OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Murray (Iowa)

Murray és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 766 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Murray tenia 766 habitants, 308 habitatges, i 218 famílies. La densitat de població era de 379,2 habitants/km².
Dels 308 habitatges en un 37% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,6% hi vivien parelles casades, en un 12% dones solteres, i en un 28,9% no eren unitats familiars. En el 26,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,2% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 15% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.879 $ i la renda mediana per família de 37.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.583 $ mentre que les dones 20.577 $. La renda per capita de la població era de 14.879 $. Entorn del 5% de les famílies i el 8,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Murray». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Murray». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Natalyïta

La natalyïta és un mineral silicat del subgrup dels clinopiroxens. El seu nom és en honor de Nataliya Vasil'evna Frolova, geòloga de la Universitat d'Irkutsk, a Rússia. Va ser acceptat per la IMA l'any 1984.
El mineral va ésser trobat a la pedrera de marbre de Pereval, Sludyanka, Oblast d'Irkutskaya, Districte Federal de l'Extrem Orient, Rússia, a prop del llac Baikal; aquest punt es considera, per tant, la seva localitat tipus.

## Bibliografia complementària

* Zapiski Vsesoyuznogo Mineralogicheskogo Obshchestva (1994): 123: 55. (en rus)
* American Mineralogist (1987): 72: 223-224. (en anglès)

## Referències

* ↑ «Natalyita» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 maig 2015].
* ↑ «Natalyita Mineral Data» (en anglès). Webmineral. [Consulta: 20 maig 2015].
# Natalya Pochinok

Natalya Borisovna Pochinok, nascuda Gribkova, (rus: Наталья Борисовна Починок) és una Doctora en Ciències Econòmiques, professora, i rectora de la Universitat Social Estatal de Rússia (des del 2 de juny de 2014 en feia les funcions, el gener de 2015, fou elegida per al càrrec).

## Biografia

Com a membre de les seleccions nacionals juvenils de l'URSS i la Federació Russa d'atletisme, Natalia Pochinok va guanyar diverses competicions internacionals de cursa de 1991 a 1994.
Té dues titulacions acadèmiques de grau: en Economia (es va graduar per la Universitat Russa d'Economia de Plekhanov el 1997) i en Dret (RSSU, 2002). L'any 2001 Natalya Pochinok va defensar la seva tesi sobre "Els impostos en el mecanisme d'atracció d'inversions estrangeres a Rússia". L'any 2005 va rebre el títol de Doctora en Ciències en Economia (tema de la tesi postdoctoral "Impostos en el sistema de regulació estatal de l'economia a Rússia").
Natalya Pochinok va treballar en el sector bancari (vicepresidenta de Gazprombank, directora de la sucursal regional del sud del Raiffeisen Bank, directora de l'oficina de Sberbank per al treball amb sucursals regionals). De 1998 a 2005 va ser professora al Departament de Política Tributària de la Universitat Russa d'Economia Plekhanov. Del 2011 al 2014, Natalia Pochinok va exercir allà com a professora i cap del Departament d'Impostos i Tributs.
Des del 2 de juny de 2014 va exercir les funcions de rectora de la Universitat Social Estatal de Rússia després de ser nomenada pel Ministeri d'Educació i Ciència de la Federació Russa. El gener de 2015, Pochinok va ser elegida rectora de la RSSU segons els resultats de la votació dels membres de la Conferència de Treballadors i Estudiants Científics i Pedagògics de l'RSSU.
Els seus interessos de recerca se centren en pensions, polítiques fiscals i fiscals, aspectes socials de l'economia; L'emprenedoria social i el model de serveis socials orientat al client són d'especial interès. Des de l'abril de 2016 és membre de la Cambra Cívica de Moscou.
Des de 2017 exerceix com a presidenta de la Comissió de Política Social, Relacions Laborals, Cooperació amb Sindicats i Suport a Veterans. Natalya Pochinok té més de quinze anys d'experiència pedagògica.
Estava casada amb l'antic ministre de Treball i Desenvolupament Social, Alexander Pochinok. Té dos fills.
El novembre de 2021, Pochinok va ser destituïda del càrrec de rectora de l'RSSU.

