OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# L'atracament del segle

L'atracament del segle (títol original: Le Dernier Tunnel ) és una pel·lícula quebequesa d'Érik Canuel (2004) inspirada en l'autobiografia de Marcel Talon. Ha estat doblada al català.

## Argument

Marcel Talon es veu assetjat per un passat que no aconsegueix superar i se sent culpable davant els ulls de la societat. Per venjar-se decideix robar els 200 milions de dòlars que es troben en la caixa de seguretat d'un banc de Mont-real. Amb l'ajuda d'un grup molt peculiar decideix excavar un túnel que arribi fins a aquesta caixa. Tanmateix, l'esquer del guany posa panxa enlaire els acords presos.

## Repartiment

* Michel Côté: Marcel Talon
* Jean Lapointe: Fred Giguère
* Christopher Heyerdahl: Smiley
* Nicolas Canuel: Vincent Savard
* Marie-France Marcotte: Magdeleine « Maggy » Fortin
* Sébastien Huberdeau: Régis Turcotte
* Céline Bonnier: Annie Beaudoin
* Anick Lemay: Isabelle Parenteau
* Jean-François Boudreau: Mathieu Arcand
* Jean-François Beaupré: Sergent Michel Létourneau

## Al voltant de la pel·lícula

Els guionistes s'han inspirat en l'autobiografia del criminal quebequès Marcel Talon per redactar el guió.

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > L'atracament del segle». [Consulta: 21 novembre 2018].
* ↑ «Le Dernier Tunnel». [Consulta: 21 novembre 2018].
# La Barqueta

La Barqueta és una petita muntanya allargada situada al municipi d'Ulldecona, a la comarca del Montsià, amb una elevació màxima de 259 metres. Forma part del sistema de la serra de Godall i s'estén al sud de forma paral·lela a la cadena muntanyosa principal. Deu el seu nom a la forma que té que sembla una barca amb la quilla enlairada.
L'extrem sud-oest de la Barqueta és una zona degradada que ha estat destruïda per una pedrera, trencant la forma regular de la muntanya que va donar-li el nom. Hi ha també una altra pedrera al vessant sud.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# La Barra (l'Estany)

La Barra és una muntanya de 965,3 metres d'altitud del terme municipal de l'Estany, a la comarca del Moianès.
Està situada al sector central del terme, a llevant del nucli urbà de l'Estany. És al nord del Serrat de l'Horabona i al sud de la Serreta i del Coll Sobirà.

## Enllaços externs

* La Barra en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Kitzur Xulhan Arukh

El Kitzur Xulhan Arukh (en hebreu: קיצור שולחן ערוך) va ser publicat per primera vegada en 1864, l'obra és un resum del Xulhan Arukh del Rabí Joseph Caro, amb referències a comentaris rabínics posteriors.

## Referències

* ↑ «www.es.chabad.org/» (en castellà). Arxivat de l'original el 2018-11-17. [Consulta: 17 novembre 2018].
* ↑ «www.kehot.com.ar/» (en castellà).
# Lamharza Essahel

Lamharza Essahel (en àrab لمهارزة الساحل, Lamhārza as-Sāḥil; en amazic ⵍⵎⵀⴰⵔⵣⴰ ⵏ ⵙⴰⵃⵍ) és una comuna rural de la província d'El Jadida, a la regió de Casablanca-Settat, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 17.766 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Xenoctènids

Els xenoctènids (Xenoctenidae) són una família d'aranyes araneomorfes. Va ser descrita per primera vegada per Ramírez i Silva-Dávila l'any 2017. Tres gèneres d'aquesta nova família (Xenoctenus, Odo i Paravulsor) havien format part dels mitúrgids (Miturgidae) i un gènere (Incasoctenus) dels ctènids (Ctenidae).
Viuen a Amèrica del Sud i Central. Uns espècie, Odo australiensis, és d'Austràlia.

