OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Grup Sanahuja

El grup Sanahuja és un holding català fundat per la família Sanahuja l'any 1989, i originat a partir de l'inici de l'activitat de Romà Sanahuja Bosch als anys 70. L'activitat principal del grup ha estat la promoció de pisos a Barcelona i més recentment s'ha diversificat amb la promoció de centres comercials, oficines i naus i l'ampliació de l'activitat a Madrid, València i Andalusia.
El grup Sanahuja engloba les societats formades pel conjunt de membres de la família: Román Sanahuja Pons, la seva dona Ana María Escofet Brado, i els seus fills Román, Javier, Juan Manuel, Ricardo, Ana María, María del Mar i Teresa.

## Referències

* ↑ «La banca se enladrilla: Sanahuja sólo se quedará con un 15% de Metrovacesa y sin derechos políticos» (en castellà). Cotizalia.com, 03-12-2008. [Consulta: 12 gener 2011].
* ↑ (en castellà) Cincodias.com, 02-03-2006 [Consulta: 12 gener 2011].
* ↑ Confidencial, El. «La deuda del grupo inmobiliario Sacresa supera los 2.633 millones de euros» (en castellà), 14-07-2010. [Consulta: 23 febrer 2023].
# Gai Juli Cèsar (pretor)

Gai Juli Cèsar (en llatí Caius Julius Caesar) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Júlia, i era de la branca dels Cèsar.
Era fill de Gai Juli Cèsar. Es casà amb Aurèlia i va ser el pare de Juli Cèsar. Va ser pretor, però no se sap en quin any. Va morir sobtadament a Pisa l'any 84 aC mentre s'estava vestint. Juli Cèsar tenia llavors 16 anys i més tard (l'any 65 aC) va celebrar uns jocs en el seu honor quan era edil curul.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 539.
# Megallium

Megallium és una marca comercial d'un aliatge que conté un 60% de cobalt (Co), un 20% de crom (Cr), i un 5% de molibdè (Mo), i traces d'altres elements químics. L'aliatge s'utilitza en odontologia degut al seu pes lleuger, resistència a la corrosió i per les seves propietats hipoalergèniques (sense níquel). El Megallium fou desenvolupat per John Leonard Attenborough pels Laboratoris Dentals Attenborough el 1951. S'utilitza per a la fabricació de pròtesis dentals.

## Enllaços externs

* Company History a Attenborough Dental (anglès)
* http://www.attenborough.com/uk/services/cobalt_chromium.asp
* http://www.attenborough.com/uk/services/cobalt_chromium1.asp
* http://www.attenborough.com/uk/services/cobalt_chromium2.asp
# Nath-Sakura

Nath-Sakura (Girona, 21 de novembre de 1973) nom artístic de Nathalie Balsan-Duverneuil, és una fotògrafa catalana Va créixer en un orfenat. Posteriorment, va esdevenir una fotògrafa perquè "no puc pintar", com va explicar a Art Nou, la revista d'art de referència catalana.

## Biografia

Nath-Sakura va néixer home el 21 de novembre de 1973 a Girona de pares desconeguts.
Es va dedicar a la fotografia i al periodisme, abans d'emprendre un canvi de sexe l'any 2004. És en aquesta qualitat, i com a periodista, que va intervenir l'any 2011 durant les "Assises du corps transformé (Assises del cos transformat)" a la Facultat de Dret de Montpeller. El seu canvi d'estat civil va ser pronunciat pel Tribunal de Grande Instance de Montpeller el 6 d'octubre de 20113.
Nath-Sakura és fotoperiodista, però també fotògrafa d'art. El seu treball, que es pot vincular a un corrent fetitxe i glamurós, desenvolupa un enfocament personal on, en un estil eròtic i underground, explora especialment els temes de la identitat, els passatges entre gèneres i la transformació dels cossos · · El seu canvi de sexe és una part integral del seu treball, per això ha observat des dels seus inicis els seus índexs de testosterona lliure i després de progesterona a la sang, en cadascuna de les seves fotografies.

