OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ferdinand von Wright

Ferdinand von Wright (Kuopio, 19 de març de 1822 - 31 de juliol de 1906) va ser un pintor finlandès conegut especialment per les seves pintures d'aus i paisatges, però també va ser un pintor de retrats. Els pares de Von Wright, Henrik von Wright Magnus i Maria Elisabet Tuderus, eren els amos d'una casa Haminalahti a Kuopio. Els seus germans Wilhelm i Magnus també van ser pintors. El 1838, Ferdinand va viatjar a Suècia per ajudar el seu germà Wilhelm en el seu treball d'il·lustració, i va treballar com a substitut del seu germà com a il·lustrador a la Reial Acadèmia Sueca de les Arts. Durant 1842 va estudiar per algun temps a l'acadèmia, i després va tornar a Finlàndia el 1844. Va viure una vida retirada, però productiva en una cabana que va construir prop de la casa de la seva família. El 1885, se li va concedir una pensió d'artista pel govern. Tot i patir una paràlisi des de 1884, Ferdinand va seguir produint obres d'art fins que va morir. Va ser durant aquest temps que ell va realitzar la seva obra Els galls salvatges en lluita (The Fighting Capercaillies), un dels quadres més famosos de Finlàndia.

## Referències

* ↑ «Finnish National Gallery - The Fighting Capercaillies». Arxivat de l'original el 2012-02-24. [Consulta: 3 abril 2012].
# Idantirs (segle VI aC)

Idantirs (en llatí: Idanthyrsus, en grec antic: Ἰδάνθυρσος) va ser rei dels escites fill de Sauli (Saulius), germà d'Anacarsis, el filòsof i viatger, al que va matar.
Quan Darios I el Gran va envair territori dels escites l'any 508 aC, aquestos dirigits per Idantirs es van retirar sense lluitar. Darios els va enviar un missatge: o combatre o sotmetre's. Idantirs va contestar que la fugida davant els perses no era per temor, sinó perquè els escites no volien la guerra sinó que buscaven la vida a la que estaven acostumats i que no tenien cap motiu per lluitar, ja que no tenien ni ciutats ni terres que poguessin ser saquejades, i que l'únic que trobarien els perses serien les tombes dels avantpassats.

## Referències

* ↑ Heròdot. Històries, IV, 76
# Saccoderma falcata

Saccoderma falcata és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes. Viu a la conca del riu Sinú a Colúmbia. Va ser descrit per l'ictiòleg suec George Dahl el 1955.

## Referències

* ↑ Eschmeyer, William; van der Laan, Richard; Fricke, Ron. «falcata, Saccoderma» (en anglès). Eschmeyer's Catalog of Fishes. California Academy of Sciences, 07-12-2020. [Consulta: 13 agost 2021].
* ↑ Dahl, G. «An ichthyological reconnaissance of the Sinu River». Revista Linneana, 1, 1, 1955, pàg. 11-19.
# Diables del Poblenou

Els Diables del Poblenou van néixer a la dècada dels anys 1980, quan el grup d'animació juvenil el Gripau Blau va decidir de convertir-se en una colla de diables per dedicar-se plenament als espectacles de foc.
Des del primer moment, el grup s'organitzà en dues seccions, la dels cremadors i la dels músics, és a dir, els tabalers que acompanyen els diables en les actuacions.
La vestimenta dels membres de la colla consta de casaca amb caputxa i de pantalons de color negre, amb pinzellades de colors vius als camals i a les mànigues. L'uniforme actual, dissenyat i confeccionat l'any 2009, es completa amb dues banyes vermelles sobre la caputxa.
Entre els correfocs en què participen, es destaca el de la festa major de Poblenou i el de la Mercè. A més, durant la festa major del barri organitzen algunes altres activitats, com ara un concert, la lectura dels versots o la Kaspa Saturday Fever, una rua de carrosses guarnides. Des del 2003, el quart cap de setmana següent a Setmana Santa celebren la Cursa de Sant Pollastre, un acte en què ajunten el foc amb més activitats, amb la participació del veïnat del barri.
Els Diables del Poblenou s'han vinculat sempre amb l'associacionisme del barri. Per exemple, col·laboren amb el Centre d'Imatgeria Festiva de Can Saladrigas i amb la Coordinadora d'Entitats del Poble Nou; a més, organitzen activitats com ara la festa de carnestoltes.

