OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Illa de Karl-Alexander

Karl-Alexander (en rus: Остров Карла-Александра) és una illa deshabitada que es troba a la Terra de Francesc Josep, Rússia.

## Geografia

L'illa fa 29 km de llargada per 18 d'amplada en el seu punt màxim. La superfície és de 329 km², bona part d'ells coberts pel gel. El punt més alt de l'illa es troba a 365 msnm. Forma part del subgrup de la Terra de Zichy i es troba separada de l'illa Rainer, a l'est, per estret de 2,5 km i de l'illa de Jackson, al sud, per un estret de 6 km d'amplada.

## Història

L'illa va ser batejada per l'expedició austrohongaresa al Pol Nord en honor a un dels nobles que la finançà, Carles Alexandre I de Saxònia-Weimar-Eisenach, gran duc de Saxònia-Weimar-Eisenach.

## Referències

* ↑ «Kupol Samoylovicha». Mapcarta. [Consulta: 6 octubre 2016].
* ↑ Johan Schimanski, Ulrike Spring: Passagiere des Eises: Polarhelden und arktische Diskurse 1874. Böhlau, Wien 2015, ISBN 978-3-205-79606-0, p. 443 (Illa de Karl-Alexander, p. 443, a Google Books)
# In Coena Domini

In Coena Domini és una butlla atribuïda al papa Bonifaci VIII que se solia llegir a les esglésies el Dijous Sant que predicava en contra d'heretges, pirates i falsificadors de lletres apostòliques.
Aquesta declaració va ser molt mal rebuda per les monarquies i altres autoritats civils, especialment durant l'època del despotisme il·lustrat, ja que entenia que vulnerava l'autoritat del rei i va ser prohibida durant diferents èpoques. Va ser finalment suspesa per Climent XIV el 1770, malgrat que no se'n derogà la vigència.

## Referències

* ↑ «In Coena Domini». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Jean Gracia

Jean Gracia (Sabadell, 23 de setembre de 1955) és un atleta i dirigent esportiu català que viu a França.
Atleta de 1972 a 1984 (Athlétic Club de Bastons), que ha fet 5 s 82 sobre 50 m (rècord de França l'any 1979), 10 s 61 sobre 100 m i 21 s 53 sobre 200 m. Té, amb Gabriel Brothier, Pierrick Thessard i Pascal Barrat, el rècord de França universitari del relleu 4 × 100 m l'any 39 s 07 realitzat a l'ocasió de les proves d'Atletisme a la Universiatat d'estat de 1979 a Mèxic.
Es presentà a l'elecció de president de l'Associació Europea d'Atletisme l'any 2015 però no ho va aconseguií, tot i que ha estat reelegit a la vicepresidència.

## Carrera

Al França
* President del Athlétic Club de Cannes de 1984 a 1996.
* Vicepresident del Athlétic Club de Cannes de 1975 a 1984 a continuació de 1996 a 2007.
* Vicepresident del Comitè departamental d'atletisme dels Alps-Marítims de 1980 a 1988.
* Vicepresident de la Lliga regional d'atletisme de Costa Blava de 1984 a 1992.
* Membre de la comissió dels rànquings i de la documentació de la Federació francesa d'atletisme de 1989 a 1992.
* Membre del grup informàtic de la Federació francesa d'atletisme de 1987 a 1992.
A altres indrets
* Secretari general de l'Associació internacional de les federacions d'atletisme.
* Vicepresident de l'Associació europea d'atletisme des de 2011.
* Membre del comitè de desenvolupament de l'Associació europea d'atletisme des de 2003. Aquest comitè serà, per la continuació, renommé en comissió de desenvolupament de les federacions.
* Membre de la comissió de desenvolupament de l'Associació internacional de les federacions d'atletisme des de 2011.
* Membre de la comissió dels clubs de l'Associació europea d'atletisme de 2011 a 2015.
* Membre de la comissió dels veterans de l'Associació internacional de les federacions d'atletisme des de 2013.
* Secretari General de la Unió Mediterrània d'Atletisme des de la seva creació.
* Membre de la comissió de reflexió de l'Associació europea d'atletisme de 2007 a 2011.
* Membre de la comissió competició de l'Associació internacional de les federacions d'atletisme de 2007 a 2011.
Com a professional
* En el si de Texas Instruments França: ha debutat l'any 1977 com a agent tècnic a continuació analista sistemes per acabar l'any 1992 com cap de projecte informàtic.
* En el si de la Federació francesa d'atletisme: contractat l'any 1992 com a director administratiu a continuació ha esdevingut director general entra 2001 i 2013 abans d'esdevenir director de gabinet de 2014 a 2015.

