OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# CRC Press

CRC Press, LLC és un grup editorial estatunidenc especialitzat en la producció de llibres tècnics. Molts dels seus llibres estan relacionats amb l'enginyeria, la ciència i les matemàtiques. El seu abast també inclou llibres sobre negocis, ciències forenses i tecnologia de la informació. CRC Press és ara una divisió de Taylor & Francis, una subsidiària d'Informa.

## Història

CRC Press va ser fundada com a Chemical Rubber Company (CRC) l'any 1903 pels germans Arthur, Leo i Emanuel Friedman a Cleveland, Ohio, a partir d'una empresa anterior d'Arthur, que havia començat a vendre davantals de laboratori de cautxú el 1900. L'empresa es va anar expandint gradualment. per incloure la venda d'equips de laboratori a químics. El 1913, CRC va oferir un manual breu (116 pàgines) anomenat Rubber Handbook (El manual del cautxú) com a incentiu per a qualsevol compra d'una dotzena de davantals. Des de llavors, Rubber Handbook s'ha convertit en el llibre insígnia del CRC, CRC Handbook of Chemistry and Physics (El manual de química i física del CRC).
El 1964, Chemical Rubber va decidir centrar-se en les seves empreses editorials, i el 1973 l'empresa va canviar el seu nom a CRC Press, Inc, i va abandonar el negoci de fabricació, sortint d'aquesta línia com a Lab Apparatus Company.
El 1986, CRC Press va ser comprada per la Times Mirror Company. Times Mirror va començar a explorar la possibilitat d'una venda de CRC Press el 1996 i al desembre va anunciar la venda de CRC a Information Ventures. El 2003, CRC va passar a formar part de Taylor & Francis, que el 2004 va passar a formar part de l'editorial britànica Informa.

## Referències

* 1 2 «Encyclopedia of Cleveland History: CRC PRESS, INC.» (en anglès). Case Western Reserve University.
* 1 2 «CRC Press-Taylor & Francis Group» (en anglès). Engineering Education Suppliers Guide.
* 1 2 3 4 «CRC Press Pioneers in Publishing» (en anglès). CRC Press. Arxivat de l'original el 2009-01-25. [Consulta: 14 febrer 2023].
* ↑ Rosenstiel, Thomas B.; Crook, David «Times Mirror to Buy Broadcasting Magazine and CRC» (en anglès). Los Angeles Times, 29-11-1986. ISSN: 0458-3035.
* ↑ Rose, Frederick «Times Mirror Plans To Explore Options For Book Divisions» (en anglès). The Wall Street Journal. Dow Jones & Company, Inc., 13-03-1996.
* ↑ Millot, Jim «Times Mirror reorganization completed, Willes says» (en anglès). Publishers Weekly. PWxyz, 16-12-1996.
* ↑ «Taylor & Francis to acquire CRC Press» (en anglès). Publishers Weekly. PWxyz, 250(10), 10-03-2003.

## Vegeu també

* Chapman & Hall
* MathWorld
# Xabier Jáuregi Blanco

Xabier Jauregi Blanco (Tolosa, Guipúscoa, 29 de gener de 1975), exfutbolista basc. Va jugar de porter en diversos equips del País Basc fins a la seva retirada.

## Trajectòria

Va iniciar-se en el club de la seva ciutat, el Tolosa CF i va passar per diversos clubs riojans i bascos, tot debutant a primera divisió amb el CD Logroñés.
El 1999 va arribar al Racing de Ferrol, passant després per SD Eibar i Córdoba CF. L'any 2005 va signar pel Lorca Deportiva, que acabava d'ascendir a Segona Divisió. Després de dos anys en Segona Divisió i altre en Segona Divisió B defensant els colors blanc-i-blaus i gràcies a la precària situació de l'equip per la roïna gestió dels seus consellers, obté la carta de llibertat i fitxa pel Real Unión de Irun.
# COPEM

