OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Homatula variegatus

Homatula variegatus és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Fa 13,9 cm de llargària màxima.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima subtropical, el qual viu a la Xina: els rius Iang-Tsé, Nyang i Weihen.

## Vida en captivitat

Ha estat exportat amb destinació al mercat d'internacional de peixos d'aquari, tot i que no ha reeixit la seua reproducció en captivitat. Els seus requeriments inclouen un bon flux d'aigua constant, ja que necessita una gran aportació d'oxigen i pedres planes o pissarres per poder amagar-s'hi. L'aigua ha de tindre un pH d'entre 6,5 i 7, i una temperatura d'entre 21 i 25,5 °C.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Nichols, J. T., 1925. Nemacheilus and related loaches in China. American Museum Novitates No. 171: 1-7. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 20 agost 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Sauvage, H. E. & Dabry de Thiersant, P., 1874. Notes sur les poissons des eaux douces de la Chine. Annales de sciences naturelles, Paris (Zool.) (Sér. 6) v. 1 (art. 5): 1-18.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Wu, Y. i C. Wu, 1992. The fishes of the Qinghai-Xizang Plateau. Sichuan Publishing House of Science & Technology, Txengdu, la Xina. 599 p.
* ↑ Nichols, J.T., 1943. The freshwater fishes of China. Natural history of Central Asia: Volum IX. The American Museum of Natural History, Nova York, Estats Units, 322 p.
* ↑ Zhang, W., 1998. China's biodiversity: a country study. China Environmental Science Press, Beijing. 476 p.
* ↑ Loaches Online (anglès)

## Bibliografia

* Banarescu, P.M. i T.T. Nalbant, 1995. A generical classification of Nemacheilinae with description of two new genera (Teleostei: Cypriniformes: Cobitidae). Trav. Mus. Hist. Nat. 35:429-496.
* Gu, J.-H. i E. Zhang, 2012. Homatula laxiclathra (Teleostei: Balitoridae), a new species of nemacheiline loach from the Yellow River drainagein Shaanxi Province, northern China. Environ. Biol. Fish.: prepublicació electrònica. Publicació final pendent.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan. 1.028 pàgines.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB (txec)
# Hranovnica

Hranovnica és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1294.
# Heinz von Foerster

Heinz von Foerster (Viena, 13 de novembre de 1911 - Pescadero, Califòrnia, 2 d'octubre de 2002) va ser un filòsof i físic austríac, considerat un dels pares de la cibernètica. Va proposar una equació per predir el creixement de la població (que segons ell podia arribar a un índex infinit per al 2026). El seu pensament defensava un constructivisme radical, en què la realitat era pura ficció (fet esperonat per la seva pràctica de la màgia amateur) i l'objectiu de l'ésser humà era fer augmentar les possibilitats d'elecció de forma creixent.
# Heinävesi

Heinävesi és un municipi de Finlàndia. Els únics monestirs ortodoxos nòrdics (Uusi Valamo i el convent Lintulan Pyhän Kolminaisuuden) es troben a Heinävesi. La cantant Laila Kinnunen va morir a la ciutat.
Està situat a la província de Finlàndia Oriental i és part de la regió de Savònia del Sud. El municipi té una població de 3.815 habitants i té una superfície de 1.318,99 quilòmetres quadrats dels quals 288,71 km² coberts d'aigua. La densitat de població és de 3,7 habitants per quilòmetre quadrat.
El municipi és unilingüe (finès).

## Galeria

* L'església luterana de Heinävesi
* Església principal del monestir de Uusi Valamo
* Canal de Varistaipale
* Llac Kermajärvi (des de d'alt)
* Canal Karvio
* L'església del Lintulan Pyhän Kolminaisuuden

## Referències

* ↑ «KUNTIEN ASUKASLUVUT AAKKOSJÄRJESTYKSESSÄ» (en finès). Arxivat de l'original el 2012-08-01. [Consulta: 21 abril 2012].

