OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chriolepis

Chriolepis és un gènere de peixos de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Chriolepis atrimelum (Bussing, 1997)
* Chriolepis benthonis (Ginsburg, 1953)
* Chriolepis cuneata (Bussing, 1990)
* Chriolepis dialepta (Bussing, 1990)
* Chriolepis fisheri (Herre, 1942)
* Chriolepis lepidota (Findley, 1975)
* Chriolepis minutillus (Gilbert, 1892)
* Chriolepis tagus (Ginsburg, 1953)
* Chriolepis vespa (Hastings & Bortone, 1981)
* Chriolepis zebra (Ginsburg, 1938)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Bussing, W.A., 1990. New species of gobiid fishes of the genera Lythrypnus, Elacatinus and Chriolepis from the eastern tropical Pacific., Revista de Biología Tropical, 38(1):99-118.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Findley, L.T., 1974. A new species of goby from Malpelo Island (Teleostei: Gobiidae: Chriolepis)., Smithsonian Contrib. Zool., 176:94-98.
* Findley, L.T., 1983. A revision of the Eastern Pacific species of the gobiid fish genus Chriolepis (Teleostei: Gobioidei). Ph.D. diss., University Arizona: 193pp.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Consell Econòmic i Social de Grècia

El Consell Econòmic i Social de Grècia va ser creat per la Llei 2232/ 1994 i va ser modelat d'acord amb l'estructura del Comitè Econòmic i Social Europeu, que està basada en una organització tripartita d'interessos representats, que és la divisió en tres grups: empresaris, treballadors i una tercera categoria composta d'agricultors, representants de professionals independents, governs locals i consumidors.
L'objectiu del CES de Grècia és la promoció del diàleg social a través de la creació –si és possible– de posicions comunes en temes socials o de col·lectius particulars.

## Enllaços externs

* Consell Econòmic i Social de Grècia
# Domingo García-Sabell Rivas

Domingo García-Sabell Rivas (Santiago de Compostel·la, 9 d'octubre de 1909 - La Corunya, 5 d'agost de 2003) fou un metge, polític i intel·lectual gallec. Era fill d'un procurador en tribunals, estudià medicina a Santiago i a Madrid. Allí fou membre de la Federación Universitaria Escolar (FUE), onde coincidí ambn Rafael Dieste, Carlos Maside, Ánxel Fole i Lois Seoane. Com a intel·lectual i metge conegué i va fer amistat amb personatges com Castelao, Novoa Santos, Miguel de Unamuno, Valle-Inclán o Gonzalo Torrente Ballester, de qui en fou metge. El 1936 s'afilià al Partit galleguista, raó per la qual en començar la guerra civil espanyola fou internat un temps en el camp de concentració de Labacolla.
En acabar la guerra fou depurat i hagué de dedicar-se a la medicina privada. Contactà amb el galleguisme cultural i el 1950 va dirigir l'Editorial Galaxia amb Ramon Piñeiro. La seva filla gran fou la primera esposa de Xosé Manuel Beiras. A les eleccions generals espanyoles de 1977 fou elegit senador per designació reial i formà part de l'Agrupación Independiente. Del 1979 al 1997 fou president de la Reial Acadèmia Gallega i delegat del govern a Galícia del 1981 al 1996. Va traduir al gallec a Martin Heidegger i James Joyce.

## Obres

* Ensayos I (1962)
* Notas para una antropología del hombre gallego (1966)
* Pintura como comunicación (1971)
* Tres síntomas de Europa (1972)
* Ensayos II (1976)
* Os gromos do pensamento (1996)
* Libros dos comentos (1996)

## Premis i reconeixements

* Premi de periodisme Fernández Latorre (1998), atorgat per La Voz de Galicia

## Referències

* ↑ Hermida, Xosé «Gabilondo, Carlotti y García-Sabell, premiados por "La Voz de Galicia"». El País, 27-07-1998.

## Bibliografia

* Pla-Narbona, el decidido y leal, Indústrias Cosmo S.A. Barcelona 1971.
* L'Univers Pla-Narbona. Dibuixos, pintures, gravats i escultures, De García Sabell, Domingo; Pi de Cabanyes, Oriol. El cep i la Nansa, Vilanova i la Geltrú. 2000. ISBN 84-85960-53-X

## Enllaços externs

* Obituari a El País
# Sant'Anatolia di Narco

Sant'Anatolia di Narco és un comune (municipi) de la Província de Perusa, a la regió italiana d'Úmbria, situat uns 60 km al sud-est de Perusa. És una ciutat medieval amb un castell del segle xii i una muralla del segle xiv.
L'1 de gener de 2018 tenia 557 habitants.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 9 març 2019].
# Terentia de legibus consularis imperii