COPEM és l'acrònim de Centro Oficial de Patronato de Enseñanza Media. Aquesta fou la denominació que s'aplicava als anys cinquanta del segle XX als centres d'ensenyament de secundària les despeses i finançament dels quals era assumida per un patronat. El patró acostumava a ser un ajuntament, però també podia ser alguna altra organització oficial com ara l'exèrcit o altres.
El decret de 23 d'agost de 1957 Sobre regulación de los Centros de Patronato de Enseñanza Media desenvolupava la possibilitat de la creació d'un COPEM sempre que no hi hagués a la mateixa localitat un Instituto Nacional de Enseñanza Media per a alumnes del mateix sexe que el COPEM proposat. L'any 1954 es va crear un centre experimental a Madrid, i l'any 1958 es van crear els COPEM de l'Hospitalet, Mataró i San Fernando (Cadis).
El COPEM de l'Hospitalet va ser inaugurat el 19 d'octubre de 1958 i després de diversos canvis de nom es va convertir en l'IES Santa Eulàlia.
El COPEM de Mataró va ser inaugurat el 20 d'octubre de 1958 i es va convertir posteriorment en l'Institut Alexandre Satorras.
El Centro Oficial de Patronato "Almirante Rafael Estrada Arnáiz" de San Fernando es va inaugurar el 31 d'octubre de 1958 i es va convertir anys després en el IES Isla de León.
Amb posterioritat hi ha referències que es van crear Centres de Patronat amb la mateixa fórmula en altres ciutats: Molina de Aragón (Guadalajara) l'any 1959, Villacarrillo i Alcalá la Real (Jaén), Morón de la Frontera (Sevilla) l'any 1960... Molts d'ells van interrompre la seva continuïtat a finals dels anys 60 quan ja s'havien creat altres instituts a les seves ciutats.

## Referències

* ↑ Salvatella, 2009, p. 43.
* ↑ «Història de l'IES Santa Eulàlia». [Consulta: 27 març 2015].
* ↑ «Institut Alexandre Satorras». Arxivat de l'original el 2016-09-23. [Consulta: 2 octubre 2016].
* ↑ «Instituto Isla de León». [Consulta: 2 octubre 2016].
* ↑ Salvatella, 2009, p. 46.

## Bibliografia

* Salvatella, Pilar. COPEM-IES Santa Eulàlia 1958-2008 - cinquanta anys d'història, cinquanta anys de vida, 2009, p. 198. ISBN L-489-2009.

## Enllaços externs

* «Història de l'IES Santa Eulàlia». [Consulta: 27 març 2015].
* «Institut Alexandre Satorras». Arxivat de l'original el 2016-09-23. [Consulta: 2 octubre 2016].
* «Instituto Isla de León». [Consulta: 2 octubre 2016].
# Cabana de volta exempta a la partida de la Plana de l'Urgell

La Cabana de volta exempta a la partida de la Plana de l'Urgell és una obra de Tàrrega (Urgell) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Construcció de planta rectangular amb parament de blocs de pedra calcària de mida mitjana, amb terra com a lligam i ben falcats amb pedres més petites. Tant els muntants com les dovelles estan més treballats que la resta de blocs. La façana està revocada parcialment amb morter de calç i alguns blocs superiors de la façana de tancament, estan falcats amb trossos de teules. La coberta és de volta adovellada de pedra i vegetació en força bon estat, però algunes dovelles estan cedint. La volta comença a 80 cm del terra interior, però, tenint en compte que aquest es troba molt rebaixat, es podria dir que comença molt a prop del nivell natural del terreny. El portal ha perdut la llinda externa, però conserva la interior, que és de fusta. Tanmateix, aquesta manca d'elements permet que el lligam i els murs de l'interior quedin al descobert. Els brancals estan fets de blocs de pedra sorrenca de grans dimensions i molt treballats. La cabana presenta el seu interior, amb un nivell rebaixat respecte de l'exterior i les juntes de la volta estan parcialment arrebossades amb morter de calç. A l'interior de la construcció, s'hi disposen una menjadora de pedra i fusta parcialment arrebossada amb morter de calç i, a l'exterior, una espitllera a la paret posterior.