## Referències

* ↑ В Партии ставят задачу принять законопроект о регулировании торговли алкоголем в МКД в ходе осенней сессии
* 1 2 Ректором Российского государственного социального университета избрана Наталья Починок
* ↑ TV Rain Inc. «Кампании лояльных кандидатов в Мосгордуму спонсируют фонды, связанные с властью». tvrain.ru, 06-08-2019. [Consulta: 12 agost 2019].
* ↑ «Наталья Борисовна Починок». РГСУ. Arxivat de l'original el 2015-05-29. [Consulta: 29 maig 2015].
* ↑ «Архивированная копия». Arxivat de l'original el 2016-09-25. [Consulta: 1r març 2017].
* ↑ РБК, 10 ноября 2021. Наталья Починок уволена с поста ректора РГСУ

## Enllaços externs

* Двадцать лет спустя
# Natan (fill de David)

Natan (en hebreu נתן Nâthân, que significa 'regal de Déu') va ser el tercer dels quatre fills que va tenir el Rei David i Betsabé a Jerusalem. Era el germà petit de Salomó.
Al Nou Testament, la genealogia de Jesús segons l'Evangeli de Lluc, explica el llinatge de Jesús fins al rei David a través de la línia de Natan, encara que, segons l'Evangeli de Mateu, el llinatge ve de Salomó. Una explicació del fet, que es dona a partir de l'època de Joan Damascè, es que Natan és l'avantpassat de Maria, la mare de Jesús, i Salomó seria l'avantpassat de Josep, el marit de Maria. També es menciona Natan com a fill de David a II Samuel 05:14, i I Cròniques 14:04.

## Referències

* ↑ I Cròniques. 3:5
* ↑ Lluc. 3, 31-32
* ↑ Mateu. 1, 6-1,7
# Neoperla geniculata

Neoperla geniculata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* Els adults presenten els ocels petits, les ales davanteres amb una llargària de 15-17 mm, les antenes marrons amb la part inferior clara i les potes grogues tret d'unes poques àrees.
* Les femelles tenen la vagina gran i allargada.
* L'ou fa 0,4 mm de llargada.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: el Japó.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Pictet, F.J., 1841. Histoire naturelle générale et particulière des insectes névroptères 1:232.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Notes on Plecoptera (10). Neoperla geniculata (Pictet) (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ International Advances in the Ecology, Zoogeography, and Systematics of Mayflies and Stoneflies (anglès)
* ↑ A comparative study of the morphology and distribution of setae and hairs on the larval legs of two families (Perlodidae, Perlidae) of Japanese Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:271.
* Klapálek, 1907. Rozpr. Ceské. Akad. 16(31):25.
* Navàs, 1907. Brotér.Sér.Zool. 6:87, 88.
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:259.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
# Museu Arqueològic de Calcis

El Museu Arqueològic de Calcis és un museu grec situat a Calcis, a l'illa d'Eubea.

## Història del museu

L'edifici del museu s'acabà de construir el 1901, en estil neoclàssic, i s'obrí al públic l'any següent. A causa dels terratrèmols dels 1980-1981, l'edifici s'hagué de reparar. El 1990, sota la direcció d'Efi Sapouna, se'n reorganitzaren les exposicions. En aquesta data es traslladaren al Museu Arqueològic d'Erètria les obres d'art procedents del temple d'Apol·lo Dafnèfor d'aquesta ciutat, que fins llavors s'havien exposat al museu de Calcis.

## Col·leccions

El museu conté una col·lecció d'objectes provinents de jaciments de l'àrea de Calcis i d'altres indrets de l'illa d'Eubea que abasten des del paleolític fins a l'època romana.
L'exposició mostra la història de l'illa d'Eubea en ordre cronològic i en seccions temàtiques: la vida quotidiana, la guerra, els cultes funeraris, la religió, la política, les arts i l'economia. S'exposen en tres sales i un pati que té dues galeries.
Al pati hi ha elements arquitectònics de l'antiga ciutat de Calcis. Les dues galeries contenen inscripcions i una d'elles també estàtues. N'hi ha una destacable estàtua de Demèter o Cíbele sense cap del període hel·lenístic.
La sala 1 conté troballes prehistòriques, entre els quals destaquen les de Mànika, de períodes compresos entre 2800-1900 aC, i d'Aliveri (1900-1650 aC). També hi ha objectes dels períodes protogeomètric i geomètric.
La sala 2 conté ceràmica i altres objectes d'art d'entre l'època arcaica i la romana. Són destacables dos caps de curos del segle vi aC, altres dos torsos de la mateixa època, tres estàtues femenines dedicades a Àrtemis, unes esteles funeràries d'època clàssica i una columna votiva amb la representació d'Hades i Dionís del segle iv aC.
La sala 3 mostra estàtues i altres objectes d'art de més grandària que els de la sala anterior. Entre aquests hi ha una columna amb la representació d'un sacrifici procedent de Larimna (Beòcia), una altra columna amb la representació de Dionís, un trípode amb una dedicatòria a Apol·lo, una estàtua sense cap de Dionís o Apol·lo del segle i i una altra de l'època d'Herodes Àtic, del segle ii.

