OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Elihu Root

Elihu Root (Clinton, EUA – Nova York 1937) fou un polític estatunidenc, que arribà a la Secretaria d'Estat nord-americana, guardonat amb el Premi Nobel de la Pau el 1912.

## Joventut i estudis

Nasqué el 15 de febrer de 1845 a la ciutat de Clinton, situada a l'estat nord-americà de Nova York, fill d'un professor de matemàtiques. Va estudiar al Hamilton College de Clinton i es graduà en Dret per la Universitat de Nova York.

## Vida política

Fou membre del Partit Republicà dels Estats Units i ocupà diversos càrrecs en el govern de William McKinley, sent nomenat Secretari per la Guerra (1899-1903), i de Theodore Roosevelt, sent nomenat Secretari d'Estat (1905-1909). Posteriorment fou nomenat senador republicà per l'Estat de Nova York entre 1909 i 1915.
En les seves tasques polítiques fou el responsable de l'ampliació de l'Acadèmia de West Point i va establir el Col·legi de Guerra de l'Armada dels Estats Units. Així mateix, el 1923, fou un dels fundadors de l'Institut Americà de Lleis.
Anteriorment havia estat membre del Tribunal de Fronteres d'Alaska (1903), conseller de la Comissió de Pesca de l'Atlàntic Nord (1910), president de la Fundació Carnegie per a la Pau Internacional (1910-1925) i membre del Tribunal Permanent d'Arbitratge (1910). Va participar com a jurista en la creació del Tribunal Permanent de Justícia Internacional, depenent de la Societat de Nacions (1920-1921).
El 1912 fou guardonat amb el Premi Nobel de la Pau pels seus treballs, com a Secretari d'Estat Americà, en favor d'aconseguir la pau mundial mitjançant l'arbitratge i la cooperació.
Elihu Root morí el 7 de febrer del 1937 a casa seva, a la ciutat de Nova York.
El mont Root, a la frontera entre Alaska i la Colúmbia Britànica duu el nom en record seu.

## Obres escrites

* Citizen's Part in Government. Yale University Press, 1911.
* Experiments in Government and the Essentials of the Constitution. Princeton University Press, 1913.
* Addresses on International Subjects. Harvard University Press, 1916.
* Military and Colonial Policy of the United States. Harvard University Press, 1916.
* Miscellaneous Addresses. Harvard University Press, 1917.
* Men and Policies: Addresses by Elihu Root. Harvard University Press, 1925.

## Referències

* ↑ «Mount Root». Geographic Names Information System, Servei Geològic dels Estats Units. [Consulta: 27 novembre 2014].

## Enllaços externs

* Pàgina de l'Institut Nobel, Premi Nobel de la Pau 1912 (anglès)
# Marc Mummi

Marc Mummi (en llatí: Marcus Mummius) era un magistrat romà del segle i aC.
Va ser pretor l'any 70 aC i en el període d'exercici del càrrec, va presidir el judici contra Verres celebrat aquest any.

## Referències

* ↑ Ciceró. In Verrem III,52
# Verdaguer 7

El Grup de pintors Verdaguer 7, anomenat simplement Verdaguer 7, és una entitat berguedana impulsada per Joan Ferrer el 1988, que té per objectiu el foment de l'aprenentatge i la difusió de les arts plàstiques, en especial la pintura.

## Trajectòria

El col·lectiu de pintors deu el seu nom a la primera de les sales d'exposició d'arts plàstiques que ha gestionat, que estava ubicada al número 7 del carrer Verdaguer de Berga. El 2019 estava format per 12 artistes. El febrer de 2019 van inaugurar una nova sala d'exposicions al número 2 del carrer Ciutat, amb el compromís d'exposar-hi treballs de tota mena d'artistes no restringits als del grup, i ajudar alhora a dinamitzar l'eix comercial del carrer Major.
El 2015 va crear Amics de Joan Ferrer per impulsar una nova sala d'exposicions al convent de Sant Francesc, que havia tancat un any abans, que fou inaugurat el 27 de setembre de 2019 amb l'exposició antològica Joan Ferrer. El tacte de la llum.

