OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Flanders (equip ciclista)

L'equip Flanders (codi UCI: FLA) va ser un equip ciclista belga, de ciclisme en ruta que va competir entre 2000 i 2007. Les tres últimes temporades va tenir categoria continental.

## Principals resultats

* Tour de Southland: Scott Guyton (2003)
* Volta a Sèrbia: Ivailo Gabrovski (2006)
* Volta a Bulgària: Ivailo Gabrovski (2006)
* Gran Premi Criquielion: Michael Blanchy (2007)
* Gran Premi de la vila de Pérenchies: Peter Ronsse (2007)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

Fins al 1998 els equips ciclistes es trobaven classificats dins l'UCI en una única categoria. El 1999 la classificació UCI per equips es dividí entre GSI, GSII i GSIII. D'acord amb aquesta classificació els Grups Esportius I són la primera categoria dels equips ciclistes professionals. La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2000 | 43è (GSII) | Ronny Assez (388è) |
| 2001 | 41è (GSII) | Scott Guyton (719è) |
| 2002 | 27è (GSII) | Bert Scheirlinckx (332è) |
| 2003 | 17è (GSII) | Staf Scheirlinckx (349è) |
| 2004 | 34è (GSIII) | Bert Scheirlinckx (639è) |
A partir del 2005, l'equip participa en els Circuits continentals de ciclisme.
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2005 | 38è | David Harrigan (182è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2005 | 104è | Kenneth Mercken (793è) |
| 2006 | 43è | Ivailo Gabrovski (18è) |
| 2007 | 84è | Michael Blanchy (420è) |
UCI Oceania Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2007 | 11è | Justin Leigh Kerr (15è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Can Balada

Can Balada és una masia del municipi de Castellar del Vallès (Vallès Occidental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una masia que presenta unes característiques arquitectòniques que s'allunyen dels perfils clàssics de l'arquitectura rural o popular característica d'aquesta contrada. És de planta quadrada, la tossa de la casa manifesta una inspiració de caràcter renaixentista si bé amb una amalgama de conceptes decoratius i arquitectònics que tampoc la inclouen amb una clara diferenciació estilística.
La teulada amb quatre aiguavessos, de teules àrabs, està rematada per una cornisa que corre al llarg de les quatre façanes i inhibint la formació de ràfecs. La decoració geomètrica transcorre també per sota la cornisa en forma de goterons. El frontis principal presenta una portalada amb dintell i finestrals de línies verticalitzants rodejades també de motllures rectilínies. A la part superior de l'edifici hi ha unes obertures rectangulars sota la teulada que transcorren també al llarg de la façana, intercalades amb motius esgrafiats.
Inscrites a la mateixa teulada i interrompent l'aiguavés de la part lateral dreta, s'alça una torre d'un sol pis sobresortint que manté la mateixa disposició arquitectònica i decorativa que l'edifici, malgrat que la coberta sigui plana, en forma de terrat, en lloc de teules i culminada amb merlet.
Tota l'edificació està envoltada per un mur de pedra desigual i morter que denota una construcció anterior. Les quatre façanes de la casa són arrebossades.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Balada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 desembre 2015].
# Can Duran (Sant Pere de Ribes)

Can Duran és una obra del municipi de Sant Pere de Ribes (Garraf) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Can Duran és un edifici aïllat, envoltat de jardí, que se situa entre la plaça de l'Església i els carrers Eduard Maristany i Doctor Puig. Té planta baixa, pis golfes i coberta de teulada a quatre vessants. La façana principal que dona a la plaça de l'Església mostra una estructura simètrica respecte a un eix central; un porxo sostingut per columnes dobles dona accés a la porta principal i serveix de base a la terrassa superior envoltada per una barana de balustres. La façana posterior presenta una distribució similar però no té porxo, que si apareix, en canvi, a la façana que dona al carrer E. Maristany. Totes les obertures de planta i pis són rectangulars. Una línia d'imposta perimetral assenyala el pas a les golfes, que mostren obertures circulars, amb excepció de la que centra la façana principal que és rombal. També en aquest eix central, el ràfec sobresortint de maó que corona l'edifici és trencat per un cos esglaonat elevat on se situa una imatge del Sagrat Cor en rajola.

## Història

L'edifici de Can Duran fou construït entorn de 1920. Actualment ha perdut la seva funció original de primera residència.