## Referències

* ↑ «Cabana de volta exempta a la partida de la Plana de l'Urgell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 setembre 2021].
# Woodman

Woodman és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 96 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Woodman tenia 96 habitants, 45 habitatges, i 25 famílies. La densitat de població era de 154,4 habitants per km².
Dels 45 habitatges en un 24,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,9% hi vivien parelles casades, en un 4,4% dones solteres, i en un 44,4% no eren unitats familiars. En el 42,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 26,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,7% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 24% entre 25 i 44, un 27,1% de 45 a 60 i un 24% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.500 $ i la renda mediana per família de 41.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 21.875 $. La renda per capita de la població era de 16.363 $. Cap de les famílies i el 8,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Woodman» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Woodman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Xavier Valls i Bauzà

Xavier Valls i Bauzà (Cerdanyola del Vallès, 1937 - Barcelona, 19 de juny de 1987) va ser un arquitecte, urbanista i activista veïnal.
Fill d'un activista anarquista cerdanyolenc, es va traslladar a viure a Santa Coloma de Gramenet, on va transcórrer la seva vida professional i personal. Va militar als anys 70 a l'organització marxista Bandera Roja, on va formar part de la cèl·lula d'Arquitectura i Urbanisme, juntament amb Jordi Borja. Posteriorment va passar a militar a les files del PSUC. Va cursar estudis d'arquitectura, on es van creuar les necessitats de reforma urbanística de Santa Coloma als finals de la dictadura amb les reclamacions veïnals de falta d'equipaments i planificació del territori.
Va ser un dels encarregats de desenvolupar el Pla Popular d'Alternativa Urbana que va coordinar juntament amb d'altres. Aquest pla, recollia necessitats veïnals i va ser difós mitjançant la revista Grama, l'any 1978. En aquest document es replantejaven plans urbanístics anteriors amb plantejament purament especulatius com el Pla Comarcal de 1953 i Pla General Metropolità de 1976.
Va ser dissenyador d'espais públics, com la reforma de la masia i l'entorn de Can Mariner, d'edificis privats i altres edificis d'ús públic com les Escoles les Palmeres, Salvat Papasseit i Rosselló Pòrcel a Santa Coloma de Gramenet.
Va morir juntament amb 21 persones més, a l'atemptat bomba d'ETA al Centre Comercial Hipercor de Barcelona.
El 2017 va rebre un homenatge a Santa Coloma de Gramenet.

## Referències

* ↑ «Xavier Valls i el Pla Popular de Santa Coloma de Gramenet». La Vanguardia.
* ↑ associats, Partal, Maresma i «La revolta dels barris». VilaWeb.cat.
* ↑ «Recordant Xavier Valls, l'home que va donar veu al suburbi, mort a Hipercor». [Consulta: 19 octubre 2017].

## Bibliografia

* Pla popular Santa Coloma de Gramenet : del medi suburbial a la ciutat possible del pla popular : criteris de la intervenció arquitectònica per a la transformació del suburbi en ciutat : comunicació a les I Jornades Municipals d'Urbanisme de Sta. Coloma - Santa Coloma de Gramenet, 1983
* Xavier Valls : Museu d'Art Modern [catàleg de l'exposició] - Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 1985
* Xavier Valls : Salas de Exposiciones de la Subdirección General de Artes Plásticas. [catàl·leg de 'exposició - Madrid: Ministerio de Cultura.Dirección General de Bellas Artes.Archivos y Bibliotecas, 1982
* Estudio sobre la situación social y urbana de Santa Coloma de Gramenet y propuesta para un plan de alternativas - Santa Coloma de Gramenet: Casal de Cultura, 1978
# Xavier Van Slembroeck

Xavier Van Slembroeck o Vanslambrouck (Lichtervelde, Flandes Occidental, 8 de juliol de 1912 - Flint, Michigan, 28 d'abril de 1972) fou un ciclista estatunidenc d'origen belga, professional des del 1932 fins al 1940. Es va especialitzar en les curses de sis dies, en què en va guanyar 2.