## Galeria d'imatges

* Peça de ceràmica del període geomètric
* Una estela funerària
* Estàtua d'Apol·lo o Dionís d'època romana
* Estàtua d'Antínous, d'època romana

## Referències

* ↑ Museu Arqueològic de Calcis en la pàgina del Ministeri de Cultura de Grècia: història (en grec).
* ↑ Museu Arqueològic de Calcis en la pàgina del Ministeri de Cultura de Grècia: exposició (en grec).
* ↑ Museu Arqueològic de Calcis en la pàgina del Ministeri de Cultura de Grècia: descripció (en grec).
# Barranc de la Coma de l'Estany

El Barranc de la Coma de l'Estany, és un barranc del terme de la Torre de Cabdella, dins de l'antic terme primigeni d'aquest municipi.
S'origina a 2.324,1 m. alt., a la Coma de l'Estany, al nord del Tossal d'Astell. i al sud-oest de l'Estany de Filià, que dona nom a la coma i al barranc. Discorre cap a llevant, decantant-se progressivament cap al nord, fins que, passat l'estany de Filià (on emprèn la direcció nord), s'aboca en el riu de Filià prop del Forcall.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Barranc de la Cometa

El barranc de la Cometa és un barranc del terme de Sant Esteve de la Sarga, a la zona de Beniure.
Es forma a 1.498 m. alt., al nord-est de la Collada de Colobor, prop del Pas Alt del Montsec d'Ares. Des d'allí baixa cap al nord fent amples revolts, fins que, després de superar la Cometa, que dona nom al barranc, s'aboca en el barranc d'Alzina a l'extrem de llevant del Montsec de Castellnou.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Barranc de la Coma de Joan

El barranc de la Coma de Joan és un barranc, afluent del riu d'Abella. Pertany a la conca del Noguera Pallaresa, i discorre del tot dins del terme d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà, a la zona del sud-est del poble vell d'Abella de la Conca.
Neix al vessant nord de La Sadella, i emprèn la direcció oest. Aviat travessa la carretera L-511, paral·lela a la qual discorre a partir d'aquell lloc, sempre en direcció sud-oest. També va paral·lel pel sud al barranc de Fonguera, i pel nord a la mateixa línia de terme d'Abella de la Conca. Just en passar pel nord del Roc del Pas de Finestres rep les aigües de la Font de la Coma de Joan, que li dona el nom. Poc després s'aboca en el barranc del Mas de Mitjà, a llevant de la masia de Ca l'Olivelles.

## Etimologia

Tot i que la Coma de Joan com a topònim sembla del tot perdut, ha donat nom a aquest barranc i a les fonts que es troben en aquest lloc. Una coma és una zona plana entre muntanyes, que és l'indret on es troben les Fonts de la Coma de Joan.
# Ayres Antonio da Silva

Ayres Antonio da Silva (Lisboa, 1700 - [...?]), fou un músic portuguès.
Revel·là gran precocitat per aquesta art i cursà els seus estudis en la Congregació de l'Oratori, llicenciant-se de batxiller en arts a la Universitat de Coïmbra. El 1723 realitzà un viatge a París i diverses ciutats espanyoles.
Se li deuen diverses misses, un Te Deum i diverses composicions religioses.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 56, pàg. 232. (ISBN-84-239-4556-1)
# Ayrton Azzopardi

Ayrton Azzopardi (nascut el 12 de setembre de 1993) és un futbolista maltès, que juga de centrecampista al Tarxien Rainbows Football Club.