## Notes

* ↑ Assises:Sessió del tribunal anomenada jutjat d'assises, que jutja els delictes i determinades faltes; aquest tribunal.

## Referències

* 1 2 3 À propos Arxivat 2012-06-20 a Wayback Machine. sur le site Nath-Sakura Official Shop.
* ↑ Plaquette des assises du corps transformé.
* ↑ Extraits du jugement Arxivat 2011-12-31 a Wayback Machine. sur le site de l'artiste.
* ↑ Nath-Sakura. .
* ↑ Nath-Sakura : érotique de la traversée par Jean-Paul Gavard-Perret. .
* ↑ «Entretien avec Nath-Sakura dans la Revue Européenne de Psychologie et de Droit». Revue Européenne de Psychologie et de Droit..
* ↑ «Féminités troublantes de Nath-Sakura». Huffington Post..
# Missioneres Croades de l'Església

Les Missioneres Croades de l'Església, en castellà Misioneras Cruzadas de la Iglesia, són un institut religiós femení de dret pontifici, concretament una congregació religiosa. Les seves germanes posposen al seu nom les sigles M.C.I.

## Història

La congregació fou fundada a Oruro (Bolívia) en 1925 per Nazaria Ignacia March Mesa (1889-1943) per millorar la condició social de la dona i detenir la difusió del protestantisme entre les classe humils, mitjançant l'educació, la difusió de publicacions catòliques i l'assistència a malalts i presos.
El 16 de juny de 1925, considerat com a data de fundació de l'institut, Nazaria deixa la congregació de Germanetes dels Ancians Desemparats on havia ingressat feia anys, i passà a viure amb dues joves bolivianes a l'antic Beateri de les Natzarenes d'Oruro, fundant-hi una nova congregació. Començaren la seva tasca d'evangelització a les mines i el camp: Uncía, Toledo, Condo, Challapata i Poopó. Segons la fundadora, la congregació havia de "realizar la acción social de la mujer, con la mayor perfección posible y tiene por fin especial la difusión del catecismo entre niños y adultos”. Atenien nenes abandonades, visitaven presos i feien catequesi a les parròquies i, especialment, entre la gent treballadora de les mines i el camp. Volien aconseguir la millora de les condicions socials de les dones, mitjançant la seva professionalització i la defensa dels seus drets.
Fundaren, per això, el primer sindicat d'obreres de tot Iberoamèrica, i la Liga Católica de Damas Bolivianas per millorar el nivell cultural, moral, religiós i econòmic de la societat, especialment entre obrers i classes necessitades. El 12 de febrer de 1927, la congregació de les Germanes Missioneres de la Croada Pontifícia rep l'aprovació diocesana del bisbe Antezana. El 8 d'abril de 1935 rep el decretum laudis pontifici, i el 9 de juny de 1947, l'aprovació definitiva de les constitucions i el nom definitiu de Missioneres Croades de l'Església.
Durant els deu primers anys, la congregació s'estengué a Bolívia, Argentina, Espanya i Uruguai.

## Activitat i difusió

Les Missioneres Croades es dediquen sobretot a l'activitat missionera: evangelitzen les comunitats rurals o de barris perifèrics i marginals de les ciutats, fent-hi pastoral itinerant. També mantenen col·legis i centres de catequesi, i treballen en presons i hospitals.
En acabar 2005 hi havia 415 religioses en 79 cases, a: Camerun, França, Guinea Equatorial, Portugal i Espanya: la seu general és a Madrid.

