OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Propalaehoplophorus

Propalaehoplophorus és un gènere de gliptodontí extint que va viure a Bolívia al Miocè.

## Referències

* ↑ Vizcaíno, S. F.; Blanco, R. E.; Bender, J. B. N.; Milne, N. (2011). "Proportions and function of the limbs of glyptodonts". Lethaia 44: 93. doi:10.1111/j.1502-3931.2010.00228.x
# Pèl·let

«Pèl·let» té aquests significats:
* Pèl·let (petrologia), petits grans que són components comuns de moltes pedres calcàries.
* Pèl·let (combustible), tipus de combustible granulat aglomerat a base de biomassa.
* Pèl·let de plàstic, microplàstic.
Viccionari
# Puquio (font)

Un pukio és un brollador d'aigua que forma part d'un vell sistema d'aqüeductes, prop de la ciutat de Nazca, al Perú. De 36 puquis, la majoria estan encara funcionant, portant aigua fresca al desert. N'hi han a Cantalloc.
Hi ha investigacions en conflicte respecte a quan els aqüeductes van ser construïts realment. Alguns arqueòlegs sostenen que van ser construïts pels arquitectes precolombins de Nazca al voltant del 540 abans de Crist, en resposta a dues sequeres perllongades durant aquest temps. Hi ha una falta general de referències històriques tant després com abans de l'arribada de l'Imperi espanyol
Mentre que Katharina Schreiber i Josué Lanchon Rojas, al seu llibre Irrigation and Society in the Peruvian Desert (Reg i societat al desert peruà ), mostren evidència que els puquis van ser construïts per una civilització prehispànica. Mónica Barnes i David Fleming afirmen que Schreiber i Lanchon Rojas han interpretat les proves incorrectament i que hi ha explicacions que suggereixen que van ser construïts després de l'arribada dels colons espanyols. Assenyalen que ni Pedro Cieza de León, ni Geronimo de Vivar, ni Reginaldo de Lizárraga ni Antonio Vázquez d'Espinosa, que van visitar la zona, fan cap menció d'un sistema d'irrigació allà. No obstant això, la primera referència d'un sistema d'irrigació a la zona de Nazca és al voltant de 1692.

## Aqüeductes de Cantalloc

Els aqüeductes de Cantalloc són uns aqüeductes construïts per la cultura Nazca i ubicats a 4 km al nord de la ciutat de Nazca. Es van construir més de 46 aqüeductes, que es feien servir tot l'any. Hi ha altres aqüeductes a diversos llocs de la ciutat.
Formen part d'un sistema d'aqüeductes del mateix tipus (anomenat " puquis ") construït pel mateix poble Nazca
Els aqüeductes asseguraven el subministrament d'aigua a la ciutat de Nazca i als camps dels voltants, cosa que permet el cultiu de cotó, faves, papes, blat de moro, etc. en una regió àrida.
Van ser construïts amb pedres lloses i troncs de huarango. Els aqüeductes de Cantalloc tenen pous de ventilació amb formes espiral que baixen fins a l'ús del subsòl que permet obtenir l'aigua subterrània.

## Referències

* ↑ «Proulx, D (1999). "Nasca Puquios and Aqueducts"» (en anglès). [Consulta: 28 gener 2014].
* ↑ «puquio.» Diccionario de la lengua española (edición del tricentenario). Consultado el 15 de abril de 2016.
* 1 2 «Los puquíos de Nazca» (en castellà). [Consulta: 28 gener 2014].
* ↑ Fleming, David (en inglés). «The "Puquios" of Nazca in Peru: A Prehispanic Invention or Colonial Artifact?» Número 34, junio de 1993. Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. South American Explorer. Consultado el 15 de abril de 2016.
* ↑ Acueducto de Cantalloc Arxivat 2018-05-22 a Wayback Machine., arqueotur.org
# Puòglatgièr

Puòg-latgièr (en francès Puilacher) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània].