## Referències

* ↑ «Diables del Poblenou». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Tapacul fosc

El tapacul fosc (Scytalopus fuscus) és una espècie d'ocell de la família dels rinocríptids (Rhinocryptidae).

## Hàbitat i distribució

Habita vessants amb espesa vegetació arbustiva del centre de Xile

## Referències

* ↑ «Tapacul fosc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
# Cinematografia Josep Maria Bosch

Cinematografia Josep Maria Bosch fou un laboratori de cinematografia fundat per Josep Maria Bosch i López a Barcelona l'any 1907. Inicialment tenia la seu a la plaça del Bonsuccés, 3 però el 1916 es va traslladar al carrer Riereta. A més de la producció de pel·lícules de cinema, també es dedicà a la venda i perforació de pel·lícula verge per rodar, a estampar positius, a fer mesuradors per a pel·lícules, a fer doblatge i a importar aparells i material de cinematografia, alhora que representava a Espanya diverses cases editores (Lubin, Etna i Firence Films) i la distribució del projector Kalee Indomitable. En aquesta empresa hi va treballar el director i muntador Joan Pallejà i Mañanet.
En 1932 J. M. Bosch encarregà al director Ramón de Baños la renovació dels laboratoris, i va introduir diverses novetats com la màquina de positivar Geyer i la impressió de contratips.

## Referències

* ↑ Cinematografia Josep Maria Bosch, Diccionari del Cinema a Catalunya
* ↑ El cine en Barcelona. Una generación histórica, 1906-1923

## Bibliografia

* LASA, J. F. DE: Aquell primer cinema català. Els germans Baños. Generalitat de Catalunya, Barcelona 1996.
# Associació de Catalanistes de l'Amèrica Llatina

L'Associació de Catalanistes de l'Amèrica Llatina (ACAL) és una associació que té per objecte la representació i el foment de la catalanística en els països llatinoamericans. L'assemblea constitutiva de l'ACAL tingué lloc el dia 31 d'agost de 2012 al Colegio de Jalisco (Zapopan, Jalisco, Mèxic), en el marc del seminari “Presencia catalana en México y el resto de América Latina”, fruit de trobades prèvies el 7 de maig de 2010 en el marc del XIII col·loqui de la North American Catalan Society), celebrat a la Temple University, de Filadèlfia (EUA), i el 29 de novembre de 2011, a la Universitat de l'Havana (Cuba), en el marc del II Taller Internacional “Cuba i els Països Catalans: trobada de pobles i cultures”. Fins al 2015 en fou presidenta Montserrat Galí i Boadella i en el Congrés de Puebla (Mèxic) s'elegí una nova junta presidida per Alejandro Sánchez Castellanos.

## Referències

* 1 2 Bover - 2013.
* ↑ ACAL - Presentació

## Bibliografia

* Bover i Font, August «La catalanística internacional. Una perspectiva històrica». I Conferència: La catalanística en l'acadèmia global. Biblioteca Museu Víctor Balaguer [Vilanova i la Geltrú], 17-05-2013, pàgs. 1-11. Arxivat de l'original el 2018-03-09 [Consulta: 18 març 2008]. Arxivat 2018-03-09 a Wayback Machine.
* Bover i Font, August. Manual de catalanística. Barcelona: L'Abadia de Montserrat, 1993 (Biblioteca n°124). ISBN 9788478264254.
* Associació de Catalanistes de l'Amèrica Llatina. «Presentació». [Consulta: 8 març 2018].
# Méréaucourt

Méréaucourt és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 14 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Méréaucourt era de 14 persones. Totes les 4 famílies que hi havia eren parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 8 habitatges, 5 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 8 habitatges eren cases. Tots els 5 habitatges principals que hi havia estaven ocupats pels seus propietaris; 1 tenia dues cambres, 1 en tenia tres i 3 en tenien cinc o més. 4 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 4 habitatges hi havia dos o més automòbils.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 12 persones, 11 eren actives i 1 inactiva. De les 11 persones actives 10 estaven ocupades (6 homes i 4 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). L'única persona inactiva estava estudiant.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Méréaucourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Méréaucourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Rodella

* Pel que fa al terme heràldic, vegeu Besants i rodelles.
La rodella és un escut lenticular d'uns 50-60 cm de diàmetre, que va fixat al braç mitjançant corretges i una nansa. És propi dels infants en formació de combat i també s'usa en els duels.
El seu ús a través del temps és constant: des de l'edat antiga (exèrcit romà i contemporanis) fins a l'edat moderna (segle xvii). S'utilitzava sobretot per a lluitar amb espasa (de qualsevol tipologia «lleugera», incloent-hi l'«espasa de punta i tall», en anglès sidesword).
Estan construïdes en fusta de 0,5 cm. (més l'entelat) o en acer d'1 mm nervat o amb reforços de 1,5 mm. El seu pes ronda el quilo. Com anècdota, al segle xvii es van fabricar rodelles antibales (de 5 kg de pes) i rodelles de canons (rodelles amb pistoles incrustades), etc.
Etimològicament, aquesta paraula tenia un ús ancestral en occità provençal (rodella).