## Carrera

Azzopardi jugà en clubs com el Paola Hibernians FC, el Msida Saint-Joseph FC, el Pembroke Athleta FC i el Tarxien Rainbows FC.
L'any 2012 realitzà un partit com a internacional amb la selecció de futbol de Malta.

## Referències

* 1 2 «Ayrton Azzopardi». National Football Teams. [Consulta: 14 octubre 2015].
* ↑ Ayrton Azzopardi, Fitxa a Soccerway. Consultat 14/10/2015.
# Margate (desambiguació)

«Margate» té aquests significats:
* Margate, població d'Anglaterra, al comtat de Kent.
* Margate (Florida), població dels Estats Units a l'estat de Florida.
* Margate City, població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey.
# Barranc del Ribetell

El Barranc del Ribetell, és un barranc de l'antic terme de Montcortès de Pallars, a l'actual terme municipal de Baix Pallars, de la comarca del Pallars Sobirà.
Es forma en el vessant oriental de la Collada de Sant Quiri, des d'on davalla cap a migdia fent nombroses ziga-zagues, al sud-oest de la Costa del Pla del Corral, passa a ponent del Pla del Corral, deixant a l'oest la Pala de Sant Quiri i el Campassos i a l'est la Costa del Ribetell, i quan arriba al costat de la Costa del Pui, que queda a ponent, al cap de poc de deixar enrere la Borda del Sastre, que és a llevant, s'ajunta amb el Barranc dels Castellassos per formar el Riu d'Ancs, just a l'oest de la Solana dels Torroissos.

## Enllaços externs

* El Barranc del Ribetell en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Barranc del Serrat

El Barranc del Serrat, és un barranc del terme de Sant Esteve de la Sarga, a la zona d'Alsamora.
Es forma a 1.493 m. alt., en el Serrat de la Corona, al Montsec d'Ares, al nord-est de l'Observatori Astronòmic del Montsec.
Baixa de dret cap al nord, fent algunes ziga-zagues, fins que s'aboca en el barranc del Grau.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Barranc del Sahuquillo

El Paratge del Barranc del Sahuquillo és una Microrreserva del municipi de El Toro (Alt Palància). Declarat per Acord de la Generalitat Valenciana el 6 d'octubre del 1998. Les espècies prioritàries són Taxus baccata, Acer granatense, Ribes alpinum i Saxifraga cuneata subsp. paniculata.

## Referències

* ↑ «ORDEN de 19 de septiembre de 2003, de la Conselleria de Territorio y Vivienda, por la que se declaran 11 microrreservas vegetales en la provincia de Castellón» (en castellà). DOGV. [Consulta: 22 abril 2023].

## Vegeu també

* Serra del Toro
* Llista d'espais naturals del País Valencià

## Enllaços externs

* Generalitat Valenciana. Conselleria de Medi Ambient Aigua Urbanisme i Habitatge
# Bartomeu Martí

Bartomeu Martí, el cardenal de Sogorb (València, entre 1430 i 1440 - Roma el 25 de març de 1500) va ser un cardenal valencià del segle xv.

## Biografia

Nebot de Joana de Borja (germana de Calixt III), muller de Mateu Martí. Va ser fet cardenal per Alexandre VI el 1496.
Bartomeu Martí va ser cubiculari pontifici del cardenal Roderic Borja, el futur papa Alexandre VI. Va ser elegit bisbe de Sogorb-Albarrasí l'any 1473, diòcesi que no visità mai. L'any 1487 va a Roma i s'hi queda la resta de la seva vida. Martí va ser abat comandatari d'Ambournay i canceller del cardenal Borja.
El papa Alexandre VI el fa cardenal en el consistori del 19 de febrer de 1496. És nomenat administrador apostòlic de la diòcesi de Bagnoregio l'any 1497 i és Camarlenc del Col·legi Cardenalici l'any 1499 i 1500. El 1498 va renunciar el bisbat de Sogorb a favor de Joan Marrades, mort el qual (1499) el reprengué, i el tornà a renunciar el 1500 a favor del seu nebot Gilabert Martí. Ferran II ennoblí la seva família.
A partir de 1499 va ser bisbe de Toul.