## Enllaços externs

* Ciutat de Heinävesi – Pàgina oficial (finès)(anglès)
# Híria de Campania

Híria de Campània va ser una antiga ciutat acreditada només per les monedes de plata bastant nombroses que s'han trobat i que presenten les característiques típiques de Campània i s'han trobat només a aquest territori prop de Nola. Les monedes trobades s'assemblen a les de Nola, i s'ha pensat que probablement era situada no gaire lluny d'aquella ciutat, o que fins i tot fos la mateixa ciutat de Nola amb un nom més primitiu.
Les monedes porten la inscripció Υρινα ('Urina'), abreviatura de Υριναιος ('Urinaios') o Υριναιων ('Urinaion') i més rarament Υριανος ('Urianos') o Υριετης ('Urietes').

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Hyria». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 20 maig 2023].
# Hísies

* Per a altres significats, vegeu «Hísies (Beòcia)».
Hísies (grec antic: Ὑσιαί, llatí: Hysiae) fou una població de l'antiga Grècia situada a l'Argòlida, entre Argos i Tègea, al peu del mont Partènion, segons Estrabó.
L'any 669 aC es produí la mítica victòria d'Argos sobre els lacedemonis prop d'Hísies. Argos va destruir la ciutat, juntament amb Tirint, Micenes i altres ciutats, en el segle v aC, després de les guerres mèdiques, diu Pausànias, però fou restaurada i durant la guerra del Peloponnès els argius la van ocupar i la van usar com a fortalesa de frontera, fins que va ser ocupada i destruïda per segona vegada, ara pels lacedemonis, el 417 aC, diuen Tucídides i Diodor de Sicília.
Les seves ruïnes són en un turó vora la vila d'Akhladókampos, i estan formats per restes de l'acròpoli.

## Referències

* ↑ Kelly, Thomas «Did the Argives Defeat the Spartans at Hysiae in 669 B. C.?». The American Journal of Philology, 91, 1, 1970, pàg. 31–42. DOI: 10.2307/293396.
* ↑ Smith, William (ed.). «Hysiae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854. [Consulta: 15 juliol 2021].
# Immerinu

Immerinu fou un estat aramaeu a la vora de l'Eufrates, fundat vers el 1000 aC, amb centre a la ciutat d'Immerinu, de situació desconeguda però que consta no gaire allunyada d'Haran, ja que figura en el cens d'aquesta ciutat.
Al segle ix aC era tributari d'Assíria. A una inscripció de Salmanassar III (859-824 aC) se l'esmenta amb altres estats arameus, i llavors estava governat pel rei Ger-Hadad. Desapareix després del segle ix aC.

## Bibliografia

* Edward Lipiński, The Aramaeans: their ancient history, culture, religion.
# Ibrahim Boubacar Keïta

Ibrahim Boubacar Keïta (Koutiala, 29 de gener de 1945 - Bamako, 16 de gener de 2022) va ser un polític i president de Mali. Va ser ambaixador de Mali entre 1992 i 1993, Primer Ministre de Mali entre 1994 a 2000 i President de l'Assemblea Nacional de Mali des de 2002 a 2007. Va fundar un partit polític, "Assemblea per Mali" en 2001, i va dirigit el partit des de llavors. El 12 d'agost de 2013, Keïta va ser escollit com a president del país.
El 18 d'agost de 2020 va ser arrestat per militars que estaven duent a terme un cop d'estat. Com a conseqüència Ibrahim Boubacar Keïta es va veure obligat a dimitir i a dissoldre el govern i el parlament.

## Referències

* ↑ National Assembly page for Keïta Arxivat 2007-10-09 a Wayback Machine..
* ↑ Candidate profile Arxivat 2007-09-04 a Wayback Machine., Bamanet.net, April 20, 2007 (francès)
* ↑ "L'EFFET "IBK"" Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine., L'Essor, n°16026, September 4, 2007 (francès)
* ↑ National Political Bureau of the RPM (francès)
* ↑ «Mali president resigns after military mutiny: Live updates» (en anglès). Al Jazeera, 19-08-2020. [Consulta: 19 agost 2020].
# Iamsk

Iamsk (en rus: Ямск) és un poble de l'óblast de Magadan, a Rússia, que el 2018 tenia 81 habitants.

