OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jean Dausset

Jean Baptiste Gabriel Joachim Dausset (Tolosa de Llenguadoc, 1916 - Palma, 6 de juny de 2009) fou un metge immunologista i professor universitari occità guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1980.

## Biografia

Va néixer el 19 d'octubre de 1916 a la ciutat occitana de Tolosa de Llenguadoc, capital del departament francès de l'Alta Garona. De ben petit la seva família es traslladà a Biarritz i posteriorment a París. Va estudiar medicina a la Universitat de París, però els hagué de suspendre per la seva mobilització durant la Segona Guerra Mundial. En acabar la guerra finalitzà els estudis i el 1946 fou nomenat cap de medicina clínica de la Facultat de Medicina de París, d'on fou també professor d'hematologia, i el 1963 fou nomenat cap del servei immunològic de l'Hospital de Saint Louis a París.
Fill adoptiu de la ciutat de Sóller, l'any 2003 fou nomenat Doctor Honoris Causa per la Universitat de les Illes Balears. L'any 2005 li fou concedit un dels Premis Ramon Llull concedits pel Govern de les Illes Balears en reconeixement de la seva capacitat de compaginar la ciència pura amb les aplicacions pràctiques al servei de l'home i la societat, que l'ha fet mereixedor del Premi Nobel; i per haver mantengut vius el vincles que l'uneixen des de temps enrere amb les Illes Balears.
Morí el 6 de juny de 2009 a la ciutat de Palma (Mallorca), a l'edat de 92 anys, degut a complicacions de pneumònia. Passa el darrers anys de la seva vida en terres catalanes, acompanyat de la seva dona Rosita Mayoral.

## Recerca científica

Inicià els seus estudis sobre la sang a la finalització de la Segona Guerra Mundial, centrant-se concretament en la transfusió de sang. Posteriorment orientà la seva recerca vers la immunologia i el 1958 describí el complex d'histocompatibilitat principal (MHC). Els seus estudis sobre la histocompatibilitat li permeteren descobrir els antígens dels leucòcits humans (HLA), un dels factors responsables del rebuig d'òrgans i teixits trasplantats.
L'any 1980 fou guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia, premi compartit amb Baruj Benacerraf i George Davis Snell, pels descobriments relacionats amb estructures determinades per la genètica a la superfície de la cèl·lula que regulen les reaccions immunològiques.
L'any 1984 creà el Centre d'etude du polymorphisme humaine (CEPH), rebatejat posteriorment com a Fundació Jean Dausset-CEPH, centre de recerca genètica situat a París.

## Enllaços externs

* «Jean Dausset» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
* (francès) (anglès) Fundació Jean Dausset-CEPH
# Davejan

Davejan (en francès Davejean) és un municipi de França de la regió d'Occitània, al departament de l'Aude
# Casa al carrer Clerch i Nicolau, 16 (Figueres)

L'edifici situat al Carrer Clerch i Nicolau, 16 és una obra del municipi de Figueres (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici entre mitgeres situat al centre de la ciutat. Originalment era un edifici de planta baixa tot i que fa pocs anys es va construir un altre pis a sobre. La façana està decorada per un esgrafiat que imita uns carreus ben tallats i ben disposats. A sobre d eles obertures, que es troben emmarcades, trobem les obertures de ventilació, decorades entre elles amb una franja horitzontal. L'element més destacat de l'edifici és la testera, amb la barana amb balustrada, amb un cos central decorat per un gran esgrafiat amb decoració vegetal.

## Referències

* ↑ «Carrer Clerch i Nicolau, 16». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
# Kan

* Per a altres significats, vegeu «Kan (desambiguació)».
Kan, en català medieval ca o can, és un títol equivalent a sobirà utilitzat originàriament per les hordes turques i mongòliques i després per algunes autoritats islàmiques. Un kan normalment controla un kanat. Com a títol, normalment es posposa al nom de la persona que l'usa; per exemple, Genguis Kan o Hulagu Khan.