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Puértolas

Pórtoles (Puértolas en aragonès i castellà) és un municipi aragonès i està a 132 quilòmetres d'Osca. Pertany a la comarca del Sobrarb. Està situat a 1.160 metres, a l'entrada de la vall d'Añisclo (Canyó d'Añisclo), entre la vall de Tella i la que porta el seu propi nom.

## Entitats de població

* Belsierre. Poble situat a 760 metres d'altitud. La seua població era de 16 habitants l'any 1991.
* Bestué. Pintoresc nucli assentat sobre un turó, on destaquen les típiques xemeneies del Pirineu aragonés, situat a 1.228 metres d'altitud. L'any 2010 tenia 22 habitants.
* Escalona. És un llogaret perfecte com a punt de partida d'excursions per anar a la vall de Vió, el Canyó d'Añisclo, la vall de Puértolas i la de Tella. Aquest nucli està situat a 610 metres d'altitud. La seua població l'any 1991 era de 93 habitants.
* Escuaín. Poble situat a 1.215 metres d'altitud. La seua població era de 3 habitants l'any 1991.
* Huertas de Muro
* Muro de Bellos. Llogaret situat a 1.100 metres d'altitud. La seua població era de 5 habitants l'any 1991. Només quedaven 2 persones l'any 2007.
* Puértolas (Pórtoles). Aquest poble és el cap municipal. Al nucli urbà hi ha una torre medieval (La Cárcel), de la qual queden dues plantes amb voltes de pedra.
* Puyarruego, conegut per la Fuente de los Suspiros, d'aigüés medicinals. Nucli situat a 673 metres d'altitud. L'any 1991 tenia 39 habitants.
* Santa Justa
* Santa María. Poble situat a 1.110 metres d'altitud. La seua població era de 6 habitants l'any 1991.
* Bies

## Arquitectura

Actualment queden restes de l'església d'estil romànic del segle XII, de l'antic monestir de les Santes Justa i Rufina, que va ser agregat per disposició del rei Sanç I d'Aragó i Pamplona, l'any 1090, al Monestir de Sant Victorià d'Assan com a priorat.

## Imatges del municipi

* Puértolas
* Església de Bestué
* Escalona
* Escuaín
* Puyarruego

## Referències

* 1 2 3 «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Puértolas». Arxivat de l'original el 2015-11-21. [Consulta: 18 desembre 2015].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Belsierre». Arxivat de l'original el 2015-11-22. [Consulta: 18 desembre 2015].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Bestué». Arxivat de l'original el 2015-11-22. [Consulta: 18 desembre 2015].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Escalona». Arxivat de l'original el 2015-11-22. [Consulta: 18 desembre 2015].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Escuaín». Arxivat de l'original el 2015-11-22. [Consulta: 19 desembre 2015].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Muro de Bellos». Arxivat de l'original el 2015-11-21. [Consulta: 19 desembre 2015].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Puyarruego». Arxivat de l'original el 2015-11-22. [Consulta: 19 desembre 2015].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Santa María». Arxivat de l'original el 2015-11-22. [Consulta: 19 desembre 2015].
* ↑ «Puértolas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Gran Enciclopèdia Aragonesa, Puértolas Arxivat 2015-11-21 a Wayback Machine.
# Póguibi

Póguibi (en rus: Погиби) és un poble de l'óblast de Sakhalín, a Rússia.

## Referències

* ↑ Телефонные коды Сахалина - Dialing codes of Sakhalin Arxivat 17 December 2017$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. (rus)
* ↑ The Conquest of Ainu Lands, Brett L. Walker, ISBN 0-520-24834-1, ISBN 978-0-520-24834-2
* ↑ Coast of Kushunkotan Arxivat 29 September 2007$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine., 1873 map.
# Askvoll

Askvoll ( escolteu-ne la pronunciació en noruec) és un municipi situat al comtat de Vestland, Noruega. Té 3.023 habitants (2016) i la seva superfície és de 326,17 km². El centre administratiu del municipi és la població homònima.
El municipi té uns 3.000 habitants i cobreix una àrea de 326 quilòmetres quadrats. S'estén des de les illes Bulandet a l'oest fins a l'est al municipi de Førde. El muntanya més alta és Blegja i té una altitud de 1.304 metres. La muntanya d'Alden (coneguda com el "Cavall noruec") està situat a l'illa d'Alden i s'eleva gairebé verticalment fora del mar fins a una alçada de 481 metres sobre el nivell del mar i és visible des de més de 100 quilòmetres al mar.

