OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# L'Orient-Le Jour

L'Orient-Le Jour és un diari en francès del Líban. La seva edició en anglès és L'Orient Today.

## Història

L'Orient-Le Jour es va publicar per primera vegada el 15 de juny de 1971, després de la fusió de dos diaris libanesos en llengua francesa: L'Orient (fundat a Beirut el 1924 per Gabriel Khabbaz i Georges Naccache ) i Le Jour (fundat el 1934 per Michel Chiha).
Entre 1970 i 1975 un dels seus col·laboradors va ser Samir Frangieh. Durant la Guerra civil libanesa el diari va ser clausurat per l'exèrcit sirià d'ocupació durant un breu període el 1976 tot i que va reprendre la seva publicació després. L'editor en cap de L'Orient-Le Jour, Eduard Saab, va ser assassinat el 16 de maig de 1976.
Segons l'Arab Press Network, una branca de l'Associació Mundial de Diaris i Editors de Premsa, és l'únic diari en francès existent al Líban i és d'orientació «liberal i cristiana».
Els principals accionistes de L'Orient-Le Jour són l'exministre Michel Eddé i els seus nets (38 %), el grup Choueiri (22,7 %) i la família de l'exministre Michel Pharaon (15,49 %). Les accions d'aquest últim es distribueixen de la següent manera: Pharaon té directament el 2,6 % de les accions, la seva germana, Nayla De Freige, en té l'1,7 %, Pharaon Holding SAL en té l'11 % i Libano-Suisse Insurance Consulting el 0,2 %.

## Referències

* ↑ «Clients». KnowledgeView. Arxivat de l'original el 14 October 2013. [Consulta: 12 octubre 2013].
* ↑ «Liban : L'Orient-Le Jour, un quotidien face à la catastrophe, lance un appel» (en francès), 2020-08-06CEST18:06:00+0200. [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ «L'Orient Today: Contact Information, Journalists, and Overview». Muck Rack. [Consulta: 2 novembre 2023].
* ↑ «L’Orient-Le Jour - Beyrouth» (en francès). [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ «Bouffée d'oxygène pour " l'Orient-le Jour "» (en francès). Le Monde.fr, 19-12-1985.
* ↑ Who's Who in Lebanon. 19th. Beirut: Publitec Publications, 2007, p. 132. DOI 10.1515/9783110945904.476. ISBN 978-3-598-07734-0.
* ↑ "Syria/Lebanon: Summary", Human Rights Watch
* ↑ The Middle East Journal, 30, 4, Autumn 1976, pàg. 529. JSTOR: 4325541.
* ↑ "L'Orient le Jour" Arxivat 10 March 2013 a Wayback Machine., Arab Press Network. Retrieved 20 November 2013.
* ↑ «L'Orient-Le Jour». lebanon.mom-rsf.org. [Consulta: 22 abril 2021].
# Kollafjørður (fiord)

El Kollafjørður [ˈkɔtlaˌfjøːɹʊɹ] és un fiord situat al costat oriental de l'illa de Streymoy, a les illes Fèroe. Es troba dins dels límits municipals de Tórshavn, la capital de l'arxipèlag. S'orienta SO-NE i té una llargada de poc més de 4 quilòmetres; la seva desembocadura s'obre al Tangafjørður, que és la continuació sud de l'estret de Sundini. El fiord és relativament profund i està envoltat d'altes muntanyes: el Vørlufjall (633 m) i el Dyllan (481 m), situats al costat nord, i el Kaldbakskambur (585 m), situat al costat sud. El Kollfjarðardalur, de fet, continua en direcció nord-oest terra endins en un corredor anomenat Kollfjarðardalur que ha esdevingut un important nus de trànsit per a les carreteres que comuniquen amb Tórshavn, al sud, amb la resta de l'illa de Streymoy i el seu enllaç amb Eysturoy i la regió de Norðoyar.
A la riba del fiord hi ha dos pobles: Singabøur a la riba sud i Kollafjørður a la riba nord. La urbanització del poble de Kollafjørður ocupa pràcticament tot el cantó nord del fiord.