## Generes i espècies

Segons el World Spider Catalog amb data de 23 de gener de 2019, s'accepten els següents gèneres i espècies:
* Incasoctenus Mello-Leitão, 1942
** Incasoctenus perplexus Mello-Leitão, 1942 (espècie tipus) – Perú
* Odo Keyserling, 1887
** Odo abudi Alayón, 2002 – Hispaniola
** Odo agilis Simon, 1897 – St. Thomas
** Odo ariguanabo Alayón, 1995 – Cuba
** Odo australiensis Hickman, 1944 – Austràlia Central
** Odo blumenauensis Mello-Leitão, 1927 – Brasil
** Odo bruchi (Mello-Leitão, 1938) – Argentina
** Odo cubanus (Franganillo, 1946) – Cuba
** Odo desenderi Baert, 2009 – Equador (Illes Galápagos)
** Odo drescoi (Caporiacco, 1955) – Veneçuela
** Odo galapagoensis Banks, 1902 – Equador (Illes Galápagos)
** Odo gigliolii Caporiacco, 1947 – Guyana
** Odo incertus Caporiacco, 1955 – Veneçuela
** Odo insularis Banks, 1902 – Equador (Illes Galápagos)
** Odo keyserlingi Kraus, 1955 – El Salvador
** Odo lenis Keyserling, 1887 (espècie tipus) – Nicaragua
** Odo limitatus Gertsch & Davis, 1940 – Mèxic
** Odo lycosoides (Chamberlin, 1916) – Perú
** Odo maelfaiti Baert, 2009 – Equador (Illes Galápagos)
** Odo obscurus Mello-Leitão, 1936 – Brasil
** Odo patricius Simon, 1900 – Perú, Xile
** Odo pulcher Keyserling, 1891 – Brasil
** Odo roseus (Mello-Leitão, 1941) – Argentina
** Odo sericeus (Mello-Leitão, 1944) – Argentina
** Odo serrimanus Mello-Leitão, 1936 – Brasil
** Odo similis Keyserling, 1891 – Brasil
** Odo tulum Alayón, 2003 – Mèxic
** Odo vittatus (Mello-Leitão, 1936) – Brasil
* Paravulsor Mello-Leitão, 1922
** Paravulsor impudicus Mello-Leitão, 1922 (espècie tipus) – Brasil
* Xenoctenus Mello-Leitão, 1938
** Xenoctenus marmoratus Mello-Leitão, 1941 – Argentina
** Xenoctenus pampeanus Mello-Leitão, 1940 – Argentina
** Xenoctenus patagonicus Mello-Leitão, 1940 – Argentina
** Xenoctenus unguiculatus Mello-Leitão, 1938 (espècie tipus) – Argentina

## Referències

* 1 2 3 Wheeler, W. C., Coddington, J. A., Crowley, L. M., Dimitrov, D., Goloboff, P. A., Griswold, C. E., Hormiga, G., Prendini, L., Ramírez, M. J., Sierwald, P., Almeida-Silva, L. M., Álvarez-Padilla, F., Arnedo, M. A., Benavides, L. R., Benjamin, S. P., Bond, J. E., Grismado, C. J., Hasan, E., Hedin, M., Izquierdo, M. A., Labarque, F. M., Ledford, J., Lopardo, L., Maddison, W. P., Miller, J. A., Piacentini, L. N., Platnick, N. I., Polotow, D., Silva-Dávila, D., Scharff, N., Szűts, T., Ubick, D., Vink, C., Wood, H. M. & Zhang, J. X. (2017). The spider tree of life: phylogeny of Araneae based on target-gene analyses from an extensive taxon sampling. Cladistics 33(6): 576-616. doi:10.1111/cla.12182
* 1 2 3 (anglès) Referència World Spider Catalog : Xenoctenidae +base de dades . Accés el 23 de gener de 2019
# Yoper

Yoper Linux (Your Operating System - El teu Sistema Operatiu) va ser una distribució de Linux per PCs amb i686 (Pentium Pro) o microprocessadors posteriors. Pot utilitzar-se tant per a escriptori com per a servidor. A més incorpora eines de reconeixement de maquinari automàtic basats en Knoppix. La característica diferenciadora d'aquesta distribució és un joc d'optimitzacions personalitzades amb l'objectiu de ser "la distribució més ràpida de sèrie " (fastest out-of-the-box distribution).
Aquest projecte va ser originalment fundat per Andreas Girardet i actualment és mantingut per l'equip de Yoper amb Tobias Gerschner al capdavant. La distribució ha estat construïda des de zero, característica que la diferència de la gran majoria de distribucions que es basen en Debian, Xarxa Hat i altres distribucions.
Yoper és també una companyia establerta a Auckland, Nova Zelanda la qual desenvolupa i embeni Yoper Linux. També fa consultoria i migracions d'UNIX en general així com desenvolupa activitats com a proveïdors de servei d'internet (ISP) i seguretat.[cita

## Referències

* ↑ «What makes Yoper sofast?». Arxivat de l'original el 13 de novembre de 2015. [Consulta: 16 maig 2007].
* ↑ «Yoper 3.0 Beta (Blacksand) released». Arxivat de l'original el 2006-10-24. [Consulta: 19 maig 2007].
* ↑ «What are the best features of Linux that are part of Yoper?». Arxivat de l'original el 2006-10-24. [Consulta: 19 maig 2007].

