# Dinastia carolíngia

La dinastia carolíngia o carolingis va controlar el Regne Franc entre els segles viii i x. Oficialment, la dinastia carolíngia va succeir a la merovíngia el 751. El nom de carolingi prové de Carles Martell, pare de Pipí el Breu i, en certa forma de la dinastia.

## Antecedents

Arnulf de Metz, de la família dels arnulfians, i Pipí de Landen, de la dels pipínids, es van unir i van formar una veritable dinastia a través dels matrimonis dels seus fills. Els carolingis ja ostentaven el poder des de 639 encara que no com a reis (que durant més d'un segle continuarien sent els merovingis), sinó com a majordom de palau.
El fill de Pipí d'Heristal, Carles Martell heretà el càrrec de majordom del seu pare. Fou el gran vencedor a la batalla de Tours (732), que salvà el Regne Franc de la incursió sarraïna, la qual cosa consolida encara més la pèrdua de poder dels reis merovingis en favor dels majordoms.

## Inici de la dinastia

El fill de Carles Martell, Pipí el Breu (també majordom de palau) va destronar el rei merovingi Khilderic III i, amb suport del Papa, va fer oficial el seu poder de facto sobre els francs i la fi dels merovingis. Pipí va ampliar molt els dominis de l'Imperi Carolingi, però va ser el seu fill Carles el Gran (Carlemany) qui incorporà als dominis el Regne Lombard i esdevingué Emperador d'Occident. Sota Carles el Gran i el seu fill Lluís el Pietós té lloc la integració de la Septimània i de la Gòtia al Regne Franc.

## Guerra civil franca

Quan Lluís el Pietós va morir el 840 va esclatar una nova guerra civil en la que Carles el Calb es va aliar amb Lluís el Germànic en contra les pretensions del fill gran, Lotari I. Lotari va ser derrotat el 25 de juny de 841 a la batalla de Fontenoy-en-Puisaye i els vencedors van segellar la seva aliança contra el seu germà Lotari I amb els Juraments d'Estrasburg el 14 de febrer de 842, on es troba el primer testimoniatge d'una llengua romanç parlada en França. Després de tres anys de conflicte finalment es va signar el tractat de Verdun, l'agost de 843, pel qual l'Imperi Carolingi es dividia en tres parts: Carles rebia la França Occidental, Lotari la França Mitjana, i Lluís la França Oriental. Va cristianitzar els eslaus cap a l'est, amb bateig massiu dels nobles de Bohèmia el 845 i el 846 va organitzar un exèrcit per anar a la Gran Moràvia i instal·lar el príncep cristià Ratislau. La colonització germànica dels territoris poblats per poblacions eslaves (wends) a l'est es va aturar a la vora dels rius Elba i Saale (Marca Soraba).
A la mort de Lotari I el 855, el regne de França Mitjana va ser dividit entre els seus fills pel Tractat de Prüm, pel que Lluís II d'Itàlia va rebre la corona imperial i Itàlia, Carles de Provença esdevingué rei de Provença (Baixa Borgonya i Provença pròpiament dita), Lotari II de Lotaríngia va rebre un territori que va passar a ser anomenat Lotharii Regnum (Lotaringia) compost per Austrasia (la part central encara controlada pel seu pare després de Verdun), Frísia i l'Alta Borgonya, mentre que Lluís el Germànic va mantenir França oriental i Carles el Calb França occidental. Lotari II va cedir les parts del sud-est de l'Alta Borgonya als seus germans Carles de Provença, que va rebre els bisbats de Belley i Tarentaise el 859, i Lluís II d'Itàlia els bisbats de Ginebra, Lausana i Sió un any més tard. Carles de Provença va morir sense hereus el 863, i el seu regne es va repartir entre Lotari II, que només va rebre les parts occidentals de la Baixa Borgonya (bisbats de Lió, Vienne, Vivarais i Uzès) que limitaven amb la seva Alta Borgonya occidental (restes de les seves possessions originals de Borgonya), i Lluís II va rebre la resta del Regne de Provença.
El Tractat de Meerssen de 870 va tornar a dividir l'Imperi carolingi en tres parts, dividint la França mitjana des de la vall del Roine fins al mar del Nord entre Lluís el Germànic i Carles el Calb. Lluís el Germànic va rebre la part part oriental de l'Austràsia de Lotari incloent Aquisgrà i Metz, i la major part de Frísia, tot i que gran part de la costa frisona estaven sota control víking, i al sud la major part de l'Alta Borgonya que havia quedat a Lotari. Carles va rebre la Baixa Borgonya, incloent Lió i Viena i una petita part occidental de l'Alta Borgonya, Portois i Varais, incloent Besançon. La frontera transcorregué aproximadament al llarg dels rius Mosa, Ourthe, Mosel·la, Saona i Roine. Després de la mort del fill de Lotari, Lluís II d'Itàlia, emperador des del 855, Carles el Calb va trobar el suport del papa Joan VIII i es va fer coronar emperador el 875. Lluís el Germànic va morir l'any 876.
A la mort de Lluís el Tartamut el 879 Lluís III de França i el seu germà Carloman II van repartir-se el territori del seu pare, i mentre Lluís es va quedar amb Nèustria i Austràsia, Carloman ho va fer amb Borgonya i Aquitània. Després de la proclamació de Bosó de Provença com a rei de Borgonya l'octubre del 879 i les ofensives vikingues, a canvi de la neutralitat de Lluís III d'Alemanya, els carolingis occidentals el van confirmar a la part de la Lotaríngia que posseïa després del Tractat de Mersen, per així afrontar la lluita contra Bosó en el Tractat de Ribemont que redefineix novament les fronteres del que fou l'imperi Carolingi.

