OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Evangeline (cràter)

Evangeline és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 16 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim grec, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Evangeline». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Abejar

Abejar és un municipi espanyol ubicat a la província de Sòria, a Castella i Lleó. Pertany a la comarca de Pinares.

## Demografia

Abejar :
| año | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 |
| Població | 692 | 638 | 646 | 677 | 783 | 867 | 763 | 576 | 381 | 364 | 359 |
# John Robert Schrieffer

John Robert Schrieffer (Oak Park, 31 de maig de 1931 - Tallahassee, 27 de juliol de 2019) va ser un físic estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Física l'any 1972 pels seus estudis sobre superconductivitat.

## Biografia

Va néixer el 31 de maig de 1931 a la ciutat d'Oak Park, situada a l'estat nord-americà d'Illinois. El 1940, la seva família es traslladà a Manhasset, a l'estat de Nova York, i el 1947 a Eustis, Florida, on el seu pare va decidir abandonar la seva professió de farmacèutic i dedicar-se a la indústria dels cítrics.
Després de llicenciar-se en física, després d'haver iniciar els estudis d'enginyeria, a l'Institut Tecnològic de Massachusetts el 1953 sota la supervisió de John C. Slater, va iniciar un postgrau a la Universitat d'Illinois, on conegué John Bardeen, del qual va esdevenir el seu assistent.

## Recerca científica

Després de resoldre un problema teòric de la conducció elèctrica en superfícies semiconductores, Schrieffer va passar un any al laboratori, aplicant la teoria a diversos problemes superficials. L'any 1957, abans de finalitzar els estudis, va desenvolupar la teoria BCS sobre la superconductivitat, juntament amb John Bardeen i Leon Cooper. Aquesta teoria descriu com a molt baixa temperatura es manifesta en els electrons una gran força d'atracció que els fa fluir aparellats de manera que, en passar prop d'un nucli atòmic, el primer electró cedeix energia, que és després recuperada pel seu company.
Després de finalitzar els estudis i doctorar-se el 1958 sobre la superconductivitat, Schrieffer continuà treballant sobre aquesta matèria a la Universitat de Birmingham, la Universitat de Chicago i Illiniois i a l'Institut Niels Bohr de Copenhaguen. L'any 1961 fou designat professor de la Universitat de Filadèlfia.
El 1972 fou guardonat amb el Premi Nobel de Física, juntament amb John Bardeen i Leon Cooper, pels seus treballs conjunts sobre la teoria de la superconductivitat, coneguda com a teoria BCS.
El 1984 va esdevenir professor de física teòrica a la Universitat de Califòrnia. El 6 de novembre de 2005, Shrieffer fou condemnat a dos anys de presó en ser declarat culpable de la mort d'una persona en un accident automobilístic causat l'any anterior, i ingressà al R. J. Donovan Correctional de San Diego (Califòrnia) el 26 de setembre de 2006.

## Referències

* ↑ «Nobel Prize-Winning Physicist Schrieffer Dies in Florida». Associated Press, July 27, 2019. [Consulta: August 11, 2019].

## Enllaços externs

* Pàgina de l'Institut Nobel, Premi Nobel de Física 1972 (anglès).
# Roque del Este

Roque del Este és un illot d'origen volcànic de la província de Las Palmas, a la Comunitat Autònoma de Canàries. Forma part de l'arxipèlag Chinijo juntament amb les illes de La Graciosa, Alegranza, Montaña Clara i Roque del Oeste.
L'illot és un penyal sorgit del mar a uns 11 quilòmetres de la part nord-est de Lanzarote. S'alça fins a 84 metres d'altitud (El Campanar). Es diu Roque (o Roques) als dos illots més petits del nord de Lanzarote, un situat a l'est i un altre a l'oest.

