OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Una nit a Casablanca

Una nit a Casablanca (títol original en anglès: A Night in Casablanca) és una pel·lícula estatunidenca protagonitzada pels germans Marx, dirigida per Archie Mayo i estrenada l'any 1946. Va ser doblada al català.

## Argument

L'acció se situa a Casablanca, poc després de la Segona Guerra Mundial. El gerent del Gran Hotel ha mort en estranyes circumstàncies. Per ocupar la vacant que deixa, contracten Ronald Kornblow, que abandona de seguida la posada que dirigeix en un oasi. Després de la seva arribada, Ronald entra en contacte amb Corbaccio, un estrany subjecte que es dedica a estafar turistes a través de la seva Companyia de camells grocs.

## Repartiment

* Groucho Marx: Ronald Kornblow
* Harpo Marx: Rusty
* Chico Marx: Corbaccio
* Charles Drake: Tinent Pierre Delmar
* Lois Collier: Annette
* Sig Ruman: Count Pfferman / Heinrich Stubel
* Lisette Verea: Beatrice Rheiner
* Lewis L. Russell: Governor Galoux
* Dan Seymour: Prefect of Police Capt. Brizzard
* Frederick Giermann: Kurt
* Harro Mellor: Emile
* David Hoffman: Spy
* Paul Harvey: M. Smythe

## Comentaris

Un popular mite que envolta aquesta pel·lícula (encoratjat en part pel mateix Groucho) diu que la Warner s'havia adreçat a la productora United Artists indicant-li que no podia utilitzar el nom de Casablanca, ja que era propietat intel·lectual de la Warner. En realitat el que va succeir va ser que en un principi la pel·lícula volia ser una paròdia de Casablanca (1942), seguint la mateixa línia argumental fins al punt d'usar noms de personatges com ara "Humphrey Bogus". Warner Brothers no va demandar realment als Marx ni va tractar de fer-ho, però va demanar formalment als germans l'argument i el guió de la pel·lícula. Groucho Marx va explotar la situació amb fins publicitaris responent a aquesta carta en termes bastant graciosos, dient entre altres coses que ignorava que el nom Casablanca fos propietat de ningú, i que, fins i tot encara que es reestrenés la pel·lícula de la Warner, la gent seria capaç de distingir Ingrid Bergman de Harpo. Aquesta carta s'ha convertit en un clàssic. Finalment no hi va haver accions legals, ja que els Marx van convertir l'argument en una paròdia de les pel·lícules a l'estil de Casablanca. Curiosament, avui dia Warner Brothers és la propietària dels drets de la pel·lícula.
La pel·lícula, en qualsevol cas, és una paròdia de Casablanca de Michael Curtiz, i és una de les últimes en què van participar els tres Germans Marx més famosos.

## Referències

* ↑ «Una nit a Casablanca». Ésadir.cat. [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ «A Night in Casablanca» (en anglès). NYTimes.com. [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ Carta de Groucho Marx a Jack Warner
* ↑ «Casablanca». Snopes.com. [Consulta: 7 novembre 2022].
# Tour de l'Azerbaidjan 2017

El Tour de l'Azerbaidjan 2017 fou la 6a edició del Tour de l'Azerbaidjan. La cursa es disputà en cinc etapes entre el 3 al 7 de maig de 2017, amb inici i final a Bakú. La cursa formava de l'UCI Europa Tour, amb una categoria 2.1.
El vencedor final fou l'azerbaidjanès Kiril Pozdniakov (Synergy Baku Project), que s'imposà amb 46" d'avantatge sobre Hermann Pernsteiner (Amplatz-BMC) i 1'12" sobre Oleksandr Polivoda (Kolss Cycling Team). Posteriorment el vencedor fou desqualificat per dopatge.

