OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Costell (Male)

El costell de Male o pelderijn es troba al veïnat de Male a Sint-Kruis (avui fusionat amb Bruges) eregit per reemplaçar un costell de fusta entre 1750-1787. El 1996 va ser llistat com a monument. Es troba davant de l'antiga casa de la vila, del qual era el costell durant l'antic règim, quan Male tenia jurisdicció pròpia. El primer costell era un pal de roure coronat d'un rellotge de sol per poder mesura l'inici i la fi del castig. Generalment s'hi fixava el reu amb un cep de ferro a les hores de màxima afluència.
El primer esment escrit del costell data de l'acta de venda del 1558 quan el baró Joan Lopez Gallo va atènyer la senyoria de Male. Va erigir un pal de roble, mencionat en una acta del 1569. El rellotge de sol va ser realitzat per l'esculptor Pere Aerts. En un dibuix del 1712 sempre es veu aquest costell de fusta. L'actual costell de pedra data molt probablement del govern del baró Claesman (segle xviii) que el va erigir com símbol del seu poder en una època a la qual es començava a dicutir l'absolutisme senyorial. Va ser utilitzat unes quantes vegades en aquesta època.
Els escuts esculptats van ser esborrats, com de costum a la revolució francesa. El 1874 el govern de l'aleshores municipi de Sint-Kruis va desmuntar el monument. El 1897 arqueòlegs van convèncer-lo de reconstruir-lo, aquesta vegada a la cort de l'ajuntament. El 1950 se'l va apropar de Male, a la inauguració de la nova carretera rectificada de Bruges a Eeklo. El 1985 es va decidir tornar-lo al seu lloc històric.
El pal en forma d'obelisc fa uns 3,50 metres d'alçada total, fet de calcari blau. El perron de dos esglaons és un afegit modern de 1950. La columna de forma prismàtica triangulària de tres metres presumiblement es va erigir entre 1750 i 1787 i es coronada per un globus de pedra calcària. A cada costat hi a traces de l'escut de la senyoria de Male, mig esborrat.

## Referències

* ↑ «Pellerijn». A: WNT (Woordenboek der Nederlandsche Taal), 1919 [Consulta: 12 juny 2018].
* ↑ de Win, P. Inventaris van de feodale schandpalen op Belgisch grondgebied (en neerlandès), 1996, p. 152-154 (Iuris Scripta Historica X).
* ↑ Cafmeyer, Magda. «Het pelderijn van Male» (en neerlandès). Heemkundige kring Sint-Kruis. Arxivat de l'original el 2018-06-12. [Consulta: 12 juny 2018].
* ↑ «Het Pelderijn van Male». De Biekorf, LI, 1950, pàg. 165.
* ↑ Gilté, Stefanie; Van Vlaenderen, Patricia. «Schandpaal» (en neerlandès). Agentschap Onroerend Erfgoed, 2005. [Consulta: 12 juny 2018].
* ↑ Gilté & van Vlaenderen, 2005.
# Labeobarbus gorguari

Labeobarbus gorguari és una espècie de peix pertanyent a la família dels ciprínids.

## Descripció

* Fa 53,2 cm de llargària màxima.

## Alimentació

Menja peixos, insectes i macròfits.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical (13°N-11°N) que viu entre 1-6 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: és un endemisme del llac Tana (Etiòpia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Nagelkerke, L.A.J. i F.A. Sibbing, 1997. A revision of the large barbs (Barbus spp., Cyprinidae, Teleostei) of Lake Tana, Ethiopia, with a description of seven new species. p. 105-170. A: L.A.J. Nagelkerke (ed.). The barbs of Lake Tana, Ethiopia: morphological diversity and its implications for taxonomy, trophic resource partititioning and fisheries. Wageningen University, els Països Baixos.
* ↑ Nagelkerke, L.A.J. i F.A. Sibbing, 1997.
* ↑ Getahun, A., 2007. An overview of the diversity and conservation status of the Ethiopian freshwater fauna. J. Afrotrop. Zool. Special Issue:87-96.
* ↑ Nagelkerke, L.A.J. i F.A. Sibbing, 1998. The Barbus intermedius species flock of Lake Tana (Ethiopia). I. The ecological and evolutionary significance of morphological diversity. Ital. J. Zool. 65:3-7.
* ↑ Nagelkerke, L.A.J. i F.A. Sibbing, 2000. The large barbs (Barbus spp., Cyprinidae, Teleostei) of Lake Tana (Ethiopia), with a description of a new species, Barbus osseensis. Neth. J. Zool. 50(2):179-214.

