OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Landrais

Landrais és un municipi francès situat al departament del Charente Marítim i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 2007 tenia 629 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Landrais era de 629 persones. Hi havia 258 famílies de les quals 74 eren unipersonals (41 homes vivint sols i 33 dones vivint soles), 86 parelles sense fills, 90 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 297 habitatges, 263 eren l'habitatge principal de la família, 18 eren segones residències i 17 estaven desocupats. 280 eren cases i 12 eren apartaments. Dels 263 habitatges principals, 201 estaven ocupats pels seus propietaris, 53 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 8 estaven cedits a títol gratuït; 5 tenien una cambra, 18 en tenien dues, 40 en tenien tres, 61 en tenien quatre i 139 en tenien cinc o més. 188 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 116 habitatges hi havia un automòbil i a 120 n'hi havia dos o més.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 412 persones, 323 eren actives i 89 eren inactives. De les 323 persones actives 285 estaven ocupades (152 homes i 133 dones) i 39 estaven aturades (16 homes i 23 dones). De les 89 persones inactives 35 estaven jubilades, 29 estaven estudiant i 25 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Landrais hi havia 276 unitats fiscals que integraven 706,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 15.573 €.

### Activitats econòmiques

Dels 21 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses alimentàries, 1 d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 4 d'empreses de construcció, 9 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa immobiliària, 2 d'empreses de serveis i 1 d'una entitat de l'administració pública.
Dels 4 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un taller de reparació d'automòbils i de material agrícola, 1 guixaire pintor, 1 lampisteria i 1 agència immobiliària.
Dels 2 establiments comercials que hi havia el 2009, 1 era una botiga de menys de 120 m² i 1 una botiga de roba.
L'any 2000 a Landrais hi havia 25 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 1.683 hectàrees.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Nombre d'équipements et de services dans le domaine du commerce en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Landrais a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Landrais a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Lepidocephalichthys lorentzi

Lepidocephalichthys lorentzi és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,3 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest de Borneo.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1863. Sur les genres de la famille des Cobitioïdes. Versl. Akad. Amsterdam v. 15. 32-44.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Lepidocephalichthys lorentzi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Roberts, T.R. 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Weber, M. i L.F. De Beaufort 1916. The fishes of the Indo-Australian Archipelago. III. Ostariophysi: II Cyprinoidea Apodes, Synbranchi. Brill, Leiden, Països Baixos, 455 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Lex lata

Lex lata o de lege lata és una locució llatina que significa 'la llei tal com existeix ara', per oposició a lex ferenda, que es referia a la llei futura.

## Referències

* ↑ «Locuciones latinas» (en castellà). dipublico.org. [Consulta: 30 maig 2016].
# Liàlitxi

Liàlitxi (en rus: Ляличи) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 1.033 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Lina Yegros

Avelina Yegros Antón, coneguda artísticament com a Lina Yegros (Campamento, Madrid, 6 de desembre de 1914 - Madrid, 20 de maig de 1978) va ser una actriu espanyola.
Pertanyia a una família de militars i va passar la infantesa a Ceuta, Melilla i Canàries, fins que el 1930 es va instal·lar definitivament a Madrid. Allí va ingressar de meritòria a la companyia de teatre Boanfé Gelabert. Allí va conèixer l'actor Alfonso Albalat, amb qui es va casar i van marxar de gira a Amèrica Llatina amb la companyia d'Irene López de Heredia. El 1933 debutaria com a actriu secundària a El divino impaciente de José María Pemán. L'any següent debutaria al cinema amb Sor Angélica de Francesc Gargallo. Des d'aleshores es va dedicar al cinema fins als anys seixanta, quan es va retirar, tot i que encara aparegué esporàdicament en algun paper.