## Equips

Vint-i-un equips prenen part en aquesta edició del Tour de l'Azerbaidjan: sis equips continentals professionals, setze equips continentals.
* equips continentals professionals: Gazprom-RusVelo, Team Novo Nordisk, Wilier Triestina-Selle Italia, Nippo-Vini Fantini, Israel Cycling Academy, Delko Marseille Provence KTM
* equips continentals: Synergy Baku, Astana City, Team Illuminate, Bridgestone Anchor Cycling Team, Team Sauerland NRW, Team Hrinkow Advarics, VIB Bikes, Torku Şekerspor, Qinghai Tianyoude, Kolss Cycling Team, Dukla Banska Bystrica, Minsk Cycling Club, Rietumu Banka-Riga, CCB Velotooler, Amplatz-BMC, Tabriz Shahrdary Team

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1 | 3 de maig | Bakú - Sumqayit | 148,6 | Mihkel Raim (EST) | Mihkel Raim (EST) |
| 2 | 4 de maig | Bakú - Ismayilli | 186,5 | Kiril Pozdniakov (AZE) | Kiril Pozdniakov (AZE) |
| 3 | 5 de maig | Qabala - Qabala | 177,2 | Matej Mugerli (SLO) | Kiril Pozdniakov (AZE) |
| 4 | 6 de maig | Qabala - Pirqulu | 164.2 | Edwin Avila (COL) | Kiril Pozdniakov (AZE) |
| 5 | 7 de maig | Bakú - Bakú | 158 | Krists Neilands (LAT) | Kiril Pozdniakov (AZE) |

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Kiril Pozdniakov (AZE) | Synergy Baku Project | 20h 10' 08" |
| 2 | Hermann Pernsteiner (AUT) | Amplatz-BMC | + 046" |
| 3 | Oleksandr Polivoda (UKR) | Kolss Cycling Team | + 1'12" |
| 4 | Mikhailo Kononenko (UKR) | Kolss Cycling Team | + 1'16" |
| 5 | Eduard Vorganov (RUS) | Minsk Cycling Club | + 1'28" |
| 6 | Andrí Vassiliuk (UKR) | Kolss Cycling Team | + 1'28" |
| 7 | Dennis van Winden (NED) | Israel Cycling Academy | + 1'49" |
| 8 | Artiom Ovetxkin (RUS) | Gazprom-RusVelo | + 2'09" |
| 9 | Hideto Nakane (JPN) | Nippo-Vini Fantini | + 2'15" |
| 10 | Vitali Buts (UKR) | Kolss Cycling Team | + 2'29" |

## Referències

* ↑ «VRAD - Sanctions». Arxivat de l'original el 2017-08-25. [Consulta: 28 octubre 2020].
* ↑ (italià) Antidoping, otto mesi di squalifica per Kirill Pozdnyakov)
* Classificacions i resultats a procyclingstats.com

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès) (rus)
# Tàripes

Tàripes (en llatí: Tharypas, en grec antic: Θαρύπας) va ser un rei dels molossos de l'Epir esmentat per Tucídides, i diu que era encara menor d'edat l'any 429 aC. Va regnar des d'aproximadament el 423 aC al 395 aC.
Va ser el pare del rei Àlcetes I, que el va succeir el 395 aC, i hauria estat suposadament el primer a introduir la civilització hel·lènica entre els seus súbdits, segons Pausànias. Plutarc l'anomena Tàrrites (Tharrytas).

## Referències

* ↑ Tharyps a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1021
# Joan Ramon Ferrer

Joan Ramon Ferrer (Barcelona, primer quart del segle xv - Sant Jeroni de la Vall d'Hebron, Horta, Barcelona, 18 de juny de 1490), fou un jurista i humanista català, i escriptor en llatí i en català.

## Biografia

De jove estudià a Ferrara (Itàlia) i posteriorment, l'any 1447, anà a estudiar dret a la Universitat de Bolonya, la més prestigiosa d'aquell temps, sota la protecció i empara de Pedro de Urrea, arquebisbe de Tarragona. Allí s'hi està fins al 1451, sortint-ne doctor en ambdós drets (dret civil i dret canònic).
De retorn a Barcelona, hi exercí com a advocat i jurisconsult, tot i que es negà a formar part de la nòmina d'advocats de la ciutat, segons resulta de la seva Renuntiatio matriculae iurisconsultorum.
Morí al monestrir de Sant Jeroni de la Vall d'Hebron, el 18 de juny de 1490, on s'havia refugiat fugint de la pesta que afectava Barcelona.
Entre les seves obres no jurídiques cal destacar un resum de les Elegantiae linguae latinae de Lorenzo Valla, que va titular Elegantiarum breuiarium, així com una important i extensa obra gramatical, que té per objecte els pronoms, titulada Tractatus de pronominibus suique natura, que escriví entre el 1475 i 1477.

