OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bubby, el noi dolent

Bubby, el noi dolent (títol original: Bad Boy Bubby) és una comèdia dramàtica italiano-australiana escrita, produïda i dirigida per Rolf de Heer, estrenada l'any 1993. Ha estat doblada al català.

## Argument

Bubby té trenta-cinc anys, viu en un tuguri amb la sola companyia de la seva mare, una bruixa que, al grat del seu humor bat, li fa el menjar o li fa l'amor, i el seu gat que ell martiritza. El seu petit univers és totalment trastocat quan el seu alcohòlic pare reapareix. Després de trenta-cinc anys passats a una cambra austera, Bubby descobrirà el món exterior.

## Repartiment

* Nicholas Hope: Bubby
* Clara Benito: Mam
* Ralph Cotterill: Pop
* Carmel Johnson: Angel
* Syd Brisbane: Yobbo
* Nikki Price: la dona que crida
* Norman Kaye: el científic
* Paul Philpot: Paul
* Peter Monaghan: Steve
* Natalie Carr: Cherie el Salvo
* Rachael Huddy: Rachael
* Bridget Walters: la mare d'Angel
* Ullie Birve: la dona amb un vestit
* Audine Leith: Fondled Salvo
* Lucia Mastrantone: la repartidora de pizza

## Al voltant de la pel·lícula

* El rodatge s'ha desenvolupat del 16 de novembre de 1992 al 30 de gener de 1993 a Adelaida, Outer Harbor, Port Adelaide, Semaphore, Thebarton i Torrens Island Power Station, a Austràlia.
* Amb l'objectiu de donar un aire més experimental al film, 32 directors de la fotografia s'han succeït en el rodatge, a raó d'un cap operador diferent cada nou lloc que Bubby descobria.
* Una bona part del so va haver gravat amb l'ajuda de dos micròfons binaurals amagats a les orelles de l'actor Nicholas Hope.

## Premis i nominacions

* Premi especial del jurat, en la Mostra de Venècia el 1993.
* Premi al millor director, millor guió, millor muntatge i millor actor per Nicholas Hope, en els premis Australian Film Institute l'any 1994.
* Premi al millor director, en el Festival internacional de cinema de Seattle el 1994.
* Premi del públic, en el Festival de cinema d'aventures de Valencianes l'any 1995.

## Referències

* ↑ «Bubby, el noi dolent». esadir.cat.
* ↑ «Bad Boy Bubby». Allociné.
* 1 2 «trivia». ImdB.
* ↑ «premis». ImdB.
# Nuclear Age Peace Foundation

La Nuclear Age Peace Foundation (NAPF) és una organització internacional sense ànim de lucre d'educació i promoció no partidista, fundada el 1982 i integrada per individus i organitzacions de tot el món que recolzen els esforços mundials pel desarmament nuclear. Té estatus consultiu per al Consell Econòmic i Social de les Nacions Unides i és reconeguda per l'ONU com a Organització Missatgera per a la Pau.
L'objectiu principal de la Nuclear Age Peace Foundation és aconseguir un món sense armes nuclears. La seva missió és «educar i defensar la pau i un món lliure d'armes nuclears i capacitar els líders per la pau». Participa en programes de promoció i educació. Els seus projectes educatius inclouen el butlletí electrònic Sunflower, que proporciona informació mensual i anàlisi de qüestions de seguretat nuclear i internacional, i els Arxius Nuclears, que narren la història de les armes nuclears. La NAPF treballa amb funcionaris i responsables electes de tot el món per defensar l'abolició de les armes nuclears. A més, dirigeix programes de capacitació per a la pau i acull esdeveniments especials per honrar als líders de la pau i retre homenatge a les víctimes d'armes i guerra nuclears. Compta amb un actiu consell d'administració i un Consell assessor amb participants com el XIV Dalai Lama, l'arquebisbe Desmond Tutu, Hafsat Abiola, Jane Goodall, Noam Chomsky, Jean-Michel Cousteau o Ted Turner, que ajuden a difondre el missatge de l'organització a tot el món.