## Referències

* ↑ «Rodella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Adarga
* Broquer
* Rodeller

## Enllaços externs

* La rodella i el rodeller en els Terços '
# Crystal (Dakota del Nord)

Crystal és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 167 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Crystal tenia 167 habitants, 76 habitatges, i 45 famílies. La densitat de població era de 99,2 hab./km².
Dels 76 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 7,9% dones solteres, i en un 39,5% no eren unitats familiars. En el 36,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,6% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 21% entre 25 i 44, un 29,3% de 45 a 60 i un 19,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.571 $ i la renda mediana per família de 32.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.417 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 18.291 $. Entorn del 2,4% de les famílies i el 5,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Crystal». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Crystal». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
Viccionari
# Tapacul gros gorja-rogenc

Scelorchilus rubecula és una espècie d'ocell de la família Rhinocryptidae, endèmica dels boscos temperats del centre-sud de Xile, des de la regió d'O'Higgins fins a la d'Aisén, i a l'Argentina adjacent; també s'ha enregistrat a la província de Magallanes de Xile. A l'illa Mocha (Xile) existeix una subespècie, el chucao de la Mocha, que es caracteritza per ser una mica més gran.
És una au que viu en el sotabosc i es desplaça fent salts o mitjançant vols molt curts.
En la creença popular, el seu crit anuncia la sort de qui ho escolti: per a alguns el fet de sentir-ho a la dreta és senyal de bona sort i per a uns altres, anuncia bona sort el fet de sentir el crit menys freqüent.

## Taxonomia i sistemàtica

El xucao tapaculo té dues subespècies. El nom Scelorchilus rubecula rubecula es troba principalment al centre de Xile des de la regió del Biobío al sud fins a la regió d'Aysén i les parts adjacents de l'Argentina. Ocasionalment, s'ha registrat més al nord i una vegada a l'extrem sud de la província de Magallanes. L'altra subespècie, S. r. mochae, només es troba a l'illa de Mocha a la costa xilena.

## Referències

* ↑ ; Donsker, D.; Rasmussen, P.«IOC World Bird List (v 11.1)», 01-01-2021. [Consulta: 14 gener 2021].
* ↑ Cárcamo, J. et al. (2008) First record of Scelorchilus rubecula (Kittlitz, 1830) (Rhinocryptidae) in Magallanes. Anales del Instituto de la Patagonia 36(2):79-81.
* ↑ Krabbe, N. and T. S. Schulenberg (2020). Chucao Tapaculo (Scelorchilus rubecula), version 1.0. In Birds of the World (J. del Hoyo, A. Elliott, J. Sargatal, D. A. Christie, and E. de Juana, Editors). Cornell Lab of Ornithology, Ithaca, NY, USA. https://doi.org/10.2173/bow.chutap1.01
* ↑ Cárcamo, J. et al. (2008) First record of Scelorchilus rubecula (Kittlitz, 1830) (Rhinocryptidae) in Magallanes. Anales del Instituto de la Patagonia 36(2):79-81.
# Coll de la Vaca

«Coll de la Vaca» té aquests significats:

## Vegeu també

* Coll de Vacamina
# Fontenay-près-Chablis

Fontenay-près-Chablis és un municipi francès situat al departament del Yonne, a la regió de Borgonya - Franc Comtat.
# Athalia

* No s'ha de confondre amb Atalia, Atèlia, o Athelia.
Athalia és una vila dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 328 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Athalia tenia 328 habitants, 139 habitatges, i 94 famílies. La densitat de població era de 183,5 habitants per km².
Dels 139 habitatges en un 30,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,4% hi vivien parelles casades, en un 15,8% dones solteres, i en un 31,7% no eren unitats familiars. En el 25,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,3% tenia menys de 18 anys, un 11,6% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 12,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.000 $ i la renda mediana per família de 30.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.167 $ mentre que les dones 18.542 $. La renda per capita de la població era de 12.770 $. Aproximadament el 7,6% de les famílies i el 12,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Athalia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Athalia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Enric Bertrán Campañá