## Principals obres

* De antiquitate legum (1448)
* Renuntiatio matriculae iurisconsultorum ciuitatis Barcinonae (c.1462)
* Consilia I (1462)
* Consilia II (1468)
* Elegantiarum breuiarum
* De pronominibus suique natura (1475) Disponible en línia (llatí) Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
* De infortunis -cum consolatione sua- (poemes en llatí)
* Maríada o De uita et laudibus Virginis Mariae (1461/1462) (poemes en llatí)
* Sirventesch (poema en català)
* Manament (poema en català)

## Referències

* ↑ Antoni Cobos, edició de l'obra de Joan Ramon Ferrer De antiquitate legum, amb estudi previ, pàgs. 12 i ss.
* ↑ Per al catàleg complet de les seves obres fins ara conegudes, vegeu: Antoni Cobos, edició de l'obra de Joan Ramon Ferrer De antiquitate legum, amb estudi previ, pàgs. 30 i ss.

## Bibliografia

* Antoni Cobos, edició de l'obra de Joan Ramon Ferrer De antiquitate legum, amb estudi previ; Studia Humanitatis I, Edicions Vitel·la, Bellcaire d'Empordà, 2006 ISBN 849352953-2.
* Antoni Cobos, Joan Ferrer i els humanistes italians del segle XV, UdG, Institut de Llengua i Literatura Catalanes; Secció Francesc Eiximenis Disponible en línia Arxivat 2006-08-31 a Wayback Machine.
* Mariàngela Vilallonga, La literatura llatina a Catalunya al segle xv. Repertori bio-bibliogràfic (1993, ISBN 847256930-6).
* Fèlix Torres Amat, Memorias para ayudar a formar un diccionario crítico de los escritores catalanes, Barcelona, 1836.

## Enllaços externs

* Poesia de Joan Ramon Ferrer a RIALC
# Un cor en perill

Un cor en perill (original: None but the Lonely Heart) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Clifford Odets, estrenada el 1944 i doblada al català.

## Argument

Ernie Mott és un londinenc de classe baixa que va per la vida aprofitant-se dels seus amics i tenint abandonada la seva mare. Coneix un lladre, Jim Mordinoy, i s'enamora de la seva promesa, Ada. En una discussió amb la seva mare, Ernie descobreix que la dona té càncer i decideix ajudar-la a la seva botiga. Ada li recomana que se'n vagi, perquè Jim està molt gelós, però Ernie s'hi enfronta. La malaltia de la seva mare es complica quan l'empresonen perquè tenia objectes robats a la botiga. Ernie Mott lluita per a una vida millor, per a sortir dels barris baixos de Londres on gent com Ma Mott, malalta de càncer, pateix moltes desgràcies i dificultades. Un rodamón busca una classe de satisfacció espiritual en els dies previs a la Segona Guerra Mundial.

## Repartiment

* Cary Grant: Ernie Mott
* Ethel Barrymore: Ma Mott
* Barry Fitzgerald: Henry Twite
* June Duprez: Ada Brantline
* Jane Wyatt: Aggie Hunter
* George Coulouris: Jim Mordinoy
* Dan Duryea: Lew Tate
* Roman Bohnen: Dad Pettyjohn
* Konstantin Shayne: Ike Weber

## Premis i nominacions
### Premis

* 1944. Oscar a la millor actriu secundària per a Ethel Barrymore

### Nominacions

* 1944. Oscar al millor actor per a Ernie Mott
* 1944. Oscar a la millor edició per a Roland Gross
* 1944. Oscar a la millor banda sonora per a Hanns Eisler i Constantin Bakaleinikoff

## Crítica

La pel·lícula, que adapta una novel·la de l'autor de “Que verda era la meva vall”, planteja fonamentalment l'enfrontament del protagonista amb ell mateix i té el handicap d'un excés de solemnitat i pretensions. Els seus valors estrictament cinematogràfics són limitats i el seu principal interès se centra en les excel·lents composicions de la Barrymore i de Cary Grant, allunyant-se esforçadament del registre del comediant.