## Referències

* 1 2 «Mapa de les Fèroe» (en danès). Trap Danmark. [Consulta: 1r novembre 2019].
* ↑ «Fjøll» (en feroès). Arxivat de l'original el 2011-07-20. [Consulta: 16 desembre 2018]. «Llista de muntanyes de les Fèroe per alçada.»

## Vegeu també

* Llista de fiords de les Illes Fèroe
# KwaThema

KwaThema és un municipi al sud-oest de la ciutat de Springs, al districte d'Ekurhuleni, Gauteng, Sud-àfrica. Es va establir el 1951 quan els africans van ser expulsats per la força de Payneville perquè el govern de l'apartheid considerava que estava massa a prop d'una ciutat blanca. El traçat del nou municipi es va dissenyar seguint principis modernistes i es va convertir en un model per a molts municipis posteriors, tot i que els equipaments socials previstos no es van implementar. La típica casa del municipi sud-africà, la 51/9, va ser un dels plans desenvolupats per KwaThema. L'any 1984 es va establir una autoritat local negra amb estatus municipal. L'any 1985, el municipi va experimentar un malestar violent i una activitat vigilant per part de la dreta.
KwaThema és un municipi multiracial on es parlen la majoria de les onze llengües oficials de Sud-àfrica, però les predominants són el sotho i el zulú. La localitat ha donat a llum a moltes persones d'èxit que han ajudat al desenvolupament de la ciutat.

## Història

KwaThema va rebre el nom en honor a Selope Thema, un activista polític i líder sud-africà.

## Personatges il·lustres

* Andries Maseko (1955–2013), futbolista sud-africà
* Nelson Dladla (n. 1954), futbolista sud-africà
* Eudy Simelane (1977–2008), futbolista sud-africà i activista pels drets LGBT, violada i assassinada en grup
* Lucas Sithole (1931–1994), escultor sud-africà
* Madi Phala (1955–2007), artista i dissenyador sud-africà
* Hilda Tloubatla (n. 1942), cantant sud-africana de mbaqanga
* Simon "Tsipa" Skosana (1957–2009), campió sud-africà del pes gall
* Innocent Mayoyo, porter de futbol sud-africà
* Joe Nina (n. 1974), músic i productor sud-africà
* Khensane Khoza (n. 1990), músic i distribuïdor d'ambients sud-africà

## Referències

* ↑ «Olive Schreiner Letters Online». www.oliveschreiner.org. [Consulta: 6 setembre 2015].
* ↑ «Richard Victor Selope Thema | South African History Online». www.sahistory.org.za. [Consulta: 6 setembre 2015].
* ↑ Kelly, Annie «Raped and killed for being a lesbian: South Africa ignores 'corrective' attacks». The Guardian, 12-03-2009.
* ↑ «A R T T H R O B _ N E W S». artthrob.co.za. [Consulta: 7 març 2019].
* ↑ «BoxRec: Simon Skosana». boxrec.com. [Consulta: 6 març 2019].
* ↑ «10 Greatest Goalkeepers» (en anglès). Joburg Post, 21-04-2017. Arxivat de l'original el 2019-03-08. [Consulta: 7 març 2019].
* ↑ Kekana, David. «50 Greatest Orlando Pirates players ever | #OrlandoPirates» (en anglès). Joburg Post, 17-02-2017. Arxivat de l'original el 2019-02-20. [Consulta: 7 març 2019].
* ↑ «Joe Nina» (en anglès). Music In Africa, 20-04-2016. [Consulta: 7 març 2019].
# Kw'adza

El kw'adza és una llengua cuixítica extinta a finals del segle xx, antigament parlada al districte Mbulu de Tanzània, i que integra, ensems amb l'aasáx, l'alagwa, el burunge, el dahalo, el gorowa i l'iraqw la subdivisió del cuixític meridional.
C. Ehret treballà amb el que se suposava que era l'últim parlant de kw'adza (M. L. Bender 1976: 280), fet confirmat anys més tard per R. Kiessling (1999).

