OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lomandròidies

Lomandroideae (Lomandroideae) és una subfamília de plantes monocotiledònies dins la família Asparagaceae, segons l'APG III system de 2009. El nom d'aquesta subfamília deriva del gènere tipus Lomandra. Abans es tractava aquest grup com una família separada la Laxmanniaceae. Dins el sistema de classificació de Kubitzki, es tracta com Lomandraceae Lotsy.
La subfamília conté 15 gèneres i unes 180 espècies provinents d'Australàsia, sud-est d'Àsia,Amèrica del Sud i illes del Pacífic. El gènere més conegut és Cordyline.

## Gèneres

Els gèneres inclouen:
* Acanthocarpus Lehm.
* Arthropodium R.Br.
* Chamaescilla F.Muell. ex Benth.
* Chamaexeros Benth.
* Cordyline Comm. ex R.Br. (incloent-hi Cohnia Kunth)
* Dichopogon Kunth (pt ser inclòs en Arthropodium)
* Eustrephus R.Br.
* Laxmannia R.Br. (incloent-hi Bartlingia F. Mueller)
* Lomandra Labill. (incloent-hi Xerotes R. Brown)
* Murchisonia Brittan
* Romnalda P.F.Stevens
* Sowerbaea Sm.
* Thysanotus R.Br.
* Trichopetalum Lindl. (incloent-hi Bottinaea Colla)
* Xerolirion A.S.George

## Referències

* ↑ Chase, M.W.; Reveal, J.L.; Fay, M.F. «A subfamilial classification for the expanded asparagalean families Amaryllidaceae, Asparagaceae and Xanthorrhoeaceae». Botanical Journal of the Linnean Society, 161, 2, 2009, p. 132–136. DOI: 10.1111/j.1095-8339.2009.00999.x.
* ↑ Conran, J. G.:Lomandraceae (1998) in Kubitzki, K.(Editor): The Families and Genera of Vascular Plants, Vol.3. Springer-Verlag. Berlin, Germany. ISBN 3-540-64060-6
* 1 2 Stevens, P.F.. Angiosperm Phylogeny Website: Asparagales: Lomandroideae, 2001 onwards.
* ↑ «GRIN Genera of Laxmanniaceae». Germplasm Resources Information Network (GRIN). United States Department of Agriculture, Agricultural Research Service, Beltsville Area. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 19 abril 2009].
# Poll Negre de l'Albereda de Santes Creus

El Poll Negre de l'Albereda de Santes Creus (Populus nigra) és un arbre que es troba a Santes Creus (Aiguamúrcia, l'Alt Camp), el qual és el pollancre més gruixut de l'albereda d'Aiguamúrcia.

## Dades descriptives

* Perímetre del tronc a 1,30 m: 3,78 m.
* Perímetre de la base del tronc: 6,70 m.
* Alçada: 28,32 m.
* Amplada de la capçada: 13 m.
* Altitud sobre el nivell del mar: 300 m.

## Entorn

Està emplaçat en una àrea recreativa amb bancs, taules i barbacoes. És un espai freqüentat per grups familiars que disposa d'un modest servei de bar, on cada dia la gent gran va a fer la partida de cartes. A l'entorn de l'arbre hi ha diferents espècies de plantes silvestres: espàrrecs bords, blet blanc, herba blanera, tomaquera del diable, esbarzer, saüc i lledoner. En l'espai una mica més allunyat, hi creixen càrex, Vinca, aladern fals, freixe de fulla petita, auró blanc, pollancre del Canadà i àlber. Cal destacar la proximitat del Reial Monestir de Santa Maria de Santes Creus, declarat monument nacional.

## Aspecte general

Té bon estat, bon vigor general i el seu port és estirat i esvelt. No s'hi aprecien plagues ni defoliadors aparents. A la soca, s'hi observa una invasió d'heura (Hedera helix), que se li retira periòdicament.

## Accés

Podem accedir a l'albereda del poble de Santes Creus des de Valls per la carretera C-51, trencant a la TP-2002, al quilòmetre 26,8. Una vegada al poble, prenem la baixada que dona accés a la zona de pícnic. Un cop arribem al final, es troben davant del poll negre i enmig de l'albereda i l'àrea recreativa. GPS 31T 0362947 4578548.