## Referències

* ↑ Un cor en perill
* ↑ «None but the lonely heart». The New York Times.
* ↑ Calderon, pàg. 124

## Bibliografia

* Calderón, Teo. Calderón & Villamandos. Movie Movie (en castellà). ISBN 84-605-6130-5.
# Javier Sáenz de Cosculluela

Javier Sáenz de Cosculluela (Logronyo, La Rioja, 1944) és un polític i advocat espanyol, que fou Ministre d'Obres Públiques i Urbanisme en diversos governs de Felipe González.

## Biografia

Va néixer l'11 d'octubre de 1944 a la ciutat de Logronyo. Va estudiar dret a la Universitat de Barcelona, on s'especialitzà en dret laboral.
Activament participatiu a final de la dècada dels 1970 en l'oposició al franquisme, l'any 1973 es feu membre del Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE) i de la Unió General de Treballadors (UGT), sent un dels fundadors de la Federació Socialista de La Rioja. Fou escollit diputat al Congrés en les eleccions generals de l'any 1977 per la província de Logronyo i que van formar la legislatura constituent. Va ser novament elegit diputat en cinc eleccions consecutives, abandonant el seu escó l'any 1996.
L'any 1985 Felipe González el nomenà Ministre d'Obres Públiques i Urbanisme, càrrec que va desenvolupar durant tres legislatures i que abandonà el 1991.

## Enllaços externs

* «Javier Sáenz de Cosculluela» (en castellà). Congrés dels Diputats.
# Uropterygius marmoratus

Uropterygius marmoratus és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 62 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a les Hawaii, les Illes Marqueses, les Tuamotu i Tonga.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Tuili

Tuili (en sard, Tuili) és un municipi italià, dins de la província de Sardenya del Sud. L'any 2007 tenia 1.185 habitants. Es troba a la regió de Marmilla. Limita amb els municipis de Barumini, Gesturi, Las Plassas, Pauli Arbarei, Setzu i Turri.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Antonino Zonca | Llista cívica |
# Ursel Scheffler

Ursel Scheffler (Nuremberg, 29 de juliol de 1938) és una escriptora alemanya dedicada a la literatura infantil.
Va estudiar llengües romàniques i anglès a Erlangen i a Múnic. La seva aventura literària va començar cap als anys setanta i actualment ja ha publicat més de 300 llibres en editorials d'arreu i ha estat traduïda a més de 30 idiomes. De la seva obra destaca la col·lecció "El comissari Llampec" (publicada per Edicions del Pirata), sèrie detectivesca amb més de 30 títols.
Ursel Scheffler és ambaixadora de la fundació per la lectura i creadora el 2011 a Alemanya de la iniciativa "la Torre de Llibres", que promou la lectura entre els més joves i que s'està implementant a Catalunya.
# John Brown

* No s'ha de confondre amb John Brown (abolicionista).
John Brown (Berwickshire, 1735 - Londres, 17 d'octubre de 1788) va ser un metge escocès. Brown va ser l'avi de l'artista Ford Madox Brown i el rebesavi del novel·lista Ford Madox Ford. Brown assistí a l'escola parroquial a Duns, es va traslladar a Edimburg i es va matricular a classes de teologia a la universitat d'Edimburg i va treballar a temps parcial com a tutor privat. En 1759 va interrompre els seus estudis de teologia i va començar l'estudi de la medicina i es va convertir en el preceptor de la família de William Cullen. Després d'una disputa amb Cullen i els professors de la universitat, a les conferències públiques de Brown figuraven atacs contra els sistemes anteriors de la medicina, incloent les del mateix Cullen. En 1780 Brown va publicar el seu Elementa Medicinae, conegut com el sistema brownià de medicina, que durant un temps va ser un text popular. En 1786 es va traslladar a Londres per millorar la seva sort, però va morir d'apoplexia dos anys més tard, el de 1788. En 1795 es publicà una edició crítica dels Elements of Medicine de Brown pel reputat metge Thomas Beddoes en benefici de la vídua i fills de Brown. L'any 1804 va aparèixer una edició de l'obra de Brown, amb una biografia escrita pel seu fill, William Cullen Brown.

