OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cal Berguedà

Cal Berguedà és una casa davant per davant de l'entrada al monestir de clausura de Vallbona de les Monges. Aquesta casa per la seva part davantera s'aboca al Carrer Major i per la seva banda posterior originàriament delimita amb la muralla protectora no només del poble sinó més especialment del monestir. En la façana principal hi observem una casa d'àmplies proporcions de tres pisos d'alçada. Tota la façana és realitzada en pedra tallada irregularment. A la planta baixa com a accés hi presenta dues portes d'arc de mig punt adovellades.
En una de les portes, en la dovella central s'hi observa clarament l'alt relleu d'un escut abacial. Entre aquestes dues portes hi ha una finestra oberta de nova planta. Al primer pis hi ha rítmicament situats tres balconades independents amb les portes allindanades. Al segon pis perfectament alineat amb el pis inferior hi ha novament tres balcons de petites dimensions, també allindanades per totes les seves bandes. Aquests balcons superiors es troben gairebé enganxat al mateix sostre, ja que tenen el sortint del ràfec a molt poca distància.
L'escut abacial que ostenta en una de les dovelles centrals de la porta d'entrada a Cal Berguedà correspon a l'abadessa Aldonça de Pallarès (1507-1510), únic record que ha deixat aquesta prelada del seu pas pel monestir de Vallbona. Cal Berguedà té una premsa de vi gairebé unida a la seva façana, només separada per un petit contrafort estructural. Aquesta construcció era primigèniament un palau abacial per a l'abadessa i posteriorment amb l'obligació de formar un poble al voltant del monestir de clausura es va habituar com una casa més propietat del poble.

## Referències

* 1 2 «Cal Berguedà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r desembre 2015].
# Historial Electrònic de Salut (Catalunya)

A Catalunya s'ha endegat la creació d'un Historial Electrònic de Salut (HES), com a peça fonamental del nou model d'informació sanitària del SISCAT. Serà longitudinal i centrat en la persona (amb independència del professional o proveïdor que la pugui tractar en un moment determinat), i únic i comú per a tot el sistema sanitari.
L'HES proporcionarà una visió integral de la salut i del benestar de les persones i de les seves interaccions amb el sistema sanitari (i d'altres, com poden ser els serveis socials), i facilitarà l'atenció i el seguiment integrat i continuat del malalt. L'HES oferirà al professional informació comuna de significat clínic rellevant, puntual (en el moment que es necessiti) i de qualitat, fàcil de registrar, accedir i analitzar.
Aquesta eina respectarà els diversos models d'història clínica de les diferents entitats i substituirà progressivament els sistemes actuals basats en la interoperabilitat (la Història Clínica Compartida a Catalunya o HC3 i l'Integrador de Serveis de Salut o IS3) i l'enviament de registres dels proveïdors al CatSalut.

## Objectius de l'HES

* Objectius clínics:
** Millorar la qualitat i la seguretat de l'atenció, per reduir errors i proves innecessàries.
** Fomentar la comparació transparent entre diferents pràctiques assistencials i l'adopció de maneres de fer basades en l'evidència.
* Objectius d'organització:
** Millorar la sostenibilitat gràcies a la reducció de codificacions errònies, dels costos dels sistemes en paper, dels processos de documentació i dels costos de coordinació de l'atenció, de l'administració i de la facturació.
** Facilitar la col·laboració entre professionals i dispositius al llarg de la cadena de cures, i posa la informació a disposició de tots els agents implicats en la salut d'un malalt.
** Millorar la seguretat i la confidencialitat de les dades dels pacients.
* Objectius socials:
** Augmentar la capacitat d'accés i resposta als canvis dels models d'assistència sanitària i social.
** Permetre respondre a nous requeriments i consultes del ciutadà, i promoure l'apoderament del pacient pel que fa a la seva salut i qualitat de vida.
** Facilitar la conducció de la recerca epidemiològica amb dades integrades del pacient en un context assistencial i social concret.