## Bibliografia

* De Graaf, M., E.D. Nentwich, J.W.M. Osse i F.A. Sibbing, 2005. Lacustrine spawning: is this a new reproductive strategy among 'large' African cyprinid fishes? J. Fish Biol. 66(5):1214-1236.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Jocs Olímpics de Sapporo

«Jocs Olímpics de Sapporo» té aquests significats:
Els "Jocs Olímpics de Sapporo" són els Jocs Olímpics que se celebren a Sapporo, Hokkaido i Japó.
A Sapporo se celebraran dos Jocs Olímpics.
* Jocs Olímpics d'hivern 1940 (Cancel·lat a causa de la Segona Guerra Mundial)
* Jocs Olímpics d'hivern 1972
# Ksar d'Aït-Ben-Haddou

Aït-Ben-Haddou (amazic estàndard marroquí: ⴰⵢⵜ ⴱⴻⵏⵃⴰⴷⴷⵓ, Ayt Benḥaddu; àrab: آيت بن حدّو, Āyt ibn Ḥaddū) és un ksar (ciutat fortificada) situat en un turó a la riba del riu Ounila, a l'antic camí de les caravanes entre el Sàhara i Marràqueix, a la regió de Souss-Massa-Draâ, a la província d'Ouarzazate, al Marroc. Fou declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO l'any 1987. La majoria dels seus habitants actualment viuen al poble nou construït a l'altra riba del riu.

## Història

El ksar d'Aït-Ben-Haddou és un exemple destacat d'aquests tipus de construccions fetes, bàsicament, de terra i fusta, que es remunten al segle xvii a les valls del Draa, del Todgha, del Dadès i del Souss. El conjunt arquitectònic del ksar, reforçat per la bellesa del paisatge que l'envolta, ha afavorit que s'hi hagin rodat moltes pel·lícules, entre les quals hi ha títols destacats:
* Lawrence d'Aràbia (1962), dirigida per David Lean.
* Sodom and Gomorrah (1963), dirigida per Robert Aldrich, amb Stewart Granger.
* L'home que volia ser rei (1975), dirigida per John Huston, amb Sean Connery i Michael Caine.
* Mohammad, Messenger of God (1976), dirigida per Moustapha Akkad, amb Anthony Quinn i Irene Papas.
* Jesús de Natzaret (1977), minisèrie de TV, dirigida per Franco Zeffirelli.
* Time Bandits (1981), dirigida per Terry Gilliam, amb Sean Connery.
* Marco Polo (1982), minisèrie de TV.
* La joia del Nil (1985), dirigida per Lewis Teague, amb Michael Douglas Kathleen Turner i Danny DeVito.
* 007: Alta tensió (The Living Daylights) (1987), dirigida per John Glen, amb Timothy Dalton i Maryam d'Abo.
* L'última temptació de Crist (1988), dirigida per Martin Scorsese.
* El cel protector (1990), dirigida per Bernardo Bertolucci, amb Debra Winger, Kit Moresby i John Malkovich.
* Kundun (1997), dirigida per Martin Scorsese.
* The Mummy (1999), dirigida per Stephen Sommers, amb Brendan Fraser i Rachel Weisz.
* Gladiator (2000), dirigida per Ridley Scott, amb Russell Crowe.
* Alexander (2004), dirigida per Oliver Stone, amb Colin Farrell.
* El regne del cel (2005), dirigida per Ridley Scott, amb Orlando Bloom, Eva Green i Jeremy Irons.
* Prince of Persia (2010), dirigida per Mike Newell.
Alguns dels elements arquitectònics visibles no són originaris, sinó construïts per les produccions cinematogràfiques que s'hi han fet, o restes de les edificacions que s'hi van fer. Arran de la declaració de Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO, s'ha desenvolupat tot un pla de protecció i manteniment de les estructures i construccions tradicionals amb fang i fusta.