## Notes

* ↑ Misioneras Cruzadas de la Iglesia

## Bibliografia

* Annuario Pontificio per l'anno 2007. Vaticano: Libreria Editrice Vaticana, 2007. ISBN 978-88-209-7908-9.
* Lloc web oficial de la congregació.
# Chalakudi

«Chalakudi» té aquests significats:
* Chalakudi (ciutat) a Kerala
* Riu Chalakudi, riu de Tamil Nadu i Kerala
# Grup Sardanista Estels

La Colla Sardanista Estels, es va fundar el 2 de novembre de 1974 amb membres provinents de la colla Joventut Verge de la Mercè. Després de passar pels locals del carrer de Sant Elies i del carrer d'Urgell, el grup es va establir definitivament al Centre Parroquial de Sant Martí del Clot. En aquest barri, hi va fer una valuosa tasca de promoció de la sardana, amb cursets per a grans i petits, concursos de festa major davant el Centre Parroquial i concerts i audicions de cobles.
El grup s'organitza en tres colles, segons l'edat dels components. A la colla infantil, hi aprenen i ballen els nens de set a dotze anys; la juvenil és formada pels dansaires que tenen entre tretze i divuit anys; i finalment, hi ha la colla de grans, dedicada especialment al ball no competitiu, que també dona suport a les altres colles i a l'organització. Durant uns quants anys, el grup va tenir una colla infantil, els Petits Estels.
A més dels cursos i dels concursos, el Grup Sardanista Estels ofereix també activitats especials per als seus socis, com ara sopars i balls. Així mateix, participa en exhibicions i ballades commemoratives; per exemple, les dues que es van fer al camp del Barça o la del Club Nàutic.

## Referències

* 1 2 3 «Grup Sardanista Estels». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Mühlehorn

Mühlehorn és un municipi del cantó de Glarus (Suïssa).

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Milà-Sanremo 1998

La Milà-Sanremo 1998 fou la 89a edició de la Milà-Sanremo. La cursa es disputà el 21 de març de 1998 i va ser guanyada per l'alemany Erik Zabel, que s'imposà a l'esprint en la meta de Sanremo. Aquesta fou la segona de les seves quatre victòries a la cursa italiana.
198 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 172 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Erik Zabel | Team Telekom | 7h 10' 14" |
| 2 | Emmanuel Magnien | La Française des Jeux | m. t. |
| 3 | Frédéric Moncassin | Crédit Agricole | m. t. |
| 4 | Stefano Zanini | Mapei-Bricobi | m. t. |
| 5 | Andrei Txmil | Lotto-Mobistar | m. t. |
| 6 | Filippo Casagrande | Scrigno-Gaerne | m. t. |
| 7 | Peter Van Petegem | Tvm-Farm Frites | m. t. |
| 8 | Michele Bartoli | Asics-C.g.a. | m. t. |
| 9 | Roberto Petito | Saeco-Estro-A.S. Juvenes San Marino | m. t. |
| 10 | Alberto Elli | Casino | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets a les-sports.info
* Resultats complets a milansanremo.co.uk
# Ester Rocabayera i Jordan

Ester Rocabayera i Jordan (La Garriga, 1968) és una militant independentista i sindicalista catalana, actual Secretària nacional d'igualtat de la Intersindical-CSC.
Militant del Moviment de Defensa de la Terra i dels Comitès de Solidaritat amb els Patriotes Catalans als anys 1980, va impulsar la Candidatura d'Unitat Popular (CUP) a la Garriga des de principis de la dècada del 2000. El 1992 va participar en les accions de denúncia de l'anomenada Operació Garzón contra el moviment polític de l'Esquerra Independentista.
Ha participat en iniciatives de solidaritat amb els pobles saharauí i bosnià i en l'assemblea local del moviment 15-M a la Garriga. Va formar part de la candidatura de la CUP a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2012 i a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2015.
L'any 2016, Rocabayera i cinc membres més propers a l'organització Poble Lliure van dimitir del Secretariat Nacional de la CUP per discrepàncies amb la línia política sobre la investidura d'Artur Mas i l'aprovació dels pressupostos de la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* ↑ Morales, Aida. «La vaga general de la Intersindical-CSC serà el 7 de febrer». Nació Digital, 01-02-2019. [Consulta: 28 setembre 2020].
* ↑ «8M: vaga feminista». Betevé, 05-03-2020. [Consulta: 28 setembre 2020].
* 1 2 Gonzàlez, David. «Qui són els sis dimissionaris del secretariat de la CUP?». Nació Digital, 17-06-2016. [Consulta: 28 setembre 2020].
* ↑ «Una garriguenca, Ester Rocabayera, a la llista de la CUP-Alternativa d'Esquerres per Barcelona», 25-10-2012. [Consulta: 28 setembre 2020].
* ↑ «La CUP decidirà el 2 de gener sobre la investidura després de l'empat a l'assemblea». dBalears, 27-12-2015. Arxivat de l'original el 2021-04-11. [Consulta: 28 setembre 2020].
* ↑ «La CUP s'esquerda: dimiteixen 6 dels 15 membres del Secretariat». Regió7, 17-06-2016.
# Royalton (Vermont)