## Referències

* «Historial Electrònic de Salut (HES) i model analític». [Consulta: 30 juny 2023].
# Cal Borres (Biosca)

Cal Borres és una casa del municipi de Biosca (Solsonès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de pedra ben escairada. Té planta poligonal irregular, amb tres façanes. La casa està construïda sobre la roca. Ha patit diverses remodelacions, actualment és un restaurant i s'ha remodelat recentment. On antigament hi havia el corral i el paller, ara hi ha una gran sala de ball i un restaurant. La part de l'habitatge, són les cuines i també hi ha celler. L'accés al restaurant ve donat pel pont que ens porta a l'església del poble. Hi ha un porxo abans de l'entrada principal. També hi ha un accés a sala de ball pel carrer. A les cuines s'hi accedeix per la plaça l'església també. Té diverses obertures (finestres, finestrals) que hi donen molta llum.

## Història

Cal Borres està dins el nucli històric de Biosca, al costat del que devia ser un dels portals d'entrada a la vila emmurallada a l'Edat Mitjana. L'estructura que presenta aquest edifici en tres plantes ben diferenciades ens permet datar-lo al segle xvii, ja que aquesta és pròpia del renaixement que va donar-se primer a les ciutats i posteriorment a l'àmbit rural. Es tracta d'una casa senyorial, si bé ara propietat d'una família pagesa; no trobem cap escut ni inscripció. Per les seves característiques i envergadura sembla que el propietari devia ser un pagès benestant: la casa està equipada amb un celler, un gran cup de vi, pica d'oli i dipòsit de gra.

## Referències

* 1 2 «Cal Borres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 febrer 2015].
# Triangle de Floyd

El triangle de Floyd, anomenat així en honor a l’informàtic estatunidenc Robert Floyd (1936-2001), és un triangle rectangle format amb nombres naturals.
El triangle es construeix omplint les files amb nombres consecutius, començant per 1 a l'extrem superior esquerre:
| 1 |
| 2 | 3 |
| 4 | 5 | 6 |
| 7 | 8 | 9 | 10 |
| 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
El problema d'escriure un programa d'ordinador que produeixi aquest triangle és utilitzat sovint com un exercici o exemple per programadors principiants, ja que empra conceptes de format de text i bucles senzills.

## Propietats

* Els números al llarg de la vora esquerra del triangle corresponen als nombres poligonals centrals, i els de la vora dreta són els nombres triangulars. La fila n suma n(n² + 1)/2, la constant d'un quadrat màgic de n × n (successió A006003 a l'OEIS).
* En sumar les sumes obtingudes de cada fila s'obtenen els nombres doblement triangulars T(T(n)), és a dir, dins de la seqüència dels nombres triangulars, només aquells amb índexs corresponents als nombres triangulars.

## Vegeu també

* Triangle de Pascal

## Referències

* ↑ Keller, Arthur M. A first course in computer programming using PASCAL. McGraw-Hill, 1982, p. 39.
* ↑ Peters, James F. Pascal with program design. Holt, Rinehart and Winston, 1986, p. 137, 154.
* ↑ Arora, Ashok; Bansal, Shefali. Unix and C Programming. Firewall Media, 2005, p. 387. ISBN 9788170087618.
* ↑ Xavier, C. C Language And Numerical Methods. New Age International, 2007, p. 155. ISBN 9788122411744.
* ↑ Foster, Tony. Doubly Triangular Numbers OEIS A002817, 2015.

## Enllaços externs

* Codis per generar el triangle de Floyd a Rosetta code [Consulta: 9 octubre 2021]
# Graafstroom

Graafstroom és un antic municipi de la província d'Holanda Meridional, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 9.840 habitants repartits sobre una superfície de 69,32 km² (dels quals 2,37 km² corresponen a aigua). Limitava al nord amb Nieuw-Lekkerland i Liesveld, a l'oest amb Alblasserdam, a l'est amb Giessenlanden i al sud amb Papendrecht, Sliedrecht i Hardinxveld-Giessendam.
L'1 de gener de 2013 es va fusionar amb Nieuw-Lekkerland i Liesveld, creant el nou municipi de Molenwaard.