## Etimologia

Tant el mot català modern com el medieval provenen presumiblement del mongol Хөөн, qāān, transmès a través dels parlars turcs, del persa o de l'àrab que es van fer pròpia la paraula (en àrab i persa, خان, ẖān, en turc modern, han), tot i que també podria ser que derivés d'un mot turc khan o qan, relacionat d'alguna manera amb el títol qaghan —després evolucionat com a khaqan—, tot i que de forma no gens clara.
El so inicial [χ] es va catalanitzar en època medieval preferentment com a [k] i es va transcriure per una "c" (ca, can), tot i que també es documenta alguna versió amb "ch", chan.

## Usos

El primer poble turquès en usar aquest títol foren els t'ou-kiue o tʿu-chüeh, aparentment com a sinònim de qaghan, títol que posteriorment esdevindria khaqan, equivalent a "cap suprem"; tot i així, després «kan» va ser emprat normalment per tal de designar els governants subordinats.
En un context islàmic, els primers esments d'aquest títol es troben en les monedes encunyades pels qarakhànides. Sota els seljúcides i els khwarazm-xahs, «kan» indicava el grau més elevat entre la noblesa, amb precedència sobre els títols de màlik o emir.
Entre els mongols, un kan era el cap d'un ulus, reservant-se el títol de khaqan o qa'an —que a voltes s'ha traduït com a "kan de kans"— per al kagan establert a Karakorum o Pequín. A la Pèrsia safàvida el kan era un governador provincial amb un rang inferior dels beglarbegi, però superior al dels sultans.
A l'Índia sotmesa als sobirans turcs de Delhi, kan era el títol de la noblesa més important, especialment aquella d'ascendència persa o afganesa. Tot i que en època mogol el seu ús es restringia als cortesans, actualment Khan ha esdevingut un afix comú a musulmans de tota condició i sovint és percebut com un cognom, cf. per exemple, els actors de cinema indis Shahrukh Khan, Salman Khan i Aamir Khan.

## Anotacions

* ↑ Cf. Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «ca». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.
* ↑ Cf. «kan». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans. i «Kan». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Cf. Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Khān".
* ↑ "Era hu dels grans senyors del mon, esceptat lo gran Chan", Tirant lo Blanc, c. 394, cf. Cf. Diccionari català-valencià-balear Arxivat 2004-08-26 a Wayback Machine., s.v. "ca$^3$"

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Khān".
Viccionari
# Protoki

Protoki (en rus: Протоки) és un poble (una possiólok) de l'óblast de Rostov, a Rússia, segons el cens rus del 2010 tenia 124 habitants. Pertany al districte de Proletarsk.

## Referències

* ↑ «Топографическая карта Ростовской области. Генштаб Советской Армии.». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ «Почвенная карта России». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 febrer 2016].
# Monastir (Rússia)

* Per a altres significats, vegeu «Monastir».
Monastir (en rus: Монастырь) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que pertany al raion de Gaini. El 2010 tenia tres habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-07-10. [Consulta: 26 agost 2023].
# NCL

NCL té els següents significats:
* Nintendo Company Limited, empresa multinacional japonesa dedicada als videojocs
* Norwegian Cruise Line, companyia de creuers dels Estats Units
* National Central Library, biblioteca nacional de la República de la Xina
* National City Lines, grup d'empreses de transports responsable de l'afer anomenat escàndol dels tramvies dels Estats Units
* Nivell de convecció lliure, límit inferior de la capa de la troposfera de màxima energia potencial de convecció disponible
* Ceroidelipofuscinosi neuronal (del seu nom en anglès Neuronal Ceroid Lipofuscinosis), família de malalties neurodegeneratives hereditàries
* NCL també és l'acrònim de la Universitat de Newcastle, universitat pública amb seu a Newcastle upon Tyne (Regne Unit)
# Karviná