## Referències

* ↑ Gran Enciclopèdia virtual Illes Canàries, Origen i formació
* ↑ Universitat de Las Palmas de Gran Canaria, Roque del Este

## Enllaços externs

* Gran Enciclopèdia virtual Illes Canàries, Cartografia
# Castle Valley

Castle Valley és un poble del Comtat de Grand a l'estat de Utah (Estats Units d'Amèrica).

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000, Castle Valley tenia 349 habitants , 158 habitatges, i 85 famílies. La densitat de població era de 16,7 habitants per km².
Dels 158 habitatges en un 19,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,5% hi vivien parelles casades, en un 5,1% dones solteres, i en un 45,6% no eren unitats familiars. En el 36,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,6% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 23,8% entre 25 i 44, un 40,4% de 45 a 60 i un 9,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.068 $ i la renda mediana per família de 40.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.500 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 19.726 $. Entorn del 10,9% de les famílies i el 21,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Castle Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Castle Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Daniel Siebert

Daniel Siebert (Berlín Oest, Alemanya - 4 de maig de 1984) és un àrbitre de futbol alemany internacional des del 2015 que arbitra a la Bundesliga d'Alemanya.

## Biografia

És membre del FC Nordost Berlin. Científic esportiu, va ser nominat per a la temporada 2012-13 per primera vegada com a àrbitre de la Bundesliga.
Àrbitre des de 1998, va ser nomenat àrbitre de l'Federació Alemanya de Futbol el 2007. A partir de 2009 va dirigir partits de la Segona Divisió. El seu primer partit en el nivell superior de Futbol d'Alemanya va ser el disputat entre l'FC Schalke 04 i l'FC Augsburg l'1 de setembre de 2012. Va ensenyar-hi tres targetes grogues.
Siebert va ser anunciat en 2015 com a reemplaçament de Wolfgang Stark com a àrbitre FIFA. Això va convertir a Siebert en el més jove dels deu àrbitres alemanys de la FIFA.
Va fer el seu debut internacional el 29 de maig de 2015, en un partit del Campionat d'Europa Sub-19 de la UEFA entre Portugal i Turquia. El primer partit internacional absoluta que va arbibrar va ser el partit entre Luxemburg i Moldàvia el 9 de juny de 2015. En la fase de grups de la Lliga de Campions de la UEFA va fer el seu debut el 24 d'octubre de 2018 en la victòria 4-0 del Liverpool contra l'Estrella Roja de Belgrad.

## Referències

* ↑ «Alemania Árbitros - Masculino». Arxivat de l'original el 2019-05-29. [Consulta: 29 maig 2019].
* ↑ «1. Bundesliga FC Schalke 04 - FC Augsburg». [Consulta: 29 maig 2019].
* ↑ «DFB ANUNCIA A DANIEL SIEBERT PARA LA LISTA DE LA FIFA» (en alemany). [Consulta: 29 maig 2019].
* ↑ «Entrevista: "Un sueño se hace realidad para mi"» (en alemany). [Consulta: 29 maig 2019].

## Enllaços externs

* Perfil a Soccerway.com
* Perfil a Worldreferee.com
# Plegafulles bec-recte

El plegafulles bec-recte (Clibanornis rectirostris) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).
Habita a canyars i herba alta prop de l'aigua a les terres baixes del sud-est del Brasil, sud i est d'Uruguai i nord-est de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Plegafulles bec-recte». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29/03/2021(català)
# Evangelina Guerrero

Evangelina Guerrero Entrala (1904-11 d'abril de 1949), poeta i periodista filipina en llengua espanyola, és la filla major del “Príncep de la poesia lírica filipina” Fernando María Guerrero. Va néixer a Quiapo el 1904. Es va casar el 1929 amb Antonio Zacarías, secretari del Senat de les Filipines.

## Carrera

Va col·laborar en diversos diaris, La Opinión, La Vanguardia, El Debate i Excelsior des de 1927. Escrivia contes, assaig i prosa lírica. Malgrat ser nomenada acadèmica de l'Acadèmia Filipina el 1947, va rebutjar el lloc, continuant amb la seva tasca literària. Va morir l'11 d'abril de 1949.