## Referències

* 1 2 «Can Duran». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].
# La Zarra

Fatima-Zahra Hafdi, coneguda artísticament com La Zarra (Montreal, 25 d'agost de 1987), és una cantant canadenca.
La Zarra va néixer a Montreal de pares d'origen marroquins. El 2016 va sortir el seu primer senzill, Printemps blanc, un duet amb el raper Niro, seguit per Tu t'en iras el 2021 i el seu primer àlbum Traîtrise al desembre del mateix any.
El gener 2023, France Télévisions va publicar que La Zarra va ser elegida per representar França en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 2023, que se celebrarà a la ciutat britànica de Liverpool.

## Referències

* ↑ «Eurovision 2023 : la chanteuse québécoise La Zarra choisie pour représenter la France» (en francés). Le Monde, 12-01-2023. [Consulta: 27 gener 2023].
* ↑ «Biographie La Zarra» (en francés). ChérieFM. [Consulta: 27 gener 2023].
* ↑ «La Zarra will represent France at Eurovision 2023» (en anglès). Eurovision.tv, 12-01-2023. [Consulta: 27 gener 2023].
# Malamòrt

«Malamòrt» té aquests significats:
* Malamòrt (Boques del Roine), municipi francès al departament de les Boques del Roine (regió de Provença – Alps – Costa Blava)
* Malamòrt (antiga comuna de Corresa), antiga comuna de Corresa
* Malamòrt (Corresa), nova comuna de Corresa des de 2016
* Malamòrt dau Comtat, municipi francès al departament de la Valclusa (regió de Provença – Alps – Costa Blava)
# NPO Energomaix

NPO Energomash "V. P. Gluixkó" és un fabricant rus amb orígens OKB, que es dedica principalment en desenvolupar i produir motors de coet de combustible líquid. NPO Energomaix està basada a Moscou, amb instal·lacions satèl·lit a Samara, Perm i Sant Petersburg, i dona feina a uns 5.500 treballadors. Fou fundada el 1946 com OKB-456. L'empresa és coneguda per la seva llarga història de desenvolupament de motors de LOX/querosè a gran escala, notablement els motors RD-107, RD-170 i RD-180 engines. Aquests motors han servit de força impulsiva per vehicles com ara l'R-7, el Proton, el Soiuz, l'Enérguia i l'Atlas V. NPO Energomaix adquirí el seu nom actual el 15 de maig del 1991, en honor del seu antic dissenyador en cap Valentín Gluixkó.

## Referències

* ↑ "About The Company." NPO Energomash. 2009. 18 de gener del 2009 <http://www.npoenergomash.ru/eng/about/ Arxivat 2010-01-06 a Wayback Machine.>.
# Fermí Casado Giménez

Fermí Casado Giménez (Sabadell) és un actor, autor i formador català.
A Fermí Casado la fama li va arribar amb Estació d’enllaç, una sèrie que va fer fortuna a TV3 el 1994, on era el Tomàs, el fill de ficció de l'Àngels Poch i el Josep Maria Pou. Casado ha fet teatre i televisió però amb l'esclat de la crisi econòmica va tenir la visió de buscar-se nous camins. Una de les seves facetes és organitzar tallers per ensenyar a parlar en públic amb tècniques que detalla a Present-acción (Editorial UOC) basades en la tècnica de l'actor.

## Teatre

* L'art i el calze (1995), de Jacint Verdaguer. Dir. Joan Anguera.
* Ubú rey, d'Alfred Jarry Dir. Ricard Boluda.
* Falstaff, de William Shakespeare. Dir. A. Miquel.
* La festa del blat, d'Àngel Guimerà. Dir. Joan Castells.
* El retaule del flautista (1996 - 1997), de Jordi Teixidor. Dir. Joan Lluís Bozzo.
* Suburbia (1997) d'Eric Bogosian. Dir. Pep Pla.
* Mort-Home (1998), de Heiner Müller. Dir. Ramon Simó.
* L'estiueig (1999 - 2000), de Carlo Goldoni. Dir. Sergi Belbel.
* Fragments d'una carta de comiat llegits per geòlegs (2000), de Normand Chaurette. Dir. Sergi Belbel.
* El alcalde de Zalamea (2000 - 2001), de Pedro Calderón de la Barca. Dir. Sergi Belbel.
* La Mare Coratge i els seus fills (2001 - 2002), de Bertolt Brecht. Dir. Mario Gas.
* Segunda plana (2003 - 2004), de Jaume Boix. Dir. Ferran Madico.
* Jugant amb Molière(2006), de Juan Antonio Castro. Dir. Esteve Polls.
* Performance especial: Un roure (2007), de Tim Crouch. Dir. Roser Batalla.
* Angelus Novus (2010), de Juan Mayorga. Dir. Miquel Àngel Fernández.
* Absent (2012 - 2013), també autor. Dir. Òscar Molina.
* Els forats de casa (2013), de Virgínia Sánchez. Dir. Mònica Lucchetti.
* Lectura especial: "Fragments d'una carta de comiat llegits per geòlegs" (2016), per Normand Chaurette. Dir. Sergi Belbel.