## Referències

* 1 2 3 4 Boada, Martí; Boada, Arnau, 2011. Arbres remarcables de Catalunya. 100 ombres colossals. Edicions Brau, Figueres. ISBN 9788496905535. Pàgs. 44-45.

## Enllaços externs

* Parcs naturals Arxivat 2015-10-02 a Wayback Machine. (català)
* Panoramio Arxivat 2016-01-30 a Wayback Machine. (català)
* Aiguamúrcia | Guia de Municipis | Catalunya.com (català)
# Park Sang-hoon

    En aquest nom coreà, el cognom és Park.
Park Sang-hoon (13 de març de 1993) és un ciclista sud-coreà, que combina la pista amb la carretera. Actualment milita a l'equip Seoul Cycling Team.

## Palmarès en ruta

* 2015
** Campió d'Àsia sub-23 en contrarellotge
** Campió de Corea del Sud sub-23 en contrarellotge
* 2019
** Vencedor d'una etapa al Tour de Tailàndia

## Palmarès en pista

* 2011
** Campió del món júnior en Persecució
* 2015
** Campió d'Àsia en Persecució
** Campió de Corea del Sud en Persecució
* 2017
** Campió d'Àsia en Persecució
** Campió d'Àsia en Madison

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Murad Giray

Murad Giray (1627—1696) fou kan de Crimea (1678-1683). Era fill de Mubarek Giray i net de Selâmet I Giray. Fou el darrer kan que va enviar una ambaixada anual a la cort de Viena (la darrera ambaixada hi va anar el 1680).
Els otomans seguien la seva campanya a Ucraïna i els tàtars mentre assolaven el país entre Roslav i Pereyeslav; els otomans i cosacs manats per Yuri o Jordi Khmelnytsky, van assetjar Chigrin, van derrotar els defensors en una batalla sagnant i van obrir diverses mines sota les muralles; els defensors es van poder retirar cap al riu Don i la fortalesa va quedar en mans dels otomans (21 d'agost de 1678). Després van saquejar Kaniev i les poblacions de la rodalia. Jordi Khmelnytsky fou proclamat príncep de la Petita Rússia i hetman dels zaporoges i el 1679 un altre protegit turc, Hanenko, fou proclamat hetman d'Ucraïna. El territori fou escenari dels atacs i contraatacs russos i otomans i els habitants van fugir als boscos.
Murad Giray va atacar el 1680 els establiments russos al llarg de 150 km del riu Merla, i els turcs van refundar les poblacions de Kizikerman i Taman, i les fortificacions de Chertkov.
El 1683 va prendre part a la gran campanya turca contra Àustria que va assetjar Viena i en què Joan III Sobieski amb un exèrcit de polonesos i cosacs va intervenir de manera decisiva; durant el setge el kan es van enfrontar al gran visir Merzifonlu Kara Mustafa Pasha que probablement necessitava algú a qui culpar per la seva manca d'èxit; a causa d'això, i després d'un regnat de cinc anys i sis mesos, l'octubre de 1683, el kan fou deposat i nomenat al seu lloc Hacı II Giray. Murad es va establir a Sirajeli, prop de Yamboli on va morir el 1695.

## Referències

Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II, division I. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Heaven

«Heaven» té aquests significats:

## Cinema

* Heaven (pel·lícula de 1987), documental estatunidenc escrit i produït per Diane Keaton
* Heaven (pel·lícula de 2002), thriller dirigit per Tom Tykwer i protagonitzat per Cate Blanchett i Giovanni Ribisi

## Música

* Grups musicals:
** Heaven (banda australiana), grup de heavy metal
** Heaven (banda britànica), grup de jazz-rock
** Heaven (banda rumanesa), grup de pop-dance
* Cançons:
** Heaven (cançó de Depeche Mode), pertanyent a l'àlbum Delta Machine
* Miscel·lània:
** Heaven Music, discogràfica independent de Grècia

## Vegeu també

* Heaven and Hell
# The Martian way and other stories

The Martian way and other stories (1955) és un recull de contes de ciència-ficció d'Isaac Asimov. El recull inclou dos relats llargs i dos relats curts, publicats originalment a principis dels anys cinquanta, dècada que es recorda com la més fructífera i memorable de tota la seva trajectòria com a escriptor de ciència-ficció. El llibre va ser traduït al català per Josep Sampere el 1995 amb el títol de A l'estil marcià.