Terentia de legibus consularis imperii va ser una llei romana que regulava l'apel·lació al poble de les decisions dels cònsols. Aquesta apel·lació l'havia establert la llei Valeria de provocatione.
La va proposar l'any 462 aC Gai Terenci Arsa (o Gai Terentil Arsa), tribú de la plebs, quan eren cònsols Tit Veturi Gemí Cicurí i Luci Lucreci Triciptí. Aquesta llei proposava la designació de cinc magistrats amb l'encàrrec de redactar i presentar al poble les regles d'exercici dels poders dels cònsols. La llei va tenir una oposició molt forta i finalment va ser rebutjada. Aquest rebuig va portar a la instauració del decemvirat. També se l'anomena lex Terentilia.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 154-155 [Consulta: 10 abril 2022].
# Grumman FF

El Grumman FF "Fifi" (denominació de l'empresa G-5) va ser un caça embarcat nord-americà oerat per la Marina dels Estats Units d'Amèrica durant la dècada del 1930. Va ser el primer avió embarcat en servei a tenir tren d'aterratge retràtcil.

## Versions

Prototips i versions del Grumman FF:

### XFF-1

    únic prototip, amb número de sèrie A8878

### FF-1

    versió de caça biplaça per la Marina dels Estats Units, 27 avions produïts

### FF-2

    versió d'entrenament modificada a partir dels FF-1 originals. 25 conversions realitzades amb controls dobles a la Fàbrica d'Avions Navals

### XSF-1

    prototip de la versió SF-1, un sol fabricat amb el número de sèrie A8940

### SF-1

    versió de reconeixement naval per a la Marina dels Estats Units, producció total de 33 avions

### XSF-2

    un prototip amb el buc de la versió SF-1 i el motor Pratt & Whitney R-1535-72 Twin Wasp Junior, amb 650 cv (485 kW)

### Goblin

    versió produïda sota llicència al Canadà Canadian Car & Foundry Company, en total 52 avions produïts

### GE.23 Delfín

    Versió per a l'exportació a Espanya, amb 34 avions produïts al Canadà i que van estar en servei durant la Guerra Civil Espanyola al bàndol republicà.

## Especificacions (FF-1)

Dades de The complete encyclopedia of world aircraft
Característiques generals
* Tripulació: Dos (pilot i observador/artiller)
* Longitud: 7,47 m
* Envergadura: 10,52 m
* Alçada: 3,38 m
* Pes buit: 1.405 kg
* Pes màxim d'enlairament: 2.121 kg
* Motor: un motor radial Wright R-1820-78 Cyclone
* Potència: 700 cv (520 kW)
Rendiment
* Velocitat màxima: 333 km/h (180 nusos)
* Abast: 1.100 km
* Sostre de servei: 22.100 peus (6.735 m)
Armament
* 2 metralladores de calibre 7.62 mm M1919 Browning o combinació d'una metralladora de calibre 7,62 i una de pesant Browning M2 de calibre 12,7 mm (en el dos casso fixes al buc). 1 metralladora Browning en muntura flexible a la part posterior de la cabina
* 2 bombes de fins a 53 kg en suports alars

## Referències

* 1 2 Eden, Paul. The complete encyclopedia of world aircraft. New York, NY: Barnes & Noble Books, p. 762. ISBN 0-7607-3432-1.
* ↑ Winchester, Jim. Fighters of the 20th century. Shrewsbury: Airlife, 2002, p. 21. ISBN 1840373881.
* ↑ Swanborough, Gordon. United States Navy aircraft since 1911. 2a edició. Londres: Putnam, p. 195. ISBN 0370100549.
* ↑ Lázaro, Carlos «Delfín. El Grumman C.C. & F. G-23 en la Guerra Civil Española». 2008, Ebre 38: Revista Internacional De La Guerra Civil, 1936-1939, 38. ISSN: 1885-2580 [Consulta: 17 octubre 2022].
# Zidantas I

Zidantas I va ser rei dels hitites en unes dates entre el 1560 aC i el 1550 aC. Era gendre d'Hantilis I i en va ser el seu successor.
El que se'n sap d'ell, prové de la Proclamació de Telepinus. Juntament amb el seu sogre, va participar en la conspiració que va acabar amb l'assassinat de Mursilis I, que va permetre que Hantilis fos proclamat rei. Se sap que la seva esposa tenia un nom que acabava en -sha o -ta. Va tenir als menys tres fills: Ammunas, el seu successor, Zuru, cap de la guàrdia reial, posició normalment exercida per un fill del rei, però aquest parentiu no està acreditat i Istapariya, una filla que es va casar amb Telepinus.
No se'n sap quasi res del seu regnat, que sembla que va ser molt breu. A la mort d'Hantilis I, segurament Zidantas va assassinar al fill de l'anterior rei i hereu, Pishenis i els seus fills i els principals col·laboradors. Llavors es va proclamar rei per la legitimitat de la seva dona, filla d'Hantilis I.
El seu fill Ammunas el va assassinar i el va succeir. La Proclamació de Telepinus diu: "Els déus van convertir el seu propi fill Ammunas en el seu enemic, i així va matar el seu pare".