Karviná (pronunciat [karvɪna ː], polonès: Karwina, alemany: Karwin) és una ciutat de la regió de Moravia-Silesia a la República Txeca, sobre el riu Olza. És el centre administratiu del districte del seu nom. Es troba a la regió històrica de la Silèsia de Cieszyn i és un dels centres més importants de la mineria del carbó a Txèquia. Juntament amb les ciutats veïnes forma la zona industrial de la Conca de Carbó d'Ostrava-Karviná.
Tenia 65141 habitants (segons el cens de 2001). El 8,5 % de la població són eslovacs i el 8 % de la població són polonesos. La població polonesa està disminuint històricament. També hi ha una creixent comunitat romaní.

## Història

Fins al segle ix era un llogaret sota la importància de la Silesia de Cieszyn, situada prop de la important ciutat de Fryštát. El descobriment de carbó va donar lloc a un ràpid desenvolupament de la ciutat i els llogarets circumdants, per a això es van construir vies fèrries. Després de la divisió de Cieszyn Silesia el 1920 es va convertir en part de Txecoslovàquia com un dels principals centres miners del país. El 1923 va obtenir els drets de ciutat. A l'octubre de 1938 va ser annexionada per Polònia, juntament amb tota la regió coneguda com a Zaolzie i durant la Segona Guerra Mundial va ser part de l'Alemanya nazi. Després de la guerra es va convertir de nou en part de Txecoslovàquia. El 1948 es va produir la fusió de Karviná, Fryštát i els llogarets dels voltants de Darkov, Raj i Staré Město. Aquesta unió de ciutats fou anomenada Karviná. L'escut de Fryštát va ser triat com l'escut d'armes de Karviná. Fryštát es va convertir en un centre històric d'aquesta ciutat industrial.
El període després de la guerra es caracteritza per l'orientació econòmica cap a la indústria pesant. En l'actualitat, la ciutat es troba reestructurant la seva economia, procés que es duu a terme amb lentitud. Al mateix temps Karviná és el centre educatiu d'aquesta regió, amb la seva àmplia gamma d'escoles secundàries especialitzades i, especialment, la Facultat de Comerç i Empresarials de la Universitat de Silèsia. Des de 1995 Karviná es va convertir en membre de la xarxa nacional de ciutats estatutàries de la República Txeca.
Karviná és també un important centre cultural i educatiu per a la minoria polonesa de la República Txeca.

## Persones il·lustres

* Petra Němcová, model txeca
* Radek Štěpánek, jugador de tennis txec
* Denisa Rosolová, atleta txeca

## Ciutats agermanades

* Martin a Eslovàquia
* Jastrzębie Zdrój a Polònia
* Jaworzno a Polònia
* Rybnik a Polònia
* Skoczów a Polònia
* Wodzisław Śląski a Polònia
* Mieres a Astúries, Espanya

## Bibliografia

* Cicha, Irena; Kazimierz Jaworski, Bronisław Ondraszek, Barbara Stalmach i Jan Stalmach (2000). Český Těšín: Regió de Silesia. ISBN 80-238-6081-X.
# Jean De Bie

Jean De Bie (Molenbeek-Saint-Jean, 9 de maig de 1892 - Brussel·les, 30 d'abril de 1961) fou un futbolista belga de la dècada de 1920.
Fou 37 cops internacional amb la selecció belga de futbol, amb la qual guanyà la medalla d'or als Jocs Olímpics de 1920 i disputà els Jocs de 1924 i 1928 i la Copa del Món de futbol de 1930. Pel que fa a clubs, defensà els colors del Royal Racing Club de Bruxelles.