## Referències

* ↑ Perona, Dani. «El grup de pintors Verdaguer 7 obre una galeria d'art al centre de Berga». Regió 7, 22-02-2019. [Consulta: 16 desembre 2023].
* ↑ «Grup de Pintors Verdaguer 7». Fundació Carulla. [Consulta: 16 desembre 2023].
* ↑ «Els pintors de Verdaguer 7 estrenen una nova galeria d'art al bell mig del carrer Major de Berga». Nació Berguedà, 22-02-2019. [Consulta: 16 desembre 2023].
* ↑ «Berga reobre el convent de Sant Francesc amb una antologia de Joan Ferrer». Regió 7, 28-09-2019. [Consulta: 16 desembre 2023].
# Donald C. Parker

* No s'ha de confondre amb Eugene Parker.
Donald C. Parker, també conegut com a Don Parker (28 de gener de 1939 – 22 de febrer de 2015), fou un físic americà, que després de la jubilació va continuar com astrònom d'aficionat. Va especialitzar-se en la recerca del Sistema Solar i fotografia planetària. Molts del seues més de 20.000 imatges de Mart van ser utilitzades per astrònoms professionals de la NASA, Jet Propulsion Laboratory i altres observatoris, com també publicades en gran nombre de revistes i llibres, incloent Science i Nature. El 2000 fou coautor de la Introduction to Observing and Photographing the Solar System. Fou director de l'Association of Lunar and Planetary Observers.
El 1994 el Mart-crosser asteroide 5392 Parker va ser anomenat en el seu honor. Un any més tard les seves imatges planetàries van ser reconegudes amb l'Amateur Achievement Award de l'Astronomical Society of the Pacific. El 2004 va rebre la Medalla d'Or de l'Oriental Astronomical Association per la seva feina sobre Mart.

## Referències

* ↑ http://www.skyandtelescope.com/astronomy-news/donald-c-parker-1939-2015/
* «Donald C. Parker, solar system researcher, planetary photographer Arxivat 2006-10-23 a Wayback Machine.». The Meade Instruments Corporation. [Consulta: 18 agost 2007].
* «JPL Small-Body Database Browser: 5392 Parker (1986 AK)». Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 18 agost 2007].
* «Past Amateur Achievement winners». Astronomical Society of the Pacific. [Consulta: 18 agost 2007].

## Enllaços externs

* Donald C. Parker: How to Process Planetary Images Arxivat 2012-02-05 a Wayback Machine.: an article in Sky and Telescope
* Don Parker, biography (archived)
# Cristograma

Un cristograma és un monograma o una combinació de lletres que forma una abreviatura per al nom de Jesucrist, tradicionalment utilitzat com un símbol cristià.

## Els diferents cristogrames
### El crisma o XP

El primer monograma per designar Jesús no està inspirat en el seu nom sinó en el seu títol de majestat «Christos» (L'ungit del Senyor), abreujat en XP, les lletres khi (X) i ro (P) de l'alfabet grec. El crismó sovint s'inscriu en un cercle, signe geomètric de la perfecció divina.

### Alfa i Omega (A Ω)

Les dues lletres de l'alfabet grec l'alfa i l'omega, associades com Alfa i omega es refereixen a l'Apocalipsi de Sant Joan. Símbols de l'eternitat de Déu (Apocalipsi, 22:13), signifiquen que el Crist es troba a l'origen i al final de tot. Dit d'una altra manera, tradueixen l'encarnació i l'eternitat del Senyor.

### ΙΧΘΥΣ o ICHTHUS

El mot grec ΙΧΘΥΣ significa peix. Al principi del cristianisme aquest símbol era emprat pels cristians per reconèixer-se entre ells. Cada lletra del mot apel·la a Jesús: Ἰησοῦς Χριστὸς Θεοῦ Υἱὸς Σωτήρ — "Iésous Christós Theoú Uiós Soter" (Jesucrist, Fill de Déu, Salvador).