## Centres de població

Bleskensgraaf en Hofwegen, Brandwijk, Goudriaan, Molenaarsgraaf, Ottoland, Oud-Alblas, Wijngaarden.

## Ajuntament

* CDA 4 regidors
* ChristenUnie 3 regidors
* SGP 2 regidors
* PvdA 2 regidors
* VVD 2 regidors

## Enllaços externs

* www.graafstroom.nl Arxivat 2002-10-17 a Wayback Machine.
# Cosmografia de Ravenna

L'Anònim de Ravenna (Ravennatis Anonymi Cosmographia), conegut també popularment com Ravennate, és un text compilat per un cosmògraf cristià, fet al s. VII (sobre l'any 670), que maneja documentació de segles anteriors (s. III o IV), amb moltes corrupcions i variants introduïdes després per copistes medievals, en què es descriuen itineraris romans.

## Llibres

Més que una cosmographia, com l'autor l'anomena, és un catàleg nominal cosmogràfic que abasta el món conegut fins llavors. Posteriorment l'obra fou dividida pels primers editors en cinc llibres.
* I Llibre: conceptes geogràfics i descripció de la Terra, en què explica que tota la seua extensió està envoltada per l'oceà i és il·luminada completament pel sol, car la concep com una superfície plana.
* II Llibre: descripció d'Àsia.
* III Llibre: descripció d'Àfrica.
* IV Llibre: descripció d'Europa.
* V Llibre: descripció de la Mediterrània, amb una relació d'illes en diferents mars i a l'oceà.
L'Anònim de Ravenna és una valuosa font escrita per a l'estudi de les calçades romanes. No informa, però, de les distàncies entre una mansió i altra, només en consigna el nom i les línies de ruta; llista al voltant de 5.300 referències, entre aquestes uns 300 rius, i la resta ciutats. Només en el llibre V ofereix algunes dades de distàncies i algunes de les ciutats s'enumeren per províncies, encara que d'una manera prou desordenada. Afegeix a l'Itinerari d'Antoní nous noms de ciutats o "mansions" (llocs amb hostal) nascudes posteriorment i segurament s'inspirà en la mateixa font que la Tabula Peutingeriana, encara que de vegades l'Anònim de Ravenna inclou dades més completes que la Tabula.

## Manuscrits

* Codex Vaticanus Urbinas 961. Segle XIII
* Codex Parisinus, bibliothecae imp. 4794. Segle XIV
* Codex Basiliensis F.V. 6. Segles XIV-XV

## Altres fonts antigues per a l'estudi de les calçades romanes

* Itinerari d'Antoní
* Vasos Apol·linars
* Tabula Peutingeriana

## Vegeu també

* Calçada romana.

## Enllaços externs

* Text original de l'Anònim de Rávena per a la part d'Espanya Arxivat 2016-05-05 a Wayback Machine. Ravennatis Anonymi Cosmographia: Spania (PDF v.6 - 4.4 MB)
* The Roman Map of Britain. Web que mostra la recerca realitzada per Thomas G. Ikins sobre la geografia de Britannia a partir de l'Anònim de Ravenna.
# Cantó de Nérondes

El cantó de Nérondes és un cantó francès del departament del Cher, situat al districte de Saint-Amand-Montrond. Té 13 municipis i el cap és Nérondes.

## Municipis

* Blet
* Charly
* Cornusse
* Croisy
* Flavigny
* Ignol
* Lugny-Bourbonnais
* Menetou-Couture
* Mornay-Berry
* Nérondes
* Ourouer-les-Bourdelins
* Saint-Hilaire-de-Gondilly
* Tendron

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1961 | Émilienne Leclerc | radical |
| 1961-1973 | M. Guirault | CNIP |
| 1973-1985 | Michel Bibanow | PS |
| 1985-2004 | Serge Bousquiel | UDF |
| 2004-2009 | Michel Bibanow | PS |
| 2009- | Robert Belleret | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 4.955 | 5.491 | 4.975 | 4.809 | 4.753 | 4.748 | 4.725 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Ierguioliokh

Ierguioliokh (en rus: Ергёлёх) és un poble de la república de Sakhà, a Rússia, que el 2018 tenia 284 habitants, pertany al districte de Namtsi.

