OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mauro Álvarez Fernández

Mauro Álvarez Fernández és un escultor espanyol, nascut Oviedo, Principat d'Astúries, Espanya, el 1945.
Va estudiar a l'Escola d'Arts i Oficis d'Oviedo, on va ingressar amb dotze anys. Abans d'acabar aquests estudis, va aconseguir el títol de Mestre Buidador. Porta a terme, en aquesta època, moltes peces d'art funerari (Àngels, Cristos, Verges ..), escultures ornamentals de motius animalístics, així com relleus de temàtica diversa per gerros.
Mauro es forjarà seguint els treballs d'artistes com Francisco Toledo, Magí Berenguer o Paulino Vicente i escultors com Félix Alonso Arena, encara que no cal deixar de banda l'experiència que s'adquireix amb el treball diari com modelista i dissenyador, al taller de Porcellanes Guisasola (treball que va aconseguir de la mà de Adolfo Folgueras i, entre 1962 - 1972, com a escultor per Internacional de Reproduccions Artístiques, moment en què funda el seu propi taller de ceràmica, en el qual en un primer moment signa les seves obres sota el pseudònim de "Boliau" (de jove, durant les vacances d'estiu treballava al taller de Josep Menéndez Pintat a Colloto, que va tenir de mestre a José "El Boliau" l'avi del mateix Mauro, d'aquí possiblement el pseudònim que utilitza). en aquesta època, realitza infinitat de retrats de personalitats de la vida política, financera i artística, la qual cosa li permet i alhora el porta a inaugurar el seu propi taller de fosa a bronze a 1982.

## Activitat artística
### Premis i guardons

Mauro Álvarez Fernández ha estat set vegades Primer Premi del Certamen Provincial d'Art i que ha participat en multitud de fires nacionals i internacionals. També va realitzar una gran tasca com a restaurador habitual al Museu de Belles Arts d'Astúries a Oviedo.

### Obres Públiques

La Regenta, 1997, Plaça d'Alfons II, el Cast (davant de la Catedral), Oviedo.
Violinista, 1997, Plaça de la Gesta, Oviedo.
Relleu d'Alfons VII, sense data, Plaça de la Ferreira, Avilés.
Jugadors de bàsquet, sense data, Coín, Màlaga.
Violinista amb nens (o Monument al violinista), 2002, Plaça des Mercadal, Tudela, Navarra.
La Torera, 2002, Parc de Sant Francesc, Oviedo.
Monument a Mari Luz i els seus dos fills, sense data, Lastres, Astúries.

### Escultures en altres llocs públics

Sant Martí, alt relleu de l'Altar Major, sense data, església de Cullea, Ribadesella, Astúries.

### Obres en Museus i altres institucions

Bust d'Armando Palacio Valdés, sense data, entrada Teatre d'Avilés.
Retrat del pintor Paulino Vicente, sense data, Museu de Belles Arts, Oviedo.

### Restauracions

Bust del Mestre Muñiz, Campo de San Francisco, Oviedo.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 http://www.esculturaurbana.com/paginas/alvm.htm Arxivat 2016-07-12 a Wayback Machine.
* ↑ RODRÍGUEZ, Ramón, "Asturias: escultores de cinco décadas", editado por la Consejería de Cultura del Principado de Asturias, Asturias, 1995
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 http://www.tallerdeartemauro.com/maurosr.html Arxivat 2015-03-15 a Wayback Machine.
# Maurogemmiïta

La maurogemmiïta és un mineral de la classe dels òxids.

## Característiques

La maurogemmiïta és un òxid de fórmula química Ti₁₀Fe₃O₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes d'abril de 2023, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema hexagonal.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a la col·lecció mineralògica del Museu Geològic de la Xina, a Beijing (República Popular de la Xina), amb el número de catàleg: m11843.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Luobusha, situada al comtat de Qusum, dins la prefectura de Shannan (Tibet, República Popular de la Xina), on va ser trobada amb la químicament similar paulrobinsonita. Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Maurogemmiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 juliol 2023].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 73». European Journal of Mineralogy, 35, 3, 19-06-2023, pàg. 397–402. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-35-397-2023 [Consulta: 6 juliol 2023].
# Ribeira da Cruz

Ribeira da Cruz (crioll capverdià Rbera do Kruz) és una vila al nord-oest de l'illa de Santo Antão a l'arxipèlag de Cap Verd. Està situada a 22 kilòmetres al nord-oest de Porto Novo.

