OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kelloggia

El Kelloggia és un gènere de plantes amb flor que pertany a la família de les rubiàcies. Té dues espècies, una nativa de l'est de l'Himàlaia, al sud de la Xina, i l'altra en la part occidental dels Estats Units d'Amèrica. Rebé el seu nom pel botànic estatunidenc Albert Kellogg.

## Taxonomia

* Kelloggia chinensis Franch. (1892)
* Kelloggia galioides Torr. in C.Wilkes (1874)

## Bibliografia

* Ze-Long Nie, Jun Wen, Hang Sun, Bruce Bartholomew Monophyly of Kelloggia Torrey ex Benth. (Rubiaceae) and evolution of its intercontinental disjunction between western North America and eastern Asia, article a Americal Journal of Botany 92 (2005), p. 642-652

## Enllaços externs

* Kelloggia a la plana del Reial Jardí Botànic de Kew (anglès)
* The International Plant Names Index (anglès)

## Referències

* ↑ Nie, Ze-Long; Wen, Jun; Sun, Hang; Bartholomew, Bruce «Monophyly of Kelloggia Torrey ex Benth. (Rubiaceae) and evolution of its intercontinental disjunction between western North America and eastern Asia». American Journal of Botany, 16-12-2004.
* ↑ «Calflora: Kelloggia galioides».
# Dario Rondelli

Dario Rondelli (Liorna) va ser un ciclista francès, d'origen italià. Va competir com amateur on va aconseguir una medalla de bronze al Campionat del món de velocitat de 1906, per darrere de l'italià Francesco Verri i del seu compatriota Émile Delage.

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# La carta del rajà

La carta del rajà és una pel·lícula d'animació Stop-motion espanyola del 2009 dirigida per Ángel Blasco Marqueta, qui també és coautor del guió basat en el conte Dakghor de Rabindranath Tagore. Ha estat produïda per Montjuïc Entertainment amb la col·laboració de TV3. Ha estat doblada al català.

## Sinopsi

Amal és un nen de set anys de l'Índia que s'ha quedat orfe de pare, raó per la qual ha de marxar amb els seus oncles a una altra ciutat de l'Índia. Malgrat la tragèdia aviat s'integra en la seva nova família i fa amistats noves. L'estafeta de correus que hi ha davant la casa dels seus oncles és el que més el l'impressiona, de tal manera que desitja convertir-se en carter per tal de viatjar arreu del país i fins i tot rebre una carta del rajà.

## Nominacions

Fou nominada al Gaudí a la millor pel·lícula d'animació.

## Referències

* ↑ La carta del rajà a catalanfilms.cat
* ↑ La carta del rajà a esadir.cat
* ↑ La carta del rajà al web de l'Acadèmia del Cinema

## Enllaços externs

* La carta del rajà a animaholic
* La carta del rajà al web del Ministeri de Cultura
# Arnold Classic

Arnold Classic, rebatejada Arnold Fitness Weekend, és un competició anual de culturisme entre els millors culturistes professionals del món, que té lloc a Columbus (Ohio). Va ser creada per Arnold Schwarzenegger i el seu soci James J. Lorimer el 1989.

## Història

És considerada la competició més lucrativa en el culturisme, amb un grans premis. El primer premi consisteix en un xec de $ 130.000, un vehicle Hummer, i un rellotge Audemars Piguet. L'Arnold Classic rivals del Mr Olympia en prestigi i popularitat. Igual que la majoria de les competicions de culturisme, és sempre molt disputada.
L'Arnold Classic inclou tres concursos diferents per a les dones:
* Ms. International
* Fitness International
* Figure International
També s'ha ampliat per oferir gimnàstica, cheerleading, dansa, esgrima, patinatge, tennis de taula, ioga, arts marcials, tir amb arc, lluita, aixecament de peses i molts altres esports.
L'Arnold Strongman Classic s'ha convertit en un dels esdeveniments de més alt perfil en el calendari. A partir de 2006, els esdeveniments en la boxa, arts marcials i patinatge artístic es van afegir a la Nationwide Arena.
L'Expo Arnold es porta a terme en el Greater Columbus Convention Center, mentre que les finals de la musculació, fitness, figura i home fort de les competicions es duen a terme en el Comtat de Franklin Veterans Memorial Auditorium. La data per a l'esdeveniment de 2010 va ser 4 març - 7 març, 2010.