## Premis

Va obtenir el Premi Zóbel en l'edició de 1935 pel seu poemari Kaleidoscopio Espiritual (Quezon City, Impremta Phoenix 1959)

## Referències

* Brillantes, Lourdes. 81 Years of Premio Zobel: A Legacy of Philippine Literature in Spanish. Philippines:Filipinas Heritage Library, 2006.
# Cessole

Cessole, (Cèsure en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Bubbio, Cossano Belbo, Loazzolo, Roccaverano i Vesime.
Pertany al municipi la frazione de Madonna della Neve.

## Galeria fotogràfica

* Arcades
# Roqueret de Damara

El roqueret de Damara (Achaetops pycnopygius) és una espècie d'ocell de la família dels macrosfènids (Macrosphenidae) i única espècie del gènere Achaetops Roberts, 1922, que s'ha ubicat a la família dels sílvids. Habita zones rocoses des del sud-oest d'Angola fins al centre de Namíbia.

## Referències

* ↑ «Roqueret de Damara». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. REV. 29-12-2010, (català)
# Castleberry

Castleberry és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 590 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Castleberry tenia 590 habitants, 257 habitatges, i 150 famílies. La densitat de població era de 132,4 habitants per km².
Dels 257 habitatges en un 25,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,7% hi vivien parelles casades, en un 16% dones solteres, i en un 41,6% no eren unitats familiars. En el 37,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,1% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 24,4% de 45 a 60 i un 16,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones hi havia 79,9 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 74 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.204 $ i la renda mediana per família de 30.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.386 $ mentre que les dones 17.143 $. La renda per capita de la població era de 13.154 $. Aproximadament el 21,8% de les famílies i el 26,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Trofeu Costa Blanca

El Trofeu Costa Blanca és un torneig de pilota que vol servir de pont entre la pilota basca i la valenciana en la modalitat de frontó.
Organitzada per l'empresa basca Aspe i la valenciana ValNet, amb l'ajut de la Federació de Pilota Basca i el patrocini de la Diputació d'Alacant per a promoure la marca Costa Blanca a la fira de turisme Expovacaciones de Bilbao.
El torneig consisteix en partides d'exhibició entre parelles pilotaris de cada empresa. Aquestes partides es juguen al frontó La Esperanza de Sestao, al qual hom col·loca uns taulons de fusta al darrere per a acurtar la llargada de la canxa i simular la paret de rebot valencià. De manera que, entre els 36 metres dels frontons bascos i els 25m dels valencians, els taulons seran als 28m. Així mateix, el material amb què juguen també és diferent: Els bascos acostumen a emprar pilotes de vora 103gr i els valencians amb la pilota de tec (50gr.). Per a l'ocasió ambdós s'han d'avesar a una pilota intermèdia, de 70gr.

## Historial

| Any | Campió | Subcampió | Resultat | Frontó |
| 2009 | Lasa III i Xala | Genovés II i Sarasol II | 32-14 | La Esperanza (Sestao) |
| 2008 | Genovés II i Sarasol II | Lasa III i Ongay | 32-21 | La Esperanza (Sestao) |

## Enllaços externs

* Trofeu Costa Blanca 2009 Arxivat 2009-05-10 a Wayback Machine.
# Plegafulles cap-ratllat

El plegafulles cap-ratllat (Thripadectes virgaticeps) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva humida de les muntanyes de Colòmbia, nord i oest de Veneçuela i oest i nord-est de l'Equador.