## Vegeu també

* Llista de nuclis de població de Cap Verd
# Two Nudes Bathing

Two Nudes Bathing és un curt britànic dirigit per John Boorman, estrenat el 1995. Es va presentar a la secció Un certain regard al Festival de Canes de 1995.

## Repartiment

* John Hurt – Marqués de Prey
* Charley Boorman – El pintor
* Angeline Ball – Simone
* Jocelyne West – Gabrielle
* Juliette Caton – Blanche
* Britta Bates – Nana

## Referències

* ↑ Festival de Cannes: Two Nudes Bathing
# Barakat

«Barakat» té aquests significats:
* Barakat (pel·lícula)
* Banu Barakat, diversos llinatges
* Biografies:
** Barakat I, xerif de la Meca
** Barakat II, xerif de la Meca
** Barakat III, xerif de la Meca
** Barakat IV, xerif de la Meca
** Huda Barakat (Beirut, 1952), escriptora libanesa
** Abu-l-Barakat (Balad, 1077 - Bagdad, ~1164), filòsof i metge d'origen jueu convertit a l'islam
** Mohamed Barakat, futbolista egipci actiu a la dècada de 2000
** Salim Barakat (Qamixli, 1951), poeta i novel·lista kurd sirià
** Subhi Barakat (Antioquia, 1889-?, Turquia, 1939), polític sirià d'origen turc d'Alep
# Barakat III

Barakat ibn Muhàmmad ibn Ibrahim ibn Barakat ibn Barakat ibn Muhàmmad més conegut com a Barakat III fou xerif de la Meca durant el segle XVII, membre del clan Dhawu Barakat. El 1672 un nord-africà de nom Muhammad ibn Sulayman al-Rudani, amic del gran visir otomà Ahmet Köprülü i enfrontat al xerif Àhmad VII del clan Dhawu Zayd, es va posar al front d'una partida d'homes i va enderrocar al xerif, portant al tron a Barakat III. Muhammad ibn Sulayman al-Rudani va introduir una sèrie de reformes radicals destinades a millorar la vida dels residents estrangers a la Meca i altres llocs, i de la població més pobre, en contra de l'aristocràcia, però a la mort del gran visir Ahmet Köprülü el 1676, va perdre la seva influència. Barakat fou xerif fins a la seva mort el 1682 i el va succeir el seu fill Saïd I, que només va regnar dos anys, retornant llavors Àhmad VII al poder.

## Referències

* ↑ Rafeq, Abdul-Karim. The Province of Damascus, 1723-1783 (en anglès). Khayats, 2008, p. 57.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam Segona edició, Brill Publishers, Leiden, s.v. «Barakāt».
# Barbus arcislongae

Barbus arcislongae és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Malawi (Àfrica).

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Balki (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Balki».
Balki - Балки (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 37 habitants. Pertany al districte (raion) de Xebékino.

## Referències

* ↑ «Znamenka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-29. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «Генеральный план Шебекинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-05-27. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 gener 2022].
# Bandera de Farrera

La bandera oficial de Farrera té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, vermella, amb la ferradura blanca amb sis claveres vermelles de l'escut al centre, d'alçària 1/2 de la del drap i disposada a 1/10 de la vora superior; amb dos triangles rectangles de color verd fosc iguals i encarats, situats a la vora inferior del drap i amb els catets menors a la vora de l'asta i del vol, d'alçada 1/2 de la del drap, i els catets majors, de llargària 1/2 de la del drap; i amb un xebró revessat blanc amb el cim al centre de la vora inferior de gruix 1/6 de l'alçada del drap, juxtaposat als triangles.
L’Ajuntament de Farrera va encarregar al Sr. Marc A. Balanza la realització d’una proposta que recollís una nova bandera pel municipi. Va ser aprovada el 17 de juny de 2022 pel Ple de l'Ajuntament de Farrera, aprovada pel Departament de la Presidència el 12 d'abril de 2023 i publicada en el DOGC el 18 d'abril del 2023 amb el número 8897.
Es basa en l'escut heràldic municipal i n'és una adaptació, ja que s'hi manté el color dels campers i l'element principal, la ferradura, mentre que la faixa ondada passa a adoptar la forma d'un xebró revessat.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Pallars Sobirà
* Escut de Farrera

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ PRE/1270/2023, de 12 d'abril, per la qual es dona conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Farrera.» (pdf). DOGC num. 8897, 18-04-2023. [Consulta: 21 abril 2023].
* ↑ Balanza i Grimaldo, Marc A. Proposta nova bandera per Farrera. Peramea: maig 2022. Sense ISBN
# Bandera de Figuerola del Camp

La bandera oficial de Figuerola del Camp té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, groga amb una fulla de figuera verda nervada del camp, de proporcions 7/9 parts de l'alt del drap, situada al centre.