## Informació general
### Nom

El municipi (originalment la parròquia) es nomena després de la granja d'Askvoll (en nòrdic antic: Askvǫllr), ja que la primera església va ser construït allà. El primer element és askr que significa "freixe" i l'últim element és vǫllr que significa "prat".

### Escut d'armes

L'escut d'armes és modern; se'ls va concedir el 5 de gener de 1990. L'escut mostra una antiga creu de pedra medieval en un fons verd. La creu representa la Korssundkrossen, que està lligada a diverses històries de Sant Olaf.

## Geografia

El municipi d'Askvoll cobreix una àrea de 321 quilòmetres quadrats, dels quals 254 són a la part continental, mentre que els 67 restants es componen d'illes i illots al llarg dels seus 52 quilòmetres de costa. A l'oest s'hi troba el mar del Nord, al nord s'hi troben els municipis de Flora i Naustdal, a l'est s'hi troben els municipis de Førde i Gaular, i al sud hi ha els municipis de Fjaler i Solund.
La major part del municipi es troba al continent entre els fiords de Førdefjorden i Dalsfjorden. L'arxipèlag de Bulandet es troba a la part més occidental del municipi. Hi ha moltes altres illes entre Bulandet i el continent, com ara Værlandet, Alden, i Atløyna. El far de Geita es troba en una petita illa davant la costa d'Askvoll.
Askvoll té una gran quantitat de reserves d'aus marines, que atrauen molts turistes. No obstant això, les visites a les reserves tenen restriccions, especialment durant la temporada de reproducció. Una àrea que és bona per a l'observació d'aus és la reserva natural d'Askvika. Aquesta zona humida té una rica avifauna amb 69 espècies registrades.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 5 gener 2017].
* ↑ «O. Rygh: Norske Gaardnavne». [Consulta: 28 gener 2017].
* ↑ «Askvoll - Kommunevåpen Askvoll (coat of arms)» (en anglès). [Consulta: 28 gener 2017].

## Enllaços externs

* Askvoll - Lloc web oficial
# Askol

Askol (Associació dels Electes Bretons per la Democràcia) és una associació creada el 2004 que reuneix els electes i antics electes de Bretanya, membres o propers al Partit Bretó, amb l'objectiu de treballar per a l'emancipació institucional de Bretanya. El seu president és Yann Jestin, tinent d'alcalde de Lesneven, i el vicepresident és Jean-Claude Rivallain, conseller municipal de Vigneux-de-Bretagne.
El 2008, Askol votà la reelecció de la majoria dels seus membres i l'entrada de nous adherits com Jean-Yves Cozan, conseller general d'Ouessant, antic diputat de Châteaulin, Émile Granville, tinent d'alcalde de Redon o Gwenole Guyomarc'h, alcalde de Locquirec.
# Prostatitis aguda

La prostatitis aguda és un infecció bacteriana greu de la pròstata. Aquesta infecció és una urgència mèdica.
Es tracta amb antibiòtics, i en alguns pacients pot ser una urgència mèdica que requereixi l'hospitalització per l'administració intravenosa.
La sèpsia per prostatitis és molt rara, però pot ocórrer en pacients immunodeprimits. La prostatitis aguda pot ser una complicació de la biòpsia de pròstata.

## Signes i símptomes

Els homes amb prostatitis aguda sovint tenen calfreds, febre, amb dolors per tot el cos i especialment a la part baixa de l'esquena, el perineu o la zona genital; amb micció més freqüent i a la nit, i amb cremor o dolor.
A les anàlisis a l'orina hi ha una infecció demostrable, com ho demostra la presència de leucòcits i bacteris. Sovint, la pròstata és molt sensible a la palpació a través del recte.