## Referències

* ↑ «Belgium's first Olympic champions - olympic-medallists.com». Arxivat de l'original el 2006-12-02. [Consulta: 9 juliol 2017].
* ↑ Perfil Arxivat 2018-05-18 a Wayback Machine. a fifa.com
* ↑ Estadístiques a la lliga belga Arxivat 2010-08-20 a Wayback Machine. a skynet.be
# Casa al carrer Catalunya, 4 (el Rourell)

La Casa al carrer Catalunya, 4 és una obra del Rourell (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Va perdre els elements modernistes en una reforma.

## Descripció

Edifici entre mitgeres arrebossat i amb els emmarcaments pintats per una franja blanca.
L'element més destacat de la façana és una barana situada sobre el portal d'entrada. En el marc blanc de la porta d'entrada hi ha una decoració floral pintada i l'any 1916. La barana està situada al balcó del primer pis de la casa. Està formada per barrots de ferro verticals que a la part inferior es corben. Dues franges horitzontals als límits superior i inferior presenten ferros entrellaçats formant un dibuix, i a la part mitja dels barrots hi ha, soldats, petits estels de ferro. Està pintada de color argent.

## Història

Les característiques tipològiques de l'edifici on es troba la barana fan pensar que la data del 1916 que apareix a la porta d'accés correspon a un moment de reforma en el qual s'hauria procedit a la remodelació de la façana (pintures i barana).

## Referències

* 1 2 3 «Casa al carrer Catalunya, 4». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 maig 2020].
# Kamuzu Barracks FC

El Kamuzu Barracks Football Club és un club de Malawi de futbol de la ciutat de Lilongwe. És l'equip de l'exèrcit nacional (Malawi Defence Force).

## Palmarès

* Lliga malawiana de futbol:
       2016
* Copa malawiana de futbol:
       2017
* Copa Carlsberg de Malawi:
       2013
* Central Region Football League
       2011-12

## Referències

* ↑ «Kamuzu». it.soccerway.com, 01-02-2013 [Consulta: 1r febrer 2013].
* ↑ «Kamuzu Barracks wins Malawi Carlsberg Cup after Nkacha goal defeats Moyale», 15-09-2013.
* ↑ «Malawi - List of Champions». RSSSF.
* 1 2 «Malawi - List of Cup Winners». RSSSF.
# Monument a Lluís Companys (Sant Adrià de Besòs)

El Monument a Lluís Companys és una obra de Sant Adrià de Besòs (Barcelonès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Escultura constituïda per una sèrie de tres murs d'igual amplada, 3,2 m i alçada variable entre 4,2 i 4 m de formigó armat vist, amb estries horitzontals definint franges llises de 40 cm d'amplada. Els tres murs estan disposats paral·lelament i separats, deixant un pas lliure entre murs de 3 m. el monument acompanya al visitant del parc que s'endinsa, des de l'espai urbà, cap a la pineda enjardinada. Un dels murs té una xapa metàl·lica perforada amb un punt de llum. El monument porta la inscripció "A Lluís Companys i Jover, President de la Generalitat de Catalunya 1934-1940". Amb l'enreixat, el monument, simbolitza l'empresonament de Companys; amb la llum i el telèfon es representa l'esperança d'un indult que no va arribar mai. Companys fou assassinat el 15 d'octubre de 1940.

## Història

El parc lineal Lluís Companys es va crear el 1988. Se li va donar el nom del qui fou president de la Generalitat i que el 6 d'octubre de 1934 va `proclamar l'estat català. El general Batet va rebre ordres de Madrid d'entrar en combat amb els mossos d'esquadra aquella mateixa nit. El 1939 Lluís Companys emprengué el camí de l'exili. Durant l'ocupació alemanya fou lliurat a l'Estat espanyol. Fou jutjat i empresonat i moria afusellat el 15 d'octubre de 1940 al castell de Montjuic de Barcelona.