## Història

Va ser aprovada el 29 de juliol de 2009 i publicada al DOGC el 17 de setembre del mateix any amb el número 5466. Es va confegir prenent com a base l'escut de la localitat.

## Vegeu també

* Escut de Figuerola del Camp
* Escuts i banderes de l'Alt Camp

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/2495/2009, de 29 de juliol, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Figuerola del Camp.» (pdf). DOGC num 5466, 29-07-2009. [Consulta: 25 juny 2010].
# Bandera de Flandes

La bandera de Flandes, anomenada col·loquialment Vlaamse Leeuw ("lleó flamenc") o leeuwenvlag ("bandera del lleó") en neerlandès, és la bandera de la regió belga de Flandes. La bandera fou adoptada oficialment pel Consell de la Cultura de la Comunitat Cultural neerlandesa (Cultuurraad voor de Nederlandse Cultuurgemeenschap) el 1973 , i més tard, el 1985, pel seu successor, el Parlament flamenc. El 1990, també s'adoptà l'escut d'armes com un símbol oficial.
També representa al moviment social flamenc, amb la petita variació en que el lleó té la llengua i les urpes negres en comptes de vermelles.

## Disseny

La bandera mostra un lleó rampant en sable contornejat en blanc i armat en gules (és a dir, amb la llengua i les urpes vermelles) sobre un camp groc. La ràtio és 2:3.

## Banderes similars

* Moviment popular flamenc.
* Departament de Nord, França.
* Marcgraviat de Meissen, jurisdicció feudal medieval de frontera del Sacre Imperi Romanogermànic.
* Bro Leon, un dels broioù de la Bretanya històrica.

## Notes

* ↑ Decreet-Raskin de 6 juliol 1973 Constituent de la seva pròpia bandera, el seu himne i dia de festa de la comunitat cultural neerlandesa. Belgisch Staatsblad de 12 de setembre de 1973, pàg. 10339.
* ↑ Decret Ministerial d'11 de juliol 1985, que fixa la imatge en color de la bandera de la Comunitat flamenca. Belgisch Staatsblad d'11 de juliol de 1985, pàg. 10285.; Decret Ministerial d'11 de juliol 1985, que fixa la imatge en blanc i negre de la bandera de la Comunitat flamenca. Belgisch Staatsblad d'11 de juliol de 1985, pàg. 10286.

## Referències

* ↑ «Vlaggen van België» (en neerlandès). Belgium.be. [Consulta: 23 maig 2016].
* ↑ «Officiële symbolen van de Vlaamse Gemeenschap - feestdag, vlag en volkslied» (en neerlandès). Vlaanderen.be. [Consulta: 22 maig 2016].
# Tenancingo

* Per a altres significats, vegeu «Tenancingo (municipi de Tlaxcala)».
Tenancingo és un municipi a l'estat de Mèxic. Tenancingo de Degollado és la capital municipal i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb els municipis de Calimaya i Capulhuac, al sud amb Tenancingo, a l'oest amb Almoloya de Alquisiras i a l'est amb Joquicingo.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Tenancingo Arxivat 2017-10-13 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Petar Krstić

Petar Krstić (Belgrad /Serbia), 18 de febrer, 1877 - Idem. 21 de gener, 1957) va ser un compositor i director d'orquestra serbi conegut a tota Iugoslàvia.
Nascut a Belgrad, Krstić va estudiar amb el compositor austríac Robert Fuchs i el musicòleg bohemio-austríac Guido Adler a Viena. Va treballar com a director i pedagog a Belgrad, així com com a líder musical de la ràdio de Belgrad. Les seves òperes més famoses inclouen Zulumcar (1927) i Ženidba Jankovic Stojana (1948). És conegut sobretot per les seves obertures, música de cambra i obres de cor.

## Vegeu també

* Kosta Manojlović
* Miloje Milojević
* Stevan Hristić
* Stevan Mokranjac
* Isidor Bajic
* Josif Marinković

## Referències

* ↑ Pejović 2001.