## Filmografia

* Estació d’enllaç (140 episodis) (1994-1999)
* La festa del blat (1996)
* El show de la Diana (episodi 13) (1997)
* El retaule del flautista (telefilm) (1997)
* Me gusta verlos mirarse (curt) (1998)
* Déjeme que le cuente (curt) (1988)
* Homenots (2 episodis) (1999)
* La caverna (2000)
* Psico express (26 episodis) (2002)
* 16 dobles (26 episodis) (2003)
* Pepe Carvalho (episodi 4 temporada 2 Le prix) (2004)
* Mintiendo a la vida (Telefilm) (2005)
* Hospital Central (2 episodis) (2005)
* Ruido (2005)
* Mar de fons (10 episodis) (2006)
* Cuenta atrás (2006)
* Chapapote... o no (2006)
* Todo está en el aire (2006)
* El comisario (2006)
* Vida de família (telefilm) (2007)
* El cor de la ciutat (72 episodis) (2007-2009)
* Milena, la reina de los cielos (curt) (2008)
* La Casta (curt) (2013)
* El dia 9 (2014)
* Lo cantaba Nina Simone (curt) (2015)
* Transeúntes (2015)
* Cuéntame cómo pasó (eposidi 22 temporada 20) (2020)

## Bibliografia

* Present-acción Editorial UOC ISBN 978-84-9116-252-0 (castellà)

## Referències

* 1 2 Rodríguez, Marta. «Fermí Casado: “Quan parlem en públic tendim a ser una mica robots”». Diari Ara, 13-09-2016. [Consulta: 24 abril 2022].
# Simpsonichthys janaubensis

Simpsonichthys janaubensis és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ «Simpsonichthys janaubensis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River (Nova Jersey, Estats Units): Prentice-Hall. Any 2000.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Can Baiona (Viladecavalls)

Can Baiona és una masia del municipi de Viladecavalls (Vallès Occidental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una masia de planta basilical amb planta baixa, un pis i golfes. A la planta baixa s'obre la porta d'arc de mig punt adovellat que es troba desplaçada cap a l'esquerra respecte a l'eix central de la façana. Al primer pis s'obren tres obertures rectangulars i a les golfes una galeria de tres arcs de mig punt, el central més ample que els laterals. A aquest cos s'adossen altres edificacions que tenen funcions agrícoles com corrals, galliners, magatzems... creant un conjunt força gran.
És una masia datada del segle xvi que pertanyé a la família Baiona. L'any 1842 la superfície de les seves terres ocupava 229 quarteres.

## Referències

* 1 2 «Can Baiona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 novembre 2015].
# Can Duran (Vilassar de Mar)

Can Duran és un edifici del municipi de Vilassar de Mar (Maresme) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici civil que segueix la línia del carrer i està adossada pels murs laterals a altres edificis. Consta de planta baixa i dos pisos. Presenta un eix vertical de simetria, marcat pel portal d'entrada, un balcó, una finestra i el coronament de la façana situat damunt de la cornisa. Destaca el treball del ferro a les baranes del primer pis, i molt especialment el de les baranes de les finestres bipartides del pis superior, que fan un mostrejat de tipus vegetal molt espès, eludint les barres verticals. Pel que fa als seus elements arquitectònics es pot parlar d'un historicisme neoclàssic: pilastres adossades que separen els diferents cossos, mènsules que suporten la cornisa i un frontó triangular que corona l'edifici. Hi ha una eixida posterior.

### Jardí

Pati davanter situat a l'altra banda del carrer i actualment flanquejat per edificis. Es tracta d'una mostra representativa d'aquest tipus d'arquitectura, típica de bastants pobles del Maresme, que situa a una banda del carrer l'habitació, mirant a mar, i a l'altra banda el jardí. En aquest cas, és rectangular i de dimensions considerables, ja que arriba fins al carrer Sant Guillem i hi destaca un bell reixat que el tanca, format per barres de ferro que a la part superior s'enllacen amb barres convexes que donen una certa agilitat al conjunt.