## Referències

* 1 2 «Monument a Lluís Companys». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 novembre 2017].
# Lluís Lliboutry

Lluís Lliboutry (Perpinyà, 1924 - 17 d'agost de 2006) va ser un funcionari de telecomunicacions i polític.
Fou membre de la URC (Unió per una Regió Catalana), una mena de reagrupament de personalitats, generalment polítics, d'horitzons diversos, per promocionar un projecte de "Regió catalana". Fou tinent batlle de Perpinyà amb Paul Alduy. Adjunt del batlle de Perpinyà, fou creador, amb Josep Deloncle, del museu de la Casa Pairal del Castellet i, entre les coses importants que va fer des de l'ajuntament de Perpinyà, juntament amb Josefina Matamoros, fou la creació del Centre de Documentació i d'Animació de la Cultura Catalana (CDACC) de la vila de Perpinyà. Va formar part de la Fundació de la UCE. També va ser president de la Federació per a la Defensa de la Llengua i de la Cultura Catalanes. El 2001 va rebre el Premi Joan Blanca de part de la Regidoria Cultura catalana de Perpinyà.

## Referències

* 1 2 Vinyes i Miralpeix, Joan «Lluís Lliboutry». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 28 setembre 2018].
* 1 2 «Mor Lluís Lliboutry». VilaWeb, 18-08-2006 [Consulta: 28 setembre 2018].
* ↑ «Catalunya-nord: dobla Premi Joan Blanca el pròxim dijous 13». VilaWeb, 09-12-2001 [Consulta: 28 setembre 2018].
# Jesús Calleja

Jesús González Calleja (Fresno de la Vega, Lleó, 11 d'abril de 1965) és un alpinista i aventurer espanyol.
Treballava en la seva terra natal de perruquer, com quasi tota la seva família de Lleó. Després i durant 16 anys ha estat treballant com a guia en expedicions per l'Himàlaia i pels Alps per Viajes Sanga, una agència de trekking i escalada d'Espanya.

## Desafío Extremo

La idea del programa de TV va sorgir baixant l'Everest, ho va passar tan malament buscant finançament per poder anar-hi que va pensar que si encadenava una sèrie d'aventures no hauria de condicionar-se a buscar diners cada cop que vulgués fer-ne alguna. El 2005 comença a treballar a Cuatro TV, on aconsegueix el seu propi programa: "Desafío Extremo", un espai ràpid, dinàmic i preparat perquè l'espectador s'identifiqui, tot al contrari que "Al filo de lo imposible".
| « | Jesús és un buscavides divertit que adora la muntanya però la desmitifica, i que dona bons i pràctics consells a qui, contagiat per la seva llibertat i la seva passió, vulgui llançar-se a l'aventura. Mitja hora amb ell és la millor teràpia per trencar amb la monotonia de la vida a la ciutat i l'estrés de la feina | » |
| — Desafío extremo |||
És criticat per utilitzar oxigen per pujar vuitmils com l'Everest.
| « | jo sóc normal, i mai no podré escalar l'Everest sense oxigen, perquè no he nascut amb aquesta virtut que s'ha de tenir per viure allà dalt sense gas, però no per això sóc pitjor o millor que un altre alpinista que ho aconsegueix sense oxigen, i per això no permeto que ningú digui com he d'escalar una muntanya | » |
| — Jesús Calleja |||

## Altres "desafíos"

No totes les seves proeses estan recollides a la sèrie "Desafío Extremo". És de les poques persones que poden presumir d'haver descendit en ràfting el riu Zambezi (considerat pels experts com el més salvatge i difícil descens del món); d'haver fet nombroses ascensions a pics de 6.000, 7.000 i 8.000 metres d'altitud (el primer espanyol a pujar el pic Randung-Go, de 6.000 metres; va pujar el sisè pic més alt del món, el Cho Oyu amb 8.201 metres d'altura, en una expedició en la que també va participar Juanito Oiarzabal.