## Relats

* The Martian way (A l'estil marcià)
* Youth (Criatures)
* The Deep (A les profunditats)
* Sucker Bait (El reclam)
Les dues narracions llargues són particularment sòlides i mereixen figurar entre les obres més destacades d'Asimov. Plantejant un cert grau d'expansió de la humanitat pel sistema solar, el relat The Martian way (A l'estil marcià) descriu la crisi que pateix una colònia establerta precàriament a Mart com a conseqüència dels interessos polítics conservadors d'un mandatari terrestre. Va ser publicar per primera vegada a la revista Galaxy Science Fiction el novembre de 1952. Sucker Bait (El reclam), l'altre relat llarg, se centra en l'estudi que porta a terme una expedició científica de les restes d'una colònia establerta en un planeta bellíssim, que ha sucumbit als efectes mortals d'una misteriosa malaltia. Va ser publicat per primera vegada el març de 1954 a la revista Astounding Science Fiction.

## Recepció

L'antologista de ciència-ficció Groff Conklin va valorar el recull, l'octubre de 1955, com «una excel·lent introducció a l'estil i la imaginació d'un dels escriptors de ciència-ficció més importants». Per la seva banda, el crític Orville Prescott en va fer una crítica positiva al New York Times el juliol de 1955, assegurant que «cap antologia de ciència-ficció sense [Isaac] Asimov no pot ser publicada sense que els editors se n'avergonyeixin».

## Referències

* ↑ «CCUC / All Locations». [Consulta: 8 gener 2020].
* ↑ Asimov, Isaac. A l'estil marcià. Barcelona: Cruïlla, 1995. ISBN 8482860453.
* ↑ Conklin, Groff «Galaxy's 5 Star Shelf». Galaxy Science Fiction, 01-10-1955, pàg. 112.
* ↑ Prescott, Orville «Books of the Times». The New York Times, 20-07-1955.

## Fonts

* Tuck, Donald H. The Encyclopedia of Science Fiction and Fantasy. Chicago: Advent, 1999, p. 22. ISBN 0-911682-20-1.
# FC UTA Arad

El FC UTA Arad és un club de futbol romanès de la ciutat d'Arad.

## Història

Va ser fundat el 18 d'abril de 1945. Fins al 2008 s'ha proclamat campió de lliga sis cops i dos més de copa romanesa. Ha tingut les següents denominacions:
* 1948: IT Arad-Industriile Textile Arădene
* 1950: Flamura Rosie IT Arad
* 1958: UT Arad
* 1984: FCM UTA Arad
* 1989: UTA Arad
* 1997: FC UTA Arad

## Futbolistes destacats

* Gyula Lóránt
* Iosif Petschovsky
* Helmuth Duckadam
* Flavius Domide
* Ludovic Bonyhadi

## Enllaços externs

* Web oficial
* FCM UTA - Liga 1 Arxivat 2008-04-18 a Wayback Machine.
# Neoperla sauteri

Neoperla sauteri és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àsia oriental: Taiwan.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Klapálek, 1912. Entomol. Mitt. 1(11):344.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Some Neoperla from Taiwan (Plecoptera: Perlidae) (anglès)
* ↑ Sivec i P. Zwick, 1987. Some Neoperla from Taiwan (Plecoptera: Perlidae). Beitr. Entomol. 37(2):393.
* ↑ Catalogue of Life in Taiwan (anglès) i (xinès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:270.

## Enllaços externs

* Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
* Trends in research in Ephemeroptera and Plecoptera (anglès)
# Poll blanc del presseguer

El poll blanc del presseguer (Pseudaulacaspis pentagona) és una espècie d'hemípter esternorrinc de la família Diaspididae, que pot arribar a ser plaga d'alguns fruiters com el kiwi i altres caducifolis com l'albercoquer, el presseguer, prunera, caqui, pomera i morera a més d'arbres ornamentals com els dels gèneres Catalpa, Ligustrum, Populus, Fraxinus, Ficus, Juglans i Salix. També s'ha trobat a la vinya i les falgueres.