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Imperio Antiguo. Tres Cantos: Akal, 2000, p. 146 i 156. ISBN 8446011239.
# Leland (Mississipi)

Leland és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 5.502 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Leland tenia 5.502 habitants, 1.943 habitatges, i 1.414 famílies. La densitat de població era de 1.031,2 habitants per km².
Dels 1.943 habitatges en un 36,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,9% hi vivien parelles casades, en un 27,7% dones solteres, i en un 27,2% no eren unitats familiars. En el 24,2% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,35.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,9% tenia menys de 18 anys, un 10,6% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.678 $ i la renda mediana per família de 28.926 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.184 $ mentre que les dones 20.693 $. La renda per capita de la població era d'11.681 $. Entorn del 24% de les famílies i el 27,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Leland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Leland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Philip Hoare

Philip Hoare (Southampton, 1958) és un assagista i periodista anglès. El seu llibre Leviatán o la balena va guanyar el premi d'assaig Samuel Johnson de la BBC (BBC Samuel Johnson Prize for Senar-Fiction) el 2009.
Hoare és escriptor, historiador de la cultura i melòman, i professor d'escriptura creativa a la Universitat de Southampton (Anglaterra). Com a escriptor, es va consagrar a escala internacional amb Leviatán o la balena, un llibre que combina ficció, història i biologia i que és fruit de la gran fascinació que sent, des que era petit, per les balenes i el món marí. Amb el seu darrer llibre, El mar interior, ha tornat a servir-se de diferents gèneres (ficció, narrativa de viatges, biografia...) per enfrontar-se a la immensitat de l'univers marí i aconseguir que el lector s'hi endinsi i descobreixi els misteris que amaga per, finalment, acabar trobant-se a si mateix.

## Bibliografia

* Serious Pleasures: The Life of Stephen Tennant (1990)
* Noel Coward: A Biography (1995)
* The Sayings of Noel Coward (1997)
* Wilde's Last Stand: Decadence, Conspiracy and the First World War (1997)
* Spike Island: The Memory of a Military Hospital (2001)
* "Pet Shop Boys - Release" (2002)
* The Ghosts of Netley (2004)
* England's Lost Eden: Adventures in a Victorian Utopia (2005)
* Linder Works 1976–2006 (with Jon Savage, Lynne Tillman, Paul Bayley, Andrew Renton and Morrissey) (2006)
* Gabriel Orozco (with Mark Godfrey) (2006)
* Pet Shop Boys: Catalogue (with Chris Heath) (2006)
* Leviathan or, The Whale (2008)
* "The Whale: In Search Of The Giants Of The Sea" (2010)

## Referències

* ↑ «HOW WE MET: HUGO VICKERS AND PHILIP HOARE». The Independent. [Consulta: 20 novembre 2015].
* ↑ Sukhdev Sandhu. «Philip Hoare: a life in writing». The Guardian, 21-06-2013. [Consulta: 20 novembre 2015].
# Consell Estatal de Persones Majors

Consell Estatal de Persones Majors és un òrgan interministerial consultiu creat amb el Reial Decret 117/2005, de 4 de febrer. Està adscrit al Ministeri de Treball i Assumptes Socials d'Espanya.
L'objectiu de l'òrgan és institucionalitzar la col·laboració i participació de la gent gran en la creació de les polítiques socials dirigides a aquest sector en les competències de l'Administració General de l'Estat.