Royalton és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 2.603 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Royalton tenia 2.603 habitants, 1.155 habitatges, i 622 famílies. La densitat de població era de 24,9 habitants per km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 35,5% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 10,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.943 $ i la renda mediana per família de 42.898 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.708 $ mentre que les dones 26.667 $. La renda per capita de la població era de 16.755 $. Entorn del 7,6% de les famílies i el 15% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Royalton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Royalton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Grup Rossellonès d'Estudis Catalans

Grup Rossellonès d'Estudis Catalans (GREC) és una associació nord-catalana creada a finals del 1960 a Perpinyà per tal de divulgar, mantenir i desenvolupar l'ús del català a la Catalunya del Nord, generalitzar l'adopció de les normes de l'Institut d'Estudis Catalans i assegurar l'aplicació de la llei Deixonne del 1951 per tal de permetre seu ensenyament oficial. Des del 1961 publicà un butlletí, Sant Joan i Barres. N'eren membres d'honor Josep Sebastià Pons, Carles Grandó, Enric Guiter, Francesc Francís i Edmond Brazès; el president era Renat Llech-Walter, i el secretari general, Pau Roure.
Aviat es distingí pel seu activisme lingüístic. El 1963 organitzà la commemoració del cinquantenari de les Normes ortogràfiques a Prada i a Perpinyà i inicià les Diades d'Estudi de Setembre a Perpinyà, represes el 1964 i el 1965. El 1966 les traslladà a Tuïr, on hi col·laborà amb l'Institut d'Estudis Occitans. El 1964 fou el principal organitzador dels Jocs Florals de la Llengua Catalana, celebrats a Perpinyà.
El 1967 patí una crisi interna entre els sectors més joves del partit, partidaris de l'actuació política, i els merament culturalistes, que s'intentà superar designant l'erudit Roger Grau com a president i secretari. El 1968 foren elegits Andreu Roquere com a president i Pere Verdaguer com a secretari general, i com a director del butlletí Sant Joan i Barres, Jordi Costa i Roca, mentre que Pere Ponsich formava part del consell d'administració. Pocs mesos després patí l'escissió de l'Institut Rossellonès d'Estudis Catalans. També organitzà unes altres Diades d'Estudis de Setembre a Prada, en col·laboració amb el Grup Cultural de la Joventut Catalana. El 1969 el GREC i el GCJC patrocinaren una de les principals realitzacions culturals nord-catalanes, la Universitat Catalana d'Estiu anyal a Prada de Conflent, i en mantingueren l'organització durant molt temps.
Des dels seus orígens formà part del Consell Nacional de Defensa de les Llengües i Cultures Regionals de França, que reunia altres associacions de defensa de al cultura bretones, basques, occitanes i catalanes, i actualment de la seva successora Defensa i Promoció de les Llengües de França, que reuneix, a més, alsacianes, corses i flamenques.

## Referències

* ↑ Segons enciclopedia.cat ala més dretana i felibrenca, però de la biografia dels seus membres no se'n dedueix pas això

## Enllaços externs

* Butlletí del SINC, 1967 Arxivat 2006-12-02 a Wayback Machine.
# Szklaryita

La szklaryita és un mineral de la classe dels òxids que pertany i dona nom al grup de la szklaryita. Rep el nom de les pegmatites de Szklary, a Polònia, la seva localitat tipus.

