OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Khorkhog

Khorkhog (mongol: Xopxoг) es tracta d'una preparació tradicional de la cuina mongola (una mena de barbacoa típica de Mongòlia que es serveix de forma similar al kebab), aquest plat és considerat com a festiu i un honor dels convidats.

## Característiques

Amb l'objecte d'elaborar un khorkhog els mongols empren xai (en algunes ocasions s'empra carn de cabra com un substitut) i sol tallar-se en tires de mida convenient deixant a part els ossos. El cuiner sol posar algunes pedres al foc. En moment en què les pedres es troben prou calents, la carn es col·loca en el recipient metàl·lic i es posa com en una barbacoa. Solen usar-se tradicionalment recipients similars als emprats per al transport de la llet. En la preparació dels cuiners poden afegir diversos ingredients (pastanagues, cols, patates) amb l'objecte d'elaborar un estofat. Els ingredients solen preparar-se en diverses capes, deixant les verdures en la seva part superior. Sol afegir aigua amb l'objecte de crear un entorn humit a l'interior del recipient.
La calor que desprenen les pedres és suficient per cuinar la carn dins el recipient. Tot i això el cuiner pot apropar el recipient a unes brases per proporcionar una calor addicional. La lletera ha d'estar coberta durant la preparació, és costum que el cuiner faci olor i escolti els sons de la cocció durant el cuinat per saber si està preparat. La calor de les pedres pot ser suficient per preparar el plat en una hora i mitja aproximadament. En considerar acabat el Khorkhog, la carn de xai s'estén sobre les pedres. Els comensals solen menjar el khorkhog amb els seus propis dits, tot i que un pot fer servir un ganivet per tallar la carn i extreure els ossos.

## Referències

* ↑ Sanders, Alan J.K.. Mongolian phrasebook. Lonely Planet, 1995, p. 99. ISBN 978-0-86442-308-5.
* ↑ «What to Try» (en anglès). Savourasia. Arxivat de l'original el 2008-04-22. [Consulta: 17 setembre 2023].
* ↑ «Khorkhog - Meat cooked with hot stones - Mongolian Recipes». www.mongolfood.info.
* 1 2 Thrift, Eric. The cultural heritage of Mongolia. Naranbulag printing, 2001.
* ↑ «The Real Mongolian Barbecue» (en anglès americà), 28-06-2022. [Consulta: 17 setembre 2023].

## Vegeu també

* Graellada
# Khorixasita

La khorixasita és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom del districte de Khorixas, a Namíbia, on es troba la seva localitat tipus.

## Característiques

La khorixasita és un vanadat de fórmula química (Bi$_{0.67}$□$_{0.33}$)Cu(VO₄)(OH). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2016. Cristal·litza en el sistema monoclínic. És isostructural amb la mottramita, de la qual és el seu anàleg amb bismut. Químicament és similar a la namibita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu Victoria, a Melbourne (Austràlia), amb el número de registre m53605.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la granja 504 Mesopotàmia, dins el vall de coure de Mesopotàmia, a Khorixas (Regió de Kunene, Namíbia). També ha estat descrita a la mina Mashamba West, al districte miner de Kolwezi, a Lualaba (República Democràtica del Congo). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Khorixasite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 novembre 2019].
# L'Antre des esprits

L'Antre des esprits, llançat als Estats Units com a The Magician's Cavern i al Regne Unit com The House of Mystery', és un curtmetratge francès de 1901 muda comèdia, dirigida per Georges Méliès. Apareix com els números 345–347 als catàlegs de Star Film Company.

## Sinopsi

Un home entra a la seva "caverna" i utilitza un esquelet humà per fer trucs de màgia. Primer converteix l'esquelet en una dona poc vestida que porta un escut. Aleshores la transforma en una dama ben vestida, a la qual fa levitar. El mag torna a convertir la dona en un esquelet i fa ballar el cos. Balla amb l'esquelet i després el treu de la pantalla. A continuació, fa servir la màgia per moure una taula per l'habitació, després fa levitar un tamboret, recolzant-lo sobre la taula.
El mag continua el seu espectacle, intentant atrapar quatre esperits ballarins al seu escenari. Procedeix a fer ballar més mobles, abans de deixar-ho tot a un costat i volar pel sostre. L'home reapareix, després es treu la roba per revelar un vestit elegant, abans d'encendre un fum i sortir de l'escenari.