## Guanyadors

| Any | Arnold Classic | Ms. International | Fitness International | Figure International |
| 1989 | Rich Gaspari | Jackie Paisley | | |
| 1990 | Mike Ashley | Laura Creavalle | | |
| 1991 | Shawn Ray | Tonya Knight | | |
| 1992 | Vince Taylor | Anja Schreiner | | |
| 1993 | Flex Wheeler | Kim Chizevsky | | |
| 1994 | Kevin Levrone | Laura Creavalle | | |
| 1995 | Mike Francois | Laura Creavalle | | |
| 1996 | Kevin Levrone | Kim Chizevsky | | |
| 1997 | Flex Wheeler | Yolanda Hughes | Carol Semple-Marzetta | |
| 1998 | Flex Wheeler | Yolanda Hughes | Susie Curry | |
| 1999 | Nasser El Sonbaty | Vickie Gates | Susie Curry | |
| 2000 | Flex Wheeler | Vickie Gates | Kelly Ryan | |
| 2001 | Ronnie Coleman | Vickie Gates | Jenny Worth | |
| 2002 | Jay Cutler | Yaxeni Oriquen | Susie Curry | |
| 2003 | Jay Cutler | Yaxeni Oriquen | Susie Curry | Jenny Lynn |
| 2004 | Jay Cutler | Iris Kyle | Adela Garcia-Friedmansky | Jenny Lynn |
| 2005 | Dexter Jackson | Yaxeni Oriquen | Jen Hendershott | Jenny Lynn |
| 2006 | Dexter Jackson | Iris Kyle | Adela Garcia | Mary Elizabeth Lado |
| 2007 | Victor Martinez | Iris Kyle | Kim Klein | Mary Elizabeth Lado |
| 2008 | Dexter Jackson | Yaxeni Oriquen | Kim Klein | Gina Aliotti |
| 2009 | Kai Greene | Iris Kyle | Jen Hendershott | Zivile Raudoniene |
| 2010 | Kai Greene | Iris Kyle | Adela Garcia | Nicole Wilkins-Lee |

## Enllaços externs

* ArnoldClassic.com
* 2009 IFBB Arnold Classic Results
# Estació d'Urgel

* Aquest article tracta sobre l'estació del metro de Madrid. Vegeu-ne altres significats a «Estació d'Urgell».
Mapa Metro Línia 5 :
Urgel és una estació de metro de la línia 5 del Metro de Madrid que està situada sota el carrer General Ricardos, a la vora de la intersecció amb el carrer del Camino Viejo de Leganés i el carrer Urgel, al districte madrileny de Carabanchel. Va obrir al públic el 6 de juny de 1968 amb el primer tram de la línia entre Callao i Carabanchel. Fou reformada a finals de la dècada de 1990 per a col·locar-hi noves voltes impermeables.
Es troba a la zona A de la zona tarifària del Consorci Regional de Transports de Madrid.
Metro de Madrid :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Alameda de Osuna | Marqués de Vadillo | | Oporto | Casa de Campo |
# Occità vivaroalpí

El vivaroalpí (en occità vivaroalpenc, vivaroaupenc) és un dialecte de l'occità. Forma part del conjunt dialectal nord-occità (amb l'alvernès i el llemosí). És parlat als departaments següents: el nord d'Ardecha, la Droma, el nord-est de l'Alt Loira, l'extrem sud de l'Isèra, els Alts Alps, la major part dels Alps d'Alta Provença, el nord dels Alps Marítims i cal afegir-hi les Vallades Occitanes (a l'estat italià); dit altrament es parla a les regions històriques del nord-est del Velai, del nord del Vivarès, del Delfinat i a les franges alpines septentrionals de Provença i del comtat de Niça.
El gavot (gavòt) és una varietat de vivaroalpí pròpia del vessant occidental dels Alps.