## Filmografia

* Sor Angélica, 1934 de Francesc Gargallo
* La bien pagada, 1935, d'Eusebio Fernández Ardavín
* El octavo mandamiento, 1935;
* ¿Quién me quiere a mí?, 1936, de José Luis Sáenz de Heredia
* La millona, 1937, d'Antoni Monplet
* Manolenka, 1939, de Pedro Puche
* ¡Polizón a bordo!, 1941;
* Unos pasos de mujer, 1941, d'Eusebio Fernández Ardavín
* Un marido a precio fijo, 1942, de Gonzalo Delgrás
* La condesa María, 1942; de Gonzalo Delgrás
* Ni tuyo ni mío, 1944; de Gonzalo Delgrás
* La dama de armiño, 1947; d'Eusebio Fernández Ardavín
* Fuenteovejuna, 1947; d'Antonio Fernández-Román
* Leyenda de Navidad, 1947; de Manuel Tamayo
* La calumniada, 1947;
* Vendaval, 1949, de Juan de Orduña
* Pequeñeces, 1950, de Juan de Orduña
* Vértigo, 1950, d'Eusebio Fernández Ardavín
* Debla, la virgen gitana, 1951 de Ramón Torrado
* Malvaloca, 1954 de Ramón Torrado
* Te doy mi vida, 1958, de P. Mercanti
* Cariño mío, 1961, de Rafael Gil Álvarez
* Aprendiendo a morir, 1962, de Pedro Lazaga
* Los guerrilleros, 1963, de Pedro Luis Ramírez
* Las gemelas, 1963 d'Antonio del Amo.
* Bochorno, 1963 de Juan de Orduña
* Clarines y campanas, 1966, de Ramón Torrado
* Per un dollaro di gloria, 1966 de Fernando Cerchio

## Premis

Als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1976 va rebre el premi a la millor labor de conjunt.

## Referències

* ↑ Bentley p.95
* ↑ Lina Yegros a la base de dades de la RAH
* ↑ "Retrato de familia", el mejor largometraje, ABC, 30 de gener de 1977

## Bibliografia

* Bentley, Bernard. A Companion to Spanish Cinema. Boydell & Brewer 2008.
# Litopenaeus stylirostris

La gambeta blava del Pacífic (Penaeus stylirostris o Litopenaeus stylirostris) és una espècie decàpode de la família dels Penaeidae. El nom científic de l'espècie va ser publicat per primera vegada vàlidament l'any 1871 per Stimpson.
L'espècie es troba a la costa oest de Mèxic i països veïns. Viu a una profunditat de fins a 27 metres en fons fangosos i sorrencs. L'animal té una longitud total màxima de 230 mm.

## Pesca

L'espècie és d'importància comercial, especialment a Mèxic, Guatemala, El Salvador, Hondures, Panamà i Costa Rica. L'espècie es ven fresca, cuita, seca i congelada. Als Països Baixos i Bèlgica, l'espècie es comercialitza com a gambeta gegant juntament amb altres espècies de gambes gegants, com ara el tigre negre o la gambeta tigre gran (Penaeus monodon). Per causa de la morfologia del cap, aquests tipus de llagostins també s'anomenen gambes.

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Litopenaeus stylirostris (Stimpson, 1871)». [Consulta: 23 abril 2020].
* ↑ De Grave, S. (2012). Litopenaeus stylirostris (Stimpson, 1871). Geraadpleegd via: World Register of Marine Species op http://www.marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=377458
# Litopedia

El litopedion o litopedia (del grec λίθος "pedra" i παιδίον "nen") és una rara situació mèdica en dones embarassades, que es dona quan ocorre un embaràs extrauterí o embaràs abdominal, si aquest és asimptomàtic o no es diagnostica, i el fetus comença una etapa de petrificació. Aquest casos es produeixen al voltant de 0.0045 % de totes les gestacions i es pot confondre amb un tumor d'ovari. Tot i que la incidència de l'embaràs extrauterí ha anat en augment, l'informe de litopedion és cada vegada menys freqüent gràcies al descobriment precoç dels embarassos abdominals.
Aquesta malaltia és tan rara que només es coneix a través de comptades referències d'antics textos mèdics. El cas de Lusianni Isa, de 65 anys, ocorregut a Haití en 2011 és un exemple d'aquestes situacions. El mes de maig de 2012 aparegué un cas als mitjans de comunicació, el de Zahra Aboutalib del Marroc. També a Colòmbia s'ha informat d'alguns casos. El juny de 2015, també es va reportar un nou cas a Xile d'una dona de 92 anys amb un fetus momificat d'aproximadament 50 anys.

## Referències

* ↑ «Los extraños casos de los bebés petrificados: Litopedia». La opinión de Poza Rica, 10-07-2017 [Consulta: 3 maig 2018].
* ↑ «Mujer dio a luz bebé de piedra». Trome, Lunes 28 maig 2012 [Consulta: 3 maig 2018].
* ↑ «Mujer descubrió luego de 40 años que estaba embarazada». El Tiempo, 11-12-2013 [Consulta: 3 maig 2018].
* ↑ «Sant Antonio: encuentran un feto momificado en el vientre de una mujer de 92 años». Emol, 19-06-2015 [Consulta: 3 maig 2018].
# Lliga de Catalunya

