OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Règul d'Arle

Règul d'Arle, en francès Rieul d'Arles (mort cap al 270) fou bisbe d'Arle vers 250). És venerat com a sant per diverses confessions cristianes el 30 de març. Segons una tradició, deixà Arle i marxà al nord, on fou bisbe de Senlis, encara que no se sap del cert si realment es tracta de la mateixa persona o d'una altra, Règul de Senlis.

## Vida i llegenda

Tot i que apareix a la Gallia Christiana Novissima, Règul d'Arles és poc conegut. Segons la tradició, era originari de la ciutat grega d'Argos i anà a viure a Arle, on hi havia una important colònia grega. Deixeble de Dionís d'Arle (la llegenda l'identifica amb sant Dionís de París), el va succeir com a bisbe i va exercir durant diversos anys. Probablement, hi morí com a bisbe.
Segons la tradició, va deixar el càrrec d'Arle a Felicíssim, un bisbe itinerant vingut de Roma, i va deixar la Provença per evangelitzar la zona de l'actual Bèlgica. Es va establir llavors a Senlis on es va convertir en el seu primer bisbe i va morir al voltant de 270.

## Identificació de Règul d'Arle amb el de Senlis

Sobre aquesta qüestió, els historiadors estan dividits. Alguns com Rosenlis pensen que Règul va ser bisbe d'Arle i va morir a Senlis; altres com la Societat dels Bol·landistes consideren que es tracta de dues persones: el bisbe d'Arle i un altre bisbe de Senlis.
Es pot afegir que les relíquies de sant Règul de Senlis, conservades a la catedral de Senlis, van analitzar-se el 1999 mitjançant la tècnica de datació per carboni-14. S'arribà a la conclusió que hi havia un 65% de probabilitats que la persona hagués mort entre 320 i 445 (enfront del 12% de probabilitats que ho fes entre 260 i 320 i el 20% que ho fes entre 445 i 535). Si aquest és realment el cos de Règul de Senlis, caldria retardar la data de l'evangelització de la regió de Senlis al segle iv, i resulta més probable el segle iii. De fet, sabem per les excavacions de John Smith, que el temple pagà d'Halatte prop de Senlis, encara era molt actiu al segle iii, i va ser destruït violentament al voltant de 385-390. Després d'un període de reactivació relacionat amb el manteniment del paganisme, fou definitivament abandonat al voltant de 400-425.
El més probable, doncs, és que siguin dues persones diferents. El fet que la festivitat de tots dos sigui el mateix dia, 30 de març, ha contribuït a la identificació de les dues persones en una.

## Notes i referències

* ↑ En línia a Gallia Christiana Novissima (Volum III): Arles (archevêques, conciles, prévôts, statuts
* ↑ Charles-Louis Richard. Bibliothèque sacrée, ou Dictionnaire universel historique, dogmatique, 1827: "Sant Règul o sant Rieul, està marcat en els díptics com a bisbe d'Arle. Es creu que era llavors bisbe de Senlis. Felicíssim va ser ordenat per Règul, a qui va succeir. Ell no es compta."
* ↑ Grup de jesuïtes que, sota el nom d'un dels fundadors, Joan Bolland, és responsable de l'edició d'una col·lecció crítica de vides de sants, publicada des de 1643 sota el títol d'Acta Sanctorum i que encara no és completa (els mesos de novembre i desembre no s'han completat), on intenten establir científicament les dades certes i separar-les de les llegendes i tradicions.
# La dona d'en Martin Guerre

La dona d'en Martin Guerre (títol original en anglès, The Wife of Martin Guerre) és una novel·la breu de 1941 de l'escriptora nord-americana Janet Lewis que forma part d'una trilogia dedicada a judicis històrics en què també s'inclouen The Trial of Soren Qvist (1947) i The Ghost of Monsieur Scarron (1946).
La novel·la està basada en la vertadera història de Martin Guerre, un pagès d'Artigat del segle XVI que aparentment va tornar a casa amb la seva dona després d'una llarga absència, però després es va revelar un impostor. L'elaboració de la novel·la té els seus orígens en la investigació que Lewis va fer sobre judicis amb proves circumstancials, després de llegir en profunditat sobre el fracàs de la justícia a causa de la confiança excessiva en les proves circumstancials, cosa que la va impulsar a escriure un fulletó que descrivís els riscos d'utilitzar-la.

