontiformes récoltés en Guinée Française, avec la description d'une nouvelle espèce de Microsynodontis. Rev. Zool. Bot. Afr. v. 57 (núms. 1-2): 39-56.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* «Scriptaphyosemion geryi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Medvédovskaia

Medvédovskaia - Медвёдовская (rus) - és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la confluència del riu Kirpili i el seu afluent Kotxeti. És a 18 km al sud-est de Timaixovsk i a 45 al nord de Krasnodar.
Pertanyen a aquesta stanitsa els khútors de Bolxevik i Léninski.

## Enllaços externs i referències

* Aquest article conté dades geogràfiques extretes de Google Earth i el mapa de Rússia de Yandex.ru, accessible des d'aquest enllaç.
* Pàgina web de la vila Arxivat 2011-12-14 a Wayback Machine. (rus)
* Estructura del municipi al lloc web del raion de Timaixovsk Arxivat 2010-12-25 a Wayback Machine. (rus)
* Mapa topogràfic a maps.vlasenko.net (rus)
* Vista del centre de la vila Arxivat 2014-08-09 a Wayback Machine. a Panoramio
* Església de Medvédovskaia Arxivat 2014-08-09 a Wayback Machine. a Panoramio
* Palau de cultura Camí al comunisme Arxivat 2014-08-09 a Wayback Machine. a Panoramio
* Emblema del kolkhoz Rossia Arxivat 2014-08-09 a Wayback Machine. a Panoramio
* Ajuntament Arxivat 2014-08-09 a Wayback Machine. a Panoramio
* Memorial als caiguts a la Segona Guerra Mundial Arxivat 2014-08-09 a Wayback Machine. a Panoramio
# Hardenberg

Hardenberg és un municipi de la província d'Overijssel, al centre-est dels Països Baixos. L'1 de gener de 2021 tenia 61.357 habitants repartits per una superfície de 317,24 km² (dels quals 4,36 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb De Wolden, Hoogeveen i Coevorden, a l'oest amb Staphorst i al sud amb Ommen i Twenterand.

## Nuclis de població

| Nom | Població |
| Hardenberg * | 19.675 |
| Dedemsvaart | 12.840 |
| Balkbrug | 3.980 |
| Bergentheim | 3.460 |
| Gramsbergen | 3.180 |
| Slagharen | 3.125 |
| De Krim | 2.190 |
| Lutten | 2.072 |
| Kloosterhaar | 1.480 |
| Sibculo | 1.430 |
| Bruchterveld | 1.110 |
| Schuinesloot | 980 |
| Mariënberg | 940 |
| Ane | 560 |

## Galeria d'imatges

* Estació de Hardenberg
* Riu Vecht
* Molí de Hardenberg
* El pont d'Europa

## Referències

* 1 2 «Tabel: Kerncijfers wijken en buurten 2021» (en neerlandès). Oficina Central d'Estadística, 06-08-2021. [Consulta: 8 agost 2022].

## Enllaços externs

* Web del municipi
# La Mira

La Mira era una masia del terme de Calders, al Moianès. Pertanyia a la parròquia rural de Sant Pere de Viladecavalls, o Viladecavalls de Calders.
Està situada, com tot el poble rural de Viladecavalls, en el sector occidental del terme calderí. Dins del seu territori, el Manganell ocupa la part oriental, a prop i al sud-oest de Serramelera, al sud del Canadell i a llevant de la Colònia Jorba i del Manganell.
Actualment aquesta masia acull un restaurant.

## Bibliografia

* Fitxa de la Mira Catàleg de masies i cases rurals de Calders
# Can Campreciós

Can Campreciós és un edifici del municipi de Sant Just Desvern (Baix Llobregat) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una masia de façana asimètrica amb coberta a dues aigües i de pendents desiguals, vessant als laterals. Cal destacar l'original xemeneia. L'edifici està dividit en dues parts, una d'elles en mal estat de conservació i l'altra restaurada pels usuaris, que la van transformar en una floristeria. Al seu interior es troba una llinda amb la data del 1640 i una altra a la façana datada el 1622.