## Referències

* ↑ UNESCO World Heritage Sites Ref 444

## Enllaços externs

* Galeria fotogràfica UNESCO (anglès).
# Agatoclea

    Per la regent del Regne Indogrec, vegeu Agatoclea de Bactriana
Agatoclea (en llatí Agathoclea, en grec antic Ἀγαθόκλεια) fou l'amant del rei egipci Ptolemeu IV Filopàtor (221 aC-204 aC) i germana del seu ministre Agàtocles.
Eren fills de l'ambiciosa Oenante que els va presentar al rei. Agàtocles i la seva germana exerciren sobre el rei força influència, fins al punt que Ptolemeu va fer matar la seva dona i germana Arsínoe III Eurídice i llavors Agatoclea es va convertir en l'amistançada preferida del rei.
A la mort del rei el 205 aC Agàtocles, Agatoclea i els seus còmplices van amagar la notícia per tenir temps d'apoderar-se del tresor reial i van conspirar per col·locar a Agàtocles al tron, però amb col·laboració amb Sosibi, tutor del jove Ptolemeu V Epífanes van decidir de col·locar aquest al tron l'any 204 aC, i el nou rei va quedar sota la tutela d'Agatoclea.
Aviat els macedonis i egipcis d'Alexandria es van revoltar sota la direcció de Tlepòlem. Una nit, els rebels van rodejar el palau reial, fins que van aconseguir entrar. Agàtocles i Agatoclea van implorar per les seves vides però en debades. Agàtocles va ser mort pels seus propis companys per evitar-li una mort més cruel, i Agatoclea, junt amb les seves germanes i la mare, es van refugiar a un temple, però les turbes les van matar. Tots els que havien tingut alguna part en la mort d'Eurídice van ser executats, segons diuen Polibi, Justí, Ateneu de Nàucratis i Plutarc.
Una altra Agatoclea, nascuda a Acarnània, que era filla d'Aristòmenes, també va tenir molt de poder a Egipte en un altre moment.

## Referències

* ↑ Agathoclea a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 63
# Consell de Comunitats Lleialistes

El Consell de Comunitats Lleialistes, Loyalist Communities Council (LCC), és un grup lleialista d'Irlanda del Nord que inclou representants dels grups paramilitars UVF, UDA i Red Hand Commando, fundat el 2015 com a resposta a la percepció d'abandonament que tenien aquests sectors de l'unionisme nord-irlandès.
A les eleccions generals del Regne Unit de 2017, el LCC va emetre un comunicat de suport al Partit Unionista Democràtic i el Partit Unionista de l'Ulster, suport que va ser rebutjat per ambdós partits.
Durant les negociacions del Brexit del 2018 el LCC es va oposar fortament a la proposta d'Acord de Retirada a causa del tractament de la qüestió fronterera irlandesa. A finals de febrer de 2021, el Partit Unionista Democràtic es va reunir amb el LCC per discutir l'anomenat Protocol d'Irlanda del Nord. Com a resultat de la seva oposició al protocol, a principis de març de 2021 el LCC va enviar cartes als primers ministres britànic i irlandès, Boris Johnson i Micheál Martin, anunciant-los que retirava temporalment el seu suport a l'Acord de Divendres Sant "mentre persisteixi la frontera interna al mar d'Irlanda entre la Gran Bretanya i l'Ulster". L'anunci, que cridava a la mobilització, va precedir l'inici d'aldarulls entre lleialistes i la policia nord-irlandesa a Derry, Belfast, Carrickfergus i Newtownabbey, tot i que el Consell es va desvincular de la violència en una declaració pública el 9 d'abril.