## Enllaços externs

* Entrada Kw'adza a l'Ethnologue
* Entrada Kw'adza al Rosetta Project Arxivat 2007-11-19 a Wayback Machine.
# 64 hanafuda: Tenshi no yakusoku

64 Hanafuda: Tenshi no Yakusoku (64花札 天使の約束) és un videojoc de cartes per la Nintendo 64. Va ser llançat el 1999 només al Japó.

## Referències

* ↑ «64 Hanafuda: Tenshi no Yakusoku». [Consulta: 20 octubre 2015].

## Enllaços externs

* (anglès) Imatges, info, comenaris a GameFAQs
# La Statue

La Statue (títol original en francès, en català L'estàtua) és una obra dramaticomusical en tres actes composta per Ernest Reyer sobre un llibret en francès de Michel Carré i Jules Barbier, basat en Les mil i una nits de valor desconegut. Es va estrenar l'11 d'abril de 1861 al Théâtre Lyrique de París.

## Referències

* ↑ «Dades de l'òpera» (en alemany). Operone. [Consulta: 17 maig 2018].
# La Sotonera

* Per a altres significats, vegeu «Embassament de la Sotonera».
La Sotonera és un municipi de la comarca Foia d'Osca (província d'Osca). Rep el nom del riu Sotón, que el travessa. Amb una superfície de 165,5 km², el 2008 tenia 1.058 habitants.

## Entitats de població

Es va crear als anys 1970 amb la integració de:
* Bolea (nucli principal).
* Puibolea. Llogaret situat a 700 metres sobre el nivell del mar. L'any 1991 tenia 38 habitants. S'ha localitzat un jaciment romà a la partida d'El Castillón.
* Aniés. Està situat a 761 metres sobre el nivell de la mar. L'any 1991 el llogaret tenia 176 habitants. Celebra les seves festes el 8 de setembre.
* Esquedas. Tenia 81 habitants l'any 1991. Està situat a 509 metres d'altitud. Tres esglésies romàniques i el castell-palau d'Anzano formen part del seu patrimoni.
* Lierta. Està situat al peu del pic de Gratal, a 670 metres sobre el nivell del mar. L'any 1991 el llogaret tenia 49 habitants.
* Plasencia del Monte. Tenia 164 habitants l'any 1991. Està situat a 539 metres d'altitud. A la zona de La Mesquita s'han localitzat restes de mosaics, ceràmiques i elements constructius romans agrícoles. També s'han localitzat enterraments medievals tallats a la roca.
* Quinzano. Està situat a 566 metres d'altitud, prop del riu Riel. Tenia 99 habitants l'any 1991. Celebra les seves festes l'onze de novembre.

## Referències

* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, La Sotonera». Arxivat de l'original el 2016-09-14. [Consulta: 17 juliol 2016].
* ↑ «Instituto Aragonés de Estadística». Arxivat de l'original el 2009-12-30. [Consulta: 2 maig 2009].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Bolea». Arxivat de l'original el 2016-09-13. [Consulta: 21 juliol 2016].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Puibolea». Arxivat de l'original el 2016-10-09. [Consulta: 6 octubre 2016].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, ». Arxivat de l'original el 2016-10-09. [Consulta: 6 octubre 2016].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Esquedas». Arxivat de l'original el 2016-10-09. [Consulta: 6 octubre 2016].
* ↑ Gran Enciclopèdia Aragonesa, Gratal
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Lierta». Arxivat de l'original el 2016-10-09. [Consulta: 6 octubre 2016].
* ↑ «Enciclopèdia Aragonesa, Plasencia del Monte». Arxivat de l'original el 2016-10-09. [Consulta: 6 octubre 2016].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Quinzano». Arxivat de l'original el 2016-10-09. [Consulta: 6 octubre 2016].
# Adjay

Adjai o Ajaya (l'Invencible) és un riu que travessa els estats indis de Bihar, Jharkhand i Bengala Occidental. L'àrea de captació del riu Ajay és de 6.000 quilòmetres quadrats.
El riu Ajay té diversos afluents; el més gran és el riu Hinglo, que ve del nord-oest. Ha estat embassat a l'embassament de Sikatiya a l'estat de Jharkhand des de 2003.