## Referències

* ↑ Malthête, Jacques & Mannoni, Laurent (2008), L'oeuvre de Georges Méliès, Paris: Éditions de La Martinière, p. 108
* ↑ L'Antre des esprits a cineressources.net
* ↑ L'Antre des esprits a davinotti.com

## Enllaços externs

* L'Antre des esprits a Internet Movie Database (anglès)
* L'Antre des esprits a YouTube
# Kim Ung-Yong

Kim Ung-Yong (Seül, 7 de març de 1963) és un sud-coreà conegut per haver estat un nen prodigi. Va aconseguir un coeficient intel·lectual de 210 en un test Stanford-Binet, segons el Guinness World Records. Va aprendre càlcul diferencial a l'edat de tres anys, i al seu quart aniversari podia llegir i escriure coreà, japonès, alemany i anglès. El 2 de novembre de 1967 (amb quatre anys) va aparèixer a un programa de televisió japonès on va resoldre problemes difícils de càlcul diferencial i integral, i també va demostrar el seu domini dels idiomes abans citats.
Va estudiar física a la Universitat de Hanyang dels tres als sis anys. Als set anys va ser convidat als Estats Units per la NASA. Va aconseguir el grau en física a la Universitat de Colorado abans de complir quinze anys. El 1974 va començar a col·laborar activament amb la NASA, fins que el 1978 va retornar a Corea.
En aquests moments Kim està a la Universitat de Chungbuk.

## Referències

* ↑ «Education: What Ever Became of Geniuses?» (en anglès). Time, 19-12-1977. ISSN: 0040-781X.
# L'Aliança (Half-Life)

L'Aliança (The Combine en la versió en anglès) és una raça i un imperi alienígena del videojoc en acció en primera persona de Valve, Half-Life 2. Durant el joc, també és referit com "La Unión Universal" i "Els nostres Benefactors" com a propaganda.

## Perspectiva general

L'Aliança és un imperi que travessa múltiples dimensions. El món real de l'Aliança és habitat per un nombre desconegut d'espècies, criatures d'altres planetes per al seu benefici, valent-se d'això d'un capdavanter impost, o no, en el planeta. L'Aliança selecciona un món i l'envaeix amb una sèrie de monstres alienígenes creant una atmosfera de desesperació i terror per a mantenir sota control als pobladors d'aquest planeta. Quan és necessari rapten a uns quants habitants per a millorar-los per mètodes de bioingeniería i implantació, per a després d'una lobotomia afegir-los a les files del seu exèrcit, un exemple d'això són els "Stalkers" en anglès; a causa de la desesperació la gent no és capaç de fer res. L'Aliança amb això, crea una raça de super soldats únicament adaptats per a l'ambient d'aquell món en particular. Aquest procés causa una força militar molt mòbil i adaptable que és capaç de respondre a qualsevol amenaça i aixafar qualsevol oposició. Els motius darrere de l'imperialisme de l'Aliança són desconeguts fins ara, encara que es creu que envaïxen els planetes pels recursos naturals.

## Referències

* ↑ «Half-Life 2 Walkthrough—Chapter 5: Black Mesa East». Planet Half-Life. IGN. Arxivat de l'original el 2012-11-13. [Consulta: 26 maig 2008].
# L'Allegro, il Penseroso ed il Moderato

L'Allegro, il Penseroso ed il Moderato (HWV 55) és una oda pastoral amb música de Georg Friedrich Händel basada en la poesia de John Milton.

## Context històric

Händel va compondre l'obra al llarg del període del 19 de gener al 4 de febrer de 1740. L'obra es va estrenar el 27 de febrer de 1740 en el Royal Theatre de Lincoln's Inn Fields. A instàncies d'un dels llibretistes de Handel, Charles Jennens, els dos poemes de Milton, "L'Allegro" i "El Penseroso", van ser arranjats per James Harris, entrellaçant-los per crear una tensió dramàtica entre els caràcters personificats dels poemes de Milton (l'Allegro o l'"home alegre" i il Penseroso o l'"home contemplatiu"). Els primers dos moviments estan formats per aquest diàleg dramàtic entre els poemes de Milton. En un intent d'unir els dos poemes en un sol "disseny moral", Jennens va afegir un nou poema, "il Moderato", per crear un tercer moviment, bastant més breu que els anteriors.
L'obra va tenir èxit ja en la seva `primera representació. Durant el primer any es van realitzar cinc funcions. Michael O'Connell i John Powell ha publicat una anàlisi de la partitura de Händel del text i el seu tractament musical.
En 1988, Mark Morris va realitzar una coreografia, una interpretació ballada per acompanyar la música i la poesia.