## Enllaços externs

* Yoper en Distrowatch
* A Review of Yoper Linux V2 (OSNews)
# Kjeld Abell

Kjeld Abell va ser un dramaturg, escenògraf i director de teatre danès nascut a Ribe el 25 d'agost de 1901 i mort a Copenhague el 5 de març de 1961.
Considerat com un dels dramaturgs més importants del seu país del segle xx, durant l'ocupació alemanya va escriure obres de teatre de propaganda política antinazi.
En col·laboració amb Børge Ralov i el compositor Bernhard Christensen, va ser autor de la vídua en el mirall (1934), el primer ballet modern de Dinamarca.
Va fundar al costat de Kaj Munk, C. M. I. Soya i S. Borberg el teatre danès modern rebent influències de J. Giraudoux. En les seves últimes obres Kjeld Abell va buscar la manera de sortir de la solitud angoixant de la persona.

## Obra

* Melodien der blev væk, 1935.
* Eva aftjener sense Barnepligt, 1936.
* Anna Sophie Hedvig, 1939.
* Judith, 1940.
* Dyveke, 1940.
* Dronning gaar igen, 1943.
* Silkeborg, 1946.
* Dage paa en sky, 1947.
* Ejendommen Matr.Nr. 267, Østre Kvarter, 1948.
* Miss Plinckby's kabale, 1949.
* Vetsera blomstrer ikke for enhver, 1950.
* Den blå pekingeser, 1954.
* Andersen eller hans livs eventyr, 1955.
* Kameliadamen, 1959.
* Skriget, 1961.

## Referències

* ↑ «Ballet, danza y teatro». Arxivat de l'original el 2008-09-24. [Consulta: 6 setembre 2010].
# Yoshimasa Hirose

Yoshimasa Hirose, (en japonès: 増田 成幸, Tochigi, Prefectura de Tochigi, 21 d'octubre de 1977) és un exciclista japonès, professional del 2003 al 2012. Durant quatre anys milià a l'equip neerlandès del Skil-Shimano. Un cop retirat s'ha dedicat a la direcció esportiva i actualment és el representant de l'equip Utsunomiya Blitzen.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Yoshimuraïta

La yoshimuraïta és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la bafertisita. Va rebre el seu nom l'any 1961 per Takeo Watanabe, Yoshio Takeuchi i Jun Ito en honor de Toyofumi Yoshimura, professor de mineralogia de la Universitat de Kyushu (Japó).

## Característiques

La yoshimuraïta és un silicat de fórmula química Ba₂Mn₂Ti(Si₂O₇)(PO₄)O(OH). Cristal·litza en el sistema triclínic. Es troba en forma de cristalls tabulars, aplanats, de fins a 5 centímetres. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la yoshimuraïta pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: wadsleyita, hennomartinita, lawsonita, noelbensonita, itoigawaïta, ilvaïta, manganilvaïta, suolunita, jaffeïta, fresnoïta, baghdadita, burpalita, cuspidina, hiortdahlita, janhaugita, låvenita, niocalita, normandita, wöhlerita, hiortdahlita I, marianoïta, mosandrita, nacareniobsita-(Ce), götzenita, hainita, rosenbuschita, kochita, dovyrenita, baritolamprofil·lita, ericssonita, lamprofil·lita, ericssonita-2O, seidozerita, nabalamprofil·lita, grenmarita, schüllerita, lileyita, murmanita, epistolita, lomonossovita, vuonnemita, sobolevita, innelita, fosfoinnelita, quadrufita, polifita, bornemanita, xkatulkalita, bafertisita, hejtmanita, bykovaïta, nechelyustovita, delindeïta, bussenita, jinshajiangita, perraultita, surkhobita, karnasurtita-(Ce), perrierita-(Ce), estronciochevkinita, chevkinita-(Ce), poliakovita-(Ce), rengeïta, matsubaraïta, dingdaohengita-(Ce), maoniupingita-(Ce), perrierita-(La), hezuolinita, fersmanita, belkovita, nasonita, kentrolita, melanotekita, til·leyita, kil·lalaïta, stavelotita-(La), biraïta-(Ce), cervandonita-(Ce) i batisivita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1959 a la mina Noda-Tamagawa, a Noda-mura, Kunohe-gun, a la prefectura d'Iwate (Regió de Tohoku, Honshū, Japó). També a l'illa de Honshu, ha estat trobada a la mina Tanohata (Shimohei-gun, Regió de Tohoku) i a la mina Taguchi (Shidara-cho, Regió de Chubu). Sol trobar-se associada a altres minerals com: richterita, rodonita, feldespat, riebeckita, aegirina-augita i quars.