## Fonètica

* Caiguda molt antiga (anterior a la formació de l'occità al s. VIII) de certes consonants intervocàliques, especialment de d: amada > amaa, prada > praa, venguda > vengua, garida > garia, madur > maür, mochador > mochaor.
* Forma particular dels mots següents: dissabte > dissande, oblidar > eissubliar/obliar.
* Palatalització molt antiga (anterior a la formació de l'occità al s. VIII) de ca i ga vers cha i ja/ia, punt comú amb tot el conjunt nord-occità (vivaroalpí, alvernès, llemosí): cantar > chantar, vaca > vacha, cargar > charjar, pagar > paiar.
* Els següents punts només són típics d'algunes subvarietats del vivaroalpí.
** Pas de l a r davant consonants (balma > barma) i entre vocals (pala > para).
** Manteniment de consonants finals S dels plurals i grups SK, SP i ST.
** Pronunciació de la -r final d'infinitiu (chantar, aver, florir).

## Morfologia

* Desinència de primera persona en -o [u](chanto "canto").
* El següent punt només és típic d'algunes subvarietats del vivaroalpí.
** Formes amb -os dels determinants al masculí plural: aquestos, aquelos i elos ("aquests, aquells, ells").

## Enllaços externs

* La parla de Villar-St-Pancrace Arxivat 2009-09-25 a Wayback Machine.
* Diccionari italià-occità (vivaroalpí)
* Tèrras occitanas de Velai e Vivarés
# Arquidam IV

Arquidam IV (en llatí Archidamus, en grec antic Ἀρχίδαμος) fou rei d'Esparta, el 23è dels europòntides. Era fill d'Eudàmides I i net d'Arquidam III, segons Plutarc.
Va ser proclamat rei l'any 305 aC a la mort del seu pare. Del seu regnat se sap que va ser derrotat per Demetri Poliorcetes el 294 aC a Mantinea, i després a la mateixa Esparta que es va salvar pels pèls. El seu regnat se situa aproximadament entre el 305 aC i el 265 aC.

## Referències

* ↑ Archidamus IV a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 268
# Kells

Kells (irlandès: Ceanannas) és un poble del comtat de Meath a Irlanda. El poble queda a la carretera N3 a 16 quilòmetres de Navan i a 65 quilòmetres de Dublín. En anys recents el poble ha crescut considerablement amb moltes persones que van a treballar des de Dublín fins al poble.

## Història

El monestir de Kells es pensa que pot haver estat fundat voltants de l'any 804. Aquest monestir va ser fundat per monjos que van sortir del monestir de St. Colmcille a Iona, fugint de les invasions víkings.
El 1152 el Concili de Kells va completar la transició de l'Església Catòlica Romana d'Irlanda, d'una església monàstica a l'església diocesana que continua avui en dia. Kells va ser elevada al rang de diòcesi pel Concili, però més tard va ser reduïda a un estatus parroquial. Al final del segle xii la totalitat de Meath estava sota els anglo-normands. Durant aquesta època els edificis religiosos van florir.
Kells va ser escenari de nombroses batalles entre anglesos, irlandesos i normands. Durant l'època Tudor va ser usat com un lloc d'allistament per a soldats. De 1561 a 1800, Kells va tenir dos membres a la Casa dels Comuns d'Irlanda. Durant el període de la gran fam irlandesa la població de Kells va disminuir un 38% segons el rècord del cens de 1841 a 1851.
L'Abadia de Kells, amb la seva torre rodona, està associada a Sant Columba i al Llibre de Kells. La torre circular i cinc grans creus cèltiques poden ser vistes encara avui. Quatre de les creus són al pati de l'església de Sant Columba.