## Referències

* 1 2 «About The Nuclear Age Peace Foundation». www.wagingpeace.org. [Consulta: 6 desembre 2017].
* 1 2 «Waging Peace: Nuclear Age Peace Foundation Works to Abolish Nuclear Weapons». sbfoundation.org. Santa Barbara Foundation. Arxivat de l'original el 7 de desembre 2017. [Consulta: 6 desembre 2017].
* ↑ «Advisory council». wagingpeace.org. Arxivat de l'original el 1 d’agost 2018. [Consulta: 6 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Nuclear Age Peace Foundation - Lloc web oficial
* Nuclear Zero Campaign Arxivat 2017-12-12 a Wayback Machine.
* Nuclear Files Arxivat 2016-12-15 a Wayback Machine.
* U.S. Department of Energy on Nuclear Research and the Universities of California Arxivat 2010-12-16 a Wayback Machine.
* University of California's involvement in Nuclear Weapons
# Màlaia Stepninka

Màlaia Stepninka (en rus: Малая Степнинка) és un poble de l'óblast d'Omsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 225 habitants. Pertany al districte rural de Mariànovka.

## Referències

* ↑ Почвенная карта России
* ↑ Топографическая карта Омской области
# Manuele Fior

Manuele Fior (Cesena, 1975) és un dibuixant i il·lustrador italià.
L'any 2000 va finalitzar els seus estudis, graduant-se en arquitectura a la ciutat de Venècia. Va traslladar-se a Berlín, on va exercir d'arquitecte i dibuixant. El 2001 va començar a treballar amb l'editor Avant-Vergal. Alhora, va produir diversos contes, que van aparèixer a les revistes Negre Bile Noire, Stripburger, Forresten i Osmosa.
També va treballar com a il·lustrados fent encàrrecs per a diverses revistes italianes: Feltrinelli, Einaudi, Il Sole 24 Ore, Edizioni EL, Ferrers, Internacional, Il Manifesto, i també per a altres publicacions: les revistes Rolling Stone, Les Inrocks, Nathan i Bayard.
El 2005 es trasllada a Oslo, i després a París, on encara resideix.
L'any 2011 guanya el Premi Fauve d'Or al millor àlbum al Festival Internacional d'Angoulême, per la seva novel·la gràfica Cinco mil kilómetros por segundo
Des del 2011 treballa per a la publiació New Yorker.
Les seves obres La señorita Else, Cinco kilómetros por segundo i La entervista han estat traduïdes al castellà per l'editorial Sins sentido.

## Publicacions
### Novel·la gràfica

* 2013. La entrevista, Salamandra Graphics
* 2013. L'Intervista, Coconino Press
* 2013. Die Übertragung, avant-verlag
* 2012. Édition de luxe de Cinq milles kilomètres par seconde, esprit bd éditions
* 2011. Fünftausend Kilometer in der Sekunde, avant-verlag
* 2010. Fem tusen kilometer i sekundet, Jippi Forlag
* 2010. Cinq mille kilomètres par seconde, Atrabile
* 2010. Cinquemila chilometri al secondo, Coconino Press
* 2009. La signorina Else, Coconino Press
* 2009. Mademoiselle Else, Delcourt
* 2009. Fraulein Else, avant-verlag
* 2010. La Senorita Else, Sins Entido
* 2006. Rosso oltremare, Coconino Press
* 2006. Icarus, Atrabile
* 2006. Ikarus, avant-verlag
* 2006. Ikaros, Jippi Forlag 2006
* 2004. Les gens le dimanche, Atrabile
* 2004. Menschen am Sonntag, avant-verlag

### Llibres il·lustrats

* 2010. Zero Sagre, Edizioni Zero
* 2007. Il giro del mondo in 80 giorni, Fabbri
* 2006. Pirati all'arrembaggio, Edizioni EL, Nathan

## Referències

* ↑ http://www.entrecomics.com/?p=61483
* ↑ http://www.ilpost.it/2011/01/31/italia-fumetto-festival-di-angouleme/
# Jimtown (Oklahoma)

Jimtown és una petita comunitat no incorporada al Comtat de Love, a l'estat estatunidenc d'Oklahoma. Està a una altitud de 761 peus, és a dir, 232 metres.