## Notes

* ↑ Staff (January 1811) "Stock's Life of Beddoes" The Medical and Physical Journal 25: pp. 172–175; 259–264; 342–348, p. 263

## Bibliografia

* McGrew, Roderick. Encyclopedia of Medical History (1985), brief history pp 36-37
* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Universitat d'Estocolm

La Universitat d'Estocolm (Stockholms universitet) és la universitat més gran de Suècia. Fundada el 1827, té gairebé 70.000 alumnes en les seves quatre facultats. La Universitat d'Estocolm ofereix uns 1.200 cursos i 50 carreres, que cobreixen diverses disciplines com Àrab, Dramatúrgia, Dret, Ciències Polítiques fins a física, química i geografia. S'organitza en 56 departaments, centres i instituts que responen directament als consells de les facultats d'Humanitats, Dret, Ciències Socials i Ciències Naturals.

## Referències

* ↑ «Estocolm | enciclopedia.cat». [Consulta: 9 desembre 2023].
* ↑ «Stockholm University» (en anglès). Times Higher Education, 21-06-2023. [Consulta: 9 desembre 2023].
* ↑ «Departments and centres - Stockholm University» (en anglès). [Consulta: 9 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Stockholms universitet (suec) (anglès)
# Josep Ramon Mòdol i Pifarré

Josep Ramon Mòdol i Pifarré (Lleida, 21 de setembre de 1957 - 10 de juliol de 2020) fou un sociòleg i polític català, diputat i senador a les Corts Espanyoles.

## Trajectòria

Llicenciat en Ciències Polítiques i Sociologia per la Universitat Complutense de Madrid, va ser professor d'Estructura Social a l'Escola Universitària de Treball Social de Lleida (1983-1987) i professor de Sociologia al Seminari d'Estudis Socials de Lleida. Col·laborà a Segre Ràdio i diari Segre durant més de vint anys.
Va ser vice-primer secretari de la Federació de Lleida del Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC) i cap del Gabinet de Presidència de la Diputació de Lleida (1983-1987), membre del Consell Nacional del PSC i del Comitè Federal del Partit Socialista Obrer Espanyol. Fou elegit diputat per la circumscripció de Lleida a les eleccions generals espanyoles de 1989. Fou vocal de la Comissió Mixta per a l'Estudi del Problema de la Droga. A les eleccions generals espanyoles de 1996 fou escollit senador per la mateixa circumscripció. De 1996 a 2000 fou secretari segon de la Comissió Constitucional del Senat i portaveu de la Comissió especial sobre Xarxes Informàtiques i internet. El 2006 fou nomenat president del Consell Assessor de Radiotelevisión Española a Catalunya.
A les eleccions municipals de 2015 anà en el tercer lloc de la llista per a la Paeria de Lleida d'Iniciativa per Catalunya Verds - Esquerra Unida i Alternativa. En les eleccions municipals de 2019 formà part de la llista d'Esquerra Republicana de Catalunya en representació del Moviment d'Esquerres.

## Referències

* 1 2 «Mor l'escriptor i professor lleidatà Pep Mòdol». NacióLleida, 10-07-2020. [Consulta: 20 juliol 2020].
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Constituida la Comisión de estudio del Senado sobre Internet, El Mundo, 25 de març de 1998
* ↑ Llistes de les eleccions municipals a Lleida a El Punt Avui, 22 d'abril de 2015
# Joaquim Ferrer de Climent

Joaquim Ferrer de Climent (Amer, ca. 1830 - Barcelona, 2 de maig de 1887) va ser un editor i comerciant de música actiu entre 1866 i 1899.
Era el marit de la cantant Joana Baptista Fossa. La seva activitat es centrava principalment en l'Òpera i abarcava la venta i el lloguer de partitures, material d'orquestra i fins i tot de vestuari. El seu establiment estava situat, en un principi entre 1866 i 1867, al carrer Xuclà, nº 15, com s'anunciava a la revista musical El Artista, i anys més tard, aproximadament al 1885 el va traslladar al Carrer Sant Pau, nº20.
Al 1887 es va anunciar com a representant a Espanya de l'editor Ricordi, i segons les edicions italiànes de les obres de Verdi, també era el responsable de la signa Vidal i Llimona a Barcelona. Degut a la seva aparició a les partitures de Verdi a Itàlia es va veure obligat a empendre un plet amb l'editor Ildefons Alier i Martra al 1894.
Entre 1885 i 1890 es té constància d'una activitat editorial pròpia bastant limitada, només arribant a tenir un centenar d'impresos coneguts, i al febrer de 1891 van aparèixer algunes publicacions de Ferrer de Climent signades per l'editor barceloní Joan Ayné. Això podía indicar una col·laboració regular entre els dos establiments, o bé la absorció de la editorial de Ferrer de Climent per part d'Ayné.
Mor el maig de 1887 al carrer Xuclà, 15 de Barcelona. El seu fill Conrad Ferrer de Climent i Fossa es va casar amb Àurea Rosa Clavé i Soler.