## Argument

El llibre narra la història des del punt de vista de Bertrande de Rols, la dona d'en Martin Guerre, i tracta el problema moral que se li presenta quan un home -possiblement un impostor- pren el lloc del seu marit. El primer Martin era una persona dura i maca que semblava no estimar-la; en canvi, el segon Martin, és tot el contrari. A més, tothom a la casa el reconeix com el vertader Martin Guerre.

## Adaptacions cinematogràfiques

La dona d'en Martin Guerre ha inspirat dues versions cinematogràfiques: una de francesa, del 1982, amb Gérard Depardieu i Nathalie Baye com a protagonistes, i una altra d'americana, del 1992, titulada Sommersby, en què aquesta mateixa història, però ambientada en la Guerra de secessió, fou interpretada per Richard Gere i Jodie Foster.

## Edicions en català

* La dona d'en Martin Guerre, traduïda per Marta Pera Cucurell i publicada per Viena Edicions el 2014 a la col·lecció «El cercle de Viena» i el 2024 a la col·lecció «Petits plaers».

## Referències

* ↑ New interest in book inspired by sensational Stanford murder a Palo Alto online
# Malagrida

«Malagrida» té aquests significats:
* Biografies:
** Anna Malagrida (Barcelona, 1970), fotògrafa
** Coqui Malagrida (Barcelona), periodista i escriptora en castellà. Premi "Ciutat d'Olot de novel·la" 1970 amb La Mórfida
** Gabriel Malagrida (Menaggio, Itàlia, 1689 – Lisboa, 1761), missioner jesuïta al Brasil, mort per la Inquisició
** Carles Malagrida i Barris, autor d'Els músics de Cassà (Cassà: Ajuntament, 1986) i expresident i secretari de la "Colla Excursionista de Cassà"
** Manuel Malagrida i Fontanet (Olot, 1864 – Barcelona, 1946), empresari i promotor urbanístic
* Altres
** Casa Malagrida, edifici de Barcelona
** CEIP Malagrida, col·legi d'Olot
** Eixample Malagrida, barri d'Olot
** Torre Malagrida, edifici i alberg de joventut d'Olot

## Referències

* ↑ «Exposició al Casal Solleric de Ciutat de Mallorca». [Consulta: 1r abril 2014].
* ↑ «Gabriel Malagrida, a la Catholic Encyclopedia».
* ↑ «Casa Malagrida de Barcelona, al web Pobles de Catalunya».
* ↑ «La Torre Malagrida, al web dels Albergs de la Xanascat». Arxivat de l'original el 2010-10-01. [Consulta: 14 març 2008].
# NGC 6040

NGC 6040 és una galàxia espiral situada a uns 550 milions d'anys llum de distància a la constel·lació d'Hèrcules. NGC 6040 va ser descoberta per l'astrònom Édouard Stephan el 27 de juny de 1870. NGC 6040 està interaccionant amb la galàxia lenticular PGC 56942. Arran d'aquesta interacció, el braç espiral sud de NGC 6040 s'ha deformat en direcció a PGC 56942. NGC 6040 i PGC 56942 són ambdós membres del cúmul d'Hèrcules.

## Esgotament de l'hidrogen neutre

NGC 6040 i PGC 56942 han exhaurit ambdues el seu contingut d'hidrogen neutre.
Aquest esgotament pot haver-se produït perquè ambdues galàxies van caure al cúmul d'Hèrcules i van interactuar amb el medi intracumular (ICM) circumdant. Aquesta interacció hauria provocat la despulla a pressió i, efectivament, hauria tret el gas a les dues galàxies