* No s'ha de confondre amb el partit polític creat el 1977 anomenat Lliga de Catalunya-Partit Liberal Català..
La Lliga de Catalunya fou una agrupació política catalanista fundada el 5 de novembre de 1887 a Barcelona per un grup de membres d'ideologia conservadora del Centre Català (Joan Josep Permanyer i Ayats, Àngel Guimerà, Eusebi Güell i Bacigalupi i Lluís Domènech i Montaner) descontents per l'elecció de Valentí Almirall com a president, i pels membres del Centre Escolar Catalanista (també conservadors), com Francesc Cambó, Enric Prat de la Riba, Narcís Verdaguer i Callís, Lluís Duran i Ventosa i Josep Puig i Cadafalch. Es proposen defensar els interessos morals, polítics i econòmics de Catalunya i modificar la legislació per a aconseguir-ho. S'hi adheriren el Centre Escolar Catalanista, el Centre Català Provençalenc, l'Associació Catalanista de Reus i el diari La Veu del Montserrat, però com a independents. El reusenc Bernat Torroja proposà la creació d'un gran Consell Regional Català excessivament descentralitzat, però no fou acceptada. Endemés, la proposta afirmativa a l'Exposició Universal de Barcelona de 1888 va aplegar al seu voltant nombrosos intel·lectuals conservadors i catalanistes moderats.
La sessió inaugural de 5 de novembre escollí Pau Sans i Guitart com a president, i endemés de l'adhesió a l'Exposició es va recollir un programa de cinc punts:
* Reivindicació de l'oficialitat del català.
* Proteccionisme econòmic.
* Conservació i reforma del dret català.
* Dur a terme una política catalanista, però oberta a altres regions.
* Realitzar una activa campanya propagandista, oberts a presentar-se a eleccions.
Patrocinà la candidatura que guanyà les eleccions per a formar el consistori dels Jocs Florals del 1888, que ajornaren, malgrat la protesta i la posterior separació del Centre Català, per tal que hi assistís com a reina de la festa la regent Maria Cristina d'Habsburg-Lorena, a la qual adreçaren una petició (el Missatge a la Reina Regent) per a demanar-li una àmplia autonomia per a Catalunya. El 1889, inicià la campanya contra el nou codi civil espanyol, que atemptava contra el règim jurídic català, i assolí un èxit important. Fou una de les principals entitats que formaren la Unió Catalanista, i prengué part en l'Assemblea de Manresa, que redactà el 1892 les Bases de Manresa. La majoria dels seus membres s'integraren en la Lliga Regionalista el 1901.

## Vegeu també

* La Renaixensa
* Lo Catalanista

## Bibliografia

* Jordi Llorens i Vila Lliga de Catalunya i el Centre Escolar Catalanista Rafael Dalmau Editor, 1996
# Lliga del Bon Mot

La Lliga del Bon Mot (1908-1963) fou una associació catalana que promovia el ben parlar.
Ricard Aragó i Turón (signà els seus pamflets amb el pseudònim d'Ivon l'Escop) fundà aquesta associació a Barcelona, per combatre la blasfèmia i els mots grollers. Es feu una intensa campanya pels pobles, amb mítings, cartells i un calendari. Joan Maragall li prestà suport amb entusiasme i escrigué una circular adreçada a les entitats catalanes.
A l'efecte, la Lliga del Bon Mot, comptà amb oficines i direcció general a Barcelona, un doble Comitè Central de senyores i cavallers i un cos de delegats residents en les principals poblacions. Desenvolupà llurs campanyes en diaris, edità fullets, cartells, fulles, volants; oferí premis, entregà diplomes honorífics: donà conferències en les escoles, patronats, fabriques i ateneus, promogué actes de propaganda, de cultura, religiosos i patriòtics; celebrà reunions, mítings, aplecs, etcètera, i comptà com a base econòmica, pel seu sosteniment, amb nombrosos donatius de particulars, alguns llegats i quotes voluntàries de socis protectors.
Celebrà mítings a Barcelona, Tarragona i Girona i en més de 50 poblacions de fora dels Països Catalans com ara Madrid, Valladolid, Múrcia o Pamplona.