## Diagnòstic

La prostatitis aguda és relativament fàcil de diagnosticar a causa dels seus símptomes que suggereixen una infecció. L'organisme es pot trobar a l'orina i, en cas de sèpsia, a la sang. Els bacteris comuns són Escherichia coli, Klebsiella, Proteus, Pseudomonas, Enterobacter, Enterococcus, Serratia i Staphylococcus aureus. Un recompte de sang complet revela un augment dels leucòcits. En la sèpsia els hemocultius sovint són positius.

## Tractament

Els antibiòtics són la primera línia de tractament en la prostatitis aguda. Els antibiòtics solen resoldre les infeccions de prostatitis agudes en molt poc temps, però es recomana un mínim de dues a quatre setmanes de tractament per erradicar completament els bacteris que ocasionen la infecció.

## Referències

* 1 2 «[Epidemiology and treatment of acute prostatitis after prostatic biopsy]» (en francès). Prog. Urol., vol. 17, 5, 2007, pàg. 960–3. DOI: 10.1016/S1166-7087(07)92397-0. PMID: 17969797.
* ↑ Goldman, Lee. Goldman's Cecil Medicine. 24th. Philadelphia: Elsevier Saunders, 2011, p. 808. ISBN 978-1437727883.
* ↑ Easley, Susan K.; Stevermer, James J. «Treatment of Prostatitis». American Family Physician, vol. 61, 10, 15-05-2000, pàg. 3015–3022. PMID: 10839552.AAFP Prostatitis Treatment Article
# Aterigena

Aterigena és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels agelènids (Agelenidae). El gènere va ser creat l'any 2010 a partir d'un grup d'espècies anteriorment col·locades dins el gènere Tegenaria i Malthonica, el qual va formar un clade a partir d'una anàlisi filogenètica. El nom és un anagrama de Tegenaria. En un estudi més tardà es comprovà que era monofilètic, i separava Eratigena de Tegenaria i Malthonica.

## Taxonomia

El novembre de 2015, el World Spider Catalog reconeix les següents espècies:
* Aterigena aculeata (Wang, 1992) – Xina
* Aterigena aliquoi (Brignoli, 1971) – Sicília
* Aterigena aspromontensis Bolzern, Hänggi & Burckhardt, 2010 – Itàlia
* Aterigena ligurica (Simon, 1916) – França, Itàlia (espècie tipus)
* Aterigena soriculata (Simon, 1873) – Còrsega, Sardenya

## Referències

* 1 2 3 «Gen. Aterigena Bolzern, Hänggi & Burckhardt, 2010». World Spider Catalog. [Consulta: 17 novembre 2015].
* ↑ Bolzern, Hänggi & Burckhardt, 2010 : Aterigena, a new genus of funnel-web spider, shedding some light on the Tegenaria-Malthonica problem (Araneae: Agelenidae). Journal of Arachnology, vol.38, n.2, p.162-182 (text íntegre).
* ↑ Bolzern, A.; Hänggi, A.; Burckhardt, D. «Aterigena, a new genus of funnel-web spiders, shedding some light on the Tegenaria-Malthonica problem (Araneae, Agelenidae)». Journal of Arachnology, 38, 2010, p. 162–182.
* ↑ Bolzern, Angelo; Burckhardt, Daniel; Hänggi, Ambros «Phylogeny and taxonomy of European funnel-web spiders of the Tegenaria−Malthonica complex (Araneae: Agelenidae) based upon morphological and molecular data». Zoological Journal of the Linnean Society, 168, 4, 2013, p. 723–848. DOI: 10.1111/zoj.12040.