## Fonts

* Pejović, Roksanda. 2001. "Krstić, Petar". The New Grove Dictionary of Music and Musicians, segona edició, editat per Stanley Sadie i John Tyrrell. Londres: Macmillan.
# Deerfield (Nou Hampshire)

Deerfield és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2007 tenia 4.181 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Deerfield tenia 3.678 habitants, 1.225 habitatges, i 986 famílies. La densitat de població era de 27,9 habitants per km².
Dels 1.225 habitatges en un 43,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71% hi vivien parelles casades, en un 5,3% dones solteres, i en un 19,5% no eren unitats familiars. En el 12,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,98 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,27.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30% tenia menys de 18 anys, un 5,2% entre 18 i 24, un 33% entre 25 i 44, un 24,9% de 45 a 60 i un 6,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 61.367$ i la renda mediana per família de 64.737$. Els homes tenien una renda mediana de 40.568$ mentre que les dones 30.682$. La renda per capita de la població era de 24.160$. Entorn de l'1,3% de les famílies i el 3,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Deerfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Deerfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mauro Trentini

Mauro Trentini (Trento, Trentino - Alto Adige, 12 de setembre de 1975) va ser un ciclista italià que va destacar especialment en el Ciclisme en pista on va aconseguir dues medalles als Campionats del món.

## Palmarès en pista

* 1996
** Campió del Món en Persecució per equips (amb Adler Capelli, Andrea Collinelli i Cristiano Citton)

### Resultats a la Copa del Món

* 2000
** 1r a Ciutat de Mèxic, en Persecució per equips
** 1r a Torí, en Persecució per equips

## Palmarès en ruta

* 1996
** Vencedor d'una etapa de l'Olympia's Tour
* 1998
** 1r al Circuit Castelnovese

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Ribeira Grande (Santo Antão)

Ribeira Grande és una vila al nord de l'illa de Santo Antão a l'arxipèlag de Cap Verd. Està situada en la confluència de les valls dels rius Ribeira Grande i Ribeira da Torre, totes dues apres per a l'agricultura. No disposa de port, encara que està situada en la costa. És el centre de serveis del municipi, encara que no la capital administrativa d'aquest, que és Ponta do Sol, situada a uns 6 km al nord, seguint la costa.
Va ser fundada en la segona meitat del segle xvii, per emigrants arribats des de les illes de Santiago i Fogo, juntament amb colons vinguts del nord de Portugal, amb el nom de Povoação, amb el qual encara avui dia és coneguda a vegades. L'assentament fou elevat a vila en 1732. Disposa d'un petit nucli antic amb edificis colonials portuguesos del segle xix, entre els quals destaquen l'església de Nossa Senhora do Rosário i la casona de Roberto Duarte Silva (1837-1889), científic originari de la localitat, encara que va desenvolupar el seu treball a París.

## Demografia

| Any | Població |
| 1990 | 2.550 |
| 2005 | 2.950 |
| 2010 | 2.564 |

## Vegeu també

* Llista de nuclis de població de Cap Verd

## Referències

* ↑ García, Jesús (2009) : El mundo a tu aire: Cabo Verde. Edic. Gaesa, Madrid, ISBN 978-84-8023-685-0, p.199-200
# Riu Acaray

L' Acaray (del guaraní; Akaray), és un riu de l'est de Paraguai, que neix en la serralada de Caaguazú i rep al seu torn les aigües del Itakyry i Yguazú. Discorre pels departaments de Caaguazú i Alt Paraná, fins a la seva desembocadura en el riu Paraná entre les ciutats de Hernandarias i Ciudad del Este. El lloc de la seva desembocadura ha estat alterat per permetre l'aprofitament hidroelèctric de la represa d'Acaray. El seu principal afluent és el riu Yguazú on es troba una altra de les represes més importants que té Paraguai: la represa del Yguazú.

## Referències

* ↑ «Paraguay - Hydroelectricity, Agriculture, Timber | Britannica» (en anglès). [Consulta: 28 desembre 2023].
* ↑ «Acaray River | Encyclopedia.com». [Consulta: 28 desembre 2023].
# Rivulus apiamici

Rivulus apiamici és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden arribar als 3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Riu Paranà (Brasil).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Rivulins

* No s'ha de confondre amb Rivúlids.
Els rivulins (Rivulinae) són una subfamília de lepidòpters ditrisis de la família dels erèbids (Erebidae).
Les erugues de la subfamília solen tenir pèls llargs, i tenen falses potes completes en els segments abdominals 3 a 6. Els adults tenen una probòscide única.