## Referències

* ↑ Leóntiev, V. V.; Nóvikova, K. A.. Menovxikov, G. A. (editor). Toponimítxeski slovar Severo-Vostoka SSSR (en rus). Delegació de l'Extrem Orient de l'Acadèmia Russa de les Ciències, 1989, p. 74. ISBN 5-7581-0044-7.
* ↑ Л. Хаховская — История села Ямск
# International Airlines Group

International Consolidated Airlines Group S.A., més conegut com a International Airlines Group (IAG) (BMAD IAG), és un holding anglès i espanyol creat el 8 d'abril de 2010 fruit de la fusió entre les companyies aèries Iberia i British Airways. És la sisena aerolínia del món per ingressos i tercera a Europa. Des de la compra d'Aer Lingus, la companyia compta amb una flota de 541 avions i vola a 274 destinacions per tot el planeta.
Segons l'acord de fusió, International Airlines Group tindrà dues seus: una a Londres, des d'on es gestionarà tota l'empresa, i una altra a Madrid, on estarà domiciliada i pagarà els impostos com una societat anònima espanyola.
Cotitza a les borses de Londres, Madrid, Barcelona, Bilbao i València des del 24 de gener de 2011. International Airlines Group, que no s'utilitza com a nom d'una marca comercial, sinó que continuen sent Iberia, British Airways, Vueling i Aer Lingus, serveix per denominar la societat hòlding propietaria de les aerolínies, que es la que cotitza a borsa.
El 2020 el grup queda greument afectat per la pandèmia, i es comencen a succeir els problemes econòmics entre les seves empreses: Level Europe entra en fallida i deixa de volar, i Ibèria anuncia que reduirà la flota en "la pitjor crisi de la seva història".

## Divisions, subsidiàries i franquícies

International Airlines Group
* Aer Lingus
** Aer Lingus Regional (franquícia)
* British Airways
** BA CityFlyer
** Openskies (filial)
** Comair (franquícia)
** SUN-AIR (franquícia)
* IAG Cargo (fusió entre Iberia Cargo i British Airways World Cargo)
* Iberia
** Air Nostrum (franquícia, comercialitzada com Iberia Regional)
** Iberia Express (filial)
** LEVEL (marca comercial)
* Vueling
* Avios Group (programa de viatger freqüent)

## Referències

* ↑ «Nombrado el Consejo de administración de International Consolidated Airlines Group S.A.». Fly-news.es. [Consulta: 14 gener 2011].
* ↑ «Iberia i British Airways signen el contracte de fusió». 3cat24.cat, 08-04-2010. [Consulta: 10 maig 2010].
* ↑ Huguet, Carles. «Iberia y Air Europa alertan del rescate masivo de aerolíneas». [Consulta: 18 juny 2020].
* ↑ «La aerolínea Level Europe, del grupo IAG, se declara en quiebra» (en castellà), 18-06-2020. [Consulta: 18 juny 2020].
* ↑ «Iberia reducirá su flota los próximos 5 años tras la «peor crisis de la historia» de la aviación» (en castellà), 16-06-2020. [Consulta: 18 juny 2020].

## Enllaços externs

* Web d'International Airlines Group
* Web corporatiu de British Airways
* Web corporatiu de Iberia
# Hodegus

Hodegus (en grec antic ὁδηγὸς) que vol dir "Guia" va ser una obra escrita contra els acèfals i altres heretges que reconeixien només una naturalesa en la persona de Crist.
La seva autoria s'atribueix sovint a Anastasi I d'Antioquia però això és impossible, ja que a l'obra s'esmenten fets que van passar després de la seva mort. La conclusió dels erudits és que va ser escrita pel monjo Anastasi el Sinaïta. L'any 1606 es va publicar en grec i llatí a Ingolstadt.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Anastasius Sinaita». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 5 febrer 2022].
# Il prato

Il prato (estrenada internacionalment com The Meadow) és una pel·lícula dramàtica italiana del 1979 dirigida per Paolo i Vittorio Taviani. Fou projectada a la Mostra Internacional de Cinema de Venècia. La banda sonora és d'Ennio Morricone

## Argument

És una pel·lícula sobre joves. Sobre els seus interessos, sobre els seus somnis, sobre les seves il·lusions i sobre les seves esperances traïdes. Els personatges viuen l'amor d'una manera absoluta. Al mateix temps estan ocupats en un treball que els inhibeix, per aquesta raó fugen de la realitat. En el nom de la fantasia i del mite, se submergeixen en un món ideal amb l'esperança de canviar la història, i bolcar el curs d'una existència insatisfeta.
Eugenia i Enzo tenen una relació sentimental. Un dia Eugenia troba a Giovanni i s'enamora. Eugenia i Enzo, farts de les milers de dificultats que tenen en la seva inserció social marxen cap a Àfrica. Giovanni, ara sol, s'abandona a si mateix fins a morir a poc a poc.