## Descripció

Les femelles presenten un escut de forma circular o subcircular, de color blanc groguenc i 1,5-2,28 mm de diàmetre. El cos de la femella és oval o piriforme d'un mil·límtetre de longitud.

## Símptomes

Es presenta principalment en les parts llenyoses dels arbres on apareixen petites puntuacions per l'aparell xuclador de l'insecte. La planta atacada queda debilitada i pot quedar sense fulles. En els fruits es presenta una zona decolorada rosàcia que deprecia el producte.

## Referències

* Efa.dip.org Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 22 desembre 2021].
# Charles Frey

Charles Frey (Estrasburg, 26 de febrer del 1888 – Estrasburg, 14 d'octubre del 1955) fou un periodista i polític alsacià. Formà part de la redacció del Nouveau Journal, i el 1999 es va unir a l'Aliança Democràtica, amb la qual fou diputat a l'Assemblea Nacional Francesa pel Baix Rin de 1919 a 1936. També fou alcalde d'Estrasburg de 1935, tot desplaçant el comunista autonomista Charles Hueber, qui havia imposar a l'ajuntament la Rot un Wiss.
El 1939 fou l'encarregat d'evacuar bona part de la població a Perigús, on hi fou alcalde dels refugiats. Després de la reincorporació d'Alsàcia a França després de la Segona Guerra Mundial tornaria a ocupar l'alcaldia d'Estrasburg fins a la seva mort.
# Gruta de Montespan

La Gruta de Montespan - Grotte de Montespan (francès) - o Souterrain de Houantaou - Sosterran dera Hontau (occità) - és una cavitat subterrània, gruta classificada al títol dels monuments històrics el 1924. Situada a cavall dels municipis de Montespan i Ganties a l'Alta Garona, a la regió d'Occitània, és famosa per a les seves escenes d'art parietal així com per la presència d'estàtues d'animals d'argila datades del Paleolític superior. La gruta forma part d'una xarxa subterrània excavada a la pedra calcària de l'etapa urgoniana.
El nom de Montespan prové de la localitat de Montespan, tanmateix aquesta denominació és recent, el nom donat pels vilatans és el de souterrain de La Hountaou ou Hount du Hountaou en gascó. Els termes "hount" i "hountaou" són la transcripció fonètica de les paraules gascones Hont i Hontau, que, tant l'un com l'altre signifiquen "font". Dita "font" pot referir-se tant a una construcció o bé, com aquí, a una surgència.
El 21 d'agost de 1922, Norbert Casteret franquejà en apnea dos sifons i l'any 1923, hi descobrí els relleus d'argila afaiçonats per l'home, representant cavalls així com una estàtua d'argila representant un ós sense cap, amb un veritable crani d'os als seus peus. Aquestes representacions d'argila són datades del Paleolític superior i es compten entre les més antigues del món. Juntament amb altres descobertes arqueològiques, són la base factual de la teoria del culte de l'os desenvolupada als anys 1920 que es creu que fou desenvolupada per certs pobladors prehistòrics.
Fortament degradada des de la seva descoberta, s'ha prohibit l'accés a la Gruta de Montespan, ja que les múltiples visites han tingut l'efecte perjudicial sobre certs relleus dels quals no queda res més que el testimoni dels primers descobridors

## Notes

* ↑ grottes, a la base de dades Mérimée, del Ministeri de Cultura francès.
* ↑ «La grotte de la Hountaou, réseau souterrain Ganties-Montespan» (en francès).
* ↑ Texte de la brochure "Préhistoire et Thermalisme", exposition à la Maison des Trois-Vallées à Aspet, 1995
* ↑ «Grotte de Montespan». plongeesout.com.
* ↑ Henri Begouen «Découvertes préhistoriques faites dans la grotte de Montespan (Haute-Garonne)» (en francès). Comptes rendus des séances de l'Académie des Inscriptions et Belles-Lettres, 4, 1923, pàg. 349-350.
* ↑ J. Charet «Réflexions sur la Magie de la Chasse [III. L'ours sans tête de Monlespan]» (en francès). Bulletin de la Société préhistorique française, 47, 7, 1950, pàg. 264-267.
* ↑ R. Begouën et J. Clottes, «Matériaux pour servir à l'histoire de Montespan Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.», Préhistoire Ariégeoise, 1988, vol. 43, pp. 13-33.