## Enllaços externs

* (anglès) World Spider Catalog: Aterigena Bolzern, Hänggi & Burckhardt, 2010 en la família Agelenidae +base de dades
# Arganza

Arganza és un municipi de la província de Lleó a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'El Bierzo. Comprèn els nuclis d'Arganza, Campelo, Canedo, Espanillo, Magaz de Arriba, San Juan de la Mata, San Miguel de Arganza, San Vicente i La Retuerta.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1161 | 962 | 899 | 883 |
# Atizapán

Atizapán és un municipi de l'estat de Mèxic. Santa Cruz Atizapán és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb els municipis de San Mateo Atenco i San Antonio la Isla, al sud amb Almoloya del Río, a l'oest amb Tianguistenco i a l'est amb Rayón.

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Atizapán Arxivat 2016-07-09 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Ball de les cosses

El Ball de les Cosses és, sens dubte, l'exponent folklòric més important de Gósol, ja que encara perdura avui dia.
El Ball de les Cosses es balla únicament el dia de la festa major, el 15 d'agost, i el 17 d'agost. Actualment el ballen vuit parelles de nois i noies; en contraposició trobem que uns vint anys enrere només era ballat per homes.
L'entrada es fa amb el so d'un pasdoble (habitualment amb La morena de mi copla) i la sortida de la plaça es fa amb una sardana (habitualment amb una cançó de La Principal de la Bisbal - A la festa).
En ser al mig de la rotllana, els balladors es treuen el gec, i elles arromanguen les mànigues de la camisa dels nois. Tot seguit comencen a girar en fila tot fent una rotllana i picant de mans. Es continua amb uns saltirons en parella que van canviant de costat. Seguidament, agrupats de quatre en quatre, es fan una sèrie de passos en forma de creu i, per acabar la dansa, els nois aixequen les noies en forma de petita torre. Cada pas d'aquests és repetit dues vegades.
El Ball de les cosses s'estructura en tres parts:
* Pas del contrapàs
* Pas de les cosses
* Pas de corrandes
Durant les Festes de la Mercè de Barcelona de 2003 es va realitzar el ball a la Catedral i a la Plaça Sant Jaume de Barcelona.
# Ball de moros i cristians de Lleida

El Ball de Moros i Cristians de Lleida és un ball parlat al carrer amb orígens al segle xviii, que es va deixar de ballar a la festa major de 1945 i es va recuperar el 2010. La representació, que inclou temes d'actualitat, fou recuperat el 2010 pels grups Aurembiaix i l'Associació Festa de Moros i Cristians, amb l'ajuda de professionals de l'Aula Municipal de Teatre i l'Esbart Dansaire Sícoris per a la direcció i coreografia del ball.

## Història

Des de finals del segle xviii s'ha representat un ball que escenificava la lluita simbòlica entre musulmans i cristians. Per les descripcions sembla que és un ball parlat de carrer, molt comú als seguicis festius de la Catalunya Nova a partir del Barroc. El primer antecedent és el ball d'espases de les festes de proclamació de Carles IV el 1789. L'any 1802 ja es descriu com una escenificació de moros i cristians.
Al programa de la festa major del 1899 s'anuncia l'actuació de les comparses de «negros, mogiganga y moros y cristianos», juntament amb els gegants, els nans i tot el seguici. També el 1906 la premsa informà de l'actuació a la festa major. No hi ha referències que el ball continués a partir de la primera dècada del segle xx. L'any 1933 es proposà la recuperació de la festa en un ple municipal amb aquestes paraules: «(...) que’s gestioni si poden ésser restablerts els números de la rondalla de moros i cristians i de la batalla de flors». La recuperació del ball es feu l'any 1945 per la festa major de Sant Anastasi, i no se'n coneix cap representació fins a la del 2010.

## Referències

* 1 2 Marín, D. «Lleida recupera el ball de moros i cristians mentre discuteix sobre el burca». El Punt Avui, 13-05-2010 [Consulta: 29 juliol 2014].
* 1 2 «Lleida reincorpora el Ball de Moros i Cristians al seguici de Festa Major». festes.org. Rebombori General. [Consulta: 29 juliol 2014].
* ↑ «Lleida tornarà a ser desig de moros i cristians». Vilaweb, 19-05-2017. [Consulta: 10 gener 2021].
# Rafael Rodríguez Rapún

Rafael Rodríguez Rapún (1912-1937) fou un futbolista de l'equip juvenil de l'Atlètic de Madrid.