## Palmarès

* 1932
** 1r als Sis dies de Vancouver (amb Francis Elliott)
* 1934
** 1r als Sis dies de Milwaukee (amb Fred Ottevaire)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Watkins

Watkins és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 880 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Watkins tenia 880 habitants, 336 habitatges, i 206 famílies. La densitat de població era de 666,2 habitants per km².
Dels 336 habitatges en un 32,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,1% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 38,4% no eren unitats familiars. En el 32,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 19% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 15,6% de 45 a 60 i un 25,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.188 $ i la renda mediana per família de 41.786 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.435 $ mentre que les dones 19.318 $. La renda per capita de la població era de 15.950 $. Entorn del 6,7% de les famílies i el 12,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Watkins». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Watkins». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Watford City

Watford City (hidatsa: abaʔaruʔush), és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 1.435 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Watford City tenia 1.435 habitants, 619 habitatges, i 378 famílies. La densitat de població era de 371,9 hab./km².
Dels 619 habitatges en un 28,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,9% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 38,8% no eren unitats familiars. En el 37,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 22% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 20,4% entre 25 i 44, un 24,8% de 45 a 60 i un 24,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.688$ i la renda mediana per família de 36.850$. Els homes tenien una renda mediana de 32.250$ mentre que les dones 21.193$. La renda per capita de la població era de 18.084$. Entorn del 9,8% de les famílies i el 12,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Hidatsa Lessons Vocab2». Hidatsa Language Program. Arxivat de l'original el 2013-06-06. [Consulta: 17 juliol 2012].
* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Watford City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Watford City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Watkins Glen (Nova York)

Watkins Glen és una vila i seu del Comtat de Schuyler (Nova York) als Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000 Watkins Glen tenia 2.149 habitants, 941 habitatges, i 545 famílies. La densitat de població era de 446,1 habitants per km².
Dels 941 habitatges en un 29,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,2% hi vivien parelles casades, en un 13,5% dones solteres, i en un 42% no eren unitats familiars. En el 37,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 17% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 26,2% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 18% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.094 $ i la renda mediana per família de 41.172 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.993 $ mentre que les dones 22.647 $. La renda per capita de la població era de 17.096 $. Entorn del 9,5% de les famílies i el 14,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Vegeu també

* Circuit de Watkins Glen.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Watkins Glen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Watkins Glen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cal Nap

Cal Nap és una obra de Sant Boi de Llobregat (Baix Llobregat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia de planta baixa, pis orientada a migdia amb coberta plana. Presenta un afegitó a la part de llevant. Cal remarcar les llindes, brancals i escopidors de pedra sorrenca de Montjuïc a les finestres del primer pis, i el balcó amb llindes i brancals del mateix material. A l'interior del vestíbul hi ha dos murals ceràmics. A la façana trobem un rellotge de sol.
Es manté l'embigat de fusta i el paviment de toves.

## Referències

* 1 2 «Cal Nap». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 25 gener 2019].
# Cal Negra

Cal Negra és una casa de Canet de Mar (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici cantoner de planta baixa i dos pisos. Les façanes tenen una distribució de les obertures simètrica. A davant de la casa hi ha un petit jardí. La façana principal té una tribuna al primer pis i una finestra a cada costat. La segona planta presenta un balcó a sobre la tribuna i dues finestres a banda i banda. La façana lateral té tres grans finestrals a la planta baixa. Un balcó corregut amb barana de ferro amb tres portes balconeres coronades per una motllura. Al segon pis hi ha tres finestres. Les obertures estan emmarcades amb motllures de pedra amb decoració vegetal. També hi ha decoració ceràmica blava al nivell del segon pis.
El centre tant de la façana principal com de la façana lateral estan emfatitzats per sengles coronaments decoratius.
Els acabats estan realitzats en pedra. La coberta és un terrat.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Negra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 març 2017].
# Cal Nadal (Bellveí)