## Enllaços externs

* VisitingKells Arxivat 2018-11-22 a Wayback Machine., Informació turística de Kells (anglès)
* Kellsonline.ie Arxivat 2011-06-04 a Wayback Machine., Guia de Kells (anglès)
# Dario Pieri

Dario Pieri (Florència, 1 de setembre de 1975) és un ciclista italià, que fou professional entre el 1997 i l'abril del 2006, quan decidí deixar-ho després dels Tres dies de La Panne, cansat de no retrobar el nivell del 2003 per problemes de sobrepès.
Tot i que sols obtingué quatre victòries com a professional, entre elles el Gran Premi E3 del 2002, destacà en les clàssiques amb pavé. Així fou segon al Tour de Flandes del 2000 i a la París-Roubaix del 2003, en què fou batut a l'esprint per Peter Van Petegem.

## Palmarès

* 1996
** 1r al Tríptic de les Ardenes i vencedor d'una etapa
* 1998
** Vencedor d'una etapa als Tres dies de La Panne
** Vencedor d'una etapa del Tour de Langkawi
* 1999
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Eslovènia
* 2002
** 1r al Gran Premi E3

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1999. 81è de la classificació general
* 2000. Abandona
* 2003. Fora de control (18a etapa)

### Resultats al Tour de França

* 2000. Abandona (10a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Heulandita-Na

L'heulandita-Na és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de l'heulandita. Rep el nom en honor de Johann Heinrich "John Henry" Heuland (Beyreuth, Alemanya, 21 de març de 1778 - Hastings, Sussex, Anglaterra, 16 de novembre de 1856), un col·leccionista i comerciant de minerals que va viure a Anglaterra, i pel sufix que indica el sodi dominant.

## Característiques

L'heulandita-Na és un silicat de fórmula química (Na,Ca,K)₆(Si,Al)$_{36}$O$_{72}$·22H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'heulandita-Na pertany a «09.GE - Tectosilicats amb H₂O zeolítica; cadenes de tetraedres de T$_{10}$O$_{20}$» juntament amb els següents minerals: clinoptilolita-Ca, clinoptilolita-K, clinoptilolita-Na, heulandita-Ca, heulandita-K, heulandita-Sr, heulandita-Ba, estilbita-Ca, estilbita-Na, barrerita, stel·lerita, brewsterita-Ba i brewsterita-Sr.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la localitat de Challis, al districte miner de Bay Horse, al comtat de Custer (Idaho, Estats Units). També ha estat descrita en altres indrets propers a la localitat tipus, i als estats de Califòrnia, Colorado i Oregon. Fora dels Estats Units també ha estat descrita a Àustria, Itàlia, Grècia, Noruega, Rússia, Namíbia i el Japó.

## Referències

* ↑ «Heulandite-Na» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 abril 2020].
# Vaga feminista de 2018 a Espanya

El 8 de març de 2018, Dia Internacional de la Dona Treballadora, les dones espanyoles van fer vaga durant tot el dia per denunciar la discriminació sexual, la violència domèstica i la diferència salarial.

## Descripció

Les participants, van sumar-se a les organitzacions feministes i sindicats i no van anar a treballar ni van realitzar cap treball domèstic ni de cura de nens o de gent gran. A més a més, alguns grups, van demanar una vaga de consum. Els sindicats van estimar que més de 5 milions de dones van participar en la vaga, amb manifestacions massives per totes les ciutats del país.
L'acció va formar part de la Vaga Internacional de Dones anual.