## Referències

* ↑ «Plegafulles cap-ratllat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29/03/2021(català)
# Evangelina Nogales

Evangelina Nogales (1965 Colmenar Viejo, Madrid) es va llicenciar en Ciències Físiques a la Universitat Autònoma de Madrid i va obtenir el doctorat en Biofísica a la University of Keele (Regne Unit). Nogales ha investigat processos moleculars en els organismes vius com ara: la transmissió de cromosomes entre pares i fills, la transferència d'informació des dels gens a les proteïnes, etc.
A l'edat de 32 anys, aquesta destacada científica va ser portada de la revista científica Nature. El motiu va ser resoldre un dels més importants reptes científics de la biologia des dels anys 60. Emprant noves tècniques com la cristal·lografia d'electrons Nogales va aconseguir reproduir l'estructura tridimensional de la tubulina, una proteïna que té un paper essencial en el procés de divisió cel·lular i en el transport de matèries per l'interior de les cèl·lules.
Setze anys després, el 2014, torna a ser notícia en una altra revista científica, en aquest cas Cell, per haver descobert com funciona exactament l'antitumoral Taxol, una substància extreta de l'escorça d'un arbre: el teix del Pacífic. Mitjançant tècniques de criomicroscopía electrònica, l'equip d'Evangelina Nogales ha pogut congelar estructures microscòpiques i estudiar-les a nivell gairebé atòmic. El taxol es fixa en els microtúbuls de la tubulina impedint el procés de divisió cel·lular, un descobriment que resulta clau en la investigació dels medicaments contra el càncer.
Actualment investiga al Howard Hughes Medical Institute, dona classes de Bioquímica i Biologia molecular a la Universitat de Berkeley i investiga al Lawrence Berkeley National Laboratory de Califòrnia. A més, forma part del consell editorial d'importants revistes científiques com Journal of Structural Biology (des de l'any 2000) o el Journal of Molecular Biology (des de l'any 2012).

## Referències

* ↑ Pujol Gebelli, Xavier «Una española describe por primera vez la estructura de la tubulina». El País, 11-01-1998 [Consulta: 2 gener 2018].

## Enllaços externs

* Nogales Lab - CryoEM - Publications Arxivat 2015-12-10 a Wayback Machine.
# Olla Barrejada

Olla Barrejada és un grup d'havaneres, format a La Secuita, Tarragonès, l'any 1983, per en Joaquim Celma, antic alcalde del municipi en aquells anys. És el grup en actiu més antic de la demarcació de Tarragona. Està format per quatre components, tots nascuts al Camp de Tarragona, i la banda la integren l'acordió, la guitarra, el baix i la veu. L'any 2018, amb més de 1.500 cantades d'havaneres per tot el territori de parla catalana, havia aconseguit el reconeixement de ser un dels grups més prestigiosos del país. Després que l'any 2000, el grup es va reestructurar, dels antics membres només en va quedar Rafel Molné, baríton de Constantí. A aquest veterà del gènere l'han acompanyat cinc amants més de l'havanera: el tenor Josep Domingo, de Bràfim; el guitarrista Anton Cabré, de Riudecols; el tenor Joan Iscle, de Castellar del Vallès, el baríton Andreu Ferré, de Reus, i l'acordionista Maria Teresa Magrinyà, també de Reus, que és la directora del grup. El 2019, Josep Domingo i Joan Iscle s'havien despenjat del grup, i s'hi afegí Àngel Jiménez, tenor de Bellmunt del Priorat. Entre les cançons que han interpretat més vegades hi ha El meu avi i La bella Lola.

## Referències

* ↑ Pomerol, Carla «El grup d'havaneres Olla Barrejada actuarà a una trobada a Sóller». Diari Més, 05-10-2016 [Consulta: 5 gener 2020].
* ↑ «Les havaneres d'Olla Barrejada arriben al Morell». Diari Digital Tarragona 21, 27-08-2018 [Consulta: 5 gener 2020].
* ↑ «Els cantadors d'havaneres Olla Barrejada arriben al Morell». Tarragona Digital, 28-08-2018. Arxivat de l'original el 11 d’agost 2020 [Consulta: 5 gener 2020].
* ↑ Filella, Carina «Mil concerts amb «El meu avi». El grup d'havaneres Olla Barrejada, que va néixer fa 25 anys a la Secuita i que ha ofert més de mil actuacions, ha editat un disc per commemorar l'aniversari». VilaWeb, 09-09-2008 [Consulta: 5 gener 2020].

