# Esther Martínez-Pastor

Esther Martínez-Pastor (Barcelona, 1914 - Barcelona, 2005) va ser una poeta catalana. Va cursar la carrera de magisteri, obtenint-ne el títol l'any 1933. El mateix any va superar els exàmens per accedir a una plaça de mestra nacional. El 1938 va exercir de mestra a Casserres, però, a la fi de la guerra civil, va ser «avaluada» o «depurada», segons la terminologia franquista, i va ser apartada de l'exercici.
Martínez-Pastor, tot i mostrar una habilitat innata per la poesia des dels primers textos, va guanyar riquesa expressiva a mesura que va evolucionar. L'autora va escriure des d’una gran llibertat d’esperit i sense impostacions desproporcionades. La seva, és una poesia propera, que defuig el registre èpic, construïda des de l’autoconeixement, la memòria i la nostàlgia. Martínez-Pastor va escriure sobre el desamor, la solitud i l'acció devastadora del temps. També es va interessar per la ciència; així va publicar un llibre, Òrbita (1996), dedicat als planetes i satèl·lits del sistema Solar. Segons paraules del físic i poeta David Jou, el seu poema «Mart» (He descobert un cel color taronja/ que m’és irrespirable i que em fascina...) sembla una anticipació del que veié la sonda Sojourner, o Mars Pathfinder, que l'estiu de 1997 va estar enviant imatges de Mart.
Alguns poemes seus han estat inclosos en antologies de poesia en català, com ara, Contemporànies. Antologia de poetes dels Països Catalans (coord. Vinyet Panyella, Institut Català de la Dona,1999) o Eròtiques i despentinades. Un recorregut de cent anys per la poesia catalana amb veu de dona (coord. Encarna Sant-Celoni, Arola, 2008). El 18 de juny de 2011, a la llibreria Ona Llibres de Barcelona, es va presentar el llibre La vida a cau d'orella, una antologia pòstuma de l'obra poètica de l'autora, publicada per Témenos Edicions, volum ideat com un reflex de la diversitat, i alhora la coherència, de la proposta poètica de Martínez-Pastor. A la presentació van intervenir l'editor Carles Cervelló, l'escriptor i curador de l'obra Miquel-Lluís Muntané, el poeta Carles Duarte i la filla de l'autora.
Entre d'altres guardons, Martínez-Pastor va guanyar el Premi Benet Ribas (RECVLL) de poesia (1991), el Premi Montseny (1994), i el premi Flor Natural dels Jocs Florals de Calella (2002), amb el poema Fa deu mil anys.

## Obra

Martínez-Pastor va publicar al llarg de la seva vida un total de vint-i-dos llibres, ideats i aplegats per ella mateixa; després del seu traspàs, però, han vist la llum noves publicacions amb nous poemes que havien quedat involuntàriament amagats.
* 1990. 7 gotims de poemes: quartines.
* 1993. Les Caràtules del somni. Pròleg de David Castillo.
* 1994. Òrbita.
* 1995. Passadís d'ombres.
* 1995. Balcó de vida.
* 1996. Trenes de sucre.
* 1997. Estiu sense nom.
* 2000. La nova amiga.
* 2003. Fa deu mil anys (Comte d’Aure). Pròleg de Miquel Lluís Muntané.
* 2005. I serà lògic (Comte d'Aura). Pròleg de Josep Colet i Giralt.
* 2012. Cançons i engrunes al pas del temps. Edició pòstuma, amb pròleg de Josep Colet i Giralt.
* 2021. La vida a cau d'orella.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Presentem "La vida a cau d'orella"». Ona Llibres, -. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 14 juliol 2021].
* ↑ Vida docente (pdf). La Vanguardia, 7-3-1933, p. 13
* ↑ Vida docente. Los cursillistas seleccionados (pdf). La Vanguardia, 26-12-1933, p. 19
* ↑ Tornafoch, Xavier «La depuració dels mestres de la República al Berguedà (1939-1942)» (PDF). L'Erol, 119, 2014, pàg. 10-13 [Consulta: 12 juliol 2021].
* ↑ Escolares. Comisión Depuradora del Magisterio Primario de la Provincia. Citaciones (pdf). La Vanguardia, 3-11-1939, p. 2
* 1 2 Jou, David. «Astronomia i poesia». Revista Mètode, 10-04-2013. [Consulta: 14 juliol 2021].
* ↑ COLL RIGO, Laura. Rere la persiana del discurs: la crítica subjacent a les antologies poètiques contemporànies (Memòria del Treball de Fi de Màster). Universitat de les Illes Balears, 2019 [Consulta: 14 juliol 2021]
* 1 2 3 «Presentació 'La vida a cau d'orella' d'Esther Martínez-Pastor». Associació d'escriptors en llengua catalana. [Consulta: 14 juliol 2021].
* ↑ «Premi Benet Ribas (RECVLL) de poesia». Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 juliol 2021].
* ↑ Martínez-Pastor, Esther «L'amor s'està morint…» PDF. Revista de Girona, 166, 1994, pàg. 110-111 [Consulta: 12 juliol 2021].
* ↑ «Una barcelonina guanya el premi Flor Natural dels Jocs Florals de Calella.». VilaWeb. [Consulta: 14 juliol 2021].
* ↑ «Veredicte dels Jocs Florals de Calella». Traces UAB. [Consulta: 16 juliol 2021].
* 1 2 Martínez-Pastor, Esther. Cançons i engrunes al pas del temps. Parnass Edicions, 2012. ISBN 13:978-84-15007-71-X.
* ↑ Martínez-Pastor, Esther; Colet i Giralt, Josep. 7 gotims de poemes: quartines (en catalan). Barcelona: Cyan Edicions, 1990. ISBN 978-84-86735-23-4.
* ↑ Martínez-Pastor, Esther. Les Caràtules del somni. 116. Barcelona: Columna Edicions, 1993, p. 63 (Poesia). ISBN 8478095500. Arxivat 2021-07-16 a Wayback Machine.
* ↑ Martínez-Pastor, Esther. Òrbita. Columna, 1994. ISBN 978-84-7809-740-1.
* ↑ Martínez-Pastor, Esther; Margarit, Juan. Passadís d'ombres (en catalan). Barcelona: Columna, 1995. ISBN 978-84-7809-819-4.
* ↑ Martínez-Pastor, Esther. Associació Cultural Vallgorguina. Balcó de vida, 1995, p. 417 (Publicacions de l'Associació Cultural Vallgorguina) [Consulta: 30 gener 2022]. Arxivat 2021-07-18 a Wayback Machine.
* ↑ Martínez-Pastor, Esther. Trenes de sucre (en catalan). Barcelona: Columna, 1996. ISBN 978-84-8300-122-6.
* ↑ Martínez-Pastor, Esther; Colet i Giralt, Josep. Estiu sense nom (en catalan). Barcelona: Columna, 1997. ISBN 978-84-8300-261-2.
* ↑ Martínez-Pastor, Esther. La nova amiga (en catalan). Barcelona: Bronce, Ediciones del, 2000. ISBN 978-84-8300-855-3.
* ↑ Martínez-Pastor, Esther. La vida a cau d'orella. Miquel-Lluís Muntané. Barcelona: Temenos edicions, 23 juny 2021, p. 99 (Lai). ISBN 978-84-123399-5-6.

## Enllaços externs

* «Presentem "La vida a cau d'orella", antologia de l'obra poètica d'Esther Martínez-Pastor». [Consulta: 16 juliol 2021].