## Final de la dinastia

En la branca germànica, la de Lluís el Germànic i el Sacre Imperi Romanogermànic, els carolingis van mantenir el poder fins al segle X, mentre que a França, els hereus de Carles el Calb van governar fins al 987, quan van ser substituïts per la Dinastia Capet.

## Governants
### Majordoms de Palau carolingis

* Pipí de Landen (580-640), Majordom d'Austràsia 623-629, 639-640
* Ansegisel (602-685), Majordom d'Austràsia 629-639
* Grimoald (616-662), fill de Pipí, Majordom d'Austràsia 643-657
* Pipí de Herstal (640-714), fill d'Ansegisel, Majordom d'Austràsia 679-714, des de 688 com Duc i Príncep del Francs governant de facto del regne sencer
* Carles Martell (690-741), Majordom d'Austràsia 717-741, des de 718 del regne sencer
* Carloman (716-754), Majordom d'Austràsia 741-747
* Pipí el Breu (714-768), Majordom de Nèustria 741-751, des de 747 també Majordom d'Austràsia
Quan Pipí el Breu esdevé rei, el Carolingis succeeixen la dinastia merovíngia.

### Reis carolingis

* Pipí el Breu (714-768), 751-768
* Carlemany (742-814), 768-814 (al principi només Nèustria, Aquitània, Austràsia del nord)
* Carloman I 768-771 (Borgonya, Allemania, Austràsia del sud)
* Lluís el Pietós (778-840), 814-840
* Lotari I (795-855), 817-855 (fins a 840 amb el seu pare)
El Regne Franc va ser dividit amb el Tractat de Verdun en 843 entre els fills de Lluís el Pietós. La taula següent llista els governants en les tres subdivisions, que són els nuclis dels posteriors regnes de França i Alemanya, excloent Itàlia.
| Regne Occidental (finalment França) | Regne Mitjà (Lotaríngia) | Regne Oriental (finalment Alemanya) |
| Els noms marcats * no eren Carolingis, encara que de manera distant es referien a la dinastia. Carles el Calb (823-877), 843-877, Emperador 875 Lluís el Quec (846-879), 877-879 Lluís III (863-882), 879-882, conjuntament amb Carloman II (mort 884), 879-884 Carles III el Gras 884-888, regne Oriental 876-887, Emperador 881 Odó I de França (mort 898), * 888-898 Carles el Simple (879-929), 898-922 Robert I de França (865-923), * 922-923 Rudolf, Duc de Borgonya * 923-936 Lluís IV (914-954), 936-954 Lotari I 954-986 Lluís V l'Indolent, 986-987 Després d'això, la dinastia Capet governa França. Per continuar amb la informació, vegeu la Llista de reis de França. | Lotari I (795-855), 817-855, Emperador 840 Després de la mort de Lotari en 855, el seu regne es dividia entre els seus fills: Lluís II el Jove 855-875, el fill més gran, succeïa el seu pare com Emperador d'Occident i rebia el regne d'Itàlia. Per continuar, vegi Rei d'Itàlia Lotari II de Lotaríngia 855-869, el segon fill, va rebre les parts més al nord del regne del seu pare, que després d'ell s'anomenaria Lotaríngia. Carles de Provença 855-863 va rebre la zona sud que incloïa la Provença, Lió i Viena (actual departament francès). A Aquest conjunt se l'anomena regnum provinciae (Regne de Provença). Per continuar, vegi Rei de Borgonya. Reis de Lotaríngia Lotari II de Lotaríngia (835-869), 855-869 Carles el Calb (823-877), 869-877 Carles el Calb reclamava la Lotaríngia a la mort del seu nebot, Lotari II, i se'n coronava rei a Metz, però el seu germà Lluís el Germànic s'hi oposà i també la reclamà. En 870 mitjançant el Tractat de Meerssen divideix la Lotaríngia entre els dos germans. En 880 el Tractat de Ribemont donava la totalitat de la Lotaríngia a Lluís el Jove, fill de Lluís el Germànic. Lluís el Jove 880-882 Carles III el Gras 882-887 Arnulf de Caríntia 887-895 Zuentibold (870/1-900), fill il·legítim d'Arnulf de Caríntia, 895-900 Lluís el Nen (893-911), 900-911 Després d'això la Lotaríngia s'incloïa permanentment a la França oriental i al Sacre Imperi Romanogermànic. Per continuar, vegeu la llista de reis germànics. | Lluís el Germànic (804-876), 843-876 Lluís el Jove 876-882 (França oriental, Saxònia, Turíngia, més tard també Baviera) Carloman de Baviera (830-880), 876-880 (Baviera) Carles III el Gras, 876-887 (Alemanya i Raetia, més tard tot el territori, a la mort dels seus germans Lluís i Carloman), Emperador 881 Arnulf de Caríntia, 887-899, Emperador 896 Lluís el Nen (893-911), 899-911 Després d'això Conrad I d'Alemanya governa des de 911-918, i era seguit per la Dinastia Saxona-Otoniana. Aquest fet es considera com el començament del Regne d'Alemanya i del Sacre Imperi Romanogermànic. Per a més informació, vegeu la llista de reis germànics. |