## Biografia

Durant la Segona República Espanyola, fou actor de La Barraca i militar republicà mort al front de Cantàbria durant la guerra civil.

## Vida personal

Rafael Rodríguez Rapún fou també parella del poeta Federico García Lorca.

## Referències

* ↑ https://www.universolorca.com/en/personaje/rodriguez-rapun-rafael/
* ↑ https://eldiariocantabria.publico.es/articulo/entrevistas/rafael-rodriguez-rapun-ultimo-gran-amor-federico-garcia-lorca/20201106214213085858.html
# Astroblepus prenadillus

Astroblepus prenadillus és una espècie de peix de la família dels astroblèpids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Andes de l'Equador.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Cuvier, G. & A. Valenciennes 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quinzième. Suite du livre dix-septième. Siluroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 15: i-xxxi + 1-540, Pls. 421-455.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Schaefer, S.A. 2003. Astroblepidae (Naked sucker-mouth catfishes). p. 312-317. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Creis

Creis (en francès Crest) és un municipi francès del departament de la Droma, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.

## Referències

* ↑ Forma proposada per la secció local de l'IEO.
Viccionari
# Atrobucca trewavasae

Atrobucca trewavasae és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 21,9 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tamil Nadu (l'Índia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Sasaki, K. i P.J. Kailola, 1988. Three new Indo-Australian species of the sciaenid genus Atrobucca, with a reevaluation of generic limit. Jap. J. Ichthyol. 35(3):261-277.
* ↑ Al Sakaff, H. i M. Esseen, 1999. Occurrence and distribution of fish species off Yemen (Gulf of Aden and Arabian Sea). Naga ICLARM Q. 22(1):43-47.
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources Lucknow, Índia. 775 p.
* ↑ Talwar, P.K. i R.K. Kacker, 1984. Commercial sea fishes of India. Zoological Survey of India, Calcuta. 997 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Arnès

«Arnès» té aquests significats:
* Arnès (armadura), aplec d'armes defensives (llevat de l'escut) de l'home o del cavall
* Arnés o arreu, accessori que permet desenvolupar les funcions que les persones atribueixen als animals de tir o cavalcadura
* Arnés o arreu de tir, conjunt d'arreus, guarnicions o guarniments que es posen als animals de tir perquè puguin arrossegar els carruatges amb comoditat
* Arnès (peix) (Peristedion cataphractum), peix de la família dels peristèdids
* Arnés de seguretat, equip destinat a la subjecció a una superfície d'una persona per minimitzar els perjudicis d'una possible caiguda
* L'Isleta e Arnès, municipi francès al departament del Gers i a la regió d'Occitània
# Arnèke

Arnèke (en neerlandès Arneke, en flamenc occidental Arnyke) és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord, que forma part de la Westhoek. L'any 2006 tenia 1.562 habitants. Limita al nord-oest amb Zegerscappel i Bollezeele, al nord-est amb Ledringhem, a l'oest amb Rubrouck, a l'est amb Zermezeele, al sud-oest amb Ochtezeele i al sud-est amb Wemaers-Cappel.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1 372 | 1 255 | 1 308 | 1 447 | 1 493 | 1 498 | 1 498 | 1 479 | 1 428 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 403 | 1 425 | 1 472 | 1 478 | 1 494 | 1 488 | 1 480 | 1 494 | 1 492 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1 467 | 1 458 | 1 460 | 1 446 | 1 366 | 1 251 | 1 256 | 1 274 | 1 315 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 316 | 1 256 | 1 390 | 1 474 | 1 568 | 1 549 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1995-2001 | Denis Cavrois |
| 2001-2005 | Philippe Carton |
| 2005- | Francis Ampen |