## Característiques

La szklaryita és un òxid de fórmula química ◻Al₆BAs³⁺₃O₁₅. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2013, sent publicada per primera vegada el mateix any. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la szklaryita pertany a «04.JB: Arsenits, antimonits, bismutits; amb anions addicionals, sense H₂O» juntament amb els següents minerals: fetiasita, manganarsita, magnussonita, armangita, nanlingita, asbecasita, stenhuggarita, trigonita, finnemanita, gebhardita, derbylita, tomichita, graeserita, hemloïta, freedita, georgiadesita i ekatita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat museu mineralògic de la Universitat de Breslau, a Polònia, amb el número de catàleg: mmwr iv7615.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina del mont Szklana, a Gmina Ząbkowice Śląskie, dins el comtat de Ząbkowice Śląskie (Voivodat de Baixa Silèsia, Polònia), on es va trobar en forma d'un sol tros d'aproximadament 2 μm de mida, sobre dumortierita rica en arsènic i antimoni tancada en quars. Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Szklaryite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 gener 2022].
# Megali Magula

Megali Magula o Megali Magoula (en grec, Μεγάλη Μαγούλα) és un jaciment arqueològic situat en un pujol a prop del poble de Galatàs, al municipi de Trizinia-Metana, a Grècia. Les excavacions han estat dirigides per Eleni Konsolaki. Moltes de les troballes s'exposen al Museu Arqueològic de Poros.
En aquest jaciment arqueològic, situat a 2 km de l'antiga Trezè, s'han trobat les restes d'un assentament fortificat del període hel·làdic mitjà —no sembla, però, haver estat habitat en el hel·làdic tardà— i tres tolos. Les fortificacions de l'acròpoli van ser utilitzades també molt més tard, en el període hel·lenístic. L'aixovar funerari d'una de les tombes abasta períodes compresos entre l'hel·làdic mitjà III i l'hel·làdic tardà I (sobre el s. XVI aC), i el de les altres dues entre l'hel·làdic tardà IIB i l'hel·làdic tardà IIIB. Les grans dimensions d'una d'aquestes darreres, la cambra de la qual tenia un diàmetre d'11 metres, suggereix que haja servit d'enterrament d'un governant local, i fins i tot se l'ha relacionada amb el mític Teseu. Els objectes trobats inclouen una espasa de bronze, figuretes de terracota, joies d'or i una àmfora cananea.
* Alguns objectes de Megali Magula exposats al Museu Arqueològic de Poros
* Peça de ceràmica d'una de les tombes
* Espasa de bronze
* Puntes de fletxa d'obsidiana i bronze

## Referències

* ↑ Simpson, Richard Hope. «The Catalogue of the Ships in the Iliad». Open Library Publishing Platform. [Consulta: 27 abril 2019].
* ↑ «Αρχαιότητες στη Μαγούλα». ΔΗΜΟΣ ΤΡΟΙΖΗΝΙΑΣ - ΜΕΘΑΝΩΝ. [Consulta: 27 abril 2019].
* ↑ Irazustabarrena Uranga, Nagore. «Teseo Olinpotik erori da». Ordua Euskal Herrian. [Consulta: 27 abril 2019].
# Milà-Sanremo 2001

La Milà-Sanremo 2001 fou la 92a edició de la Milà-Sanremo. La cursa es disputà el 24 de març de 2001 i va ser guanyada per l'alemany Erik Zabel, que s'imposà a l'esprint en la meta de Sanremo. Aquesta fou la quarta i darrera victòria a la cursa italiana del ciclista alemany.
193 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 181 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Erik Zabel | Team Telekom | 7h 23' 13" |
| 2 | Mario Cipollini | Saeco Macchine per Caffè | m. t. |
| 3 | Romāns Vainšteins | Domo-Farm Frites-Latexco | m. t. |
| 4 | Biagio Conte | Saeco Macchine per Caffè | m. t. |
| 5 | Paolo Bettini | Mapei-Quick Step | m. t. |
| 6 | Gabriele Colombo | Cantina Tollo-Acqua & Sapone | m. t. |
| 7 | Gabriele Balducci | Tacconi Sport-Vini Caldirola | m. t. |
| 8 | Markus Zberg | Rabobank ProTeam | m. t. |
| 9 | George Hincapie | US Postal Service | m. t. |
| 10 | Rolf Sörensen | Csc - Tiscali | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets a les-sports.info
* Resultats complets a milansanremo.co.uk
# Euclidia