## Referències

* 1 2 Colomina, Carme «El Brexit encén Irlanda del Nord». ARA, 12-04-2021 [Consulta: 23 abril 2021].
* ↑ Rutherford, Adrian «Loyalist Communities Council launched with backing of UDA, UVF and Red Hand Commando» (en anglès). Belfast Telegraph, 13-10-2015 [Consulta: 23 abril 2021].
* ↑ «UUP and DUP reject Loyalist Communities Council's 'endorsement'» (en anglès). Belfast Telegraph, 06-06-2017 [Consulta: 23 abril 2021].
* ↑ «Brexit: Loyalist paramilitary representatives '˜extremely hostile' to Theresa May deal» (en anglès). Belfast News Letter, 27-11-2018 [Consulta: 23 abril 2021].
* ↑ O'Neill, Julian «NI Protocol: DUP meets Loyalist Communities Council» (en anglès). BBC News, 26-02-2021 [Consulta: 23 abril 2021].
* ↑ Aranda, Quim «El Parlament Europeu ajorna la ratificació de l'acord comercial entre Londres i Brussel·les». ARA, 04-03-2021 [Consulta: 23 abril 2021].
* ↑ «Belfast riots: Loyalist Communities Council issue statement after days of violence» (en anglès). Belfast Live, 09-04-2021 [Consulta: 10 maig 2021].
# 1182
## Esdeveniments

* Aliança entre Sèrbia i Hongria
* Expulsió de tots els jueus de París
* Fi de l'era Yowa al Japó
* Averrois és nomenat metge de la cort
* Publicació d'Alexandreis, de Gualter de Châtillon

## Naixements

* 11 de setembre - Japó: Minamoto no Yoriie, setè shogun

## Referències

* ↑ Marcus, Jacob Rader. The Jew in the Medieval World: A Source Book, 315-1791 (en anglès). Hebrew Union College Press, 1999, p. 27. ISBN 087820217X.
# Ball de les àguiles i sant Joan Pelós

El ball de les àguiles i sant Joan Pelós és una dansa ritual que es realitza a la processó del Corpus Christi. L'únic poble que conserva la tradició es Pollença. Consisteix en el ball que fan a la part davantera de la processó dues al·lotes vestides de blanc i enjoiades amb anells, collars i braçalets que deixa la gent del poble per a l'ocasió. Toquen unes castanyoles i mouen de forma simètrica les figures d'àguila que duen a la cintura, semblants als "cavallets". Van darrere la figura de Sant Joan Pelós, que representa a Sant Joan Baptista, i fa una dansa ritual amb uns orígens molt antics, tot trepitjant els pètals que es tiren dels balcons. Després "fan les taules", és a dir: visiten una sèrie de cases on els donen a tastar dolços.

## Referències

* ↑ «Ball de les Àguiles i Sant Joan Pelós a Pollença». IB3, 10-06-2012. Arxivat de l'original el 2016-02-16. [Consulta: 8 febrer 2016].
* ↑ «Pàgina de Musica Nostra». Arxivat de l'original el 2011-09-04. [Consulta: 1r març 2011].

## Enllaços externs

* Vídeo de "un país en la mochila"
# Honorat de Tolosa

    Per a d'altres persones anomenades Honorat vegeu: Honorat
Honorat de Tolosa (Navarra?, s. III - Tolosa de Llenguadoc, segona meitat del s. III) va ser venerat, des del 1265, com el segon bisbe de Tolosa de Llenguadoc, successor de Sant Sadurní i com a sant per l'Església catòlica. En realitat, mai no va existir i és el producte d'una llegenda pietosa.

## Hagiografia

Se'n conserven poques notícies, entre les quals que va ser el segon bisbe de Tolosa. Hauria estat convertit al cristianisme per Sadurní de Tolosa. La llegenda diu que va instruir i consagrar bisbe Fermí de Pamplona, quan, convertit, va arribar a Tolosa. Altres llegendes el fan originari de Navarra, on Sadurní l'hauria convertit.
El seu culte començà cap al 1256, quan el 3 d'octubre se'n trobaren les restes a la Basílica de Sant Sadurní de Tolosa. A la cripta de la basílica hi ha un sarcòfag la coberta del qual porta gravada la inscripció, en lletres gòtiques: S(ANCT)VS HONORAT[VS]. La seva festivitat litúrgica és el 22 de desembre.
El seu nom, al·legòric, apareix a la llegenda de Sant Fermí d'Amiens, qualificada com una de les "peces més fabuloses" de l'hagiografia medieval i a les actes de martiri de Sant Sadurní, també tardanes i inversemblants. Comença a aparèixer als episcopologis el 1296 i al breviari, amb festivitat litúrgica, el 1404. Duchesne, però, el descarta en 1907 com a figura apòcrifa i llegendària.
En 1938 va ser eliminat del calendari litúrgic de Tolosa després de consultar-ho amb la Santa Seu, que el 5 de gener de 1939 va decretar-ne la supressió. Baccrabère i Magnou-Nortier o P. Cabau ja no l'inclouen a les seves llistes de bisbes de 1983 i 1999, respectivament.