## Repartiment

* Michele Placido - Enzo
* Saverio Marconi - Giovanni
* Isabella Rossellini - Eugenia
* Giulio Brogi - Sergio
* Angela Goodwin - Mare de Giovanni

## Nominacions i premis

Pel seu paper a la pel·lícula Isabella Rossellini fou guardonada amb un Nastro d'Argento a la millor actriu revelació. També participà en la selecció oficial del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1979.

## Referències

* ↑ Carlo Lizzani. Il cinema italiano dalle origini agli anni ottanta. Editori Riuniti, 1982.
* ↑ Pier Marco De Santi. I film di Paolo e Vittorio Taviani. Gremese Editore, 1988.
* ↑ Enrico Lancia. I premi del cinema. Gremese Editore, 1998. ISBN 8877422211.
* ↑ Pel·lícules a la selecció de 1979 al web del Festival
# Ielizavétovka

Ielizavétovka (en rus: Елизаветовка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 111 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Ielkhovitsa

Ielkhovitsa (en rus: Елховица) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 23 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Illes Four Mountains

Les illes Four Mountains (en anglès Islands of Four Mountains) són un subgrup de petites illes que formen part de les illes Aleutianes, a l'estat d'Alaska, Estats Units. El grup inclou, d'oest a est, les illes d'Amukta, Chagulak, Yunaska, Herbert, Carlisle, Chuginadak, Uliaga i Kagamil. Aquestes illes es troben entre l'estret d'Amutka i les illes Andreanof, a l'oest, i l'estret de Samalga i les illes Fox, a l'est. La seva superfície és de 545,6 km² i no tenen població permanent. Les dues illes més grans són Yunaska i Chuginadak, i el mont Cleveland n'és el punt més elevat amb 1.730 msnm.
El nom de l'arxipèlag és una traducció del rus Четырехсопочные Острова (Ostrova Chetyre Soposhnye), que significa «illes dels quatre volcans» i que els fou donat pels primers exploradors russos que observaren quatre prominents volcans situats en quatre de les illes. El nom en aleutià "Unigun" (Uniiĝun en l'ortografia moderna), fou aportat el 1940 pel pare Veniaminov. Hi ha certa confusió amb el nom d'aquestes illes, possiblement degut al fet que sols quatre de cinc apareixen regularment en els primers mapes. Els noms actuals van ser recollits el 1894 per un equip de camp del USS Concord i publicats el 1895 per la U.S. Navy Hydrography Office (gràfica 8).

## Referències

* ↑ Islands of Four Mountains: Blocks 1080 thru 1082, Census Tract 1, Aleutians West Census Area, Alaska Arxivat 2020-02-11 at Archive.is United States Census Bureau
* ↑ Astronomy Picture of the Day: "22 juny 2010"
* ↑ Bergsland, K. Aleut Dictionary. Fairbanks: Alaska Native Language Center, 1994.
* ↑ "Islands of Four Mountains" Arxivat 2020-06-04 a Wayback Machine. Geographic Names Information System, U.S. Geological Survey. Consulta 18 de juny de 2014.
# Iluza

Iluza (en grec antic Ἴλουζα, Íluza) era una ciutat de la Frígia Pacatiana que només es menciona per escriptors molt tardans.
Podria ser la mateixa ciutat que la Taula de Peutinger anomena Aludda, i en aquest cas estaria situada entre Sebaste i Acmonia, a 25 milles romanes d'aquesta última ciutat. Segons el geògraf Hièrocles, era seu d'un bisbe cristià.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Iluza». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 7 maig 2021].
# Hwes

Els hwes (o ehoue) són els membres d'un grup ètnic que parlen la llengua aja i que viuen a Togo. Hi ha 8.100 hwes en aquest país. Els hwes formen part del grup de pobles guineans, el seu codi ètnic és NAB59e i el seu ID és 12162.

## Situació geogràfica

Els territori hwe està situat a l'extrem sud-oriental de la regió dels Altiplans, al nord i sud del Bosc de Togodo, a les prefectures de Mono Mitjà, de Lacs i de Yoto, a ambdues ribes del riu Mono, a més a més de a Lomé i a altres ciutats multilingües del sud del país.