## Taxonomia

Aquesta subfamília va ser classificada prèviament com a part de la subfamília Hypeninae d'Erebidae o dins Noctuidae. Recents estudis filogenètics no van descobrir una relació estreta amb Hypeninae però sí per mantenir-la dins d'Erebidae.

## Gèneres

* Alesua
* Bocula
* Oxycilla
* Oglasa
* Rivula
* Zebeeba
* Zelicodes

## Referències

* ↑ Fibiger, Michael; Lafountaine, J. Donald (June 29, 2005). "A review of the higher classification of the Noctuoidea (Lepidoptera) with special reference to the Holarctic fauna". Esperiana 11: 7–92.
* 1 2 Zahiri, Reza; et al. (2011). "Molecular phylogenetics of Erebidae (Lepidoptera, Noctuoidea)". Systematic Entomology 37: 102–124. Doi:10.1111/j.1365-3113.2011.00607.x
* ↑ Lafontaine, Donald; Schmidt, Christian (19 Mar 2010). "Annotated check list of the Noctuoidea (Insecta, Lepidoptera) of North America north of Mexico". ZooKeys 40: 26. Doi:10.3897/zookeys.40.414
# Ricardo Echeverría Vergara

Ricardo Echeverría Vergara (Antofagasta, 31 de maig de 1918 - Angol, 15 d'agost de 1988) va ser un genet xilè que va competir durant la dècada de 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on va disputar dues proves del programa d'hípica. En el concurs de salts per equips guanyà la medalla de plata, mentre en el concurs de salts individual fou vint-i-vuitè. Muntà el cavall Lindo Peal.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles als Jocs Panamericans de 1951, una d'or i una de bronze.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Ricardo Echeverría». [Consulta: 5 desembre 2023].
# Rebrovka

Rebrovka (en rus: Ребровка) és un poble deshabitat de la República de Mordòvia, a Rússia, segons el cens del 2010 no tenia cap habitant, pertany al municipi d'Atiàixevo.

## Referències

* ↑ И. К. Инжеватов. Топонимический словарь Мордовской АССР. Мордовское книжное издательство, 1987.
# Ronald Rousseau

Ronald Rousseau (Anvers, Bèlgica, 14 d'agost de 1949), és un matemàtic i gestor d'informació belga, especialitzat en Biblioteconomia i Documentació.
Doctorat en matemàtiques el 1977 a la KU Leuven de Lovaina, del 1978 al 2012 va ser professor associat de l'escola tècnica superior Katholieke Hogeschool Brugge-Oostende (KHBO), i es doctorà en Biblioteconomia i Documentació el 1992 a la Universitat d'Anvers. Continua com investigador a la KHBO i la Universitat de Lovaina. És el president de la International Society for Scientometrics and Informetrics (ISSI) des del 2007, i va ser reelegit el 2011. El 2015 va ser promogut Doctor honoris causa de la Universitat de Zhejiang (Xina) en reconeixement de la seva obra sobre infometria i la seva col·laboració amb aquesta universitat xinesa. Ha publicat llibres i articles sobre ciències de la informació, principalment d'informetria, I també de matemàtiques i ecologia. Ha obtingut molts premis, entre ells la medalla Derek de Solla Price el 2001 i la medalla de l'acadèmia belga de ciències.

## Referències

* ↑ «CV. Curriculum». Ronald Rousseau homepage. Arxivat de l'original el 18 de gener 2016. [Consulta: 8 febrer 2016].
* ↑ KW «KHBO-professor Ronald Rousseau uit Oostende herkozen tot voorzitter ISSI» (en neerlandès). Krant van West-Vlaanderen, 19-05-2011.
* ↑ «Ronal Rousseau bekroond met een eredoctoraat aan de universiteit van Zhejiang in Hangzhou» (en neerlandès). KU Leuven, 23-11-2015. [Consulta: octubre 2016].
* 1 2 Arvanitis, Rigas. Science and Technology Policy (en anglès). Vol. II. EOLSS Publications, 2009, p. 63-64. ISBN 1848260598.
* ↑ «Publications». Ronald Rousseau homepage. Arxivat de l'original el 16 de febrer 2016. [Consulta: 9 febrer 2016].
* ↑ «Derek John de Solla Price award of the journal 'Scientometrics». ISSIː International Society for Scientometrics and Informetrics. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 9 febrer 2016].