## Referències

* ↑ Error en el títol o la url.«».
# Isabel Margarita Ferrandis d'Híxar i Castro-Pinós

Isabel Margarita Ferrandis d'Híxar i Castro-Pinós nascuda el 6 de novembre de 1603 a Saragossa i morir el 26 de novembre de 1642. Era filla de Juan Francisco Cristóbal Luis Ferrandis d'Híxar i Fernández de Heredia (II duc d'Híxar), i de Francesca de Castro-Pinós i Fenollet i Zurita. Tercera comtessa de Guimerà. L'any 1620 succeir a la seva germana María Estefania Fernández d'Híxar i Castro-Pinós i esdevenir la IV duquessa d'Híxar.
Es casà amb Rodrigo Sarmiento de Silva, amb qui tingueren quatre fills, succeint-la el primogènit Jaime Francisco Victor Ferrandis d'Híxar i Cabrera Sarmiento de Silva de Villandrando de la Cerda i Pinós.
En el temps que ella fou duquessa Rodrigo Sarmiento de Silva tingué problemes amb el Comte-duc d'Olivares i destacà la seva revolta contra el rei.

## Vegeu també

* Ducat d'Híxar
* Comtat de Guimerà
# Iregua

Iregua és un afluent del riu Ebre. Des del seu naixement a la Serra de Cebollera fins a la seva desembocadura, creua de sud a nord la comunitat de La Rioja. Travessa, en aquest ordre, les localitats de Villoslada de Cameros, Villanueva de Cameros, Pradillo, Torrecilla en Cameros, Viguera, Nalda, Albelda de Iregua, Alberite i Villamediana de Iregua, fins a desembocar molt a prop de Logronyo.
Els seus afluents són Arroyo de Puente Ra, Río Mayor, Río Piqueras, Arroyo Castejón, Arroyo San Pedro, Arroyo Tamboreos i Barranco Urrilla. Té dos embasaments: Pajares i González-Lacasa. Aquest últim abasteix d'aigua potable el 60% de la població de La Rioja.

## Referències

* ↑ Río Iregua al web de la Confederació Hidrogràfica de l'Ebre
* ↑ Subsistema Bajo Iregua Arxivat 2013-06-15 a Wayback Machine. a larioja.org

## Enllaços externs

* Sendero de las Cascadas del Iregua a riojatrek
* Iregua - El sifón a kayakrioja.com
# Jesús Herrera Martínez

Jesús Herrera Martínez (1976, Petrer, Alacant) és un artista. De la seua obra paisatgística destaca el tractament del paisatge com a element transformat per la humanitat. Agafa les influències romàntiques dels vuitcentistes (destacant Caspar Friedrich) i els dona un nou significat on la interacció entre els residents, el creixement sense planificació i la naturalesa arriba a xocar amb resultats catastròfics.

## Referències

* ↑ «Jesús Herrera Martínez». ArteInformado. [Consulta: 25 març 2018].
* ↑ Griñó, 2015, p. 2.
* ↑ Griñó, 2015, p. 3-6.

## Bibliografia

* Griñó, Amador. «Megàpoli». A: El paisatge al nou Occident, El paisaje en el nuevo Occidente, Jesús Herrera Martinez. Diputación de Valencia, 2015, p. 1-11. ISBN 978-8477957454.
# Jill Johnson

Jill Johnson (Ängelholm, 24 de maig de 1973) és una cantant sueca d'estil country.

## Trajectòria al Melodifestivalen (solo)

* 2003 - amb Crazy in Love (4a)

## Discografia

* 1996 - Sugartree
* 1998 - När hela världen ser på
* 2000 - Daughter of Eve
* 2001 - Good Girl
* 2003 - Discography 1996-2003
* 2004 - Roots and Wings
* 2005 - Being Who You Are
* 2005 - The Christmas in You
* 2007 - Music Row
* 2008 - Baby Blue Paper
* 2009 - Music Row II
* 2010 - The Well-Known And Some Other Favourite Stories
* 2010 - Baby Blue Paper Live
* 2011 - Flirting With Disaster
* 2011 - Välkommen jul
* 2012 - A Woman Can Change Her Mind
* 2013 - Duetterna
* 2014 - Livemusiken från Jills veranda
* 2014 - Songs for Daddy

## Notes i referències

* ↑ Discogs
* ↑ Jill Johnson feels at home in Nashville, The Tennessean, 1 de maig de 2015
* ↑ Discografia a allmusic.com
* ↑ «swedishcharts.com - Swedish charts portal». Hung Medien. [Consulta: 28 maig 2011].