## Referències

* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* ↑ Andreas Zezas «The Star Formation Reference Survey. I. Survey description and basic data». Publications of the Astronomical Society of the Pacific, 2011, pàg. 1011–1029. DOI: 10.1086/661920.
* ↑ Ignasi Pérez-Ràfols «The ninth data release of the Sloan Digital Sky Survey: first spectroscopic data from the SDSS-III baryon oscillation spectroscopic survey» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 2, 19-11-2012, pàg. 21. DOI: 10.1088/0067-0049/203/2/21.
* ↑ Pauline Barmby «Kinematics of the Hercules supercluster». Astronomical Journal, 1998, pàg. 6–25. DOI: 10.1086/300179.
* 1 2 «Precise absolute astrometry from the VLBA imaging and polarimetry survey at 5 GHz». Astronomical Journal, 2011, pàg. 89. DOI: 10.1088/0004-6256/142/3/89.
* ↑ «Your NED Search Results». ned.ipac.caltech.edu. [Consulta: 14 gener 2018].
* ↑ «Revised NGC Data for NGC 6040». spider.seds.org. [Consulta: 14 gener 2018].
* ↑ «New General Catalog Objects: NGC 6000 - 6049» (en anglès). cseligman.com. [Consulta: 11 gener 2018].
* ↑ «Your NED Search Results». ned.ipac.caltech.edu. [Consulta: 16 gener 2018].
* ↑ «Detailed Object Classifications». ned.ipac.caltech.edu. [Consulta: 16 gener 2018].
* ↑ Huang, Zhenping; Sarazin, Craig L. (en anglès) The Astrophysical Journal, 461, 01-04-1996, pàg. 622. Bibcode: 1996ApJ...461..622H. DOI: 10.1086/177090. ISSN: 0004-637X.
* ↑ Buta, Ronald J. Atlas of Galaxies. Cambridge University Press, 2007-03-08, p. 292. ISBN 978-0-521-82048-6.

## Enllaços externs

* NGC 6040 a WikiSky: DSS2, SDSS, GALEX, IRAS, Hydrogen α, X-Ray, Astrophoto, Sky Map, Articles i imatge (anglès)
# Kalimantan (cràter)

Kalimantan és un cràter de l'asteroide del cinturó principal (253) Mathilde, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -7.7 ° de latitud nord i 123.7 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 2.7 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 2000 i fa referència a Kalimantan, conca de carbó d'Indonèsia.

## Referències

* ↑ "Kalimantan (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ International Energy Agency. Concise Guide to World Coalfields, compiled by World Coal Resources and Reserves Data Bank Services, 1983.
# Casale Marittimo

Casale Marittimo és un municipi situat al territori de la Província de Pisa, a la regió de la Toscana, (Itàlia).
Casale Marittimo limita amb els municipis de Bibbona, Cecina i Guardistallo.

## Galeria

* Vista de Casale Marittimo
* Teatre municipal
* Església
* Localització del municipi a la prov. de Pisa
# E531

La ruta europea E531 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Offenburg (Alemanya) i finalitza a Donaueschingen (Alemanya). Té una longitud de 96 km. Té una orientació de nord a sud.
# La Casquere

La Casquere és un paratge format per camps de conreu del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble de Serradell.
Està situat al sud de Serradell, al sud-est de la Roca de Viudo, a la dreta del barranc de Rastanyó. És al nord-oest de Camparriu i al sud-oest de lo Camp, al nord de les Tarteretes.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Louvigné-du-Désert

Louvigné-du-Désert (en bretó Louvigneg-an-Dezerzh) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 3.834 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1882 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 3.583 | 3.880 | 3.983 | 4.298 | 4.445 | 4.260 | 4.034 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-2008 | Marie-Françoise Jacq | UMP |
| 2008- | Jean-Pierre Oger | Divers droite |
# Província d'Inquisivi

La província d'Inquisivi és una de les 20 províncies del Departament de La Paz a Bolívia. La seva capital és Inquisivi.
# Maybe baby: Un bebè molt desitjat

Maybe baby: Un bebè molt desitjat (títol original: Maybe Baby) és una comèdia social i sentimental britànica de Ben Elton, estrenada l'any 2000. Ha estat doblada al català.

## Argument

Sam i Lucy, jove parella londinenca, ho tenen tot per ser feliços: estan enamorats, joves i tots dos amb èxit professional. Només somien amb un fill, però aquest triga a venir. Ve el temps dels dubtes i de les proves, tests d'esterilitat, visites als especialistes i temptatives de fecundació in vitro. A aquesta situació difícil, Lucy, fins aleshores fidel, comença a observar altres homes; Sam abandona la seva feina de productor a la BBC i realitza el seu somni de ser guionista de cinema. En crisi d'inspiració, es llança a l'escriptura d'un guió explicant la història real d'una parella que vol un nen sense aconseguir-ho…

## Repartiment

* Hugh Laurie: Sam Bell
* Joely Richardson: Lucy Bell
* Joanna Lumley: Sheila
* Matthew Macfadyen: Nigel
* Emma Thompson: Druscilla
* Rowan Atkinson: Dr. James
* Kelly Reilly: Nimnh
* James Purefoy: Carl Phipps
* Tom Hollander: Ewan Proclaimer
* Adrian Lester: George
* Yasmin Bannerman: Melinda
* Rachael Stirling: Joanna
* Dave Thompson: Dave l'actor
* Stephen Simms: Trevor
* John Brenner: Kit
* Lisa Palfrey: Gen
* Elizabeth Woodcock: Tilda
* John Fortuna: El acupuntor