## Referències

* ↑ (anglès) «GNIS Detail - Jimtown». Geographic Names Information System. [Consulta: 13/05/2011.]
# Euclides de Zancle

Euclides (en grec antic: Eucleides, llatí: Εὐκλείδης) fou un dels dirigents del grup de colons sicilians que van sortir de Zancle per fundar la ciutat d'Hímera (segle vii aC), segons que diu Tucídides (Història de la guerra del Peloponès VI, 5).

## Referències

* ↑ 1.Eucleides a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 74
# Ca l'Humet

Ca l'Humet és un edifici del municipi d'Hostalric (Selva) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa entre mitgeres, situada al nucli urbà, al carrer Verge dels Socors. De planta rectangular, consta de planta baixa i dos pisos. Coberta amb teula àrab. Façana arrebossada i pintada amb un color molt suau. Portal amb brancals i llinda de pedra, amb un arc carpanell rebaixat. A cada pis hi ha un balcó amb barana de ferro i amb portes Amb brancal i llinda de pedra.

## Referències

* 1 2 3 «Ca l'Humet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 novembre 2014].
# Mucari

Mucari és un municipi de la província de Malanje. Té una extensió de 2.981 km² i 29.037 habitants. Comprèn les comunes de Catala, Caxinga, Mucari (Caculama) i Muquixi. Limita al nord amb el municipi de Kiuaba Nzoji, a l'est amb el de Quela, al sud amb els de Cambundi Catembo i Cangandala, i a l'oest amb el de Malanje.

## Referències

* ↑ Mucari al web del cens d'Angola
# Keetmanshoop

Keetmanshoop (afrikaans per: l'esperança de Keetman) és la capital de Karas, una de les regions administratives de Namíbia. És la capital i el centre econòmic del sud del país. El 2011 la ciutat tenia 18.900 habitants, una augmentació de 21,6% en deu anys sobre 525 km². La zona rural a l'entorn de la ciutat cobreix 37.900 km² amb només 7100 habitants. Està situada a la cruïlla de dos importants carreteres i sobre el Ferrocarril Trans-Namib de Windhoek a Upington, a Sud-àfrica,

## Història

Abans de l'arribada dels europeus la zona era coneguda com a Nu-gouses, que significa "Pantà Negre", indicant la presència d'una deu en aquesta àrea. El 1860 la Societat Missionera Renana va fundar una missió allà per a imposar la seva fe i convertir la població Nama.
La data de fundació de la ciutat es considera el 14 d'abril de 1866, dia d'arribada a la zona de Johann Georg Schröder, qui va ser el primer missioner de la missió que va fundar. La missió va ser anomenada així pel comerciant i banquer d'Hamburg, Johann Keetman que va recolzar econòmicament la missió. Tot i que ell mateix mai va visitar el lloc, el van nomenar així al seu honor.
Durant el període d'ocupació de Namíbia (llavors anomenada Àfrica del Sud-oest) per part de Sud-àfrica, i mentre es van aplicar les polítiques de "desenvolupament separat" de l'apartheid, la ciutat va servir com a capital administrativa del bantustan de Namaland.

## Economia

Keetmanshoop compta amb un aeroport servit per vols regulars de la línia nacional. A prop de la ciutat hi ha dos boscos de pintorescs i peculiars arbres Aloe dichotoma («arbre de buirac»), una de les espècies més amenaçades de la zona. La ciutat es troba prop de la presa Naute al riu Löwen. És un centre important de la comunitat ramadera d'ovelles. Els principals productes industrials són aliments, pell d'ovella i articles de cuir.

## Monuments

* El museu de Keetmanshoop: situat a l'església de la missió renana (1895) declarat monument nacional el 1978. La seva combinació única del motlle gòtic en pedra africana la fa una de les obres mestres arquitectòniques del país i una atracció turística popular.
* La casa de correus (1910).