## Personatges

* Soprano I
* Soprano II
* Contralt (només en algunes versions)
* Tenor
* Baix
* Cor
No hi ha personatges, no hi ha un "Allegro" o "Penseroso" concret. El "drama" ve dels episodis alternats que representen els estats d'ànims. Algunes versions donen àries a diferents solistes. Per exemple, la versió "da capo" de l'ària "Straight mine eye hath caught new pleasures" la canta una soprano (Gardiner, Solistes Barrocs Anglesos, Cor Monteverdi, 1980) però la versió recitada truncada és cantada per un baix (Nelson. Ensemble Orchestra de Paris, 2000). També, tots els solistes canten en la secció "il Moderato".

## Referències

* ↑ Alison Latham, "L'Allegro, il Penseroso ed il Moderato", a The Oxford Dictionary of Musical Works (Oxford: Oxford UP, 2003), 5.
* 1 2 Michael O'Connell, John Powell, "Music and Sense in Handel's Setting of Milton's L'Allegro and Il Penseroso" (Autumn 1978). Eighteenth-Century Studies, 12 (1): pp. 16–46.
* ↑ Smith, Ruth. «Jennens, Charles: (1700/01–1773), patron of the arts and librettist». Oxford Dictionary of National Biography. [Consulta: 6 octubre 2013].
* ↑ Ridden, G.M.; Rosemary Dunhill «Milton's Nightcap: The Correspondence of James Harris». Milton Quarterly, 32, 3, 01-10-1998, pàg. 95–97. DOI: 10.1353/mq.1998.0016 [Consulta: 6 octubre 2013].
* ↑ Review/Dance; Mark Morris Interprets Handel per ANNA KISSELGOFF, The New York Times, 8 d'octubre de 1990

## Enllaços externs

* Full-text libretto a wikisource.
* Partitura de L'Allegro, il Penseroso ed il Moderato (ed. Friedrich Chrysander, Leipzig 1859)
* Llibret complet a la Universitat Stanford.
* Notes per Music with Ease
# L'Argemira

L'Argemira és una masia del terme municipal de Castellterçol, al Moianès.
Està situada en el sector central-occidental del terme, a ponent de la vila de Castellterçol, a prop i al sud de la Codina i a llevant del Vilet.

## Enllaços externs

* L'Argemira en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# L'Archa (Alps de l'Alta Provença)

L'Archa (en francès Larche) és un antic municipi francès, situat al departament dels Alps de l'Alta Provença i a la regió de Provença-Alps-Costa Blava, que l'1 de gener de 2016 va passar a ser un municipi delegat del municipi nou anomenat Vau d'Oronaia, juntament amb Maironas.
Existeix un municipi homònim al departament de Corresa.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 679 | 848 | 747 | 784 | 789 | 788 | 738 | 677 | 700 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 672 | 677 | 650 | 665 | 645 | 615 | 787 | 552 | 576 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 558 | 587 | 552 | 377 | 362 | 299 | 267 | - | 151 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 102 | 128 | 100 | 91 | 71 | 83 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1998- | Max Granier | Divers droite |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alps de l'Alta Provença
# Kojévino

Kojévino (en rus: Кожевино) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 660 habitants. Pertany al districte municipal de Petrovsk.

## Referències

* ↑ «Численность и размещение населения Саратовской области. Статистический сборник». Arxivat de l'original el 2021-09-08.
* ↑ Коряков Ю.Б. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 19 novembre 2020].
# Kokadoi

Kokadoi (en rus: Кокадой) és un poble de la república de Txetxènia, a Rússia, segons el cens del 2022 tenia 541 habitants.

## Referències

* ↑ «Древнее село Зумсой продолжает жить несмотря ни на что | Информационное агентство "Грозный-Информ"». Arxivat de l'original el 2022-06-02.
* ↑ «Закон Чеченской республики № 46-РЗ от 14.07.08» (doc). Arxivat de l'original el 2012-04-11. [Consulta: 12 desembre 2009].
* ↑ «И вновь оживает древний Зумсой… | Грозный Информ». Arxivat de l'original el 2013-03-03.
* ↑ «В высокогорное село Зумсой возвращаются жители». Arxivat de l'original el 2014-09-08. [Consulta: 21 novembre 2010].
# Torlit del Perú