## Referències

* ↑ Jones, Sam «More than 5m join Spain's 'feminist strike', unions say». , 08-03-2018 [Consulta: 9 març 2018].
* ↑ «Manifiesto». Comisión 8M. Arxivat de l'original el 2019-03-07. [Consulta: 9 març 2018].
* ↑ «Más de 5 millones de personas secundaron la huelga». El Correo. Arxivat de l'original el 2019-03-07. [Consulta: 9 març 2018].
* ↑ «'If women stop, the world stops:' Women down tools for 'feminist strike'». CNN. [Consulta: 3 setembre 2018].
* ↑ James, Selma «Decades after Iceland's ‘day off’, our women's strike is stronger than ever | Selma James» (en anglès). The Guardian, 08-03-2018. ISSN: 0261-3077.
# Arok Thon Arok

Arok Thon Arok (? - riu Sobat, 12 de febrer de 1998) fou un polític i militar sudanès d'ètnia dinka nascut a la comunitat tui de Kongor.
Militar de l'exèrcit sudanès (SPAF, Sudan People Armed Forces) era oficial d'intel·ligència al Gran Nil Superior, i va seguir a John Garang del que es creu que era parent, quan es va revoltar el 1983 fundant el Moviment d'Alliberament del Poble Sudanès i l'Exèrcit d'Alliberament del Poble Sudanès, del que fou un dels cinc comandants junt a Garang, Kerubino Kwanyin Bol, William Nyon Bany, i Salva Kiir Mayardit (el darrer a entrar a la direcció).
Va ser membre de l'estat major de l'organització durant quatre anys i encarregat d'administració i logística (1984-1988). Va visitar Líbia el 1984 per obtenir armes. Del 1984 al 1985 fou comandant de Bor i va estar a punt de morir de set en el trajecte entre Juba (ciutat) i Bor quan amb les seves tropes va travessar una zona sense aigua. El 1985 va agafar el relleu a Bor el comandant Kuol Manyang Juuk.
A finals del 1987 va morir la seva dona i Arok va anar a Anglaterra per arranjar el col·legi del seu fill, i es creu que durant aquest viatge (en l'any 1988) va negociar en secret amb el general sudanès Burma Nasir, i quan Garang se'n va assabentar el va expulsar del moviment i el va empresonar.
El 1991 William Nyon Bany va fer alliberar a Kerubino Kwanyin Bol i a Arok Thon Arok. Els dos homes van fugir a Uganda on foren empresonats però finalment alliberats el febrer de 1993. Llavors va formar una facció del SPLA, anomenada SPLA-Bor, que es va unir a altres faccions (Declaració de Kongor) i van formar la facció SPLA-Unity però Riek Machar i Lam Akol es van separar i Machar va formar el Southern Sudan Independence Movement (SSIM) i Lam Akol va formar la facció SPLA-United. Machar es va entrevistar amb Oduhu però aquest va morir en un atac del SPLA de Garang mentre es feia la reunió. Nyon Bany va entrar al SSIM. Kerubino va mantenir la seva pròpia facció. Thon Arok es va unir finalment amb Lam Akol.
El 10 d'abril de 1996 va ser un dels signants de la Carta Política amb el govern sudanès que va portar a l'acord de pau de Khartum el 21 d'abril de 1997. Llavors es va establir a la capital sudanesa i va recuperar el seu rang a l'exèrcit.
El 12 de febrer de 1998, quan viatjava amb el primer vicepresident de Sudan, Zubeir, cap a la ciutat de Nasir prop de Malakal, l'helicòpter es va estavellar al riu Sobat; van morir Arok, el vicepresident Zubeir, el governador Tongyiik i altres militars d'alta graduació; Lam Akol, que anava al vol, es va salvar.

## Referències

* Biografies dels principals líders Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Estètica alacantina

Estètica alacantina és el nom que reben una sèrie de trets estètics que es van diferenciar als cadafals de les Fogueres de Sant Joan d'Alacant, com els motius simètrics, estilitzats i les figures geomètriques, que es diferenciarien de l'estètica predominant als cadafals de les Falles que, tot i tindre un origen comú, destacarien pel fet que a València l'estètica dominant seria més barroca.