## Enllaços externs

* Jill Johnson - Lloc web oficial
# Joanne Stepaniak

Joanne Stepaniak (1954) és autora de llibres sobre veganisme, incloent-hi The Vegan Sourcebook i diversos llibres de cuina. En la seva obra emfatitza la compassió envers tot el món, incloent-hi aquells qui mengen carn.
Va ser elegida pel Vegetarian Hall of Fame el 19 de juny de 2008 a Johnstown, PA, al Annual Vegetarian Summerfest número 24 de la North American Vegetarian Society.

## Obra selecta

* Vegan Vittles: Recipes Inspired by the Critters of Farm Sanctuary Book Publishing Company. 1996 (ISBN 1570670250)
* The Saucy Vegetarian: Quick & Healthful No-Cook Sauces & Dressings Book Publishing Company. Gener de 2000. (ISBN 1570670919)
* The Vegan Sourcebook Segona edició: McGraw-Hill. 1 d'octubre de 2000 (ISBN 0-7373-0506-1)
* Raising Vegetarian Children McGraw-Hill. 25 de setembre de 2002 (ISBN 0658021559)
* The Ultimate Uncheese Cookbook: Delicious Dairy-Free Cheeses and Classic "Uncheese" Dishes Book Publishing Company. 10 Anv edition, Desembre de 2003 (ISBN 1570671516)
* Food Allergy Survival Guide: Surviving and Thriving With Food Allergies and Sensitivities. Healthy Living Publications. Agost de 2004 (ISBN 157067163X)

## Referències

* ↑ The Vegan Sourcebook McGraw-Hill

## Enllaços externs

* (anglès) Stepaniak answers questions about veganism Arxivat 2009-04-08 a Wayback Machine.
* (anglès) Discussion board Stepaniak moderates Arxivat 2010-01-05 a Wayback Machine.
* (anglès) Stepaniak explains the term "vegan" Arxivat 2010-02-02 a Wayback Machine.
* (anglès) Stepaniak interview at VegFamily.com Arxivat 2008-07-23 a Wayback Machine.
# Isaïes de Xipre

Isaïes de Xipre o Esaïes de Xipre (en llatí Esaias o Isaias, en grec Ἠσαΐας) fou un escriptor religiós romà d'Orient que va viure probablement durant el regnat de Joan VII Paleòleg vers el 1430. La seva obra Oratio de Lipsanomachis és esmentada per Nicolau Comnè Papadopoli. Una carta en defensa de la processó de l'Esperit Sant és esmentada per Lleó Al·laci.
Existeixen també dues epístoles de Miquel Glicas dirigides al "molt venerat (τιμιωτάτῳ) monjo Isaïes", que se suposa que seria aquest Isaïes de Xipre.

## Referències

* ↑ Esaias a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 52
# Isbrueckerichthys duseni

Isbrueckerichthys duseni és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,9 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Pereira, E.H. i R.E. Reis, 2002. Revision of the loricariid genera Hemipsilichthys and Isbrueckerichthys (Teleostei: Siluriformes), with descriptions of five new species of Hemipsilichthys. Ichthyol. Explor. Freshwat. 13(2):97-146.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Muhàmmad ibn Abu-Bakr az-Zuhrí

Muhàmmad ibn Abi-Bakr az-Zuhrí (àrab: محمد بن أبي بكر الزهري, Muḥammad b. Abī Bakr az-Zuhrī) (Granada, finals de la dècada de 1130 - entre 1154 i 1161) va ser un geògraf andalusí.
Va ser l'autor d'una obra notable, Kitab al-Jaghrafiyya (Llibre de Geografia), en la qual va utilitzar els escrits dels geògrafs del regnat del califa al-Mamun de Bagdad (m. en 456/1068).

## Referències

* ↑ Barceló, Miquel «Comentaris a un text sobre Mallorca del geògraf al-Zuhri». Mayurqa, 14, 1975, pàg. 155-165.