## Enllaços externs

* Plànol de la gruta a europreart.net
# Salillas

Salillas és un municipi aragonès situat a la província d'Osca i enquadrat a la comarca de la Foia d'Osca.

## Referències

* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Salillas». Arxivat de l'original el 2016-09-14. [Consulta: 17 juliol 2016].
# FC Tokyo

El FC Tokyo és un club de futbol japonès de la ciutat de Tòquio.

## Història

El club es creà amb el nom Tokyo Gas FC l'any 1935. L'1 d'octubre de 1998 les companyies Tokyo Gas, The Tokyo Electric Power Company, AMPM, TV Tokyo i Culture Convenience Club crearen la Tokyo Football Club Company amb l'objectiu de crear un club per la J. League. El nou club de futbol adoptà el nom de FC Tokyo.
Han guanyat el Japan Regional Promotion Series (1990), el Japan Football League (1998) i la Copa J. League (2004)

## Vegeu també

* Yoshinori Muto
* Edwin Ifeanyi

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine. (anglès)
* Web oficial Arxivat 2012-07-05 a Wayback Machine. (japonès)
# Neoperla schlitz

Neoperla schlitz és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids present a Kerala (l'Índia). El seu nom científic fa referència al Fluss-Station des Max-Planck-Instituts für Limnologie, antigament situat a Schlitz (Hessen, Alemanya). En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador. Els adults són de color groc clar sense un patró de pigmentació característic. Les ales anteriors del mascle fan 11 mm de llargària. Ni la femella ni la larva no han estat encara descrites.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Stark, B.P. & I. Sivec, 2008. New Stoneflies (Plecoptera) from Asia. Illiesia, 4(1):1-10. «PDF».
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2014-04-13 a Wayback Machine. (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Checklist of Indian Stoneflies (Insecta: Plecoptera) (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Poll

«Poll» té aquests significats:
* Poll o pollet, ocell jove, vegeu: ocell i gallina
* Poll, ordre d'insectes de la infraclasse dels neòpters, vegeu Ftiràpters
* Poll o pollancre
* Max Poll, ictiòleg
* Poll da Silva (Saint-Esprit, Baiona, 1834 - Clermont, 1875), compositor francès
Viccionari
# Charles Fritts

Charles Fritts (Boston 27 de febrer de 1850- 1916) va ser un inventor estatunidenc el qual va fer la primera cèl·lula solar, que realment funcionava, l'any 1883.
Fritts va donar una capa extremadament fina d'or al material semiconductor de seleni. La cèl·lula que en va resultar tenia una eficiència elèctrica de només un 1% degut a les propietats del seleni, el qual junt amb l'alt cost econòmic dels materials evitaven l'ús d'aqueste cèl·lules per a subministrar energia. Les cel·les de seleni tenen, però, altres aplicacions, per exemple com a sensors de llum pel temps de l'exposició en càmeres fotogràfiques que eren comunes dins la dècada de 1960.
Les cel·les solars van esdevenir pràctiques més tard amb el desenvolupament que en va fer Russell Ohl el 1941 amb una eficiència ja del 5% a les dècades de 1950/1960.
Actualment l'eficiència de les de silici és del 20%.

## Referències

* ↑ Microsoft Word - PV Report 2006.doc

## Bibliografia

* Fritts, C. E. «On a New Form of Selenium Photocell». American Journal of Science, 26, 1883, pàg. 465.
# Heulandita-Ca

La heulandita-Ca és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de l'heulandita. El terme heulandita va ser instaurat l'any 1822 per Henry James Brooke en honor del col·leccionista i comerciant anglès Johann Heinrich Heuland (1778-1856). El nom incorpora un sufix que destaca el calci dominant.