## Referències

* 1 2 «Registre de defuncions. Registre núm.3925. Any 1887. (pdf pàg.19)». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 02-05-1887. [Consulta: 7 setembre 2023].
* ↑ Gosálvez Lara, Carlos José. Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana. Vol. 5. Madrid: SGAE, 1999, p. 93-94. ISBN 84-8084-308-3.
# Tíquer (símbol)

* Si cerqueu altres usos, vegeu Ticker.
Un tíquer (en anglès: ticker, o ticker symbol) o un símbol borsari és un codi alfanumèric que serveix per a identificar de manera abreujada les accions d'una determinada empresa que cotitza en un determinat mercat borsari.
En els mercats occidentals se solen emprar codis d'entre una i quatre lletres, que sovint representen una forma abreujada del nom de l'empresa; encara que no sempre és així. Per exemple, l'empresa tecnològica Microsoft cotitza a NASDAQ amb el codi MSFT; i 3M cotitza en la Borsa de Nova York amb el codi MMM. No obstant, Cedar Fair, empresa que gestiona parcs d'atraccions als Estats Units, cotitza en la Borsa de Nova York amb el codi FUN (fun és "diversió" en anglès). L'empresa italiana de comunicació Mediaset cotitza en la Borsa Italiana amb el codi MS, però en l'Ibex 35 amb TL5, forma abreujada del seu canal de televisió Telecinco.

## Referències

* ↑ «Tíquer, traducció. TermCat».

## Bibliografia

* The UK Stock Market Almanac 2005. Petersfield: Harriman House, 2004. ISBN 1-897597-46-0.
# Percina shumardi

Percina shumardi és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes. Poden assolir fins a 7,8 cm de longitud total.
Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 Froese, Rainer; Reyes, Rodolfo B. «Percina shumardi (Girard, 1859) River darter» (en anglès). Fishbase.
# Xah Tahir al-Hussayni al-Dakkani

Xah Tahir al-Hussayni al-Dakkani fou el més famós dels imams muhammadshàhides de l'ismaïlisme, que visqué al començament del segle xvi. Va néixer a Khund prop de Qazvín. Convidat per Ismail I de Pèrsia a la seva cort, fou objecte de sospites per la seva influència religiosa sobre el poble, i fou enviat exiliat a Kashan i més tard expulsat i el 1520 va haver de fugir cap a Fars però finalment es va embarcar cap al Dècan i va estar al sultanat de Bijapur on no fou ben acollit, passant llavors al sultanat d'Ahmednagar (1522) on va aconseguir que el sultà local, Burhan al-Din, proclamés el xiisme com a religió oficial; va morir vers 1546 o 1549 i els seus descendents van residir a Ahmednagar i després a Aurangabad.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, IX, 206.
# La Barraca de Fraisse

La Barraca de Fraisse (en francès Baraqueville) és un municipi del departament francès de l'Avairon, a la regió d'Occitània.
# Goven

Goven (en bretó Goven, en gal·ló Govaen) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 3.687 habitants. Limita amb els municipis de Guichen, Baulon, Lassy, Bruz, Chavagne, Bréal-sous-Montfort i Saint-Thurial.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.690 | 1.763 | 2.149 | 2.270 | 2.638 | 2.967 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2008 | Marcel Petry | |
| 2008- | Philippe Gourronc | |

## Galeria d'imatges

* Església de Saint-Martin
* Molí de la Roche
* Bosc de Gurmalon