## Referències

* ↑ «Yoshimuraite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 agost 2016].
# Yoshimitsu Tsuji

Yoshimitsu Tsuji (en japonès: 辻 善光, Kyoto, 11 d'agost de 1984) és un ciclista japonès, professional del 2007 al 2012.

## Palmarès

* 2010
** Vencedor d'una etapa al Tour de Kumano

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Launaeetum cervicornis

Launaeetum Cervicornis és el nom donat en fitosociologia a l'associació descrita per Bolòs i Molinier de la subaliança Crithmo-Limonienion el 1958
Es caracteritza per la presència de Socarrells i Eixorba-rates, el més abundant és l'eriçó, (Launaea cervicornis, Launaea cervicornis en web). Fa formacions subarbustives amb aspecte de coixinets espinosos densos o pulvínols avesades a fer front als forts vents marins salats. Es troba en les roques allunyades del mar, bé que encara costaneres (El Limonietum caprariensis es dona en les roques més immediates). Illes Gimnèsies.
Altres espècies endèmiques acompanyants:
* Dorycnium pentapyllum ssp. fulgurans (Socarrell Alís): sobretot a Menorca
* Femeniasia balearica (Socarrell Bord): Solament a Menorca
* Astragalus balearicus (Eixorba-rates Negre o Socarrella): ambdues illes, a la costa Nord
* Anthyllis hystrix (Socarrell Gros): Sols a Menorca
* Teucrium marum ssp. occidentale (Eixorba-rates Blanc): Tan sols a Mallorca
Ref:: Bolòs, O. de et Molinier, R. (1958); Recherches phytosociologiques dans l'île de Majorque, publicat a Collectanea Botanica V:699-865.Barcelona. Comm. SIGMA nº148.
# Pietravairano

Pietravairano és un municipi italià de 2.965 habitants, situat a la Regió de la Campània, dins la província de Caserta. El 2018 tenia 2.965 habitants.
# Exit (crida al sistema)

En molts sistemes operatius d'ordinador, un procés informàtic finalitza la seva execució fent una crida de sortida del sistema. De manera més general, una sortida en un entorn multithreading significa que un fil d'execució ha deixat d'executar-se. Per a la gestió de recursos, el sistema operatiu recupera els recursos (memòria, fitxers, etc.) que van ser utilitzats pel procés. Es diu que el procés és un procés mort després d'acabar.

## Com funciona

Sota els sistemes operatius Unix i similars a Unix, un procés s'inicia quan el seu procés principal executa una crida al sistema fork. Aleshores, el procés principal pot esperar que finalitzi el procés secundari o pot continuar amb l'execució (possiblement desfer altres processos secundaris). Quan el procés fill acaba ("mor"), ja sigui normalment trucant a exit, o anormalment a causa d'una excepció o senyal fatal (per exemple, SIGTERM, SIGINT, SIGKILL), es retorna un estat de sortida al sistema operatiu i es mostra un senyal SIGCHLD. enviat al procés principal. Aleshores, el procés principal pot recuperar l'estat de sortida mitjançant la crida del sistema d'espera.
La majoria dels sistemes operatius permeten que el procés de finalització proporcioni un estat de sortida específic al sistema, que es posa a disposició del procés principal. Normalment es tracta d'un valor sencer, tot i que alguns sistemes operatius (per exemple, el Pla 9 de Bell Labs) permeten retornar una cadena de caràcters. Els sistemes que retornen un valor enter normalment utilitzen un valor zero per indicar l'execució correcta i valors diferents de zero per indicar condicions d'error. Altres sistemes (per exemple, OpenVMS) utilitzen valors parells per a l'èxit i valors senars per als errors. Altres sistemes (per exemple, IBM z/OS i els seus predecessors) utilitzen intervals de valors enters per indicar resultats d'èxit, advertència i error.