## Bibliografia

* Bramón, Dolors. El mundo en el siglo XII: estudio de la versión castellana y del "original" árabe de una geografía universal, "El tratado de al-Zuhrī" (en castellà). Sabadell: Ausa, 1991.
# Miguel Ángel Martín

Miguel Ángel Martín, que signa com a Mrtn, és un il·lustrador i comicaire espanyol nascut a Lleó el 1960. Els seus còmics, entre les quals destaquen sèries com Brian the Brain, Rubber Flesh, Psychopathia Sexualis o The Space Between, aborden una temàtica dura, centrada en la pornografia, la tecnologia i la violència, la qual contrasta amb el seu traç net i ambient asèptic, proper a la línia clara. A les seves paraules: "la gràcia està en la combinació d'un dibuix net, naïf i fins i tot ingenu amb uns continguts una mica escabrosos, àcids i retorçats". Ha dissenyat, a més, infinitat d'il·lustracions, cartells, cobertes de discos (principalment per Subterfuge) i portades de llibres, així com el marxandatge.

## Referències

* ↑ Smokyman (03/2001). Entrevista a Miguel Ángel Martín, Ultrazine.
* ↑ Crespo, Borja (06/05/2007). 'brian the brain' Arxivat 2013-03-08 a Wayback Machine., El Correo.
* ↑ Aranguren, María R. (24/12/2009). "Me considero un humorista, si me censuran es porque la gente se lo ha tomado a la tremenda", Deia.
* ↑ http://www.publico.es/culturas/430761/miguel-angel-martin-hay-mas-perversiones-sexuales-que-nunca

## Enllaços externs

* martincomic.com, web oficial de l'autor (castellà)
* Miguel Ángel Martín Arxivat 2012-07-22 a Wayback Machine. per José A. Serrano per a Guía del cómic; (castellà)
* Comic creator: Miguel Ángel Martín (anglès)
# Mus shortridgei

Mus shortridgei és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a Cambodja, Laos, Myanmar, Tailàndia i el Vietnam. Els seus hàbitats naturals són les zones d'herba seca o bambú pigmeu situades als boscos secs de dipterocarpàcies. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. Aquest tàxon fou anomenat en honor del zoòleg britànic Guy Chester Shortridge.

## Referències

* ↑ Aplin, K.; Lunde, D. Mus shortridgei. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 13 març 2018.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 378-379. ISBN 978-0801893049.
# Mus terricolor

Mus terricolor és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a Bangladesh, l'Índia, Indonèsia (espècie introduïda), el Nepal i el Pakistan. Ocupa una gran varietat d'hàbitats. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, terricolor, significa 'de color de terra' en llatí.

## Referències

* ↑ Aplin, K. Mus terricolor. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 12 març 2018.
* ↑ Entrada «Mus» d'Animalia (en anglès).
# Mus triton

Mus triton és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds d'entre 1.000 i 3.000 msnm a Angola, Burundi, Kenya, Malawi, la República Democràtica del Congo, Ruanda, el Sudan del Sud, Tanzània, Uganda i Zàmbia. Els seus hàbitats naturals són els herbassars, els matollars, els aiguamolls i els camps de conreu. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, triton, significa 'Tritó' en llatí.

## Referències

* ↑ Cassola, F. Mus triton. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 12 març 2018.
* ↑ Entrada «Mus» d'Animalia (en anglès).
# Mikasaïta

La mikasaïta és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el seu nom de la seva localitat tipus, la ciutat de Mikasa, a la província de Sorachi (Hokkaido, Japó).

## Característiques

La mikasaïta és un sulfat de fórmula química Fe₂(SO₄)₃. Cristal·litza en el sistema trigonal. Es troba en forma d'agregats de cristalls esfèrics porosos, de fins a 100 micròmetres. Es coneix un dimorf monoclínic com una fase sintètica. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la mikasaïta pertany a «07.A - Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: mil·losevichita, calcocianita, zincosita i ferrotel·lurita.

## Formació i jaciments

Es tracta d'una sublimació formada a partir de l'escapament del gas d'hulla, sent la temperatura del gas superior als 300 °C. Va ser descoberta l'any 1994 a Ikushunbetsu, Mikasa, a la província de Sorachi (Hokkaido, Japó).