## Referències

* ↑ Namibia 2011 Population and Housing Census Preliminary Results (anglès), Windhoek, National Planning Commission, abril 2012, pàgina 42
* ↑ Arxivat 2013-10-09 a Wayback Machine. Arxivat 2013-10-09 a Wayback Machine. Arxivat 2013-10-09 a Wayback Machine. Arxivat 2013-10-09 a Wayback Machine. «Why live in Keetmanshoop» (anglès) Arxivat 2013-10-09 a Wayback Machine., breu historial al web de la ciutat
* ↑ «Keetmanshoop», Encyclopædia Britannica [consulta 16 d'agost de 2013]
# Nucleasa

Una nucleasa és un enzim capaç d'escindir l'enllaç fosfodièster entre les subunitats de nucleòtids d'àcid nucleics. Algunes publicacions antigues utilitzen els termes de "polinucleotidasa" o "nucleodepolimerasa".
Les nucleases generalment es divideixen a més en endonucleasa i exonucleasa, encara que alguns dels enzims poden caure en ambdues categories.
A finals dels anys 1960, els científics Stuart Linn i Werner Arber van aïllar exemples d'aquests dos tipus d'enzims en els bacteris Escherichia coli (E. coli). Un dels tipus d'enzim es va anomenar "metilasa" i l'altra una "nucleasa de restricció". Aquests van ser eines enzimàtiques importants per tallar i enganxar molècules d'ADN.

## Referències

* ↑ Avery, O.T., MacLeod, C.M., McCarty, M. (1944). Studies on the chemical nature of the substance inducing transformation of pneumococcal types: Induction of transformation by a desoxyribonucleic acid fraction isolated from Pneumococcus type III. J. Exp. Med. 79: 137-158.
* ↑ Linn S., Arber, W. (1968). Host specificity of DNA produced by Escherichia coli, X. In vitro restriction of phage fd replicative form. Proc. Natl. Acad. Sci. USA. 59:1300-1306
* ↑ Arber, W., Linn S. (1969) DNA modification and restriction. Annu. Rev. Biochem. 38:467-500

## Enllaços externs

* Examples of Restriction Enzymes Chart
* Restriction Enzyme Action of EcoRI
* Enzyme glossary
* Nucleases (Main source of the page...) Arxivat 2004-08-05 a Wayback Machine.
# Màle Sadóve

Màle Sadóve (en (ucraïnès): Мале Садове, en rus: Малое Садовое, Màloie Sadóvoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 336 habitants. Pertany al districte de Bakhtxissarai. Fins al 1948 la vila es deia Kutxuk-Siurén.

## Població

Segons les dades del 2001 la composició de la població de la vila de Màloie Sadóvoie d'acord amb la llengua que empren és la següent:

## Referències

* ↑ «Учь азиз дюрбеси (Айвовое / Эфендикой, АР Крым)». IMUSLIM. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
* ↑ Встречается также написание Коджа-Сала
* ↑ «Розподіл населення за рідною мовою, Автономна Республіка Крим». Державна служба статистики України. Arxivat de l'original el 2013-06-26. [Consulta: 26 octubre 2014].
# Manuele Mori

Manuele Mori (Empoli, 9 d'agost del 1980) és un ciclista italià professional des del 2002 i actualment a l'equip UAE Abu Dhabi. Dotat especialment pels esprints. Nasqué en una família ciclista; el seu pare Primo guanyà una etapa del Tour de França de 1970 i el seu germà gran Massimiliano també és ciclista.

## Palmarès

* 2003
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Toscana sub-23
* 2007
** 1r a la Japan Cup

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2004. 76è de la classificació general
* 2005. 85è de la classificació general
* 2006. 88è de la classificació general
* 2007. Abandona (15a etapa)
* 2009. 93è de la classificació general
* 2014. 118è de la classificació general
* 2015. 80è de la classificació general
* 2016. 63è de la classificació general
* 2018. 66è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2010. 90è de la classificació general
* 2011. 107è de la classificació general
* 2013. 70è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2013. 76è de la classificació general
* 2017. Abandona (9a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa de Manuele Mori a sitiodeciclismo.net
# Úspenka

«Úspenka» té aquests significats:

## Rússia

* Úspenka (Tomsk), localitat de l'óblast de Tomsk, a Rússia
* Uspenka (Altai), localitat del krai de l'Altai, a Rússia
* Úspenka (Kursk), localitat de l'óblast de Kursk, a Rússia
* Uspenka (Zaoziorni), localitat del krai de Krasnoiarsk, a Rússia
* Uspenka (Baixkíria), localitat de la República de Baixkíria, a Rússia
* Úspenka (Astracan), localitat de l'óblast d'Astracan, a Rússia
* Úspenka (Àban), localitat del krai de Krasnoiarsk, a Rússia
* Úspenka (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia

## Ucraïna

* Úspenka (Luhansk), localitat de l'óblast de Luhansk, a Ucraïna
# Sborni

Sborni - Сборный (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la riba dreta d'un petit afluent del riu Sossika, a 16 km al nord-est de Krílovskaia i a 146 km al nord-est de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi d'Oktiàbrskaia.
# Ca l'Iborra

Ca l'Iborra és una obra noucentista de Mataró (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Torre de planta, pis i golfes amb coberta a quatre vessants. La façana principal composta a partir d'un eix de simetria central, presenta un porxo d'accés amb pilar de secció quadrada d'ordre clàssic que sostenen una barbacana. Als extrems del porxo se situen dues estàtues femenines i dos finestrals a cada banda. Al primer pis tres finestrals amb arc de mig punt sobre l'eix de simetria i dues laterals. A les golfes set obertures rectangulars. A la façana de ponent hi ha un annex de planta baixa amb terrassa. Les quatre façanes mantenen el mateix eix compositiu amb la presència d'un sòcol de pedra a la planta baixa, la situació i composició de les obertures i el color de l'estucat de les façanes. Destaca el ràfec de la coberta suportat per mènsules de fusta amb enteixinat.

## Referències

* ↑ «Ca l'Iborra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 agost 2017].
# L'home que va estimar Cat Dancing

L'home que va estimar Cat Dancing (títol original: The Man Who Loved Cat Dancing) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Richard C. Sarafian el 1973. És l'adaptació d'una novel·la de Marilyn Durham publicada el 1972 i ha estat doblada al català.

## Argument

Al desert, els homes de Jay Grobart, un antic oficial, s'apoderen del contingut d'un furgó postal, davant dels ulls de Catherine Crocker, testimoni inesperat que és immediatament capturat. Les forces de l'ordre es llancen a la persecució dels lladres i el marit de Catherine, Willard Crocker, s'ajunta a la patrulla…

## Repartiment

* Burt Reynolds: Jay Grobart
* Sarah Miles: Catherine Crocker
* Jack Warden: Dawes
* George Hamilton: Willard Crocker
* Lee J. Cobb

## Referències

* ↑ L'home que va estimar Cat Dancing
* ↑ «The Man Who Loves Cat Dancing». The New York Times.
# Kildare Street

Kildare Street (gaèlic irlandès Sráid Chill Dara) és un carrer molt conegut de Dublín, la capital de la República d'Irlanda prop de la principals vies comercials de Grafton Street i Dawson Street, ales quals s'uneix per Molesworth Street. Alguns departament del govern d'Irlanda tenen les seves oficines a aquest carrer però és més famosa per Leinster House, construïda per Richard Cassels en 1745, i actual seu del parlament irlandès. La secció Arqueologia i Història del Museu Nacional d'Irlanda i la Biblioteca Nacional d'Irlanda ] es troben a cada costat de Leinster House i van ser construïts en 1885.
Trinity College es troba al nord del final del carrer mentre que St Stephen's Green és al final del carrer al sud, amb el ben conegut Hotel Shelbourne a la cantonada oriental. Les oficines de l'Alliance française a Dublín es troben a 1 Kildare Street.
A la cantonada amb Leinster Street hi havia l'antic Kildare Street Club, que abans de la partició d'Irlanda era el cor del domini protestant angloirlandès.

## Enllaços externs

* Edificis a Kildare Street Arxivat 2006-08-25 a Wayback Machine.
* Biblioteca Nacional d'Irlanda
* Museu Nacional d'Irlanda
# Úspenka (Àban)

* Per a altres significats, vegeu «Úspenka».
Úspenka (en rus: Успенка) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 218 habitants. Pertany al districte municipal d'Àban.

## Referències

* ↑ «Историческая справка | Официальный сайт муниципальное образование Абанский район». Arxivat de l'original el 2021-01-18. [Consulta: 29 gener 2021].
* ↑ Большая Советская Энциклопедия. Гл. ред. А. М. Прохоров, 3-е изд. Т. 1. А — Ангоб. 1969. 608 стр., илл.; 47 л. илл. и карт, 1 отд. л. табл.
* ↑ «История основания Абанского района Красноярского края. Архитектура Красноярского края. Памятники Архитектуры». Arxivat de l'[www.naov.ru/?abanskii_raion original] el 2013-04-17.
# Scabiosa

* Per a altres significats, vegeu «(1228) Scabiosa».
Scabiosa és un gènere de plantes angiospermes de la família de les caprifoliàcies (Caprifoliaceae), són natives d'Europa, Àsia i Àfrica.