## Exemples

Els programes següents finalitzen i tornen un estat de sortida satisfactori al sistema.
En llenguatge C:
* #include <stdlib.h>
* int main(void)
* exit(EXIT_SUCCESS); /* or return EXIT_SUCCESS */

## Referències

* ↑ Buzdar, Karim. «Fork, exec, wait and exit system call explained in Linux» (en anglès americà), 10-01-2022. [Consulta: 12 desembre 2023].
* ↑ «_exit, _Exit - terminate the calling process» (en anglès). [Consulta: 12 desembre 2023].
* ↑ «Introduction of System Call» (en anglès americà), 05-01-2018. [Consulta: 12 desembre 2023].
* ↑ «Use of exit function» (en anglès). [Consulta: 12 desembre 2023].
# Ferricianur de potassi

El ferricianur de potassi, en anglès:Potassium ferricyanide, és un compost químic amb la fórmula K₃[Fe(CN)₆]. És una sal de color vermell brillant coordinada octahedricament de [Fe(CN)₆]$^{3−}$ ion. És soluble en aigua i la seva solució mostra fluorescència de color groc verdós. És molt poc tòxic però no ha d'entrar en contacte amb els ulls ni amb la pell perquè és irritant.

## Preparació

Es prepara passant clor a través d'una solució de ferrocianur de potassi. El ferricianur de potassi se separa de la solució:
    2 K₄[Fe(CN)₆] + Cl₂ → 2 K₃[Fe(CN)₆] + 2 KCl

## Aplicacions

Al segle xix s'emprava per llegir els palimpsests en manuscrits antics.
Entre els seus molts usos es fa servir en fotografia en el procés de cianotípia. També com a agent oxidant per a eliminar la plata dels negatius i positius. També en fotografia en color i agent oxidant en química orgànica. És un dels components de la reacció per obtenir el blau de Prússia.

## Referències

* ↑ Sharpe, A. G., The Chemistry of Cyano Complexes of the Transition Metals, Academic Press: London, 1976
* ↑ Chemicals at the Encyclopedia of Textual Criticism
* ↑ Dunbar, K. R.; Heintz, R. A., "Chemistry of Transition Metal Cyanide Compounds: Modern Perspectives", Progress in Inorganic Chemistry, 1997, volume 45, pp. 283–391 doi:10.1002/9780470166468.ch4

## Enllaços externs

* International Chemical Safety Card 1132
* National Pollutant Inventory – Cyanide compounds fact sheet Arxivat 2006-05-17 a Wayback Machine.
# Península de Kertx

La península de Kertx (en ucraïnès Керченський півострів, Kèrtxensi pivóstriv; en rus Керченский полуостров, Kèrtxenski poluóstrov; en tàtar de Crimea Keriç Yarımadası) és una llengua de terra que constitueix la part oriental de la península de Crimea, al sud d'Ucraïna. Està banyada pel mar d'Azov al nord, el mar Negre al sud i l'estret de Kertx a l'est.
La península de Kertx es prolonga al llarg de 90 km d'est a oest. La seva amplada és de 17 km a l'oest, a l'alçada de l'istme de Parpatx, que la separa de la resta de Crimea, però pot arribar fins als 50 km. La seva superfície és al voltant dels 3.000 km². Està separada de la península de Taman, a Rússia, per l'estret de Kertx.
En el pla administratiu, la península està dividida entre el districte o raion de Lèninski (Yedi Quyu) i el municipi de Kertx (Keriç), principal aglomeració urbana de la península.

## Enllaços externs

* Enciclopèdia d'Ucraïna (anglès)
* La península de Kertx a WikiMapia
# Can Bruguer (Mieres)

Can Bruguer és una masia situada al municipi de Mieres, a la comarca catalana de la Garrotxa.