## Referències

* ↑ «Село Воин - карта, подробное описание - СахаГИС». Arxivat de l'original el 2019-11-07. [Consulta: 7 ноября 2019].
# Sant Cristòfol de Cabrils

Sant Cristòfol de Cabrils és una capella preromànica del municipi de Cabrils (Maresme) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català.
La capella de Sant Cristòfol és al veïnat del Sant Crist entre Ca n'Amat, Can Carbonell i Can Vives. La capella en l'actualitat després de la restauració de 1953 és formada per una nau rectangular amb un presbiteri o absis quadrat típic de les construccions preromàniques encara que l'aspecte extern és romànic. La capella és bastida sobre grans carreus procedents d'algun edifici romà. Al costat dret hi ha l'antic portal trobat amagat dins el mur probablement d'època visigòtica del segle VI o VII així com la creu de la façana, feta amb granit provinent de la rodalia. A la façana hi ha una finestra geminada, un portal de punt rodó que es pot datar al segle xiii, certificant-nos ja una de les primeres reformes. L'entrada al presbiteri marcada per un arc triomfal de ferradura, el sostre, encanyissat, els arcs de ferradura de les finestres i la cara de la pica d'aigua beneita fan pensar en la influència dels mossàrabs cristians. Existeix un pas subterrani que arriba fins a Can Vives, al mig del qual hi ha una cambra.
Dues finestres, recuperades després de la reforma de 1953. Són d'arc de ferradura. Una es troba a la façana, geminada, i l'altre és senzilla i està situada a l'absis. La finestra geminada té una delicada columna central de pedra calcària acabada amb un collarí de bordó i una imposta del mateix traçat de les del segle ix, com les de la part alta del Tinell de Barcelona, d'inicis del període comtal.
Segons Barral i Altet, la finestra geminada demostra que la capella no és gaire anterior a 1037, data en què se'n té la primera notícia.
Situada a l'extrem oposat de l'absis hi ha una pica beneitera de granit provinent de la rodalia. A la pica hi ha representada esculpida la cara d'un home amb barba. La seva execució no s'ha datat però s'hi veuen elements característics de l'art ibèric.

## Història

La referència documental més antiga és de 1037, en una venda d'alou amb casa i altres que Reimond i la seva muller Cuscha feren a Nevia "...qui est intus villa copraria et in aliis terminis subtus sancti felicis et prope sancti christofori et in orriolis..." (pergamí de la col·lecció Diversorum de la Seu de Barcelona). Durant el curs dels segles la capella ha estat distingida amb moltes ofrenes i gràcies, com la indulgència plenària concedida pel papa Climent XI l'any 1712 i la visita pastoral del Bisbe titular d'Hipona, Enric de Cardona el 1508. El 1778 es creà la parròquia de Cabrils i fou incardinada a la mateixa capella.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Capella de Sant Cristòfol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 desembre 2012].

## Enllaços externs

* «Capella de Sant Cristòfol». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
* «Capella de Sant Cristòfor». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Malaxideae

Malaxideae és una tribu de la subfamília Epidendroideae que forma part de la família Orchidaceae.

## Descripció

Inclou nombroses espècies d'orquídies epífites, litofítiques i terrestres, majoritàriament equipades amb pseudobulbs (absent en algunes espècies), amb flors que porten de dos a quatre pol·línies, amb retinacle nu.

## Distribució i hàbitat

Les espècies d'aquesta subtribu es distribueixen predominantment a la zona tropical d'Àsia i Australàsia (insulíndia, Filipines, Nova Guinea, Austràlia, Nova Caledònia, illes del Pacífic sud-occidental i Nova Zelanda).