## Referències

* 1 2 3 «Can Duran». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 març 2015].
# La Rovira (Sant Julià del Llor i Bonmatí)

La Rovira és una masia de Sant Julià del Llor i Bonmatí (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La masia actual és fruit de diverses intervencions constructives efectuades en diferents moments històrics. Així, en primer lloc, tenim el que seria l'edificació primigènia, que consta de dues plantes i coberta amb una teulada a una sola aigua de vessant a lateral, coronada amb un ràfec format per una filera de teula.
La planta baixa destaca el portal adovellat d'accés, d'arc de mig punt amb unes dovelles de pedra de mida mitjana i ben escairades. En les dues dovelles centrals de la volta, es llegeix la data de 1671.
Pel que fa al primer pis, destaca especialment una finestra amb permòdols, sobre la qual es poden contemplar les restes vivents d'una finestra, que actualment està tapiada.
Posteriorment, en un segon moment constructiu, es va procedir a l'ampliació del cos primigeni als dos costats. Així, per una banda, es va procedir a una prolongació natural del mateix edifici primigeni. D'aquest afegit cal destacar sobretot el petit portal adovellat d'accés d'arc de mig punt constituït per unes dovelles bastant matusseres. Un portal d'accés que al mateix temps es troba cobert per un porxo, el teulat del qual indica que és de factura bastant recent.
Mentre que per l'altra, es va construir un cos adossat perpendicularment, que consta de dues plantes, cobert amb una teulada d'una sola aigua de vessant a lateral i coronat amb un ràfec format per una filera de teula.
A la planta baixa, trobem una obertura rectangular de rajola.
Al primer pis, s'observa una finestra rectangular equipada amb llinda monolítica conformant un arc pla, muntants de pedra ben escairats i ampit treballat. A la llinda trobem gravada una inscripció de difícil interpretació, però on es pot llegir la data de 1671.
Pel que fa als materials, predomina la pedra, concretament els còdols de riu sense desbastar i treballar, que acaparen tot l'espai físic de l'immoble. Trenca aquest ritme compositiu la pedra nummulítica, localitzada en parts puntuals com ara les dovelles del portal d'accés o les dues finestres del primer pis.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «La Rovira». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 agost 2017].
# Malamòrt (antiga comuna de Corresa)

Mala Mòrt (en francès Malemort-sur-Corrèze) fou un municipi del Llemosí i de Corresa, fins al 2016 quan fou fusionat juntament amb Venarçal a un nou municipi anomenat Malamòrt.

## Evolució demogràfica

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 756 | 928 | 902 | 1 029 | 1 068 | 1 179 | 1 157 | 1 248 | 1 248 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 225 | 1 201 | 1 270 | 1 228 | 1 175 | 1 155 | 1 212 | 1 201 | 1 166 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1 195 | 1 190 | 1 217 | 1 099 | 1 117 | 1 099 | 1 120 | 1 255 | 1 518 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 2 354 | 3 062 | 4 706 | 6 020 | 6 484 | 6 533 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Robert Penalva | PS |
| 2008-2016 | Jean-Jacques Pouyadoux | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net
# NRG Stadium

NRG Stadium, anteriorment Reliant Stadium, és un estadi de futbol americà de la ciutat de Houston (Texas, Estats Units). Actua com a local els Houston Texans de l'NFL. Va acollir la Super Bowl XXXVIII el 2004, i va acollir l'esdeveniment de la WWE WrestleMania XXV el 2009 el dia 5 d'abril. També va ser seu del concert homenatge a Selena Quintanilla Pérez a l'abril de 2005 i d'un dels dos concerts que Linkin Park va realitzar a Texas l'any 2003, i que va ser inclòs en el seu CD/DVD Live in Texas. El 2010 va ser seu del partit de les estrelles de la Major League Soccer contra el Manchester United d'Anglaterra.

## Danys provocats per l'huracà Ike

En la matinada del 13 de setembre de 2008, l'estadi va sofrir greus danys a causa del pas de l'huracà Ike. Cinc de les nou seccions del sostre retractable van ser aixecades per l'huracà, caient una gran quantitat d'enderrocs a l'interior de l'estadi. El partit entre Houston Texans i Baltimore Ravens havia estat preventivament postergat un dia, i finalment va haver de ser postergat fins al novembre.