## Referències

* ↑ Cavas Martínez, Faustino; Sempere Navarro, Antonio V. Ley de dependencia : estudio de la ley 39/2006, de 14 diciembre, sobre Promoción de la Autonomía Personal y Atención a las personas en situación de dependencia. Cizur Menor: Aranzadi, 2007, p. 121. ISBN 9788483551912.
* ↑ Consejo Estatal de las Personas Mayores Arxivat 2023-04-07 a Wayback Machine. Instituto de Mayores y Servicios Sociales (Imserso)
# Diazinon

El diazinon (Nom IUPAC: O, O-dietilO-[4-metil-6-(prop-2-il) pirimidina-2-il] fosforotioat), un líquid incolor/marró fosc, és un èster de l'àcid tiofosfòric desenvolupat el 1952 per Ciba-Geigy, una companyia química suïssa (més tard Novartis i després Syngenta). Es tracta d'un insecticida no sistèmic inicialment usat per al control de blatodeus, el peixet de plata, formigues, i puces en l'àmbit residencial. Va ser utilitzat àmpliament en la dècada de 1970 i principis de 1980 en jardineria de propòsit general i el control de plagues en interiors. Una forma d'esquer es va utilitzar per al control de vespes en l'oest dels EUA. L'ús residencial del diazinon va ser prohibit als EUA el 2004, però segueix estant autoritzat per a usos agrícoles.
En un estudi realitzat entre 2007 i 2010 a 112 pous de 29 aqüífers de Catalunya, es va detectar diazinon en el 51% de les 233 mostres realitzades, si bé en cap cas va excedir el llindar màxim de 100 ng/L establert per les directives europees corresponents. Aquesta substància es va categoritzar el 2015 com a "possiblement carcinògena" (2A) segons l'Agència Internacional de Recerca sobre el Càncer (IARC).

## Referències

* ↑ Köck-Schulmeyer, M., Ginebreda, A., Postigo, C., Garrido, T., Fraile, J., de Alda, M. L., & Barceló, D. (2014). Four-year advanced monitoring program of polar pesticides in groundwater of Catalonia (NE-Spain). Science of the total environment, 470, 1087-1098.(anglès)
* ↑ «IARC Monographs on the Identification of Carcinogenic Hazards to Humans: List of classifications». IARC.(anglès)
* ↑ «El herbicida más utilizado del mundo entra en la lista negra del cáncer». La Vanguardia, 22-03-2015.(castellà)
# Campionat del món d'escacs de 2010

El Campionat del món d'escacs de 2010 fou la 47a edició del Campionat del món d'escacs organitzada per la FIDE a Sofia, Bulgària, i disputada entre l'actual Campió del món Viswanathan Anand i l'excampió Vesselín Topàlov. El matx es disputà entre el 24 d'abril i el 13 de maig de 2010, amb una bossa de premis de dos milions d'euros.
El títol es disputà en un matx a dotze partides, en el mateix format i mida que els dels campionats de 2006 i 2008. El control de temps fou de 120 minuts pels 40 primers moviments, 60 minuts pels següents 20 i 15 minuts per la resta de la partida, amb un increment de trenta segons per jugada a partir del moviment 61.
Anand, que havia reservat un vol de Frankfurt a Sofia el 16 d'abril, va haver finalment de desplaçar-se en cotxe, en un viatge de 40 hores, a causa de les emissions de cendra del volcà Eyjafjallajökull. Tot i que Anand havia demanat tres dies d'ajornament, el comitè organitzador només en va permetre un.

## Resultats

| Partida | Data | Topalov | Anand |
| 1 | 24 d'abril | 1 | 0 |
| 2 | 25 d'abril | 0 | 1 |
| 3 | 27 d'abril | ½ | ½ |
| 4 | 28 d'abril | 0 | 1 |
| 5 | 30 d'abril | ½ | ½ |
| 6 | 1 de maig | ½ | ½ |
| 7 | 3 de maig | ½ | ½ |
| 8 | 4 de maig | 1 | 0 |
| 9 | 6 de maig | ½ | ½ |
| 10 | 7 de maig | ½ | ½ |
| 11 | 9 de maig | ½ | ½ |
| 12 | 11 de maig | 0 | 1 |
| Tie Breaks | 13 de maig | No foren necessaris | No foren necessaris |

## Referències

* 1 2 «100 millor jugadors al març 2010», 01-03-2010. [Consulta: 19 juliol 2010].
* ↑ «Signatura del contracte Anand – Topalov pel Campionat del món de Sofia» (en anglès). FIDE, 16-12-2009. [Consulta: 21 desembre 2010].
* ↑ «Regles del matx» (en anglès). FIDE. [Consulta: 21 desembre 2010].
* ↑ «A volcanic trip – with the Lord of the Rings» (en anglès). chessbase.com, 21-04-2010. [Consulta: 21 desembre 2010].
* ↑ «Anand v Topalov 1 Day Postponement» (en anglès). chess.com, 21-04-2010. [Consulta: 21 desembre 2010].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del Campionat del món de 2010 (anglès) / (búlgar)
* «WCh G12: Anand beats Topalov, retains world title» (en anglès). ChessVibes, 2010. Arxivat de l'original el 2012-08-15. [Consulta: 7 novembre 2011].
# Grenchen