## Característiques

La heulandita-Ca és un silicat de fórmula química (Ca,Na)₅(Si$_{27}$Al$_9$)O$_{72}$·26H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1997. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3,5 i 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'heulandita-Ca pertany a «09.GE - Tectosilicats amb H₂O zeolítica; cadenes de tetraedres de T$_{10}$O$_{20}$» juntament amb els següents minerals: clinoptilolita-Ca, clinoptilolita-K, clinoptilolita-Na, heulandita-K, heulandita-Na, heulandita-Sr, heulandita-Ba, estilbita-Ca, estilbita-Na, barrerita, stel·lerita, brewsterita-Ba i brewsterita-Sr.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al regne de Strathclyde, a Escòcia (Regne Unit). Tot i tractar-se d'una espècie no gaire habitual ha estat descrita en tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida.

## Referències

* ↑ «Heulandite-Ca» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 abril 2020].
# Ternóvoie (Xebékino)

* Per a altres significats, vegeu «Ternóvoie».
Ternóvoie - Терновое (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 273 habitants. Pertany al districte (raion) de Xebékino.

## Referències

* ↑ «Znamenka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-29. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «Генеральный план Шебекинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-05-27. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 gener 2022].
# Alfonso Arenas Ferriz

Alfonso Arenas Ferriz (Villena, 2 d'abril de 1947) és un polític socialista valencià, senador i diputat a les Corts Valencianes.

## Biografia

Va estudiar al Col·legi dels Jesuïtes d'Alacant i es va llicenciar en Dret a la Universitat de València, on es va especialitzar en dret laboral i dret fiscal i va formar part del Sindicat Democràtic d'Estudiants de la Universitat de València.
Entre 1970 i 1985 va treballar, d'una banda, com a advocat laboralista, i de l'altra, com a assessor legal de la Caixa d'Estalvis d'Alacant i Múrcia. Militant del PSOE, en 1974 fou detingut per la policia, qui l'havia confós com a militant del PCE. El 1977 fou nomenat secretari de relacions sindicals i laborals del PSPV-PSOE. Actualment també forma part de Greenpeace i des del 2001 és president d'Amics de Tabarca.
A les eleccions municipals espanyoles de 1979, 1983, i 1987 fou escollit regidor i portaveu municipal del seu partit a l'ajuntament d'Alacant. Fou president del Patronat Municipal de l'Habitatge i de la Mancomunitat de l'Alacantí (1979-1988).
El novembre de 1988 dimití de la regidoria quan fou senador designat per les Corts Valencianes, càrrec que va ocupar fins a 1991. Fou vicepresident primer de la Comissió de Pressupostos i portaveu de la Comissió Especial d'Enquesta i Investigació sobre els Problemes derivats de l'ús de l'automòbil i de la seguretat viària.
Després fou elegit diputat per la circumscripció d'Alacant a les eleccions a les Corts Valencianes de 1991 i 1995. Durant el seu mandat com a diputat destacà per denunciar el retard en l'aprovació del catàleg de zones humides, algunes d'elles amb processos d'urbanització irreversibles (Massamagrell) o properes a patir-lo (Clot de Galvany) o sobre l'enviament de residus de la companyia asturiana Aceralia a Albuixec.
No es presentà a la reelecció en 1999. De 1995 a 2000 fou membre del Comitè Federal del PSOE. Des de 2001 és president de l'Associació del País Valencià per a la Cooperació Solidaritat Internacional, i vocal de la Coordinadora Valenciana d'Organitzacions no Governamentals en representació de la Unitat Territorial d'Alacant. Des de 2007, ja jubilat, participa en l'ONG Plataforma Valenciana Pobreza Cero.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes i J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.38. ISBN 9788495484802.
* ↑ Fitxa de les Corts Valencianes Arxivat 2015-05-30 a Wayback Machine., IV Legislatura
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Los socialistas denuncian al fiscal la demora del catálogo de humedales a El País, 1 de maig de 1998
* ↑ Los residuos de Aceralia seguirán inmovilizados hasta que se analicen a El País, 28 de novembre de 1998
* ↑ Biografia al web de Solidaridad Internacional
* ↑ Un hombre solidario, Las Provincias, 19 d'octubre de 2007

## Enllaços externs

* Notícies sobre Alfonso Arenas a El País
# Muntzenheim

Muntzenheim (en alsacià Munze) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2006 tenia 1.013 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 366 | 411 | 527 | 844 | 860 | 912 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| -2001 | Marcel Meyer | |
| 2001- | Joseph De Pauw | UMP |