El torlit del Perú (Burhinus superciliaris) és una espècie d'ocell de la família dels burrínids (Burhinidae) que habita praderies àrides a la llarga de la costa del sud de l'Equador, el Perú i zona limítrofa de Xile.
# Barranc de la Coma d'Orient

El barranc de la Coma d'Orient és un barranc afluent indirecte de la Noguera Pallaresa. Discorre íntegrament pel terme de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca.
S'origina al vessant sud-occidental del Tossal de Caners, pertanyent a la Serra de Boumort, i davalla cap a l'oest-nord-oest, passa per los Canemassos, on rep tot de canals que baixen de les Emprius, serra paral·lela pel nord de la del Boumort, concretament del Solà de la Coma d'Orient. A l'extrem occidental de la Coma d'Orient, arriba als Masos de la Coma, on hi ha tot de bordes pertanyents a Hortoneda, i just després salta pel Serrat de la Pera i es transforma en la llau dels Carants. Aquesta llau es transforma després en el barranc del Vinyal, el qual va a afluir en la llau de Perauba.
És el corrent d'aigua que prové de l'extrem més al nord-est del terme de Conca de Dalt.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Barbus pleurogramma

Barbus pleurogramma és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Tana (Etiòpia).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# CREDO

Cosmic-Ray Extremely Distributed Observatory (CREDO) – (Observatori de rajos còsmics molt dispers) - un projecte científic iniciat a finals d'agost de 2016 per científics polonesos de l'Institut de Física Nuclear PAS de Cracòvia (científics de la República Txeca, Eslovàquia i Hongria també es van unir al projecte) per detectar els raigs còsmics i buscar matèria fosca. Pretén involucrar a tantes persones com sigui possible en la construcció d'un sistema global que no sigui propi. L'usuari ha penjat els copyvios d'aquell dia, ja que els raigs còsmics eliminats massivament. Gràcies a un sensor fotosensible i un mòdul GPS, un telèfon intel·ligent funciona millor com un detector que arriba a partícules des de l'espai.

## Referències

* ↑ Cosmic-Ray Extremely Distributed Observatory: a global cosmic ray detection framework
* ↑ Symposium and Collaboration Meeting of the Cosmic-Ray Extremely Distributed Observatory (CREDO) collaboration
* ↑ «Cosmic-Ray Extremely Distributed Observatory: novel astrophysical potential and beyond». Arxivat de l'original el 2018-03-17. [Consulta: 22 març 2018].
* ↑ Cosmic-Ray Extremely Distributed Observatory (CREDO)

## Enllaços externs

* Project page
# Castell de Gurp

El Castell de Gurp és el castell del poble de Gurp, cap de l'antic terme de Gurp de la Conca. Des del 1970 és dins del terme municipal de Tremp.
Està documentat des del 969 en una sèrie de donacions en el seu terme al monestir d'Alaó, el 1079 torna a ser esmentat en la donació de l'església de Sant Miquel de Gurp a Sant Pere de Rodes.
Consta en la senyoria de la baronia d'Eroles, tot i que el 1831 pertanyia a la baronia de Claret.

## Bibliografia

* BENITO I MONCLÚS, Pere. "Castell de Gurp", a El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7
* PAGÈS, M. "Tremp. Gurp de la Conca", a El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cathan

Cathan és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 526 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cathan tenia 526 habitants, 176 habitatges, i 136 famílies. La densitat de població era de 76,6 habitants per km².
Dels 176 habitatges en un 38,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,3% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 22,7% no eren unitats familiars. En el 14,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 0,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,99 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,28.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,9% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 30,4% entre 25 i 44, un 28,9% de 45 a 60 i un 4,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 58.875 $ i la renda mediana per família de 61.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 44.375 $ mentre que les dones 31.339 $. La renda per capita de la població era de 20.940 $. Aproximadament l'1,5% de les famílies i l'1,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cathan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cathan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Catedral de Santa Eduvigis

La Catedral de Santa Eduvigis és una catedral catòlica situada en la Bebelplatz de Berlín, Alemanya.
Es va construir en el segle xviii pel rei de Prússia Frederic II el Gran. Ignacy Krasicki, bisbe de Vàrmia (posteriorment arquebisbe de Gniesen), va oficiar l'obertura de la catedral en 1773.
La catedral va ser dedicada a la santa patrona de Silèsia i Brandenburg, Santa Eduvigis d'Andechs, i commemora l'arribada dels immigrants silesians catòlics a Brandenburg i Berlín.
Després del pogrom de la nit dels vidres trencats, que va tenir lloc la nit del 9 al 10 de novembre de 1938, Bernhard Lichtenberg, deàn del cabild catedralici de Santa Eduvigis des de 1931, va orar públicament pels jueus. L'endemà, Lichtenberg va ser empresonat pel govern nazi i va morir de camí al camp de concentració de Dachau. En 1965 les restes de Lichtenberg van ser portades a la cripta catedralícia.
La catedral va quedar completament destruïda en 1943, durant els bombardejos sobre Berlín i fou finalment reconstruïda entre 1952 i 1963. La catedral té la consideració de basílica menor des del 27 d'octubre de 1927.