## Taxonomia

En la seva revisió de 2015 de la taxonomia d'Orchidaceae, Chase i els seus col·legues van dividir la tribu en dues subtribus, Malaxidinae i Dendrobiinae. Aquest últim és tractat com una tribu per alguns autors.
Les subtribus incloïen els següents gèneres:
* Subtribu Malaxidinae
** Alatiliparis Marg. & Szlach.
** Crepidium Blume
** Crossoglossa Dressler & Dodson
** Crossoliparis Marg.
** Dienia Lindl.
** Hammarbya Kuntze
** Hippeophyllum Schltr.
** Liparis Rich.
** Malaxis Sol. ex Sw.
** Oberonia Lindl.
** Oberonioides Szlach.
** Orestias Ridl.
** Stichorkis Thouars
** Tamayorkis Szlach.
* Subtribu Dendrobiinae
** Dendrobium Sw.
** Bulbophyllum Thouars
Risleya estava inclosa anteriorment, però ara es col·loca a la tribu Collabieae.

## Referències

* ↑ Clements, 2003, p. 247-298.
* ↑ Chase, Freudenstein i Cameron, 2003, p. 69-89.
* 1 2 3 Chase et al., Salazar, p. 151-174.

## Bibliografia

* Campbell, Judd; Donoghue, Kellogg S. Botanica Sistematica - Un approccio filogenetico (en italià). Pàdua: Piccin Nuova Libraria, 2007, p. 287. ISBN 978-8-829-91824-9.
* Chase, M. W.; Freudenstein, J. F.; Cameron, K. M.. «DNA Data and Orchidaceae systematics: a new phylogenetic classification». A: Orchid Conservation ( PDF) (en 0anglès). Natural History Publications, 2003.
* Chase, Mark W; Cameron, Kenneth M; Freudenstein, John V; Pridgeon, Alec M; Salazar, Gerardo «An updated classification of Orchidaceae» (en anglès). Botanical Journal of the Linnean Society, 177(2), 2015. DOI: 10.1111/boj.12234. ISSN: 0024-4074.
* Clements, M. A «Molecular phylogenetic systematics in the Dendrobiinae (Orchidaceae), with emphasis on Dendrobium section Pedilonum» ( PDF) (en anglès). Telopea, 10, 2003.
* Musmarra, Alfio. Dizionario di botanica (en italià). Bolonya: Edagricole, 2001. ISBN 978-8-820-63480-3.
* Nicolini, Giacomo. Enciclopedia Botanica Motta (en italià). II. Milà: Federico Motta Editore, 1960, p. 709.
* Pignatti, Sandro. Flora d'Italia (en italià). III. Bolonya: Edagricole, 1982, p. 735-736. ISBN 978-8-850-62449-2.
* Pridgeon, A. M.; Cribb, P. J.; Chase, M. A.; Rasmussen, F. Genera Orchidacearum 4 - Epidendroideae (Part 1) (en anglès). Oxford University Press, 2006. ISBN 978-0-198-50712-3.
* Strasburger, Eduard. Trattato di Botanica (en anglès). II. Roma: Antonio Delfino Editore, 2007, p. 807. ISBN 978-8-872-87344-4.
* Gruppo Italiano per la Ricerca sulle Orchidee Spontanee (GIROS). Orchidee d'Italia. Guida alle orchidee spontanee (en anglès). Cornaredo (MI): Il Castello, 2009. ISBN 978-8-880-39891-2.

## Vegeu també

* Malaxis pollardii
# Trujillo (Perú)

Trujillo és una ciutat peruana a la costa, a 500 km al nord de Lima, la capital. És la capital de la regió de La Libertad. Fou una ciutat important a l'època colonial i en diferents civilitzacions precolombines, de les que en queda la impressionant ciutat de tàpia de Chan Chan. Àrea metropolitana: 927.582 habitants (2007).
# For Scent-imental Reasons

For Scent-imental Reasons és un curtmetratge d'animació de la sèrie Looney Tunes de Warner Brothers protagonitzat per Pepe LePew que va ser estrenat el 1949. Va ser dirigit per Chuck Jones i escrit per Michael Maltese.
El 1949 va ser premiat amb el Premi Oscar a millor curtmetratge d'animació, sent el primer curtmetratge de Chuck Jones en rebre el guardó. Encara que prèviament havia declarat que «no hi havia res de divertit en una mofeta que parlés francès», el productor Eddie Selzer va ser l'encarregat de recollir el premi.
# Domní

Domní és el nom dels següents personatges:
* Domní de Larissa, filòsof grec del segle V dC.
* Domní d'Antioquia, bisbe d'Antioquia i historiador grec
* Domní de Laodicea, jurista grecoromà
# Cantó de Nozeroy

El cantó de Nozeroy és un cantó francès del departament del Jura, situat al districte de Lons-le-Saunier. Té 26 municipis i el cap és Nozeroy.