## Història

Entre el 1326 i 1330 hi ha notícies de la família. En el 1615: "Pau Campreciós, pagès de Sant Just, que compra una persa de terra..." L'augment de la família feu que algun dels seus individus anés a habitar, en qualitat de masover, a altres cases posteriorment.
En el 1635 hi ha noves de la casa. Al maig de 1659, "La casa i heretat que vui te i posseheix Andreu Campreciós, pagès de la present parròquia, de molts anys a esta part se anomena l'heretat i casa den Campreciós". La família s'escampa per fora del terme.
El 1814 la casa és deshabitada i l'any següent té masovers. En el 1844 és novament habitada. En el 1983 es restaura la meitat de la casa.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Can Campreciós». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 març 2015].
# Vire Normandie

Vire Normandie és una comuna francesa situada al departament del Calvados, a la regió de Normandia, poblada per 17.178 habitants. Va ser creada l'1 de gener de 2016 per la fusió de vuit municipis, sota el règim jurídic de nous municipis. Els municipis de Coulonces, Maisoncelles-la-Jourdan, Roullours, Saint-Germain-de-Tallevende-la-Lande-Vaumont, Truttemer-le-Grand, Truttemer-le-Petit, Vaudry i Vire esdevenen municipis delegats.

## Urbanisme
### Tipologia

Segons la terminologia definida per l'INSEE i la zonificació publicada el 2020, Vire Normandie és un municipi urbà. De fet, pertany a la unitat urbana de Vire Normandie, una unitat urbana monocomunal que constitueix una ciutat aïllada.
A més, la ciutat forma part de la zona d'atracció de Vire Normandie, de la qual és el centre de la ciutat. Aquesta àrea, que inclou 20 municipis, es classifica en àrees de menys de 50.000 habitants.

### Toponímia

El nom de la comuna és la juxtaposició del nom de la seva comuna, capital i regió, reunit el mateix dia de la seva creació. El codi geogràfic oficial confirma l'ortografia del decret prefectural.

## Demografia

Les dades entre 1800 i 2013 són el resultat de sumar els parcials de les vuit comunes que formen la nova comuna de Vire-Normandie, les dades s'han agafat de 1800 a 1999, per les comunas de Coulonces, Maisoncelles-la-Jourdan, Roullours, Saint-Germain-de-Tallevende-la-Lande-Vaumont, Truttemer-le-Grand, Truttemer-le-Petit, Vaudry i Vire. Els altres dades s'han agafat de la pàgina de l'INSEE.
# Seán Lemass

Seán Francis Lemass (Dublín, 15 de juliol, 1899 – 11 de maig, 1971) fou un polític irlandès del Fianna Fáil i Taoiseach (Primer Ministre) de la República d'Irlanda del 1959 al 1966.
Lluità en l'aixecament de Pasqua de 1916 en la mateixa companyia que Eamon de Valera, i en la Guerra Civil Irlandesa va lluitar a Four Courts, raó per la qual fou internat en el Curragh. El 1928 fou elegit diputat pel Fianna Fáil, on fou mà dreta de De Valera. El 1959 fou nomenat taoiseach quan De Valera fou elegit president, fins a la seva mort el 1966 en un accident de cotxe. Fou el primer dirigent irlandès que va reunir-se amb un primer ministre d'Irlanda del Nord, Terence O'Neill.
# Medvédevka (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Medvédevka».
Medvédevka (en rus: Медведевка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 68 habitants. Pertany al districte municipal d'Atkarsk.

## Referències

* ↑ «Саратовская губерния. Список населенных мест по сведениям 1859 года». Arxivat de l'original el 2018-02-28.
* ↑ «Списки населенных мест Саратовской губернии. Аткарский уезд / Оценочно-стат. отд. Сарат. губ. зем. управы. — Саратов, 1914». Arxivat de l'original el 2017-11-12.
* ↑ «Aleksandrovka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2018-03-03.