## Crítica

"Comèdia tan trepidant com embogida"

## Referències

* ↑ «Maybe baby: Un bebè molt desitjat». esadir.cat.
* ↑ «Maybe Baby» (en anglès). [Consulta: 21 abril 2018].
* ↑ Palomo, Miguel Angel «Maybe Baby». El País.
# Setos (grup nigerocongolès)

Els setos són els membres d'un grup ètnic que viuen al sud-est de Benín, al departament d'Ouémé que parlen el dialecte seto de la llengua gun. Segons el joshuaproject hi ha 34.800 segos a Benín. Els setos són d'un grup ètnic de les ètnies guineanes. El seu codi ètnic és NAB59e i el seu ID és 14877.
Els setos parlen el dialecte seto de la llengua gun. Els altres grups humans que parlen aquesta llengua són els guns i els tolis, que parlen el dialecte homònim.
La gran majoria dels setos creuen en religions africanes tradicionals (95%) i només el 5% són cristians. La majoria dels setos cristians són catòlics (90%) i hi ha petites minories de protestants (5%) i de setos que pertanyen a esglésies cristianes independents (5%). Només el 0,5% dels setos cristians segueixen el moviment evangèlic.

## Referències

* ↑ «Geography. Seto-gbe». joshuaproject. [Consulta: 16 febrer 2015].
* ↑ «Language. Seto-gbe in Benin». joshuaproject. [Consulta: 16 febrer 2015].
* ↑ «Ethnicity. Seto-Gbe». joshuaproject. [Consulta: 16 febrer 2015].
* ↑ «Gun, a language of Benin». ethnologue. [Consulta: 16 febrer 2015].
* ↑ «Language: Gun». joshuaproject. [Consulta: 16 febrer 2015].
* ↑ «Religion. Seto in Benin». joshuaproject. [Consulta: 16 febrer 2015].
# E51

La ruta europea E51 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Berlín (Alemanya) i finalitza a Nuremberg (Alemanya). Té una longitud de 479 km. Té una orientació de nord a sud.
# Latas

Latas (en occità: Latas, en francès Lattes) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

Viccionari
# Louvigné-de-Bais

Louvigné-de-Bais (en bretó Louvigneg-Baez) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.675 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.072 | 1.087 | 1.122 | 1.124 | 1.209 | 1.411 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Thierry Pigeon | |
# LIDER (Bulgària)

LIDER (búlgar ЛИДЕР) és un partit polític de Bulgària d'ideologia liberal, fundat el 2007 per l'inversionista i empresari del sector elèctric Kancho Filipov. Ha rebut el suport econòmic de diverses empreses del sector elèctric, i ha tingut votants entre els treballadors de les mines de Pemik i Bobov Dol. A les eleccions europees de 2009 es va presentar en coalició amb Novoto Vreme, partit de centredreta amb el qual va obtenir el 5,7% dels vots, i no va treure un eurodiputat per molt poc. En les eleccions legislatives búlgares de 2009 va obtenir 137.795 vots (3,26%) i no va aconseguir representació parlamentària.

## Enllaços externs

* Web oficial
# Setos

Els Setos (setokõsõq, setoq) són una minoria ètnica i lingüística d'origen finoúgric que habita al sud-est d'Estònia i a la província russa de Pskov. Els setos parlen l'idioma seto, classificat com un dialecte de la llengua estoniana i practiquen el Cristianisme ortodox, tot i que les seves tradicions populars mantenen encara en l'actualitat molts elements pagans.
Aproximadament hi ha uns 15,000 setos, majoritàriament repartits al llarg de la frontera meridional entre Estònia i Rússia en el territori anomenat Setomaa en la seva llengua. A la província russa de Pskov els setos són una minoria protegida i reconeguda per les autoritats de la Federació Russa des de l'any 2010. A Estònia gaudeixen de la mateixa condició que un altre poble baltofinès que també parla una varietat molt diferenciada de l'estonià, els võros.