## Notes

* ↑ Per Duchesne, en 1907

## Enllaços externs

* Biografia a www.catholic.org

## Bibliografia

* Patrice CABAU. Les évêques de Toulouse (IIIe-XIVe siècles) et les lieux de leur sépulture. 1999. http://www.societes-savantes-toulouse.asso.fr/samf/memoires/T_59/cabau.htm Arxivat 2006-11-26 a Wayback Machine. (Mémoires de la Société Archéologique du Midi de la France; LIX).
# Excelsior Springs

Excelsior Springs és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 10.847 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Excelsior Springs tenia 10.847 habitants, 4.079 habitatges, i 2.777 famílies. La densitat de població era de 426,5 habitants per km².
Dels 4.079 habitatges en un 34,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 31,9% no eren unitats familiars. En el 26,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 10,9% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 13,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.657 $ i la renda mediana per família de 46.284 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.500 $ mentre que les dones 22.336 $. La renda per capita de la població era de 17.718 $. Entorn del 7,3% de les famílies i el 12,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Excelsior Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Excelsior Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Ksar El Majaz

Ksar El Majaz (en àrab قصر المجاز, Qṣar al-Majāz; en amazic ⵇⵚⴰⵔ ⵍⵎⵊⴰⵣ) és una comuna rural de la província de Fahs-Anjra, a la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 10.237 persones. Està situada en la costa de l'Estret de Gibraltar. Limita a l'est amb la comuna de Taghramt, que la separa de la ciutat autònoma espanyola de Ceuta; al nord, amb el mar; a l'oest, amb la comuna d'Al-Ksar es-Seghir; i al sud amb la comuna d'Anjra.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Agatodèmon (desambiguació)

Agatodèmon (desambiguació) és el nom dels següents personatges:
* Agatodèmon (geògraf), geògraf grec.
* Agatodèmon (gramàtic), gramàtic grec.
* Agatodèmon, daimon grec.
# Ciclotosaure

El ciclotosaure (Cyclotosaurus) és un gènere extint d'amfibi temnospòndil que va viure en el Triàsic superior.

## Referències

* ↑ «Cyclotosaurus» (en alemany). Lexikon der Biologie. Spektrum. [Consulta: 17 gener 2020].
* ↑ Witzmann, Florian; Sachs, Sven; Nyhuis, Christian J. «A new species of Cyclotosauru (Stereospondyli, Capitosauria) from the Late Triassic of Bielefeld, NW Germany, and the intrarelationships of the genus» (en anglès). Fossil Record, 19, 2, 23-03-2016, pàg. 83–100. DOI: 10.5194/fr-19-83-2016. ISSN: 2193-0074.
# Gachingita

La gachingita és un mineral de la classe dels elements natius. Rep el nom del jaciment de Gaching, al dipòsit epitèrmic de Maletoyvayam (Rússia), la localitat tipus.

## Característiques

La gachingita és un mineral de fórmula química Au(Te$_{1-x}$Se$_x$). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2021, sent publicada l'any 2022. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu geològic de Sibèria Central, a Novosibirsk (Rússia), amb el número de catàleg: v-10/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Maletoyvayam, dins el krai de Kamtxatka (Rússia), l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Gachingite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 abril 2022].
* ↑ Tolstykh, Nadhezda D.; Tuhý, Marek; Vymazalová, Anna; Laufek, František; Plášil, Jakub; Košek, Filip «Gachingite, Au(Te1–xSex) 0.2 ≈ x ≤ 0.5, a new mineral from Maletoyvayam deposit, Kamchatka peninsula, Russia». Mineralogical Magazine, 86, 2, 01-04-2022, pàg. 205–213. DOI: https://doi.org/10.1180/mgm.2022.9 [Consulta: 19 octubre 2022].
# 1652

El 1652 (MDCLII) fou un any de traspàs iniciat en dilluns pertanyent a l'edat moderna.