## Referències

* ↑ «Desafío Extremo» (en castellà). Desafío Extremo, 2007. Arxivat de l'original el 1 d’agost 2010. [Consulta: 1r maig 2011].
* 1 2 «Jesús Calleja, buscando momentos sublimes» (en castellà). Desnivel, 22-02-2008. Arxivat de l'original el 7 de novembre 2011. [Consulta: 1r maig 2011].

## Enllaços externs

* Pàgina personal
# Bunceton

Bunceton és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 348 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bunceton tenia 348 habitants, 152 habitatges, i 93 famílies. La densitat de població era de 141,4 habitants per km².
Dels 152 habitatges en un 28,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,4% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 38,8% no eren unitats familiars. En el 32,2% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,1% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 31,3% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 14,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.917 $ i la renda mediana per família de 33.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.696 $ mentre que les dones 19.167 $. La renda per capita de la població era de 13.202 $. Entorn del 7,3% de les famílies i l'11,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bunceton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bunceton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Espai Internet

Espai Internet va ser una secció fixa sobre Internet emesa cada diumenge per TV3 al final del Telenotícies Migdia Cap de Setmana entre l'abril del 2007 i el juny del 2018. Des d'aleshores, i fins al 30 de juny de 2019, van donar un enllaç cada setmana a la seva pàgina de Facebook, que també es va publicar al seu blog. Va ser elaborat pels periodistes Jordi Aguilera (Sabadell, 1966) i Antonio Novella (Saragossa, 1961), amb muntatge (al llarg dels anys) de Rubén García Perdomo, Jordi Canadès, Alex Fazzio i Natalia Gummà.
El 2010, Espai Internet va rebre el Premi Blogs Catalunya al millor blog de tecnologia; el 2011, el cinquè Premio Periodismo Tecnalia en la categoria d'Internet; i el 2012, el Premi d'Excel·lència en l'Àrea de Divulgració de les TIC, en l'apartat de televisió, del Col·legi d'Enginyers Tècnics i Perits de Telecomunicació de Catalunya (COETTC).

## Referències

* ↑ TV3. «Espai internet», 09-10-2016. [Consulta: 2 juliol 2023].
* 1 2 3 Gordillo, Saül. Sobirania.cat. Creat, 2014, p. 166.
* 1 2 «‘Espai internet' de TV3 fa cinc anys». El Punt Avui, 02-04-2012. [Consulta: 7 setembre 2023].

## Enllaços externs

* Espai Internet Arxivat 2010-09-25 a Wayback Machine.
# Monàkino

«Monàkino» té aquests significats:
* Monàkino (Ussuriïski), població del krai de Primórie, a Rússia
* Monàkino (Partizanski), població del krai de Primórie, a Rússia
# Cal Pere Vedell

Cal Pere Vedell és una masia del poble de Bigues, en el terme municipal de Bigues i Riells, a la comarca catalana del Vallès Oriental.
Es troba en el sector central del terme, a migdia del Rieral de Bigues. És a la dreta del Tenes, a ponent i a l'altra banda del riu del Polígon Industrial Can Barri. És a migdia del Flix i al nord-est del Molí Sec. És al costat de ponent de Can Taberner, masia més gran amb la qual comparteix una part de les parets mestres.
Està inclosa en el Catàleg de masies i cases rurals de Bigues i Riells.

## Referències

* ↑ Catàleg de masies i cases rurals
# Lluís Llerinós i Gómez

Lluís Llerinós i Gómez (1947 - 8 de maig de 2013) fou un sindicalista i polític català. A les eleccions municipals de 1979 fou escollit regidor a Malgrat de Mar pel PSAN, però després fou candidat del BEAN a les eleccions generals espanyoles de 1979 i a la de Nacionalistes d'Esquerra a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1980. Dedicat al món sindical, del 1983 al 1986 fou secretari general de la Confederació Sindical de Treballadors de Catalunya (CSTC), i del 1986 al 1990 de la Confederació Sindical Catalana (CSC). Entre 1998 i 2004 va ser president de la Intersindical-CSC.