## Referències

* ↑ Roy, Jitendra. «The Deluge 2000». Arxivat de l'original el 10 April 2009. [Consulta: 11 abril 2009].
* ↑ Sikatiya-Stausee
# La Comercial

La Comercial és un barri de Montevideo, la capital de l'Uruguai.
Limita amb el carrer La Paz (sud), el Bulevar Artigas (est), el carrer Juan José de Amézaga (nord) i el carrer Justicia (oest). La Comercial es troba envoltada pels següents barris: Cordón (al sud), La Blanqueada (a l'est), Jacinto Vera (al nord) i Villa Muñoz (a l'oest).
És un barri amb la majoria de les cases d'una planta, i amb molts anys de construïdes.

## Fills il·lustres

* Pedro Petrone.

## Referències

* ↑ Pàgina web de La Comercial Arxivat 2010-11-26 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Historia del barrio La Comercial Arxivat 2011-07-07 a Wayback Machine. (castellà)
# La guerra de papá

La guerra de papá és una pel·lícula espanyola del 1977 dirigida per Antonio Mercero basada en la novel·la de Miguel Delibes El príncipe destronado.

## Sinopsi

El protagonista és un nen de faccions angelicals interpretat per Lolo García, que fa constants entremaliadures en un intent de cridar l'atenció als seus pares, ja que sent gelosia de la seva germana més petita.

## Repartiment

* Lolo García... Quico
* Teresa Gimpera... Mamá (Mercedes)
* Héctor Alterio... Papá (Pablo)
* Verónica Forqué... Vítora
* Rosario García Ortega... Domi
* Vicente Parra... Emilio
* Queta Claver... Tía Cuqui
* María Isbert... Senyora amb pells

## Producció

Malgrat el gran èxit obtingut en la seva estrena pel públic, és una obra bastant desconeguda en aquells anys en ser categoritzada per la premsa com a film blanc. L'interès per tota l'actualitat sobre la Transició espanyola, va silenciar qualsevol obra que estigués al marge de conflictes polítics.
Com s'estilava en els anys 70 en Espanya es va doblegar tot el so, la qual cosa produeix una desincronització entre els llavis dels actors i la veu.

## Referències

* ↑ «La guerra de papá. Hablamos con la actriz Teresa Gimpera.». La Razón. [Consulta: 31 desembre 2015].
* ↑ País, Ediciones El. «La guerra de papá» (en castellà), 15-01-1999. [Consulta: 31 desembre 2015].
* ↑ Fernando Morales. «La guerra de papá» (en castellà). Ediciones El País, 22-03-1997. [Consulta: 31 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Historia de nuestro cine - Análisis de La guerra de papá. Radio Televisión de España (La 2)
* Fitxa de la Guerra de papá a DeCine21.net
# Aina Fullana Llull

Aina Fullana Llull (Manacor, 1997) és una filòloga i escriptora mallorquina.
Llicenciada en llengua i literatura catalana per la Universitat de les Illes Balears, ha treballat com a professora de català per a adults. El 2018 va guanyar el Premi Relats en femení pel conte Salada i Salvada. La seva primera novel·la Els dies bons, que tracta el tema de la drogodependència, va ser guardonada amb el Premi València el 2021, i un any més tard amb el Premi de la Crítica dels Escriptors Valencians en la modalitat de narrativa, i el Premi Punt de llibre. Ha publicat contes en revistes com Núvol i Morlanda.