## Esdeveniments

* Publicació del Theatrum Chemicum Britannicum, compendi alquímic
* Comença una guerra entre anglesos i holandesos pel control del comerç marítim colonial
* 13 d'octubre: la ciutat de Barcelona es rendeix a les tropes de Joan Josep d'Àustria, en el marc de la guerra dels Segadors. La guerra va esclatar per una crisi de relacions entre les institucions catalanes i la monarquia hispànica, motivada per les pretensions fiscals d'aquesta i per l'allotjament de les tropes castellanes, implicades en la guerra dels Trenta Anys. Es negocia entre 16 homes la capitulació. La base inicial seran 34 capítols. Acabat el conflicte, Catalunya va conservar els seus furs i les seves institucions, però França es va annexar part de la Cerdanya i el Rosselló, fet que seria confirmat pel tractat dels Pirineus.
* Es pinta la Vista de Delft de Carel Fabritius
* Es funda la Colònia del Cap
* Gian Lorenzo Bernini acaba el seu Èxtasi de Santa Teresa

## Naixements
### Països Catalans

* 20 de novembre, Cardona: Manuel Mariano Ribera, religiós mercedari i cronista (m. 1736).

### Resta del món

* 13 de febrer, Florència, Itàlia: Anton Domenico Gabbiani, pintor (m. 1726).
* 3 de març, Trotton, Anglaterra: Thomas Otway, dramaturg anglès (m. 1685).
* 7 d'abril, Florència, Itàlia: Lorenzo Corsini Climent XII, Papa de Roma (m. 1740).
* 21 d'abril, Embèrt, França: Michel Rolle, matemàtic francès, conegut principalment pel teorema que porta el seu nom (m. 1719).
* 8 de setembre, Sevilla [d. bateig]ː Luisa Roldán, La Roldana, escultora barroca, primera escultora espanyola registrada (m. 1706).
* 5 de desembre, Amsterdam: Adriana Spilberg, pintora de l'Edat d'Or neerlandesa (m. ca.1700).

## Necrològiques
### Països Catalans

* 3 de setembre, Nàpols (Itàlia): Josep de Ribera, lo Spagnoletto, pintor i gravador valencià del barroc (n. 1591).

### Resta del món

* 21 de març - Bruges (Comtat de Flandes), Olivier de Wree, dit Vredius, poeta, historiador, polític i mecenes.
* Gregorio Allegri, compositor.

## Referències

* ↑ «Notícia: Efemèrides». El Punt Avui, 09-10-2016. [Consulta: 23 desembre 2011].
* ↑ «Clemènte XII papa» (en italià). Treccani. [Consulta: abril 2020].
* ↑ Pascual Chenel, Álvaro. «Luisa Ignacia Roldán | Real Academia de la Historia». [Consulta: 22 juliol 2022].
* ↑ «Discover painter, draftsperson, pastelist Adriana Spilberg» (en anglès). RKD – Netherlands Institute for Art History. [Consulta: 26 octubre 2022].
* ↑ «Josep de Ribera i Cucó | enciclopèdia.cat». [Consulta: 3 octubre 2020].
# Creighton (Nebraska)

Creighton és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 1.270 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Creighton tenia 1.270 habitants, 559 habitatges, i 342 famílies. La densitat de població era de 415,6 habitants per km².
Dels 559 habitatges en un 24,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,5% hi vivien parelles casades, en un 5,7% dones solteres, i en un 38,8% no eren unitats familiars. En el 36,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23% tenia menys de 18 anys, un 4,4% entre 18 i 24, un 21,3% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 29,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.763 $ i la renda mediana per família de 38.667 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.156 $ mentre que les dones 16.667 $. La renda per capita de la població era de 15.293 $. Aproximadament el 7,4% de les famílies i el 10,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Creighton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Creighton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.