Cal Nadal és una casa de Bellveí, al municipi de Torrefeta i Florejacs (Segarra), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici modernista de quatre plantes, construït en pedra i arrebossat. Actualment es troba tot pintat de color blanc amb color grana en les motllures. A la planta baixa hi ha una portada rectangular amb motllura de pedra llisa, damunt la qual trobem un plafó amb les inicials "RM- JO" i la data "1919". A la primera planta hi ha dues finestres amb ampit i motllura, una d'elles és quadrangular i l'altra rectangular amb una barana de forja. Al segon pis, sustentat per tres mènsules, hi ha un balcó corregut amb barana de forja i dues portes balconeres amb motllura. L'última planta consta de dos balcons de forja amb dues portes balconeres amb motllura, sustentats també per dues mènsules cadascun. L'edifici es troba coronat per una cornisa dentada decorada amb set daus i pintada de color grana, igual que la resta de mènsules i motllures de la façana.

## Referències

* ↑ «Cal Nadal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 gener 2017].
# Cal Vallès

«Cal Vallès» té aquests significats:
* Cal Vallès (Begues), Masia de Bagues (Baix Llobregat)
* Cal Vallès (Vallbona d'Anoia), casa de Vallbona d'Anoia (Anoia)
* Cal Vallès (el Pla del Penedès), casa del Pla del Penedès (Alt Penedès)
# Cal Miquel (Avià)

Cal Miquel és una masia del municipi d'Avià inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia orientada a migjorn de tres crugies feta de maó, parcialment arrebossat i pintat, i grans carreus de pedra per a les cantonades. La coberta és a dues aigües amb embigat de fusta i teula àrab. Està estructurada en planta baixa i dos pisos superiors i les obertures són força senzilles, rectangulars, de petites dimensions, amb els muntants de maó i algunes d'elles, amb llinda de fusta. Aquesta masia té una peculiaritat amb relació a l'accés, ja que no es fa per una entrada a la planta baixa sinó que el té al primer pis. A la porta hi arriba una escala d'obra vista; aquesta té dues ales i l'altra va a parar al cobert annex a la zona esquerra. El sota d'escala s'aprofita com a lloc per al bestiar.

## Història

Les zones fetes amb maó i sense arrebossar són fruit d'una ampliació. En determinat moment es decideix eixamplar l'edificació que abans tan sols comptava amb sis metres d'amplada. L'obra, però, es feu de forma molt maldestre. A la façana s'hi obria un assecador que en l'actualitat també ha estat tapiat.

## Referències

* 1 2 «Cal Miquel». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 agost 2014].
# Cal Miquel (Vilanova de Prades)

Cal Miquel és una obra de Vilanova de Prades (Conca de Barberà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil. Aquest és un exemple tipològicament original de construcció dins l'entramat urbà de Vilanova de Prades. Es tracta d'un edifici de característiques pairals, de tres plantes i amb una teulada a doble vessant descentrada. Actualment ha perdut part de la seva funció agrícola i, amb algunes reformes senzilles, ha esdevingut dues vivendes unifamiliars.
Destaca especialment la porta adovellada amb un escut tallat a la clau amb la data 1592, l'anagrama de Crist (IHS) i una creu grega amb mànec, amb les inicials S i P. El conjunt, com la resta de la façana, ha estat restaurat i mostra restes de masilla en les juntes de la pedra.

## Referències

* 1 2 «Cal Miquel». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].

## Enllaços externs

* «Cal Miquel». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Consell Comarcal Conca de Barberà. Arxivat de l'original el 2007-07-29. [Consulta: 12 febrer 2019].