## Genealogia
### Arbre genealògic simplificat

| | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | Carles Martell majordom de palau | Carles Martell majordom de palau | Carles Martell majordom de palau | Carles Martell majordom de palau | Carles Martell majordom de palau | Carles Martell majordom de palau | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | Pipí I el Breu rei dels Francs | Pipí I el Breu rei dels Francs | Pipí I el Breu rei dels Francs | Pipí I el Breu rei dels Francs | Pipí I el Breu rei dels Francs | Pipí I el Breu rei dels Francs | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | Carlemany rei dels Francs emperador d'Occident | Carlemany rei dels Francs emperador d'Occident | Carlemany rei dels Francs emperador d'Occident | Carlemany rei dels Francs emperador d'Occident | Carlemany rei dels Francs emperador d'Occident | Carlemany rei dels Francs emperador d'Occident | | | Carloman I rei dels Francs | Carloman I rei dels Francs | Carloman I rei dels Francs | Carloman I rei dels Francs | Carloman I rei dels Francs | Carloman I rei dels Francs |
| | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | Lluís I el Pietós rei dels Francs emperador d'Occident | Lluís I el Pietós rei dels Francs emperador d'Occident | Lluís I el Pietós rei dels Francs emperador d'Occident | Lluís I el Pietós rei dels Francs emperador d'Occident | Lluís I el Pietós rei dels Francs emperador d'Occident | Lluís I el Pietós rei dels Francs emperador d'Occident | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | Lotari I rei de França méd. emperador | Lotari I rei de França méd. emperador | Lotari I rei de França méd. emperador | Lotari I rei de França méd. emperador | Lotari I rei de França méd. emperador | Lotari I rei de França méd. emperador | | | | | | | Pipí I d'Aquitània rei d'Aquitània | Pipí I d'Aquitània rei d'Aquitània | Pipí I d'Aquitània rei d'Aquitània | Pipí I d'Aquitània rei d'Aquitània | Pipí I d'Aquitània rei d'Aquitània | Pipí I d'Aquitània rei d'Aquitània | | | | | | | | | Lluís el Germànic rei de França or. | Lluís el Germànic rei de França or. | Lluís el Germànic rei de França or. | Lluís el Germànic rei de França or. | Lluís el Germànic rei de França or. | Lluís el Germànic rei de França or. | | | | | | | Carles el Calb rei de França occ. emperador | Carles el Calb rei de França occ. emperador | Carles el Calb rei de França occ. emperador | Carles el Calb rei de França occ. emperador | Carles el Calb rei de França occ. emperador | Carles el Calb rei de França occ. emperador | | |
| Lluís II rei d'Itàlia emperador | Lluís II rei d'Itàlia emperador | Lluís II rei d'Itàlia emperador | Lluís II rei d'Itàlia emperador | Lluís II rei d'Itàlia emperador | Lluís II rei d'Itàlia emperador | Lotari II rei de Lotaríngia | Lotari II rei de Lotaríngia | Lotari II rei de Lotaríngia | Lotari II rei de Lotaríngia | Lotari II rei de Lotaríngia | Lotari II rei de Lotaríngia | Carles rei de Provença | Carles rei de Provença | Carles rei de Provença | Carles rei de Provença | Carles rei de Provença | Carles rei de Provença | Pipí II rei d'Aquitània | Pipí II rei d'Aquitània | Pipí II rei d'Aquitània | Pipí II rei d'Aquitània | Pipí II rei d'Aquitània | Pipí II rei d'Aquitània | Carloman rei de França or. | Carloman rei de França or. | Carloman rei de França or. | Carloman rei de França or. | Carloman rei de França or. | Carloman rei de França or. | | | Lluís III el Jove rei de França or. | Lluís