## Història

Es considera que ja en 1929, en la segona edició de les Fogueres d'Alacant, es produeix el primer contacte entre la festa i les avantguardes estètiques. A partir de 1931, Gastó Castelló i Bravo començarà a gaudir de popularitat amb els seus cadafals amb una línia avantguardista. Tot i que estes obres es consideren generalment l'inici de l'estètica alacantina, cal notar que a Alcoi, Oriola, però també a València es realitzen per estes dates cadafals amb esta estètica. Els cadafals de Gastó Castelló destacaren per ser els primers a oferir una monumentalitat coherent, creada a partir de grans volums combinats amb harmonia, jugant amb les geometries i combinant frontals divergents i amb jocs de simetries.
Es creu que este estil es consolida a les Fogueres d'Alacant per una absència de tradició prèvia, si bé també es podria considerar que els cadafals d'estètica avantguardista es consoliden per emparentar-se amb els valors artístics de finals dels anys 20 i primers anys 30. A partir de 1933 i 1934, es consolida plenament l'estil de Gastó Castelló, utilitzat per la majoria d'artistes foguerers i fins i tot pels artistes valencians que plantaven a Alacant amb el nom d'Unión Arte.
Amb el parèntesi de la Guerra Civil espanyola, les Fogueres tornen a plantar-se en 1940, produint-se una continuïtat estètica amb l'estètica dels anys 30, tot i que els cadafals foren més modestos per les limitacions econòmiques del moment. A partir de 1943 es recupera certa monumentalitat, reprenguent l'arquitectura i certs trets de les fogueres de l'època republicana. Fins a finals de la dècada de 1950, les Fogueres destacaran per la seua homogeneïtat, tot i que autors esporàdics, sovint de la ciutat de València, trencaren la línia de les composicions simètriques amb cadafals pareguts als de les falles.
Durant els anys 60, i sobretot durant els 70, l'estètica alacantina cau a la mínima expressió. Remigio Soler, a partir de 1975, reivindica la línia alacantina tot defugint del barroquisme, renovació que es consolidaria a partir de nous artistes, i a l'Ajuntament democràtic sorgit a partir de 1979, que va apostar per les fogueres que participaven de la resurrecció de la línia alacantina.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 Vizcaíno Martínez, Juan Carlos «L'estil alacantí: entre el dubte i la vigència». Revista d'Estudis Fallers, pàg. 2-5. Arxivat de l'original el 2015-09-24 [Consulta: 4 agost 2015]. Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
# Arquidàmia

Arquidàmia és el nom dels següents personatges:
* Arquidàmia fou l'àvia d'Agis IV d'Esparta, que fou executada juntament amb el seu net el 240 aC.
* Arquidàmia, dama espartana
# Riu Bhagirathi

* Per a altres significats, vegeu «Bhagirathi-Hoogly».
El Bhagirathi és un riu de l'estat d'Uttarakhand, Índia, la principal font del Ganges. Es forma a les glaceres Gangotri i Khatling al Garhwal, Himàlaia, antic estat de Tehri Garhwal, a la muntanya Gaumukh de 3.892 metres. Al costat neix el Bhilangna. Té un recorregut de 700 km fins que troba a l'Alaknanda a Devprayag, lloc a partir del qual agafa el nom de Ganges i és considerat sagrat. Els afluents successius són:
* Kedar Ganga a Gangotri
* Jadh Ganga a Bhaironghati
* Kakora Gad, prop de Harsi.
* Jalandhari Gad, prop d'Harsi
* Siyan Gad, prop de Jhala
* Asi Ganga prop d'Uttarkashi
* Bhilangna, prop de Tehri

## Galeria

* Bhagirathi en camí cap al Alaknanda.
* Bhagirathi i Alaknanda.

## Vegeu també

* Jahnavi.