## Enllaços externs

* Grup d'havaneres Olla Barrejada
# Robyn Thorn

Robyn Jean Thorn (Kingaroy, Queensland, 26 de novembre del 1945), de casada Robyn Nock, és una exnedadora australiana que s'especialitzà en estil lliure.
Thorn guanyà la medalla d'or amb l'equip australià a les 4x110 iardes i individualment la de plata a les 110 iardes als Jocs de la Commonwealth del 1962, a Perth (Austràlia Occidental). Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1964, a Tòquio, guanyà la medalla de plata als 4x100 metres per equips. Sempre va anar a l'ombra de la seva compatriota Dawn Fraser.
# Faucaria bosscheana

Faucaria bosscheana és una espècie de planta suculenta que pertany a la família de les aïzoàcies. És originària de Sud-àfrica.

## Descripció

Faucaria bosscheana és una petita planta suculenta perennifòlia que forma rosetes suculentes sobre una curta tija d'arrels carnoses. Cada roseta és composta d'entre 6 o 8 fulles decusades i gruixudes, gairebé semicilíndriques a la zona basal, on es tendeixen a convertir en aquillades cap a la meitat, són de forma romboïdal o entre espatulada i una mica allargada a lanceolada, en els marges tenen uns agullons cartilaginosos molt corbats cap a l'interior i freqüentment amb arestes; i les seves fulles fan fins a 3 cm de llargada i tenen entre 2 a 3 dents o sense dents.
Faucaria bosscheana es pot identificar amb les seves bandes blanques al llarg dels marges de les fulles i la seva absència o poc nombre de dents relativament grans.
Les seves flors són grogues, de fins a 3 cm de diàmetre i es produeixen a finals de tardor fins a l'hivern. Les flors només s'obren a plena llum del Sol.

## Distribució i hàbitat

Faucaria bosscheana creix a una altitud de 980 metres i creix entre les províncies sud-africanes del Cap Oriental i Cap Occidental.

## Taxonomia

Faucaria bosscheana va ser descrit per (A. Berger) Schwantes i publicat en Zeitschrift für Sukkulentenkunde. Berlín 2: 177. 1926.

### Etimologia

Faucaria: nom genèric que deriva de la paraula fauces = 'boca', en al·lusió a l'aspecte de boca que tenen les fulles de la planta.
bosscheana: epítet.

### Sinonímia

* Mesembryanthemum bosscheanum A. Berger (1908) basiònim
* Faucaria albidens N. E. Br. (1927)
* Faucaria haagei Tischer
* Faucaria paucidens N. E. Br. (1931)
* Faucaria peersii L. Bolus (1937)
* Faucaria kendrewensis L. Bolus (1934)

## Referències

* ↑ Faucaria bosscheana a PlantList
* 1 2 3 «Faucaria bosscheana var. bosscheana» (en anglès). [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ «Faucaria bosscheana». Sanbi.org. South African National Biodiversity Institute. [Consulta: 7 maig 2018].
* ↑ «Faucaria bosscheana». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 29 juny 2013].
* ↑ «Faucaria bosscheana». Conservatori i Jardí Botànic de Ginebra: Flora africana. [Consulta: 7 juliol 2011].
# Torre del Renyer

El Torre del Renyer és un mas situat al municipi de Vilanova de Segrià a la comarca catalana del Segrià.
# Sempervivum atlanticum

Sempervivum atlanticum és una espècie de planta amb flors de la família de les crassulàcies (Crassulaceae) del gènere Sempervivum.