## Llengua

Els hwes parlen la llengua gbe, aja, concretament el dialecte hwe. Hwe també és un nom alternatiu que rep la llengua aja. Els aja comparteixen amb els hwes la mateixa llengua.

## Religió i creences

La majoria dels hwes són cristians (70%) i el 30% restant creuen en religions africanes tradicionals. El 12% dels hwes cristians segueixen el moviment evangèlic.

## Referències

* ↑ «General Info. Hwe in Togo». joshuaproject. [Consulta: 14 febrer 2015].
* ↑ «Hwe in Togo». joshuaproject. [Consulta: 14 febrer 2015].
* ↑ «Ethnicity. Hwe in Togo». joshuaproject. [Consulta: 14 febrer 2015].
* ↑ «Geography. Hwe in Togo». joshuaproject. [Consulta: 14 febrer 2015].
* ↑ «Aja. A language of Benin». ethnologue. [Consulta: 14 febrer 2015].
* ↑ «Religion. Hwe in Togo». joshuaproject. [Consulta: 14 febrer 2015].
# Inaglyita

La inaglyita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom pel massís ultrabàsic d'Inagli, el primer lloc on va ser trobat el mineral.

## Característiques

La inaglyita és un sulfur de fórmula química PbCu₃Ir₈S$_{16}$. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la inaglyita pertany a «02.D - Sulfurs metàl·lics, amb proporció M:S = 3:4» juntament amb els següents minerals: bornhardtita, carrol·lita, cuproiridsita, cuprorhodsita, daubreelita, fletcherita, florensovita, greigita, indita, kalininita, linneïta, malanita, polidimita, siegenita, trüstedtita, tyrrel·lita, violarita, xingzhongita, ferrorhodsita, cadmoindita, cuprokalininita, rodostannita, toyohaïta, brezinaïta, heideïta, konderita i kingstonita.

## Formació i jaciments

Va ser descrita gràcies als exemplars trobats a dos indrets de Rússia: el massís d'Inagli, a la República de Sakhà, i al dipòsit de platí d'Aleksandrov a l'óblast de Sverdlovsk. També molt a prop ha estat trobada al mont Filipp, situat al krai de Kamtxatka, i al massís de Konder, al krai de Khabàrovsk. Fora de Rússia només ha estat descrita al dipòsit de crom i elements del grup del platí de Gaositai, al comtat de Chengde (Hebei, Xina).

## Referències

* ↑ «Inaglyite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 novembre 2017].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: May 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2019. [Consulta: 29 novembre 2017].
# Inaciu Galán y González

Inaciu Galán y González (Gijón, 6 de juny de 1986) és un escriptor i periodista asturià, activista en defensa de l'asturià.
S'ha dedicat sempre al periodisme en asturià, i des del 2003 ha passat per la Cadena Ser, TeleGijón, la TPA o el diari Asturnews, entre altres mitjans. És director de la revista literària Formientu, que va fundar el 2006, i va dirigir i presentar el programa quinzenal Asina foi… el Surdimientu en l'emissora Onda Peñes. L'any 2006 va publicar el primer diccionari de l'asturià amb una llengua estrangera, el Diccionariu básicu de asturianu-inglés /inglés-asturianu.
Ha participat en associacions de defensa de l'asturià, com L'Arribada (de la que va ser president), Periodistes pol Asturianu, Atenéu Cultural Xuan María Acebal, La brisa del Japón o el Conceyu Universitariu pol Asturianu (CUPA), i pel qual va ser elegit membre del Claustre de la Universitat d'Oviedo i també de la Comissió de Normalització Llingüística de la mateixa institució. El 2012 va ser nomenat president d'Iniciativa pol Asturianu, un moviment ciutadà creat l'any anterior per tal de reivindicar i fomentar la llengua. El 2005 va rebre el Premi Enriqueta González Rubín de Periodisme que atorga el Gobiernu d'Asturies, i cinc anys més tard el Premi Moscones en Xixón de Periodisme. L'any 2013 va rebre el premi Urogallu de Bronce per part del Centro Asturiano de Madrid, que amb aquest gest reconeixia la tasca de Galán en favor de l'asturià.