## Bibliografia

* W. Wilson (1860) A summer ramble in the Himalayas: with sporting adventures in the Vale of Cashmere Hurst and Blackett, London, OCLC 58410561, microfilm
* Franz Heske, (1937) Im heiligen Lande der Gangesquellen (In the Holy Lands of the Source of the Ganges) J. Neumann, Neudamm, Germany, OCLC 35036471, en alemany
* Man Mohan Sharma (1997) Through the Valley of Gods: Travels in the Central Himalayas (2nd ed.) Vision Books, New Delhi, OCLC 4547622 Arxivat 2008-11-23 a Wayback Machine.
# L.A. Guns (àlbum)

L.A. Guns és el nom del primer disc oficial del grup de hard rock californià, L.A. Guns. Amb més de cinc cents mil exemplars venuts va rebre un disc d'or als Estats Units d'Amèrica. Va quedar 33 setmanes a la llista Billboard 200 a la qual va pujar fins al lloc número 50 l'abril de 1988.
El bateria Nickey «Beat» Alexander és el que toca en aquest disc, però va deixar el grup abans de la sortida del disc. Va ser substituït per Steve Riley, que és a la fotografia de l'àlbum i a la llista dels membres de la banda. Un gran nombre de cançons van ser escrites pel cantant Paul Black.
Aquest àlbum ha tingut diversos noves versions, incloent-hi el «Hollywood Tease» (anteriorment fet pel cantant Phil Lewis, antic membre del grup Girl), i «Shoot For Thrills» (anteriorment fet pel baixista Kelly Nickels, antic membre del grup Sweet Pain).
El grup Tormé, amb qui Phil Lewis va cantat abans L.A. Guns, ja havia gravat anteriorment una cançó «Sex Action», però hi ha dues cançons diferents amb el mateix títol.

## Cançons

* «No Mercy»
* «Sex Action»
* «One More Reason»
* «Electric Gypsy»
* «Nothing To Lose»
* «Bitch Is Back»
* «Cry No More»
* «One Way Ticket»
* «Hollywood Tease» (Girl Cover)
* «Shoot For Thrills» (Sweet Pain Cover)
* «Down In The City»
* «Winter's Fool» (Japan bonus track)

## Músics

* Phil Lewis: veus
* Tracii Guns: guitarra
* Mick Cripps: buitarra
* Kelly Nickels: baix
* Nickey "Beat" Alexander: bateria

## Referències

* ↑ «Album Reviews: Pop Picks: L.A. Guns». Billboard 100 (6) (Nova York City: Billboard Publications, Inc.). 1988-02-06: 68. ISSN 0006-2510. Consulta: 2019-01-24.
* ↑ «Gold & Platinum Search "L.A. Guns"». Recording Industry Association of America. [Consulta: 24 gener 2019].
* ↑ «Top 200 Albums: The Week of February 6, 1988». Billboard. [Consulta: 24 gener 2019].
* ↑ «L.A. Guns L.A. Guns Chart History». Billboard. Arxivat de l'original el de gener 25, 2019. [Consulta: 24 gener 2019].
* ↑ Schmitt, Greg. «Interview with Steve Riley, Drummer (LA Guns, Ex-WASP)». Rock Eyez, 01-01-2008. [Consulta: 24 gener 2019].
# Ussatova Balka

Ussatova Balka - Усатова Балка (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora d'un petit llac a la plana que hi ha entre el Caucas occidental i la costa de la mar Negra. És a 9 km al sud-est d'Anapa i a 123 km a l'oest de Krasnodar.
Pertany a l'stanitsa d'Anàpskaia.
# Any comú

L'any comú és l'any civil de 365 dies, un menys que els anys de traspàs. El repartiment dels anys civils en anys comuns i de traspàs es fa d'acord amb el calendari gregorià: en cada període de 400 anys n'hi ha 303 de comuns i 97 de traspàs. Vegeu any de traspàs, per veure com s'alternen.

## Vegeu també

* Temps astronòmic
* Any