Grenchen (en francès Granges) és un municipi del cantó de Solothurn (Suïssa), situat al districte de Lebern.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
* ↑ Grenchen en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
# Çoban-oğlu

Çobanoğlu o Çoban-oğlu (plural Çobanoğulları) fou una nissaga turcmana d'Anatòlia que va dominar la regió de Kastamonu al segle xiii. La va fundar Hüsameddin Çoban, un general del Soldanat de Rum durant el regnat de Kaykaus I i el seu successor Kay Kobad I; va dirigir les expedicions dels turcmans que van estendre el territori seljúcida al nord, a expenses de l'Imperi de Trebisonda, i va rebre Kastamonu en feu. Entre 1224 i 1227 va dirigir l'exèrcit i flota seljúcida que va salpar de Sinope i va conquerir Sudak a Crimea.
Mort Hüsameddin Çoban, les seves possessions hereditaries feudals foren governades pel seu fill Alp Yürek i el net Yavlak Arslan. Sota aquests es va seguir una política prudent de reconeixement de la sobirania mongola; els mongols s'havien establert a Pèrsia després del 1230 i després de la seva victòria a Kose Dagh s'havien imposat a Anatòlia. El 1256 es va fundar la dinastia il-kànida. En una data indeterminada Yavlak Arslan es va revoltar i fou derrotar per un exèrcit combinat dels mongols i els seus vassalls de Rum, i la regió fou donada en feu al comandant seljúcida Şemseddin Yaman Candar, que es va establir al beilicat de Kastamonu i van fundar la dinastia Isfendiyar-oğlu o dels Djandaroğulları (aquest nom apareix transcrit també com Candar i Jandar).
Al cap d'un temps el fill de Yavlak Arslan, Çobanoğlu Mahmud Bey, va expulsar a Shams al-Din (Şemseddin) Timir (Temür) (ibn ?) Yaman Djandar (Yaman Candar) i va recuperar el poder. Va continuar les seves expedicions contra els romans d'Orient de Trebisonda i Nicea, però el 1309, va morir en una emboscada preparada per Xudja al-Din Sulayman Paixà el fill i successor de Yaman Candar, i finalment aquesta nissaga es va consolidar al poder a la regió.
Els Çobanoğullari van tenir com a vassalls Osman i els seus (1281-1299), que després es van declarar independents.

## Llista de beis

* Husam al-Din Čoban (Hüsameddin Çoban) vers 1220-1240
* Alp Yürek vers 1240-?
* Yavlak Arslan ?-1290
* a Şemseddin Yaman Candar d'Aflani (Insfendiyar-oğlu), vers 1290- vers 1301
* Mahmud Bey vers 1301-1309
* Shudja al-Din Sulayman Paixà 1309-1340, dinastia dels Isfendiyaroğulları

## Vegeu també

* Beilicat de Candar-oğlu
* Beilicat de Sinope

## Enllaços externs

* «Çobanoğlu» (en turc). Dallog. Arxivat de l'original el 2016-05-08.
* Kemâl Kutgün Eyüpgiller. «Fiziksel gelişimi, anıtsal yapıları ve konutları» (en turc). Kastamonu Kent Tarihi (Kastamonu City History). Universitat d'Utrecht. Arxivat de l'original el 2005-05-05.
Beilicats d'Anatòlia :
# Ait Hammou

Ait Hammou (àrab أيت حمو) és una comuna rural de la província de Rehamna de la regió de Marràqueix-Safi. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 7.548 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Amphilophus labiatus

Amphilophus labiatus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 24 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Amèrica Central: llacs Nicaragua i Managua (Nicaragua).

## Referències

* 1 2 «Amphilophus labiatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Conkel, D., 1993. Cichlids of North and Central America. T.F.H. Publications, Inc., Estats Units.
* Günther, A. 1864. On some new species of Central-American fishes. Proceedings of the Zoological Society of London. 1864 (pt 1): 23-27, Pls. 3-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. i K.E. Hartel, 1997. The systematic status of cichlid genera described by Louis Agassiz in 1859: Amphilophus, Baiodon, Hypsophrys and Parachromis (Teleostei: Cichlidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 7(3):193-202.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Stiassny, M. L. J. 1982. The relationships of the neotropical genus Cichla: a phyletic analysis including some functional considerations. J. Zool. Lond. 197: 427-453.
* Stiassny, M. L. J. 1987. Cichlid familial intrarelationships and the placement of the neotropical genus Cichla. J. nat. Hist. 21: 1311-1331.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.