## Referències

* 1 2 «Bartolomé Martí | Real Academia de la Historia».
* 1 2 «Bartomeu Martí | enciclopèdia.cat». [Consulta: 8 abril 2020].
* 1 2 «Bartolomé Cardinal Martí [Catholic-Hierarchy]». [Consulta: 12 abril 2020].
# Marc Solà Pastoret

Marc Solà Pastoret (Camprodon, 6 de setembre de 1985) és un esquiador de muntanya català.
Solá va néixer a Camprodon. Va començar l'esquí de muntanya el 2002 i ha estat membre de l'equip espanyol des del 2003. Viu a Vilallonga de Ter.

## Resultats

* 2005:
** 3r, a l'última cursa de la Copa Mundial, Eslovàquia
** 4t, cursa de la Copa Mundial, "classe" jove, 2005
* 2007:
** 4t, cursa de relleus del Campionat europeu d'esquí de muntanya juntament amb Javier Martín de Villa, Agustí Roc i Amador i Manuel Pérez Brunicardi
* 2008:
** 3r, cursa de relleus del Campionat Mundial d'esquí de muntanya juntament amb Javier Martín de Villa, Manuel Pérez Brunicardi i Kílian Jornet i Burgada
** 9è, cursa sol del Campionat Mundial d'esquí de muntanya
** 9è, cursa de llarga distància del Campionat Mundial d'esquí de muntanya
* 2011:
** 9è, cursa d'equip del Campionat Mundial d'esquí de muntanya (juntament amb Miguel Caballero Ortega)
* 2012:
** 4t, relleus del Campionat europeu d'esquí de muntanya, juntament amb Marc Pinsach i Rubirola, Miguel Caballero Ortega i Kílian Jornet Burgada
** 8è, equip de Campionat europeu d'esquí de muntanya, juntament amb Miguel Caballero Ortega
** 10è, Campionat europeu cursa vertical

### Pierra Menta

* 2007: 10th, amb Jordi Bes Ginesta

### Patrouille des Glaciers

* 2010: 4t, amb Kílian Jornet Burgada i Marc Pinsach Rubirola

## Referències

* 1 2 3 4 «Marc Solà Pastoret | enciclopèdia.cat». [Consulta: 6 juliol 2020].
* ↑ «View Racer | Skimountaineering.org», 21-07-2011. Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 6 juliol 2020].
* ↑ «Patrouille des Glaciers», 2010. Arxivat de l'original el 2010-06-02. [Consulta: 6 juliol 2020].
# Ballybofey

Ballybofey (en gaèlic irlandès Bealach Féich que vol dir "Pas de Fiach") és una vila d'Irlanda, al comtat de Donegal, a la província de l'Ulster. Es troba al marge sud del riu Flinn, i juntament amb la vila bessona de Stranolar.

## Història

A pocs quilòmetres a l'oest de Ballybofey, a la carretera principal a Fintown R252, hi ha Glenmore Estate, ubicat a Welchtown. Antigamen tera inclosa a Glenmore Lodge, una casa de camp que es trobava al costat oposat, al marge sud del riu Finn, molt a prop de Glenmore Bridge. La casa va ser construïda originalment en estil georgià a mitjans del segle xviii. Va ser reonstruïda per Sir William Styles a l'estil neo-Tudor a principis del segle xix. La casa va ser demolida en la dècada dels noranta. La propietat és coneguda per la caça i pesca que s'hi troba.

## Personatges

* Isaac Butt, polític
* Ernan McMullin, filòsof

## Referències

* ↑ Rowan, Prof. Alistair. Buildings of Ireland: North West Ulster.. Londres: Penguin Books, 1979, p. 564. ISBN 0-300-09667-4.

## Enllaços externs

* Ballybofey/Stranorlar
* Fiach Arts Arxivat 2011-02-03 a Wayback Machine.
# Maria Elisabeth Pembaur

Maria Elisabeth Pembaur, Pembaur-Elterich, de soltera Elterich (Grimma (Saxònia), 15 d'abril de 1869 - Múnic (Baviera), 30 de gener de 1937) va ser una pianista clàssica alemanya.
Elterich va estudiar piano a el Conservatori de Leipzig amb Alfred Reisenauer, cant amb Marie Hedmondt i teoria de la música amb Stephan Krehl. Va viure com a pianista a Múnic i va fer gires pels Països Baixos, Suïssa, Dinamarca, Itàlia i Espanya. El 1906 es va casar amb el pianista i compositor Josef Pembaur. Tots dos també van actuar junts amb dos pianos. Va morir a Múnic als 67 anys.