III el Jove rei de França or. | Lluís III el Jove rei de França or. | Lluís III el Jove rei de França or. | Lluís III el Jove rei de França or. | Lluís III el Jove rei de França or. | Carles el Gras rei de França or. emperador | Carles el Gras rei de França or. emperador | Carles el Gras rei de França or. emperador | Carles el Gras rei de França or. emperador | Carles el Gras rei de França or. emperador | Carles el Gras rei de França or. emperador | Lluís II el Tartamut rei de França occ. | Lluís II el Tartamut rei de França occ. | Lluís II el Tartamut rei de França occ. | Lluís II el Tartamut rei de França occ. | Lluís II el Tartamut rei de França occ. | Lluís II el Tartamut rei de França occ. | | |
| | | | | | | Hug duc d'Alsàcia | Hug duc d'Alsàcia | Hug duc d'Alsàcia | Hug duc d'Alsàcia | Hug duc d'Alsàcia | Hug duc d'Alsàcia | | | | | | | | | | | | | Arnulf rei d'Alemanya i d'Itàlia emperador | Arnulf rei d'Alemanya i d'Itàlia emperador | Arnulf rei d'Alemanya i d'Itàlia emperador | Arnulf rei d'Alemanya i d'Itàlia emperador | Arnulf rei d'Alemanya i d'Itàlia emperador | Arnulf rei d'Alemanya i d'Itàlia emperador | | | | | | | | | Lluís III rei de França occ. | Lluís III rei de França occ. | Lluís III rei de França occ. | Lluís III rei de França occ. | Lluís III rei de França occ. | Lluís III rei de França occ. | Carloman II rei de França occ. | Carloman II rei de França occ. | Carloman II rei de França occ. | Carloman II rei de França occ. | Carloman II rei de França occ. | Carloman II rei de França occ. | | | Carles III el Simple rei de França occ. | Carles III el Simple rei de França occ. | Carles III el Simple rei de França occ. | Carles III el Simple rei de França occ. | Carles III el Simple rei de França occ. | Carles III el Simple rei de França occ. | | |
| | | | | | | | | | | | | | | | | | | Zuentibold rei de Lotaríngia | Zuentibold rei de Lotaríngia | Zuentibold rei de Lotaríngia | Zuentibold rei de Lotaríngia | Zuentibold rei de Lotaríngia | Zuentibold rei de Lotaríngia | Lluís IV el Nen rei d'Alemanya | Lluís IV el Nen rei d'Alemanya | Lluís IV el Nen rei d'Alemanya | Lluís IV el Nen rei d'Alemanya | Lluís IV el Nen rei d'Alemanya | Lluís IV el Nen rei d'Alemanya | | | Ratold rei d'Itàlia | Ratold rei d'Itàlia | Ratold rei d'Itàlia | Ratold rei d'Itàlia | Ratold rei d'Itàlia | Ratold rei d'Itàlia | | | | | | | | | | | | | | | Lluís IV el d'ultramar rei de França occ. | Lluís IV el d'ultramar rei de França occ. | Lluís IV el d'ultramar rei de França occ. | Lluís IV el d'ultramar rei de França occ. | Lluís IV el d'ultramar rei de França occ. | Lluís IV el d'ultramar rei de França occ. | | |
| | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | Lotari rei de França occ. | Lotari rei de França occ. | Lotari rei de França occ. | Lotari rei de França occ. | Lotari rei de França occ. | Lotari rei de França occ. | | | Carles duc de Baixa Lotaríngia | Carles duc de Baixa Lotaríngia | Carles duc de Baixa Lotaríngia | Carles duc de Baixa Lotaríngia | Carles duc de Baixa Lotaríngia | Carles duc de Baixa Lotaríngia |
| | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | Lluís V l'indolent rei de França occ. | Lluís V l'indolent rei de França occ. | Lluís V l'indolent rei de França occ. | Lluís V l'indolent rei de França occ. | Lluís V l'indolent rei de França occ. | Lluís V l'indolent rei de França occ. | | | Otó i Lluís | Otó i Lluís | Otó i Lluís | Otó i Lluís | Otó i Lluís | Otó i Lluís |