Euclidia és un gènere de lepidòpters ditrisis de la família dels erèbids (Erebidae), subfamília Erebinae. És membre de la tribu Euclidiini.

## Taxonomia

El gènere Callistege era anteriorment inclòs com a subgènere d'Euclidia.

## Taxonomia

* Subgènere Euclidia
** Euclidia ardita Franclemont, 1957
** Euclidia consors Butler, 1878
** Euclidia cuspidea Hübner, 1818
** Euclidia dentata Staudinger, 1892
** Euclidia glyphica Linnaeus, 1758
** Euclidia limbosa Guenee, 1852
** Euclidia tarsalis Walker, 1865
** Euclidia vittata Philippi, 1860
* Subgènere Gonospileia Hubner, 1823
** Euclidia amudarya Weisert, 1998
** Euclidia munita Hübner, 1813
** Euclidia triquetra Denis & Schiffermüller, 1775

## Galeria

* Euclidia glyphica
* Euclidia munita
* Euclidia triquetra

## Referències

* ↑ Lafontaine, Donald; Schmidt, Christian «Annotated check list of the Noctuoidea (Insecta, Lepidoptera) of North America north of Mexico». ZooKeys, vol. 40, 19-03-2010, pàg. 26. DOI: 10.3897/zookeys.40.414.

## Enllaços externs

* Funetː Euclidia Arxivat 2011-05-25 a Wayback Machine.(en)
* Biodiversidad Virtualː Euclidia (castellà).
# Partula gibba

Partula gibba és una espècie de gastròpode eupulmonat terrestre de la família Partulidae. Es troba a Guam i les Illes Mariannes Septentrionals.

## Referències

* ↑ Mollusc Specialist Group (1996). "Partula gibba." 1996 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 1996. [Consulta: 22 abril 2023]

## Bibliografia

* Abbott, R.T., 1989, Compendium of Landshells, pg.70.
* Baillie, J. i, Groombridge, B. 1996. 1996 IUCN Red List of Threatened Animals. International Union for Conservation of Nature, Gland, Suïssa.
* Groombridge, B. (ed.), 1994. 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. IUCN, Gland, Suïssa.
* IUCN, 1990. Llista Vermella d'Animals Amenaçats de la UICN 1990. IUCN, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* The U.S. Fish and Wildlife Service (anglès)
# Korjàvino

Korjàvino (en rus: Коржавино) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2012 tenia 56 habitants. Pertany al districte municipal de Múrom.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Plataforma del Pueblo Soriano

Plataforma del Pueblo Soriano (PPSO) és un partit creat a Almazán el 2011 com a escissió del PP a causa de grans diferències internes del partit. Ràpidament el P.p.so. va aconseguir major suport que el Partit Popular en la vila i es va estendre als pobles propers. Aviat van sorgir afiliats en els grans nuclis de població de la província de Sòria.
El 2011 va guanyar les eleccions municipals en Almazán per majoria absoluta, aconseguint treure 7 regidors dels 13 que hi ha a l'ajuntament. A més va aconseguir alcaldies com la del municipi de Coscurita i un representant en la Diputació Provincial de Sòria.
Plataforma del Pueblo Soriano es va integrar en Ciutadans - Partit de la Ciutadania de cara a les eleccions municipals de 2015 per la província de Sòria i provincials i autonòmiques per la província de Sòria de 24 de maig de 2015.

## Referències

* ↑ «Nace Plataforma del Pueblo Soriano, un nuevo partido tras la escisión del PP en Almazán». web. El Norte de Castilla. [Consulta: 19 juliol 2015].