Enric Bertran Campañà (Barcelona, 1960) és un exedador i exwaterpolista i dirigent esportiu.
En la seva etapa com a waterpolista va ser internacional en les categories juvenil, júnior i absolut i en el seu palmarès hi figuren sis títols de campió d'Espanya de clubs, un subcampionat d'Europa i un altre de la Recopa amb el CN Montjuïc. Però el seu èxit més important va ser en el Campionat d'Europa Júnior que va guanyar amb la selecció espanyola l'agost de 1980 a Sittard (Holanda), primer títol que va conquerir el waterpolo espanyol en la seva història en què la selecció espanyola estava formada majoritàriament per catalans. President de la Federació Catalana de Natació des del 2008, abans d'accedir a la presidència de la federació era vicepresident entre 1998 i 2007, durant el mandat de Bestit. Sempre vinculat al món de la natació i el waterpolo, també va ser, en l'àmbit directiu, membre de l'Assemblea de la Federació Espanyola de Natació com a representant de l'estament d'esportistes de 1984 al 1988, va formar part de la Junta Directiva del CN Montjuïc de 1986 a 1990, va ser vicepresident de la Divisió de Waterpolo de la RFEN de 1986 a 2004 i president del Comitè d'Apel·lació de la Federació Catalana de Natació des de 1995.
Enric Bertrán és membre de la Junta Directiva de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya des del 2009, essent vicepresident des del 2013. En les darreres eleccions a la presidència de la RFEN (2016) Enric Bertrán és el vicepresident primer de l'entitat. En aquesta nova etapa 2016 - 2020 Enric Bertrán també forma part de la Comissió Legal de la Federació Europea de Natació (LEN). Durant el seu mandat com a President de la Federació Catalana de Natació s'ha celebrat el XV FINA Campionats del Món Barcelona 2013 i s'ha concedit el Campionat d'Europa de Waterpolo Barcelona 2018.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
# Calau becfalçat de l'Índia

El calau becfalçat de l'Índia (Anthracoceros coronatus) és un calau. Els calaus són una família d'ocells tropìcals que es troben al Vell Món.
El calau coronat resideix a l'Àsia tropical del sud, des de l'Índia i Sri Lanka a l'est a Borneo. Té el seu hàbitat en la massa forestal oberta i en cultius.
Durant la incubació, la femella pon dos o tres ous blancs en un forat d'arbre, que tanca amb una mena de ciment fet de fang, fems i polpes de fruits. Només deixa una estreta obertura per on tot just el mascle pot fer arribar aliment a la mare i les cries.
Quan la mare i les cries ja no caben al niu, la mare rebenta el niu i en reconstrueix la paret per tal que tots dos progenitors puguin alimentar les cries.
El calau coronat és un calau gran, fa uns 65 cm de llargada. El seu plomatge és, en bona part, negre, tret de la panxa blanca, el pedaç de la gola, els costats de la cua i la vora de les ales. El bec és groc, amb un gran casquet negre al damunt. Tant els mascles com les femelles són semblants, excepte els immadurs que encara no tenen el casquet gaire gran.
Aquesta espècie és omnívora: menja tant fruites, com peix, com petits mamífers.
Actualment, es considera que aquesta espècie es troba força amenaçada a causa de la pèrdua del seu habitatge.

## Referències

* BirdLife International (2004). Anthracoceros coronatus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 11 de maig del 2006 (en anglès).L'entrada de la base de dades inclou una breu justificació del perquè aquesta espècie està força amenaçada d'extinció.
* Birds of India by Grimmett, Inskipp and Inskipp, ISBN 0-691-04910-6

## Enllaços externs

* Oiseaux Foto
* Calau coronat Arxivat 2011-09-14 a Wayback Machine. vist al Mulli Forest Range prop de Coimbatore
# Rodelinghem

Rodelinghem és un municipi francès, situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 1999 tenia 393 habitants.

## Situació

Rodelinghem es troba al nord del departament del Pas de Calais.

## Administració

Rodelinghem es troba al cantó d'Ardres, que al seu torn forma part de l'arrondissement de Saint-Omer. L'alcalde de la ciutat és Daniel Renart (2001-2008).