## Esdeveniments

La banda britànica-irlandesa One Direction va oferir un concert a l'estadi portant a 62.340 persones omplint íntegrament l'estadi.

## Referències

* ↑ «City of Houston Will Host Super Bowl LI in 2017». KTRK [Houston], 21-05-2013.
* ↑ «El NRG Stadium, donde Chicharito se estrenó con el Manchester United | Goal.com». [Consulta: 4 abril 2021].
* ↑ «Stadium damage pushes Texans-Ravens to Nov. 9» (en anglès), 13-09-2008. [Consulta: 4 abril 2021].
* ↑ «Las curiosidades del NRG Stadium donde se disputará el México-Honduras» (en castellà). [Consulta: 4 abril 2021].

## Enllaços externs

* Reliant Park Arxivat 2008-09-13 a Wayback Machine. (en anglès)
# Fermí Palau i Casellas

Fermí Palau i Casellas (Albesa, Noguera, 26 d'octubre de 1894 - Torrefarrera, Segrià, 1966) fou un mestre, polític i poeta català.
Va exercir com a mestre al Liceu Escolar de Lleida, a Alcoletge i a Vilanova i la Geltrú, i també com a director del grup escolar Joaquín Dicenta a Madrid. Va ser militant de Joventut Republicana de Lleida, arribant a ser secretari del president Francesc Macià, qui li va oferir la Conselleria de Cultura de la Generalitat de Catalunya, a la que renuncia per seguir-se dedicant a la docència.
La Guerra Civil fa que el 23 de gener de 1939 s'exiliï durant vint anys, juntament amb la seva dona, Ramona Siurana, i el seu fill Fermí, de nou anys.
Va obtenir el títol de Mestre en Gai Saber de poesia, havent guanyat cinc Flors Naturals (Balaguer, 1921; Artesa de Segre, 1923; Manresa, 1930; Lleida, 1932 i Perpinyà, 1951) i diversos accèssits.

## Obra
### Novel·la

* L'Ernest
* Maria del Dolors
* La gitana rossa
* Aurora Fabregat
* L'any té tretze mesos

### Poesia

* Batecs
* Neguits -Pages-
* Calius, de la brega amorosa
* Pomes de l'Amada (conté la partitura premiada amb un accèssit a l'Englantina d'or als Jocs Florals de Barcelona de 1929)
Poemes presentats als Jocs Florals de Barcelona
| Imprecació al monstre, 1920 Sospirs de l'horta, 1922 De l'eterna primavera, 1922 Evocació patriòtica, 1922 Cant a la Pàtria, 1923 El riure de l'ametller, 1923 i 1924 A l'amada Morta, 1924 El pelegrí i el donzell, 1924 Nit de Sant Joan, 1924 Amor-neguit, 1924 Diga'm d'on i quan vindràs, 1924 Retorn, 1924 i 1926 La veu de la vida eterna, 1924 i 1926 De la claror del viure, 1926 Rosalía, 1926 Sóc un pelegrí..., 1926 Al llom del meu corcer, 1926 Suprema follia, 1927 Poblet, 1927 Cançó de la inquietud, 1927 El meu poble, 1928 | Els nostres homes, 1928 Fruites, 1928 Cor de donzella, 1928 La Rambla. Cor de Barcelona, 1928 Mots del creient, 1928 Llum de l'horta, 1928 La jove de la masia, 1928 i 1930 El poble natal, 1929, 2n accèssit a l'Englantina d'or Les dolces visions, 1929 Quatre clixés, 1929 Cançó de Març, 1929 Els íntims neguits, 1930 Terra nostra, 1930 El temple en runes, 1930 Oda a Barcelona, 1930 Recó pairal, 1930, 1932 i 1934 El Maig és com un clavell, 1931 Quatre flames, 1931 L'església oblidada, 1931 L'amorós recer, 1931 Hores de neguit, 1932 |

## Referències

* 1 2 3 Fermí Palau. El Murri
* ↑ Fermí Palau a MuseuTàrrega Arxivat 2011-09-04 a Wayback Machine. PDF
* ↑ Entrevista a Ramona Siurana a Xtec.cat, 5 de novembre de 2010
* ↑ Flor Natural de 1923, a Racó.cat PDF
* ↑ «L'Ernest a Llibres i papers antics». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 12 gener 2011].
* ↑ Neguits -Pages- al web de la Llibreria Saltamartí
* ↑ Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona. Fons 6B-Jocs Florals, Sèrie III-Pliques]