## Història

Els setos - els avantpassats finoúgrics del qual ja habitaven la zona des de feia molts segles - es comencen a distingir com a comunitat diferenciada dels estonians durant l'Edat Mitjana, quan a causa de la divisió dels territoris bàltics entre el Catolicisme i l'Església ortodoxa, el que avui és el límit entre Estònia i Rússia va passar a delimitar una frontera entre dues concepcions culturals completament diferents. Estònia va passar a formar part del món catòlic (i en conseqüència, Protestant a partir del segle xvi) i les terres més a l'est van continuar sota tutela russa fins avui. És en aquesta frontera on sorgeix el poble seto, una ètnia propera als estonians però nascuda en territori rus.. A causa del Tractat de Tartu entre la nova Estònia independent i la Rússia soviètica (1920), les terres dels setos passen a formar part d'Estònia. És llavors quan les autoritats d'aquell país emprenen una política d'estonització que pretén diluir la identitat seto. Amb tot i això, ni aquesta assimilació ni l'experiència posterior sota la Unió Soviètica han pogut acabar amb la identitat d'aquest poble.

## Referències

* ↑ Народность сето признана малочисленным народом России
* Bodlore-Penlaez, M (2010) Atlas des Nations sans état en Europe, Yoran embanner, Fouenant. ISBN 978-2-914855-71-6

## Enllaços externs

* (anglès) Fotografies del poble seto
# Neve i Gliz

Neve i Gliz (en italià: "Neve e Gliz") foren les mascotes olímpiques dels Jocs Olímpics d'Hivern de 2006 realitzats a Torí (Itàlia). Representen dos germans i s'identifiquen amb dos elements ben típics dels Jocs Olímpics d'Hivern:
* Neve (neu), humanitzada com una nena amb cos vermell representa la suavitat, amistat i elegància
* Gliz (glaç), humanitzat com un nen amb cos blau representa l'entusiasme i l'alegria
Ambdues mascotes foren dissenyades pel portuguès Pedro Albuquerque, després que el Comitè Organitzador del Jocs de Torí (TOROC) l'escollís entre 237 propostes. De totes les propostes, cinc passaren a una ronda final en què foren avaluades per una jurat internacional, sent presentades al públic el 28 de setembre de 2004. Per a la realització dels Jocs Paralímpics d'hivern de 2006 el TOROC sol·licità a Albuquerque la creació d'una nova mascota de línia continuista amb Neve i Gliz, creant Aster, basat en una figura estilitzada d'un cristall de neu.

## Enllaços externs

* (anglès) www.hickoksports.com Arxivat 2012-09-04 at Archive.is
# Jocs Olímpics d'Hivern de 2026

Els Jocs Olímpics d'Hivern de 2026, oficialment els XXV Jocs Olímpics d'Hivern (italià: XXV Giochi olimpici invernali) i també coneguts com a Milano Cortina 2026, seran un esdeveniment multiesportiu internacional que se celebrarà del 6 al 22 de febrer de 2026 a les ciutats italianes de Milà, Llombardia i Cortina d'Ampezzo, Vèneto. Milà i Cortina d'Ampezzo es van imposar a una altra candidatura conjunta de les ciutats sueques d'Estocolm – Åre per 47-34 vots per ser triades seus a la 134a Sessió del Comitè Olímpic Internacional (COI) a Lausana, Suïssa, el 24 de juny de 2019.
Seran els quarts Jocs Olímpics celebrats a Itàlia, els segons per a Cortina d'Ampezzo (que ja va acollir els Jocs Olímpics d'Hivern de 1956), i els primers celebrats a Milà. Seran els primers Jocs Olímpics en què hi hagi diverses ciutats amfitriones de forma oficial i seran els primers Jocs Olímpics d'Hivern des de Sarajevo 1984 on les cerimònies d'obertura i clausura se celebrin en llocs diferents. Marcarà el 20è aniversari dels Jocs Olímpics d'Hivern de 2006 a Torí, els més recents celebrats a Itàlia, i el 70è aniversari dels Jocs Olímpics d'Hivern de 1956 a Cortina d'Ampezzo, els primers celebrats a Itàlia. També va ser l'última de les dues Olimpíades consecutives que es van celebrar a Europa, ja que França acollirà els Jocs Olímpics d'Estiu de 2024 a París.

## Referències

* ↑ «Lausanne To Host Vote For Winning 2026 Winter Olympic Bid Instead of Milan After Italy Enters Race». GamesBids, 20-09-2018.
* ↑ «IOC To Move Up 2026 Olympic Bid Vote Three Months, Now June 2019». GamesBids, 09-10-2018.
* ↑ «Winter Olympics: Italy's Milan-Cortina bid chosen as host for the 2026 Games». BBC, 24-06-2019.