## Obra publicada

* 2021 Els dies bons (Bromera)

## Premis

* 2021 Premi València en la categoria de narrativa en valencià per Els dies bons
* 2022 Premi de la Crítica dels Escriptors Valencians en la categoria de narrativa per Els dies bons
* 2022 Premi Punt de llibre del diari digital Núvol

## Referències

* 1 2 T.M. «Aina Fullana Llull: «'Els dies bons' parla de drogues, d’amor, de records, de perdó, de família, d’engany i autoengany...»». dBalears, 30-01-2022 [Consulta: 7 juliol 2022].
* ↑ «Guanyadores». Relats en femení. [Consulta: 7 juliol 2022].
* ↑ «Els Premis València i València Nova 2021 ja tenen guanyadors». Institut Alfons el Magnànim, 10-06-2021 [Consulta: 19 juny 2021].
* ↑ «PREMIS NÚVOL 2022». [Consulta: 28 gener 2023].
* ↑ «Qui guanya els XXXII Premis de la Crítica dels Escriptors Valencians?». AEC, 20-06-2022 [Consulta: 20 juny 2022].
* ↑ «El teu dialecte». Núvol, 14-08-2017 [Consulta: 7 juliol 2022].
* ↑ Darder, Clàudia «'Morlanda', una revista a la recerca de les veus i el talent creatiu més joves». Ara balears, 30-04-2022 [Consulta: 7 juliol 2022].
# La llegenda dels perduts

La llegenda dels perduts (títol original en anglès Legend of the Lost) és una pel·lícula estatunidenca i italiana dirigida per Henry Hathaway i estrenada l'any 1957.

## Argument

Narra l'odissea de dos aventurers, un adinerat americà i un guia, que busquen d'un fabulós tresor que es troba en una ciutat ara submergida sota les sorres del desert del Sàhara. En el seu camí troben a una esclava que ha aconseguit escapar dels seus perseguidors.

## Repartiment

* John Wayne: Joe January
* Sophia Loren: Dita
* Rossano Brazzi: Paul Bonnard
* Kurt Kasznar: el prefecte Dukas
* Sonia Moser: una noia
* Angela Portaluri: una noia
* Ibrahim El Hadish: Galli Galli

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir.cat
# Labeo cylindricus

Labeo cylindricus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 40 cm de longitud total i els 900 g de pes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Skelton, P.H., 1993. A complete guide to the freshwater fishes of southern Africa. Southern Book Publishers. 388 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. Any 2000.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Reid, G.M., 1985. A revision of African species of Labeo (Pisces: Cyprinidae) and a re-definition of the genus. Verlag von J. Cramer, Braunschweig. 322 p.
* Tshibwabwa, S.M., 1997. Systématique des espèces africaines du genre Labeo (Teleostei, Cyprinidae) dans les régions icthyogéographiques de Basse-Guinée et du Congo II. Presses Universitaires de Namur, Namur, 227 p., tesi doctoral.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Labeo dussumieri

Labeo dussumieri és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 50 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sri Lanka i l'Índia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kurup, B.M., 2000. Distribution and life history traits of an endangered carp Labeo dussumieri (Val.) p. 280-283. A: Ponniah, A.G. i Gopalakrishnan, A. (eds.). Endemic Fish Diversity of Western Ghats. NBFGR-NATP Publication-1, 347 p. National Bureau of Fish Genetic Resources, Lucknow, U.P., Índia.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Pethiyagoda, R., 1991. Freshwater fishes of Sri Lanka. The Wildlife Heritage Trust of Sri Lanka, Colombo, Sri Lanka. 362 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# A través de Flandes 2017

L'A través de Flandes 2017 va ser la 72a edició de l'A través de Flandes. Es disputà el 22 de març de 2017 sobre un recorregut de 203,4 km amb sortida a Roeselare i arribada a Waregem. La cursa formava part de l'UCI World Tour 2017 amb una categoria 1.UWT.
El vencedor final fou el belga Yves Lampaert (Quick-Step Floors) que s'imposà en solitari després de deixar enrere als seus tres companys d'escapada a manca de 8 km per l'arribada. El seu company d'equip Philippe Gilbert fou segon a 39" i completà el podi el kazak Alexey Lutsenko (Astana Qazaqstan Team).