## Soterraments

* Konrad von Preysing.
* Alfred Bengsch, en la cripta.
* Lorenz Adlon, en l'antic cementeri de Santa Eduvigis.
* Bernhard Lichtenberg, en la cripta.

## Galeria d'imatges

* Imatges històriques
* Catedral de San Eduvigis, per Joseph Maximilian Kolb, 1850.
* Catedral de Santa Eduvigis, en 1886.
* Vista històrica de l'interior abans de la destrucció.
* Decoració interior
* Columna de l'altar.
* Orgue Klais.
* Orgue de l'església

## Referències

* ↑ ««Kathedral-Basilika St. Hedwig („St.-Hedwigs-Kathedrale”». GCatholic.org.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (alemany) (anglès)
# Centre Internacional de Documentació Occitana

El Centre Internacional de Documentació Occitana (CIDO) fou creat a Besiers el 1975 per Paul Brousse, Robèrt Sirc, Jaume Boisgontier i Ives Roqueta, amb suport de l'ajuntament de Besiers i el president del Consell Regional del Llenguadoc-Rosselló, Jacques Blanc. La seva finalitat era constituir una biblioteca central tant de l'occità com de la cultura occitana. El 1995 va donar el seu fons bibliogràfic a la vila de Besiers. El 1999 es transformà en Centre Interregional de Desenvolupament de l'Occità (CIRDOC), establiment amb vocació d'aplegar totes les regions occitanes i mantenir contactes amb la Vall d'Aran i les Valls Occitanes.

## Vegeu també

* Occitània i la regionalització del 1981

## Referències

* ↑ Construcción de Europa, democracia y globalización per Ramón Maíz Suárez, p. 941
* ↑ «Historique du CIRDÒC – Mediatèca occitana». Arxivat de l'original el 2017-03-12. [Consulta: 10 març 2017].

## Enllaços externs

* Centre Internacional de Documentació Occitana a la base de dades de la BNF
# Centre Integral de Mercaderies

Un Centre Integral de Mercaderies (CIM) és un nus de transport on té lloc la recepció de mercaderies per a la seva gestió i posterior expedició o distribució. Es tracta d'una gran plataforma logística reservada al transport rodat (camions) que compren una extensa àrea de magatzems. A Catalunya, els centres integrals de mercaderies estan tutelats per l'empresa pública Centrals i Infraestructures per a la Mobilitat i les Activitats Logístiques, i cada plataforma acull diverses empreses logístiques, transportistes o transitàries.

## Enllaços externs

* «Centrals i Infraestructures per a la Mobilitat i les Activitats Logístiques». Cimalsa.
# Centre Recreatiu Guardiolenc

El centre Recreatiu Guardiolenc és un edifici de Font-rubí (Alt Penedès) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici entre mitgeres de planta baixa i dos pisos que té una coberta a dues vessants i una composició simètrica a la façana. El balcó té quatre portals al primer pis i quatre balcons petits al segon. Utilitza el totxo vist i el ràfec. Té un local amb escenaris i llotges a la planta baixa.

## Referències

* ↑ «Centre Recreatiu Guardiolenc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Catocala amabilis

Catocala amabilis és una espècie de papallona nocturna de la subfamília Erebinae i la família Erebidae.
Es troba a Transcàspia.

## Enllaços externs

* Funetː Catocala amabilis Arxivat 2019-07-20 a Wayback Machine. (en)
* Catalogue of Lifeː Catocala amabilis (en)
# Catocala amnonfreidbergi

Catocala amnonfreidbergi és una espècie de papallona nocturna de la subfamília Erebinae i la família Erebidae. Es troba al Xam (Orient Pròxim). Fa aproximadament 73 mm d'envergadura alar. Els adults volen durant el juliol. Hi ha probablement una generació per any.

## Referències

* ↑ «A new species of Catocala from Israel». Arxivat de l'original el 2009-10-14. [Consulta: 20 març 2016].