## Descripció

Sempervivum atlanticum creix com una roseta força solta amb un diàmetre de 4 a 6 cm (poques vegades fins a 8 cm). Els seus estolons curts aviat s'assequen i donen plançons una mica esfèrics. Les fulles són obovades-oblongues, oblongues espatulades o oblongues-lanceolades, finament pubescents, són de color verd bastant pàl·lid i rarament tenen una punta una mica vermella. El limbe foliar té de 20 a 30 mm (rarament fins a 50 mm) de llarg i de 9 a 10 mil·límetres (rarament fins a 12 mm ) d'amplada. La seva punta és roma i té una punta curta i punxeguda.
Les tiges florals són densament glandulars i borroses, i poden arribar a fer fins a 30 cm. Té fulles allargades, lanceolades, de 25 a 40 mm de llargada, de color vi vermell brillant durant el període de floració. La inflorescència consisteix en simpodis amb espirals generalment bifurcades i esteses. Tenen 12 flors d'un diàmetre de 3 a 4 cm. Els seus sèpals verds es fusionen en una llargada de fins a 1,5 mm. Són gairebé esfèrics, afilats i fan uns 6 mm de llarg. Els pètals són estrets, lineals, punxeguts i blancs tenen una franja central ampla, vermellosa-porpra i fan uns 15 mm de llarg. Els estams són porpra, les anteres són de color verd apagat. L'estil apical és lleugerament corbat, els nectaris gairebé circulars i minúscules glandulars estan doblegades cap enrere.
L'època de floració és el juny.
El nombre de cromosomes és de $2n=72$.

## Distribució i hàbitat

Sempervivum atlanticum és natiu al Marroc, a l'Alt Atles. És una planta perenne suculenta i creix principalment al bioma temperat.

## Taxonomia

Sempervivum atlanticum va ser descrita per John Ball i publicat a Journal of the Linnean Society, Botany 16(94): 454, a l'any 1878.

## Etimologia

Sempervivum: nom compost per a dues paraules llatines Semper ("sempre") i vivus ("vivent"). Són Sempervivum a causa de ser plantes perennes que mantenen les fulles a l'hivern, i ser força resistents a condicions dificultoses de creixement.
atlanticum: epítet llatí geogràfic que fa referència a l'Atlàntic.

## Referències

* ↑ Erhardt, Walter. Der große Zander. Enzyklopädie der Pflanzennamen (en alemany). 2. Stuttgart: Eugen Ulmer, 2008, pàg. 1737. ISBN 978-3-8001-5406-7.
* ↑ «Sempervivum atlanticum» (en anglès). Royal Botanic Garden Kew - Plants of the World Online. [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ «Sempervivum atlanticum». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets | secundiflorus - sensibilis», 2019. [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets | asper - atlanticus», 2019. [Consulta: 1r octubre 2023].

## Bibliografia

* Hart, Henk ’t; Bleij, Bert; Zonneveld, Ben. Urs Eggli. Sempervivum altum (en alemany). Stuttgart: Eugen Ulmer, 2003, p. 350–351. ISBN 3-8001-3998-7.

## Enllaços externs

* Fotos de Sempervivum atlanticum
# Federació d'Entitats Religioses Evangèliques d'Espanya

La Federació d'Entitats Religioses Evangèliques d'Espanya (FEREDE) és una organització religiosa protestant espanyola creada el novembre de 1986 a causa dels esforços fets per la Comissió de Defensa Evangèlica Espanyola. El seu objectiu és defensar el col·lectiu de religiosos d'aquesta religió. La federació la constitueixen la majoria de les esglésies protestants espanyoles.

## Història

El maig de 1956 es creà la Comissió de Defensa Evangèlica Espanyola per a defensar el col·lectiu evangèlic. Aquesta organització va desenvolupar una tasca que desembocà en la creació per part dels protestants espanyols de la FEREDE.

## Referències

* 1 2 Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 676. ISBN 84-930048-0-4.