## Obres destacades

* Diccionariu básicu asturianu-inglés/inglés-asturianu (Uivéu, 2006) Ediciones Trabe, ISBN 84-8053-395-1.
* Toponimia de Siero (4) Parroquia de La Collá (Uviéu, 2007) Academia de la Llingua Asturiana, ISBN 978-84-8168-444-5 Depósitu Llegal: AS-6144-2007(a comuña con Marta Lozano Carbajal)
* ¡Pa echar unes rises! Antoloxía de monólogu modernu (Uviéu, 2008) Ediciones Trabe, ISBN 9788480534949.
* L'Álbum de Talía (Uviéu, 2006) Xunta Xeneral del Principáu d'Asturies, Depósitu llegal AS-2.030-06.
* Esbilla de testos teatrales de La Ratonera (2006) ORIS Teatro, ISSN 1578-2514.
* Terminoloxía del Turismu (TermAst)

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Inaciu Galán, Urogallu de Bronce por su labor en favor del asturiano a Elcomercio.es, 5/1/2013 (castellà)
* ↑ La «renovación generacional», seña de identidad de la revista «Formientu» a Lne.es, 13/1/2012 (castellà)
* ↑ "Asina foi'l surdimientu" dedicó'l so programa a la comunciación Arxivat 2013-12-24 a Wayback Machine. a Asturnews, 31/1/2006 (asturià)
* ↑ Inaciu Galán y González. Profesor de lengua asturiana a Revista Fusión, octubre 2006 (castellà)
* 1 2 El Centro Asturiano de Madrid distingue a Inaciu Galán con el Urogallu de Bronce por su labor en favor del asturiano a 20 minutos, 5/1/2013 (castellà)
* ↑ Inaciu Galán, nuevo presidente de Iniciativa pol Asturianu tras su I Congreso a Lne.es, 27/2/2012 (castellà)

## Enllaços externs

* Blog d'Inaciu Galán (asturià)
# Inactiva (CPU)

Un processador d'ordinador es descriu com a inactiu quan cap programa no l'utilitza.
Cada programa o tasca que s'executa en un sistema informàtic ocupa una certa quantitat de temps de processament a la CPU. Si la CPU ha completat totes les tasques, està inactiva.
Els processadors moderns utilitzen el temps inactiu per estalviar energia. Els mètodes habituals són reduir la velocitat del rellotge juntament amb la tensió de la CPU i enviar parts del processador a un estat de repòs. En els processadors que tenen una instrucció d'aturada que atura la CPU fins que es produeix una interrupció, com ara la instrucció HLT de x86, pot estalviar quantitats importants d'energia i calor si la tasca inactiva consisteix en un bucle que executa repetidament instruccions HLT.
Molts sistemes operatius, per exemple Windows, Linux, i macOS executaran una tasca inactiva, que és una tasca especial carregada pel programador del sistema operatiu en una CPU quan la CPU no té res a fer. La tasca inactiva es pot codificar en dur al programador o es pot implementar com una tasca independent amb la prioritat més baixa possible. Un avantatge d'aquest últim enfocament és que els programes que controlen l'estat del sistema poden veure la tasca inactiva juntament amb totes les altres tasques; un exemple és el procés d'inactivitat del sistema de Windows NT.
Alguns programes estan dissenyats per semblar que fan ús del temps d'inactivitat de la CPU, és a dir, que s'executen amb una prioritat baixa (però una mica més alta que la prioritat d'inactivitat) per no afectar els programes que s'executen amb una prioritat normal. Això permet que els programes en segon pla no crucials només s'executin quan no afectarien el rendiment d'altres aplicacions.

## Referències

* ↑ Gavin, Brady; Hoffman, Chris. «What Is "System Idle Process," and Why Is It Using So Much CPU?» (en anglès), 25-04-2019. [Consulta: 25 febrer 2024].
* ↑ Duarte, Gustavo. «What does an idle CPU do?» (en anglès), 29-10-2014. [Consulta: 25 febrer 2024].
* ↑ Gavin, Brady. «What Is "System Idle Process," and Why Is It Using So Much CPU?» (en anglès). How-To Geek.
* ↑ «CPU Idle Time Management» (en anglès). The Linux kernel user’s and administrator’s guide.
* ↑ Singh, Amit. Mac OS X Internals: A Systems Approach (en anglès), 19 June 2006, p. 432. ISBN 0-321-27854-2.