## Vegeu també

* Llista de municipis del Pas de Calais

## Enllaços externs

* Rodelinghem al lloc web de l'INSEE Arxivat 2007-03-13 a Wayback Machine.
# Glomma

El Glomma (Glomma s'utilitza en Østfold i Akershus) o Glåma (s'utilitza en Hedmark i Sør-Trøndelag) és el principal riu de Noruega i el més llarg de tota Escandinàvia amb 604 km de llargària. Està situat a l'est de Noruega. La seva conca de 42.051 km² recull l'aigua del 13% del país (a excepció feta de 422 km² pertanyents a Suècia).
Neix al llac d'Aursunden, al nord-est de Røros, al comtat de Sør Trøndelag i després de seguir una direcció nord-sud al costat de la frontera sueca, desemboca al fiord d'Oslo (Skagerrak) prop de Fredrikstad. Forma una cascada (Sarpefossen) a Sarpsborg i és navegable fins aquell punt. Els seus principals afluents són el riu Atna, Rena, i Vorma.
Històricamednt el riu va ser utilitzat pel transport fluvial, principalment de tronc, perquè el riu passa per algunes de les regions forestals més riques en troncs del Noruega. El riu hi ha nombroses cascades que són utilitzades per centrals hidroelèctriques. El riu ha estat contaminat per una plaga de crancs.

## Referències

* 1 2 Encyclopædia Britannica (anglès)
* ↑ The Free dictionary (anglès)
# The Wrath of Vajra

The Wrath of Vajra (金剛王：死亡救贖, Jin Gang Wang: Si wang jiu shu) és una pel·lícula d'acció xinesa de 2013 dirigida per Law Wing-cheung i protagonitzada per Xing Yu i Yoo Sung-jun. Va ser produït per Media Asia Film, China Film Group, Kylin Film i Ningxia China Production.
L'acció té lloc a Xina, poc abans de la Segona Guerra Mundial, quan un culte a l'Hades s'apodera del Japó.

## Argument

Abans que Occident entrés a la Segona Guerra Mundial, al Japó es va estendre un culte a la mort, anomenat Temple de l'Hades. El temple està dedicat a la destrucció espiritual de la Xina. Per aconseguir-ho, els homes del Temple de l'Hades segresten els fills dels seus enemics per tal d'entrenar-los com a assassins. En la seva joventut, Vajra va ser especialment dotat, però jurant venjar la mort del seu germà, va fugir a la Xina i va començar a protegir els innocents, que considerava la seva única missió. Vajra vol destruir els que el van convertir en una arma viva. Un antic monjo Shaolin li ensenyarà arts marcials perquè pugui completar la seva recerca.

## Repartiment

* Xing Yu com a K-29
* Yoo Sung-jun com a Kurashige Daisuke (Nihongo: 倉重大輔, Kurashige Daisuke)
* Nam Hyun-joon com Crazy Monkey
* Jiang Baocheng com a Tetsumaku Rai (Nihongo: 鉄幕雷, Tetsu maku Kaminari)
* Zhang Yamei com a Eko
* Tony Liu com a Huang Zhiqiang
* Hiroyuki Ikeuchi com a príncep Shiroginomiya (Nihongo: 城ノ宮王子, Shiro no miya ōji)
* Yasuaki Kurata com Amano Kawao (Nihongo: 天野川尾, Amanogawa o)
* Robert Gilabert Cuenca com a Arnold
* Matt Mullins : Bill

## Recepció

Segons Sino-Cinema, "la pel·lícula presenta una forta formació de talent marcial que no és estrella, però que fa la feina d'una manera sòlida."

## Referències

* ↑ The Wrath of Vajra a aullidos.com
* ↑ Revisiting The Wrath of Vajra a kungfukingdom.com
* ↑ «Review about Wrath of Vajra». Sino-Cinema.

## Enllaços externs

* Tràiler oficial a YouTube
* The Wrath of Vajra a la Hong Kong Movie DataBase
# Coll de la Vanoise

El Coll de la Vanoise és un port de muntanya de la Savoia, a l'estat francès. Es troba dins el Massís de la Vanoise i del Parc Nacional de la Vanoise. Té un alçada de 2,522 metres sobre el nivell del mar. Permet l'accés entre les localitats de Pralognan-la-Vanoise i Termignon, pertanyents respectivament a les valls de la Tarentèsa i Mauriena. Es troba al sender GR55.

## Referències

* ↑ «Blog Voyage Trace Ta Route - Le Refuge du COL DE LA VANOISE par le Lac des Vaches» (en francès), 11-07-2014. [Consulta: 10 novembre 2021].