## Recorregut

El recorregut és molt semblant a l'edició del 2016, amb sortida a Roeselare i arribada a Waregem sobre una distància de 203,4 km. El recorregut incloïa 4 trams plans de llambordes i 12 murs, alguns d'ells amb trams amb llambordes:
Els primers 90 km de cursa no tenen gaire dificultat, mentre els darrers 110 km concentren els 12 murs, entre els quals destaquen el Paterberg i l'Oude Kwaremont.
Murs :
| Número | Nom | Km | Llargada (m) | Desnivell mitjà (%) | Desnivell màxima (%) |
| 1 | Nieuwe Kwaremont | 91 | 2.000 | 4,2 % | 8 % |
| 2 | Kattenberg | 110 | 740 | 5,9 % | 8,2 % |
| 3 | Leberg | 122 | 700 | 6,1 % | 14 % |
| 4 | Berendries | 127 | 900 | 7,2 % | 14 % |
| 5 | Valkenberg | 132 | 540 | 8,1 % | 12,8 % |
| 6 | Eikenberg | 144 | 1.250 | 5,8 % | 10 % |
| 7 | Taaienberg | 150 | 530 | 6,6 % | 15,8 % |
| 8 | Oude Kwaremont | 168 | 1.500 | 4 % | 11,6 % |
| 9 | Paterberg | 171 | 365 | 12,9 % | 20,3 % |
| 10 | Vossenhol | 182 | 1.400 | 6,5 % | 9 % |
| 11 | Holstraat | 187 | 1.000 | 5,2 % | 12 % |
| 12 | Nokereberg | 194 | 500 | 5,7 % | 6,7 % |
Trams de llambordes :
| Número | Nom | Km | Llargada (m) |
| 1 | Holleweg | 111 | 1.500 |
| 2 | Haaghoek | 120 | 1.700 |
| 3 | Varentstraat | 177 | 2.000 |
| 4 | Herlegemstraat | 197 | 800 |

## Equips participants

En ser una nova cursa de l'UCI World Tour, tots els UCI WorldTeams són convidats a prendre-hi part, però no obligats a fer-ho. El resultat fou la participació de setze equips UCI WorldTeams, tots excepte el Dimension Data i Team Sky. Nou equips continentals professionals foren convidats a pendre-hi part per completar un gran grup amb 25 equips.

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Referències

* ↑ EFE «El belga Lampaert gana en solitario la A Través de Flandes». El Mundo Deportivo. EFE, 22-03-2017 [Consulta: 23 març 2017].
* ↑ «Recorregut oficial de l'A través de Flandes 2017». Arxivat de l'original el 2017-03-13. [Consulta: 23 març 2017].
* ↑ «Roadmap oficial de A través de Flandes 2017». Arxivat de l'original el 2017-03-13. [Consulta: 23 març 2017].
* ↑ Belga «Topsport-Vlaanderen en Wanty krijgen wildcard voor Dwars door Vlaanderen» (en dutch). Het Laatste Nieuws. Belga. De Persgroep, 04-02-2017 [Consulta: 19 maç 2017]. «Sky en Dimension Data zijn er niet bij.»
* ↑ «Dwars door Vlaanderen / A travers la Flandre: List of participants» (PDF). A través de Flandes. Flanders Classics, 12-03-2017. Arxivat de l'original el 20 de març 2017. [Consulta: 19 març 2017].

## Enllaços externs

* A través de Flandes 2017 a ProCyclingStats
# La Homa

La Homa és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 10.433 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, La Homa tenia 10.433 habitants, 2.381 habitatges, i 2.211 famílies. La densitat de població era de 587,2 habitants/km².
Dels 2.381 habitatges en un 67% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 75,7% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 7,1% no eren unitats familiars. En el 6% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,52.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 43,2% tenia menys de 18 anys, un 11,9% entre 18 i 24, un 29% entre 25 i 44, un 11,7% de 45 a 60 i un 4,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 22 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 16.887 $ i la renda mediana per família de 17.707 $. Els homes tenien una renda mediana de 15.295 $ mentre que les dones 13.897 $. La renda per capita de la població era de 5.180 $. Aproximadament el 53,8% de les famílies i el 57,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- La Homa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- La Homa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# La Hiniesta

La Hiniesta és un municipi de la província de Zamora, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 2001 | 2004 |
| 406 | 386 | 364 |