## Referències

* ↑ Christian Fastl: Pembaur, Familie. In Oesterreichisches Musiklexikon. Online-Edition, Vienna 2002 ff., ISBN 3-7001-3077-5; Print Edition: VO. 4, Publishing House of the Austrian Academy of Sciences, Vienna 2005, ISBN 3-7001-3046-5
* ↑ Bayerisches Musikerlexikon.

## Bibliografia

* Christian Fastl: Pembaur, família. A: Oesterreichisches Musiklexikon. Edició en línia, Viena 2002 i següents, ISBN 3-7001-3077-5; Edició impresa: Volum 4, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Viena 2005, ISBN 3-7001-3046-5.
# Bató de Sinope

Bató de Sinope (en llatí Baton, en grec antic Βάτων ὁ Σινωπεύς) fou un retòric i historiador grec que va viure poc després d'Àrat de Sició cap a la meitat del segle iii aC segons Plutarc.
Els antics escriptors mencionen com a seus els següents llibres:
* Περσικά, Comentaris sobre afers perses, que cita Estrabó.
* Περὶ τῶν ἐν Εφέσῳ τυράννων, Sobre els tirans d'Efes, citat per Ateneu de Naucratis.
* Περὶ Θεσσαλίας καὶ Αἱμονίας, Sobre Tessàlia i Hemònia, també citat per Ateneu.
* Περὶ τῆς τοῦ Ίερωνύμου τυραννίδος, Sobre la tirania de Jerònim, segons Ateneu.
* Περὶ Ϊωνος τοῦ ποιητοῦ, Sobre el poeta Ió, també el cita Ateneu.
* Se li atribueix també una Història d'Àtica en uns escolis a Píndar.

## Referències

* ↑ Baton a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 475
# Bató de Dardània

* Aquest article tracta sobre un cap dàlmata. Vegeu-ne altres significats a «Bató».
Bató de Dardània o Bato, fou un cap dàlmata de Dardània.
Fou fill de Longar, i es va unir l'any 200 aC a la república romana durant la Segona guerra macedònica contra el rei Filip V de Macedònia.

## Referències

* ↑ (llatí) Titus Livi, Ab Urbe Condita, XXI 28
# Maria De Mattias

María De Mattias (4 de febrer de 1805 – 20 d'agost de 1866) és una santa italiana de l'Església Catòlica, fundadora de l'orde de les Germanes Adoratrius de la Sang de Crist.

## Biografia

Maria De Mattias va néixer a Vallecorsa, en el si d'una família religiosa. Va ser la segona filla de Giovanni De Mattias i Ottavia De Angelis. Tot i que les dones d'aquella època no rebien educació formal, ella sí que va aprendre a llegir i escriure. Durant la seva joventut, es retirà i començà a enfocar la seva vida vers la religió. De totes maneres, als 16 anys començà a desviar-se de la seva criança protegida i a realitzar un viatge espiritual que va ser inspirat per una visió mística que va tenir.
Inspirada pel sermó de sant Gaspare Del Bufalo que visità la seva ciutat el 1822, Maria decidí que dedicaria la seva vida a la devoció i a l'oració. El 4 de març de 1834, sota la guia de Giovanni Merlini, fundà la Congregació de les Germanes Adoratrius de la Sang de Crist als 29 anys. Durant la seva vida, l'orde establí més de 70 comunitats a Europa.
Maria de Mattias va morir a Roma el 20 d'agost, sent enterrada al Cementiri d'Estiu de Roma, però posteriorment va ser traslladada a l'església de la Preciosíssima Sang, seu general de la seva congregació.
Trenta anys després de la seva mort s'inicià el seu procés de beatificació. Va ser beatificada l'1 d'octubre de 1950 pel Papa Pius XII, i finalment canonitzada el 18 de maig de 2003 pel Papa Joan Pau II. La seva memòria litúrgica és el 4 de febrer.

## Enllaços externs

* Global Catholic Network (anglès)
* Pàgina de les [Germanes Adoratrius de la Sang de Crist (anglès)