## Enllaços externs

* Milano-Cortina 2026. Olympics.com
* Milano-Cortina 2026 Arxivat 2022-03-08 a Wayback Machine.
# Fabian Lustenberger

Fabian Lustenberger (Nebikon, 2 de maig de 1988) és un futbolista suís que actualment juga pel Hertha BSC de la Bundesliga.

## Enllaços externs

* Perfil a la pàgina web oficial del Hertha BSC Arxivat 2009-02-22 a Wayback Machine. (alemany)
* Perfil a Transfermarkt.de (alemany)
* Estadístiques de carrera a Fussballdaten.de (alemany)
# Can Perera

Can Perera és una masia del poble de Bigues al sector central-occidental del terme municipal de Bigues i Riells, al nord-oest del Rieral de Bigues. És a l'esquerra del Tenes, a prop i al nord-est de les Barbotes i de Can Noguera, i al sud-oest del Turó del Rull. Està inclosa a l'Inventari del patrimoni cultural i en el Catàleg de masies i cases rurals de Bigues i Riells. S'hi accedeix per una pista rural en bon estat que arrenca del punt quilomètric 23,8 de la carretera BP-1432, des d'on surt cap al nord i en uns 250 metres mena fins a la masia de Can Perera. Prop de la masia va ser trobat un jaciment d'època romana, que remet a una vil·la fruit de la romanització del país.

## Referències

* ↑ «Inventari Patrimoni Cultural de Bigues i Riells. Memòria tècnica». Arxivat de l'original el 2010-11-16. [Consulta: 18 febrer 2011].
* ↑ Catàleg de masies i cases rurals
# Lehavim

Lehavim (en hebreu, להבים) és una població a la part més septentrional del desert del Nègueb. Es troba al districte del Sud d'Israel.
La ciutat fou fundada el 1983 i és, com Ómer i Metar, una ciutat satèl·lit de Beerxeba, situada a 12 km de distància. Es troba en la cruïlla de l'autopista Tel-Aviv-Beerxeba i la carretera Arad-Rahat. L'assentament beduí de Rahat rau a 4 km a l'oest.
El caràcter de la localitat és el d'una urbanització de cases unifamiliars de nivell sociocultural alt i és un dels deu municipis d'Israel amb el nivell de vida més alt. Hi viuen nombrosos professors de la Universitat Ben Gurion de Beerxeba i del Centre mèdic Soroka, així com científics del reactor nuclear de Dimona.

## Desertització

Al poble hi ha una estació meteorològica gestionada per la Universitat Ben Gurion que s'emmarca dins del projecte ILTER Arxivat 2010-03-05 a Wayback Machine.. Instal·lada el 1980, s'encarrega d'observar els canvis climàtics i la desertització del Nègueb i és un centre d'investigació sobre les espècies de flora i fauna de la regió.
D'altra banda, el govern alemany, en col·laboració amb el Fons Nacional Jueu, va posar en marxa una iniciativa per a plantar un bosc als afores entre Beerxeba i Lehavim. El projecte, anomenat Bosc dels Estats Alemanys (en alemany, Wald der deutschen Länder) i iniciat el 1991 pel llavors president d'Alemanya Johannes Rau, ha plantat ja més de 420.000 arbres a la zona. L'hàbitat boscós contribueix a frenar la desertització, conforma un nou hàbitat per a nombroses espècies animals i és una zona d'esbarjo per als habitants de la rodalia.

## Enllaços externs

* Fons Nacional Jueu en (anglès), Arxivat 2006-07-02 a Wayback Machine. (alemany) i Arxivat 2006-04-21 a Wayback Machine. (hebreu)
* Bosc dels Estats Alemanys Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine. (alemany)
# Malamòrt (Corresa)

Malamòrt (en francès: Malemort) és, des de l'1 de gener de 2016, un municipi nou occità i francès situat culturalment a la regió occitana de Llemosí i administrativament al departament francès de Corresa, a la regió francesa de Nova Aquitània.
# NPN

NPN té els següents significats:
* Partit Nacional de Nigèria (del seu nom en anglès National Party of Nigeria), partit polític històric de Nigèria
* Transistor NPN, transistor bipolar compost de tres capes de semiconductors dopats tipus N, P i N, respectivament