### Genealogia completa

Per als seus ancestres vegeu: arnulfians i pipínides

## Referències

* ↑ (anglès) Price Collier, Germany and the Germans, p.81
* ↑ Goldberg, Eric Joseph. Struggle for Empire: Kingship and Conflict Under Louis the German, 817-876 (en anglès). Cornell University Press, 2006, p. 113. ISBN 080143890X.
* ↑ Bowlus, Charles R. Franks, Moravians, and Magyars: The Struggle for the Middle Danube, 788-907 (en anglès). Philadelphia: University of Pennsylvania Press, 1995, p. 104. ISBN 9780812232769.
* ↑ Bradbury, Jim. The Capetians Kings of France 987-1328 (en anglès). Bloomsbury Publishing, 2007, p. 15-16. ISBN 9780826435149.
* ↑ Henderson, Ernest Flagg. A History of Germany in the Middle Ages (en anglès). Bell, 1894, p. 108.
* ↑ Recueil des actes de Louis II le Bègue, Louis III et Carloman II a Google Books
* ↑ Histoire administrative de la Lorraine, p. 29, a Google Books
* ↑ Theis, Laurent. L'Héritage des Charles de la mort de Charlemagne aux environs de l'an mil (en francès), 1990, p. 115.
* ↑ Henderson, Ernest Flagg. A History of Germany in the Middle Ages (en anglès). Bell, 1894, p. 108.

## Bibliografia

* Pierre Riché, Les Carolingiens, une famille qui fit l'Europe, Hachette, París, 1983 (reimpr. 1997), 490 p. ISBN 2-01-278851-3
* Christian Settipani, La Préhistoire des Capétiens (Nouvelle histoire généalogique de l'auguste maison de France, vol. 1), ed. Patrick van Kerrebrouck, 1993 ISBN 2-9501509-3-4
* Jean-Charles Volkmann, Bien connaître les généalogies des rois de France, Éditions Gisserot, 1999 ISBN 2-877472086
* Michel Mourre, Le Petit Mourre. Dictionnaire d'Histoire universelle, Éditions Bordas, avril 2007 ISBN 978-2-04-732194-2