## Municipis

| Arsure-Arsurette Bief-du-Fourg Billecul Censeau Cerniébaud Charency Communailles-en-Montagne Conte Cuvier Doye Esserval-Combe Esserval-Tartre La Favière | Fraroz Gillois La Latette Longcochon Mièges Mignovillard Molpré Mournans-Charbonny Nozeroy Onglières Plénise Plénisette Rix |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | M. Bœuf | Divers droite |
| 1949-1979 | M. Gilles | PRL, després CNIP |
| 1967-1967 | M. Fumey | Divers droite |
| 1979-1985 | M. Geunet | RPR |
| 1985-2004 | Christian Muyard | Divers droite |
| 2004-2011 | Yves Garnier | UMP |
| 2011- | Serge Outrey | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Ieras

Ieras (en francés, Hyères) és un municipi occità, situat al departament del Var i a la regió de Provença-Alps-Costa Blava. L'any 1999 tenia 52.500 habitants.
Ieras a vegades rep l'afegiment, a fins publicitaris, de de les Palmeres.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 6.500 | 6.528 | 6.982 | 7.617 | 10.142 | 8.880 | 9.966 | 10.116 | 9.999 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 9.446 | 10.368 | 10.878 | 11.212 | 12.289 | 13.849 | 13.485 | 14.982 | 17.708 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 17.659 | 17.790 | 21.339 | 17.476 | 19.816 | 22.967 | 26.378 | 23.654 | 29.061 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 28.505 | 34.875 | 36.123 | 38.999 | 48.043 | 51.417 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1968-1969 | Pierre Harlaut | |
| 1969-1971 | Jacques Pillement | |
| 1971-1977 | Mario Benard | |
| 1977-1978 | Jean-Jacques Perron | PS |
| 1978-1983 | Gaston Biancotto | |
| 1983-2008 | Léopold Ritondale | Divers droite |
| 2008- | Jacques Politi | Divers droite |

## Agermanaments

* Rottweil
# Cabrillanes

Cabrillanes (Cabril·lanes /Cabritsanes/ en lleonès) és un municipi de la província de Lleó. Pertany a la comarca de Babia, dins la Montaña Occidental.
Limita al nord amb el Principat d'Astúries; al sud els municipis de Murias de Paredes i Riello; a l'oest amb el municipi de Villablino; i a l'est amb el municipi de San Emiliano. La seva capital és la localitat de Cabrillanes, que dista 86 km de Lleó. El municipi té 1.165 habitants.
A més de la capital, el municipi inclou altres 13 localitats rurals:
* Cabrillanes
* La Cueta
* Huergas de Babia
* Lago de Babia
* Mena de Babia
* Meroy
* Las Murias
* Peñalba de Cilleros
* Piedrafita de Babia
* Quintanilla de Babia
* Riera de Babia
* Sant Félix de Arce
* Torre de Babia
* Vega de Viejos
# Malaya van Ruitenbeek

Malaya van Ruitenbeek (Bonifacio, Filipines, 28 de desembre de 1982) va ser un ciclista neerlandès que fou professionalment des del 2005 fins al 2008.
El seu germà Manman també es dedicà professionalment al ciclisme.

## Palmarès

* 2006
** Campió del món universitari en contrarellotge
* 2007
** Vencedor d'una etapa al Tour de Tailàndia
* 2008
** Campió del món universitari en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa a la Fletxa del sud
** Vencedor d'una etapa a la Volta als Pirineus

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
* Palmarès a procyclingstats.com