## Referències

* ↑ «Mikasaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 juny 2016].
* ↑ «Mikasaite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 30 juny 2016].
# Mikasa Corporation

Mikasa Corporation (株式会社 ミカサ, Kabushiki Kaisha Mikasa) és una empresa d'equipament esportiu japonesa amb seu en Nishi-ku, Hiroshima, Chūgoku. Està especialitzada en fabricar material per a esports de pilota, especialment balons per a esports com el futbol, corfbol, bàsquet, voleibol, waterpolo i handbol, que s'utilitzen en partits i competicions oficials.
Els exemples més reeixits són els balons de voleibol, oficials per a totes les competicions de la Federació Internacional de Voleibol i nombroses lligues domèstiques. Des de 1980, són els fabricants dels balons Olímpics de waterpolo.
Són també els fabricants dels balons de futbol Mikasa FT-5, símbol del futbol no-professional per la seua resistència i adaptació a tot tipus de terreny de joc. L'especial duresa del baló s'explica pel fet d'estar farcits de devanat de niló, una tècnica habitual a les pilotes de bàsquet però no a les de futbol.

## Galeria

* Mikasa VLS300 de voleibol.
* Baló de waterpolo.
* Baló de bàsquet.

## Referències

* ↑ "Company Profile Arxivat 2013-08-21 a Wayback Machine.." Mikasa Sports. Retrieved on September 9, 2012. "11-2, 3-chome, Kusunoki-cho, Nishi-ku Hiroshima 733-0002, Japan"
* ↑ "会社概要." Mikasa Sports. Retrieved on September 9, 2013. "所在地 広島市西区楠木町3丁目11番2号"
* 1 2 «Hemos preguntado a Mikasa por qué son tan duros sus balones: y ya sabemos su secreto». El Confidencial, 30-09-2018. [Consulta: 31 gener 2020].
* ↑ https://www.popsci.com/know-your-olympic-sport/article/2008-08/volleyball-sand-and-gym#page-4%7CVolleyball (On the Sand and In the Gym)
# Minangkabau (poble)

Minangkabau és una societat matrilineal de Sumatra emigrada a la península Malaia en el segle xii i establerta ara a Negeri Sembilan. El nom deriva de minang (vencedors) kabau (búfal d'aigua). A la península malaia la comunitat minangkabau va acceptar la sobirania del sultà de Melaka (Malaca) que en endavant va protegir la comunitat. El 1511 quan Malaia fou envaïda pels portuguesos, els Minangkabau, que no acceptaven el domini europeu, es van declarar súbdits del sultà de Johore. Posteriorment al segle xvii els holandesos van substituir als portuguesos. El 1641 els Minagnkabau van signar un tractat amb els holandesos i van reconèixer la seva protecció, però sempre fou nominal. Després van ser sotmesos pels britànics.

## Vegeu també

* Negeri Sembilan
# Molí de Can Moner

Can Moner o Molí de Baix de Llagostera és un dels Molins del Ridaura, un edifici industrial destinat a la producció de farina i actualment en desús. El conjunt edificatòri servia per emmagatzemar la matèria bàsica, el blat, la transformació i la producció de la farina. Del conjunt del Molí de Can Moner destaca la xemeneia d'obra vista, que reflecteix l'etapa d'electrificació del molí. Can Moner està catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

L'establiment d'aquests molins en el riu Riudaura respon a la necessària utilització tradicional que s'havia fet de l'aigua per fer funcionar els molins de gra. El 1905 es canvià el sistema de producció de farina amb la construcció d'una turbina que mecanitzava el sistema amb una màquina de vapor. Existeixen algunes troballes d'època romana en aquest indret.

## Vegeu també

* Llista de monuments de Llagostera

## Referències

* 1 2 «Molins del Ridaura - Can Moner». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 setembre 2014].
# Moxee

Moxee és una ciutat al comtat de Yakima a l'Estat de Washington. Segons el United States Census Bureau el 2007 tenia 3.403 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000 Moxee tenia 821 habitants, 292 habitatges, i 202 famílies. La densitat de població era de 268,6 habitants per km².
Dels 292 habitatges en un 39,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,1% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 30,5% no eren unitats familiars. En el 28,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,48.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,3% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 30,9% entre 25 i 44, un 18,4% de 45 a 60 i un 10,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.500 $ i la renda mediana per família de 40.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.667 $ mentre que les dones 20.313 $. La renda per capita de la població era de 14.176 $. Aproximadament el 7,8% de les famílies i el 12,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Moxee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Moxee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].