## Referències

* ↑ «Vella història de parlar bé i malament. El fundador de “La Caixa” volia netejar la llengua». [Consulta: 26 juliol 2023].
* 1 2 3 4 «Lliga del Bon Mot | enciclopedia.cat». [Consulta: 26 juliol 2023].
* ↑ Rodríguez, Víctor «Coses d’Antes: Les plaques de ‘Parleu bé’». Catalunya Religió, 17-07-2023 [Consulta: 17 juliol 2023].
* Tom número 31, pàgina 1044 de l'Enciclopèdia Espasa.
# Les Muntanyoles (Horta de Sant Joan)

Les Muntanyoles és una serra situada al municipi d'Horta de Sant Joan a la comarca de la Terra Alta, amb una elevació màxima de 1.152 metres.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
# Linux Terminal Server Project

Linux Terminal Server Project o LTSP són un conjunt d'aplicacions de servidor que proporcionen la capacitat d'executar Linux en ordinadors de baixes prestacions o per extensió de baix cost, permetent reutilitzar equips que actualment resulten obsolets a causa dels alts requeriments que demanen els sistemes operatius privatius. LTSP es distribueix sota llicència GNU/GPL de programari lliure. LTSP ha estat redissenyat i reescrit des de zero per 2019 per Alkis Georgopoulos per donar suport a les noves tecnologies.

## Referències

* ↑ Helmke, Matthew. «34:Linux Terminal Server Project (LTSP)». A: Addison-Wesley Professional. Ubuntu Unleashed 2019 Edition: Covering 18.04, 18.10, 19.04 (en anglès). 13a ed.. Addison-Wesley Professional, 2018. ISBN 0134985478 [Consulta: 23 desembre 2020].
* ↑ «LTSP». LTSP. [Consulta: 23 desembre 2020].

## Vegeu també

* Client lleuger
* Linutop

## Enllaços externs

* Linux Terminal Server Project - Lloc web oficial
# Lluçars

Lluçars és un poble de la comarca de la Noguera (Catalunya) que pertany al municipi de Vilanova de Meià. Està situat en un altiplà a la dreta del riu de les Segues a 622 metres del nivell del mar.
Aquesta antiga vila closa, està dominada per l'església de Sant Pere i les restes del castell, conegut també com el palau del marquès de Dues Aigües. Destaquen la gran bellesa i tipisme dels seus carrerons medievals.
El temple parroquial de Sant Pere és un edifici reinaxentista-barroc que data de l'any 1630. Aquest fou reedificat el 1730 quan es va posar l'actual portalada i la làpida que ho recorda.

## Història

El primer document on es menciona la població data de l'any 1376, tot i que hi ha constància de diferents assentaments ja des del neolític.
Antigament, el poble, havia estat la capital de la Baronia de la Vansa, una antiga jurisdicció senyorial formada per les poblacions de Lluçars, Boada, Tòrrec i la Vansa. L'any 1836, amb la desaparició de les jurisdiccions senyorials, passà a establir-se com a municipi. Pocs anys després s'hi incorporarien les localitats de Gàrzola i Argentera. El 1926 Lluçars deixa de ser el cap del municipi de la Baronia de la Vansa en integrar-se al de Vilanova de Meià.

## Curiositats

A la comarca aragonesa de la Ribagorça existeix un poble amb el mateix nom. Aquest rep oficialment el nom de Luzás a causa de la castellanització del terme català.
Referint-se a terme ribagorçà, el lingüista Joan Coromines, afirmava que l'origen del topònim deriva del verb "llossar", que en el català de l'època feudal, significava "esmolar les eines". El seu estudi de documentació antiga revela que Lluçars s'escrivia amb "o" (Loçars), paraula que significava 'grup de ferreries'.
És de suposar que el nom del terme de la Noguera té el mateix origen.

## Festivitats

Celebra la Festa del Roser el dia 2 de maig i la Festa Major d'Estiu el tercer dissabte i diumenge de setembre.

## Bibliografia

El Municipi de Vilanova de Meià
* ISBN 84-89943-19-2
Teresa, la bruixa de la Vansa
* Autors: Delfí Solé Puig / Ferran Sánchez agustí. Editat per l'ajuntament de Vilanova de Meià.
Guia Turistica Vilanova de Meià i la seva vall.
* Editat per l'ajuntament de Vilanova de Meià.
Diccionari etimològic i complementari de la llengua catalana
* Autor: Joan Coromines. Editorial: Curial Edicions Catalanes.
# Llista d'estacions de Mitjana Distància al País Valencià
## A

| Estació | Línies | Connexions | Serveis | Ubicació | Comarca |
| Alacant Terminal | L-2 | C-1 C-3 | | Alacant | Alacantí |
| Alcalà de Xivert | 50 | | | Alcalà de Xivert | Baix Maestrat |

## B

| Estació | Línies | Connexions | Serveis | Ubicació | Comarca |
| Benicarló-Peníscola | 50 | | | Benicarló | Baix Maestrat |
| Benicàssim | 50 | | | Benicàssim | Plana Alta |