## Taxonomia

Aquest gènere va ser publicat per primer cop l'any 1753 a l'obra Species Plantarum de Carl von Linné (1707-1778).

### Espècies

Dins del gènere Scabiosa es reconeixen les 67 espècies següents:
* Scabiosa adzharica Schchian
* Scabiosa africana L.
* Scabiosa albanensis R.A.Dyer
* Scabiosa amoena J.Jacq.
* Scabiosa andryalifolia (Pau) Devesa
* Scabiosa angustiloba (Sond.) B.L.Burtt ex Hutch.
* Scabiosa arenaria Forssk.
* Scabiosa atropurpurea L. — vídues
* Scabiosa austroafricana Heine
* Scabiosa balcanica (Velen.) Velen.
* Scabiosa bipinnata K.Koch
* Scabiosa buekiana Eckl. & Zeyh.
* Scabiosa canescens Waldst. & Kit.
* Scabiosa cartenniana A.Pons & Quézel
* Scabiosa cephalarioides Lojac.
* Scabiosa cinerea Lapeyr. ex Lam.
* Scabiosa colchica Steven
* Scabiosa columbaria L.
* Scabiosa comosa Fisch. ex Roem. & Schult.
* Scabiosa correvoniana Sommier & Levier
* Scabiosa corsica (Litard.) Gamisans
* Scabiosa crinita Kotschy & Boiss.
* Scabiosa daucoides Desf.
* Scabiosa delminiana Abadžić
* Scabiosa drakensbergensis B.L.Burtt
* Scabiosa eremophila Boiss.
* Scabiosa farinosa Coss.
* Scabiosa fumarioides Vis. & Pančić
* Scabiosa galianoi Devesa, Ortega Oliv. & J.López
* Scabiosa holosericea Bertol.
* Scabiosa hyrcanica Steven
* Scabiosa imeretica (Sommier & Levier) Sulak.
* Scabiosa incisa Mill.
* Scabiosa ispartaca Yıld.
* Scabiosa japonica Miq.
* Scabiosa jezoensis Nakai
* Scabiosa lacerifolia Hayata
* Scabiosa lachnophylla Kitag.
* Scabiosa libyca Alavi
* Scabiosa lucida Vill.
* Scabiosa mollissima Viv.
* Scabiosa nitens Roem. & Schult.
* Scabiosa ochroleuca L.
* Scabiosa owerinii Boiss.
* Scabiosa paphlagonica Bornm.
* Scabiosa parielii Maire
* Scabiosa parviflora Desf.
* Scabiosa praemontana Privalova
* Scabiosa pyrenaica All.
* Scabiosa semipapposa Salzm. ex DC.
* Scabiosa silenifolia Waldst. & Kit.
* Scabiosa sirnakia Yıld.
* Scabiosa sivrihisarica Yıld.
* Scabiosa solymica (Parolly, Eren & Nordt) Göktürk
* Scabiosa sosnowskyi Sulak.
* Scabiosa taygetea Boiss. & Heldr.
* Scabiosa tenuis Spruner ex Boiss.
* Scabiosa thysdrusiana Le Houér.
* Scabiosa transvaalensis S.Moore
* Scabiosa triandra L.
* Scabiosa triniifolia Friv.
* Scabiosa turolensis Pau
* Scabiosa tuzluca Yıld.
* Scabiosa tysonii L.Bolus
* Scabiosa velenovskiana Bobrov
* Scabiosa vestina Facchini ex W.D.J.Koch
* Scabiosa webbiana D.Don
* Scabiosa vestina

## Referències

* 1 2 «Scabiosa» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 25 maig 2023].
* ↑ «Scabiosa L.» (en anglès). International Plant Names Index, The Royal Botanic Gardens, Kew, Harvard University Herbaria & Libraries and Australian National Botanic Gardens. [Consulta: 22 maig 2023].

## Bibliografia

* Kremer: Wildblumen, München 2001, ISBN 3-576-11456-4 (alemany)