## Referències

* ↑ «Can Bruguer (Mieres)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Àlope (Tessàlia)

* Per a altres significats, vegeu «Àlope».
Àlope (en grec antic Αλόπη) era una antiga ciutat de Tessàlia al districte de Ftiotis que Homer menciona al "Catàleg de les naus" a la Ilíada.
Esteve de Bizanci la situa entre Larissa Cremaste i Equinos, tot i que hi va haver una llarga discussió entre els autors antics per establir si aquesta ciutat era la mateixa que Homer cita a la Ilíada.
Estrabó distingeix altres dues ciutats amb el nom d'Àlope, una a la Lòcrida Ozòlia i una altra a la Lòcrida Epicnèmida, i afegeix que la ciutat de la que parla Homer era la de la Lòcrida Epicnèmida.
Apol·loni de Rodes diu que Àlope era el lloc de naixement de tres argonautes, Etàlides, Equíon i el seu germà bessó Èurit.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «1. Alope». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 4 febrer 2021].
* ↑ Estrabó. Geografia, IX, 4,9; IX, 5,8
* ↑ Apol·loni de Rodes. Les Argonàutiques, I, 53
# Fariza

Fariza és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 820 | 752 | 710 | 689 |
# Faris

Faris o Fares (en llatí Pharae, en grec antic Φαραί o Φηρή o Φηραί o Φεραί) és el nom clàssic d'una ciutat de la regió de Lacònia al Peloponès que Homer menciona al "Catàleg de les naus" a la Ilíada.
Estrabó la situa al peu del mont Taíget i diu que quan els Heràclides es van establir a Lacònia, van designar la ciutat de Faris per depositar-hi el tresor públic ja que la consideraven la ciutat més segura.
Pausànias va veure les seves ruïnes entre Amicles i el mar i diu que havia estat una població amb periecs que depenien dels aqueus, com també ho van ser Amicles i Gerontres, que els lacedemonis havien destruït en temps de Telecle. Els habitants de Faris i de Gerontres van marxar del Peloponès quan van destruir les seves ciutats gràcies a un pacte amb les laconis. Pausànias també diu que Faris durant la Segona guerra messènica, va ser conquerida i saquejada pels messenis comandats per Aristòmenes.
Es creu que podria ser l'actual població de Vàfeio, 2 km a l'est d'Amicles i a 10 km al sur d'Esparta.

## Referències

* ↑ Homer. Ilíada, II, 582
* ↑ Estrabó. Geografia, VIII, 5,1; 5,4
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, III, 2,6
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, VI, 16,8
* ↑ Estrabó. Geografia: llibres VIII-X,p. 114, nota de Juan José Torres Esbarranch. Madrid: Gredos, 2001. ISBN 8424922980
# Falciot cuablanc africà

El falciot cuablanc africà (Apus caffer) és una espècie d'ocell de la família dels apòdids (Apodidae) que vola sobre camps oberts i ciutats del sud de la península Ibèrica, Marroc, Sàhara Occidental i l'Àfrica Subsahariana.

## Referències

* ↑ Falciot cuablanc africà a Termcat Rev. 16/12/2012 (català)
# Falciot cuaespinós de Chapman

El falciot cuaespinós de Chapman (Chaetura chapmani) és una espècie d'ocell de la família dels apòdids (Apodidae) que habita els boscos i camp obert a les terres baixes per l'est dels Andes des de Colòmbia, Veneçuela, illa de Trinitat, Guaiana, est del Perú, i oest, centre i nord-est del Brasil, a l'est d'Estat d'Acre, centre de Mato Grosso, est de Pará i l'Estat d'Amapá.
# Falciot cuaespinós de Sabine

El falciot cuaespinós de Sabine (Rhaphidura sabini) és una espècie d'ocell de la família dels apòdids (Apodidae) que habita la selva humida de Sierra Leone, Libèria, Costa d'Ivori, Ghana, Nigèria, sud de Camerun, l'illa de Bioko, el Gabon, sud-oest de Congo, Cabinda, sud de la República Centreafricana, gran part de la República Democràtica del Congo, oest d'Uganda i oest de Kenya.
# Ferentino

Ferentino és un municipi italià, situat a la regió del Laci i a la província de Frosinone. L'any 2001 tenia 20.569 habitants.

## Enllaços externs

* en (italià). Ferentino.org - Ferentino, la seua història, els seus personatges i els seus monuments.
* Ferentino.eu - Ferentino, its history, its personages and its monuments
# FeedReader

Feedreader és un agregador de canals RSS i Atom gratuït amb versió per a Windows des de 2001 i des de 2014, també amb versió en línia. És l'agregador més antic en actiu.

## Referències

* ↑ Baeza, Oscar J. «Feedreader 3.0 Beta 1, simple, potente, ligero, perfecto.» (en castellà). Genbeta, 08-03-2006.