## C

| Estació | Línies | Connexions | Serveis | Ubicació | Comarca |
| Castelló de la Plana | 50 | C-6 | | Castelló de la Plana | Plana Alta |

## E

| Estació | Línies | Connexions | Serveis | Ubicació | Comarca |
| La Encina | L-1 L-3 | | | Pedania de La Encina, Villena | Alt Vinalopó |
| Elx-Parc | L-1 | C-1 | | Elx | Baix Vinalopó |

## O

| Estació | Línies | Connexions | Serveis | Ubicació | Comarca |
| Oriola | L-1 | C-1 | | Oriola | Baix Segura |
| Orpesa | 50 | | | Orpesa | Plana Alta |

## S

| Estació | Línies | Connexions | Serveis | Ubicació | Comarca |
| Sagunt | 50 | C-5 C-6 | | Sagunt | Camp de Morvedre |

## T

| Estació | Línies | Connexions | Serveis | Ubicació | Comarca |
| Torreblanca | 50 | | | Torreblanca | Baix Maestrat |

## V

| Estació | Línies | Connexions | Ubicació | Comarca |
| València-Cabanyal | L-6 50 | C-5 C-6 | Barri del Cabanyal, València | Comarca de València |
| València-Nord | L-1 L-3 L-4 L-5 L-6 50 | C-1 C-2 C-3 C-4 C-5 C-6 (en obres) | València | Comarca de València |
| Vila-real | 50 | C-6 | Vila-real | Plana Baixa |
| Vinaròs | 50 | | Vinaròs | Baix Maestrat |

## X

| Estació | Línies | Connexions | Serveis | Ubicació | Comarca |
| Xàtiva | L-1 L-3 L-4 | C-2 | | Xàtiva | Costera |

## Enllaços externs

* Relación de estaciones de Alta Velocidad, Larga Distacia y Media Distacia Renfe (castellà)
# Lu Chao

«Lu Chao» té aquests significats:
* Lu Chao (artista), artista xinès
* Chao Lu (boxejador) (born 1970), boxejador xinès
* Lu Chao (jugador de bàsquet) (nascut el 1988), esportista xinès
* Lü Chao (1890–1951), militar i polític
# Lu (Itàlia)

Lu és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Camagna Monferrato, Conzano, Cuccaro Monferrato, Mirabello Monferrato, Occimiano, Quargnento i San Salvatore Monferrato.
Pertanyen al municipi les frazioni de Bodelacchi, Borghina, Castagna, Martini i Trisogli.

## Galeria fotogràfica

* Torre de Lu
* Ajuntament
* Església parroquial
* L'església de Sant Nazari
* L'església de la Santíssima Trinitat

## Referències

Viccionari
# Lislkirchnerita

La lislkirchnerita és un mineral de la classe dels nitrats.

## Característiques

La lislkirchnerita és un nitrat de fórmula química Pb₆Al(OH)₈Cl₂(NO₃)₅·2H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2015. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Presenta un nou tipus d'estructura. És el primer nitrat trobat de manera natural que conté plom, i el segon nitrat que conté alumini després de la sveïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Capillitas, al departament d'Andalgalá (Catamarca, Argentina). Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Lislkirchnerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2016].
# Lisle (Nova York)

Lisle és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 302 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lisle tenia 302 habitants, 116 habitatges, i 75 famílies. La densitat de població era de 125,4 habitants/km².
Dels 116 habitatges en un 33,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,1% hi vivien parelles casades, en un 12,9% dones solteres, i en un 34,5% no eren unitats familiars. En el 30,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 19% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,8% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 17,9% de 45 a 60 i un 17,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.750 $ i la renda mediana per família de 45.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.797 $ mentre que les dones 26.250 $. La renda per capita de la població era de 14.685 $. Entorn del 10,7% de les famílies i el 12,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lisle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lisle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lisímac d'Egipte

Lisímac d'Egipte (en grec antic: Λυσίμαχος, llatí: Lysimachus) fou un fill de Ptolemeu II Filadelf i d'Arsínoe I (filla de Lisímac de Tràcia).
Encara que va sobreviure al seu germà Ptolemeu III Evèrgetes I i al seu nebot Ptolemeu IV Filopàtor, va ser executat per ordre de Sosibi, el regent del jove Ptolemeu V Epífanes (205 aC), segurament ja a una edat força avançada, segons diu Polibi.

## Referències

* ↑ 4.Lysimachus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 867