### IHS

El monograma IHS, que es troba sovint en ornaments litúrgics, és una abreviació i una transliteració imperfecta del nom de Jesús de Natzaret en grecc: IHΣOYΣ (IESOUS) - IHΣ (IES)
Quan el llatí esdevingué la llengua dominant del Cristianisme, el monograma fou mal comprès, l'eta grega (en majúscules), era idèntica a la lletra llatina H. El monograma es convertí en I.H.S. i interpretat lliurement com a IHSV IN HOC SIGNO VINCES de l'emperador Constantí I el Gran («Amb aquest signe venceràs», mots que Constantí afirma haver sentit abans de la batalla del Pont Milvi el 312 dC), o com IESUS, HOMINUM SALVATOR («Jesús, Salvador dels homes»), IESUM HABEMUS SOCIUM («Tenim Jesús per company») o fins i tot IESUS, HOMO, SALVATOR («Jesús, Home, Salvador»).

### INRI

INRI és l'acrònim de la inscripció llatina «Iesus Nazarenus Rex Iudæorum», que es pot traduir en català com «Jesús de Natzaret, rei dels jueus». Es tracta de la inscripció que fou posada pels romans en la veracreu en la crucifixió de Jesús, condemnat a mort pel procurador romà de Judea Ponç Pilat (Joan, 19:19-20).

## Galeria d'imatges

* Escut del bisbat anglicà de la Trinitat (Carib)
* Làbarum
* IHS en forma quasi medieval
* IHS o JHS cristograma de la cristiandat occidental
* Segell de la Companyia de Jesús
* Crismó
* Una moneda de Constantí (337) amb una representació del seu làbarum plantat en una serp.
* Làbarum de Constantí, a partir d'una medalla de plata antiga
* ICHTHUS
# Affi

Affi és un comune (municipi) de la província de Verona, a la regió italiana del Vèneto, situat a uns 120 quilòmetres a l'oest de Venècia i a uns 20 quilòmetres al nord-oest de Verona.
A 1 de gener de 2020 la seva població era de 2.366 habitants.
Affi limita amb els següents municipis: Bardolino, Cavaion Veronese, Costermano i Rivoli Veronese.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 14 agost 2020].
# Cal Corraler

Cal Corraler és un habitatge del municipi d'Ordis inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una casa amb teulada a dues aigües, situada darrere la façana lateral sud de Sant Julià d'Ordis. Casal de grans dimensions, amb coberts i magatzems posteriors, i grans estances. Hi ha diferents elements a destacar:
-La façana principal, que dona a tramuntana i de la que en destaca una portalada de caràcter gòtic amb les impostes encorbades i diferents obertures rectangulars, de les que n'ha desaparegut la balconada, emmarcades amb carreus. També hi ha un petit finestró amb arc conopial.
-La façana lateral que dona al carrer de la tria té una eixida força estreta a la que s'hi arriba per una finestra. Aquesta finestra és feta de carreus de pedra sorrenca de considerables dimensions, amb algunes motllures a l'emmarcament. A la llinda apareix una inscripció:"Pera ivtia 1603 ihs". Un guardapols força sobresortit corona la finestra.
-A la planta d'habitació hi havia unes golfes, que desoneixem si encara es conserven, en les que s'apreciava el tipus de coberta: el bigam descansa sobre una gran biga central que alhora se sosté per una columna amb capitell; El fust consta de dos tambors de grans dimensions, amb collarí, equí i àbac. A l'equí hi ha quatre fulles que s'enrotllen a manera de volutes sota cadascun dels cantons de l'àbac. Entre "voluta i voluta" es repeteixen dos temes decoratius esculpits: en un costat el que podrien ser tres fulles, i a l'altre un motiu geomètric.
Entre el bigam i la rajola hi ha llates col·locades en sentit transversal.
-L'aparell constructiu és molt heterogeni i material de reompliment (còdols, rajols...) units amb argamassa.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Cal Corraler». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Vozdvijenski

Vozdvijenski - Воздвиженский (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. És a 24 km al sud de Gulkévitxi i a 142 km a l'est de Krasnodar.
Pertany al khútor de Tissiatxni.

## Enllaços externs i referències

* Aquest article conté dades geogràfiques extretes de Google Earth i el mapa de Rússia de Yandex.ru, accessible des d'aquest enllaç.
# Bartomeu Marí Marí

Bartomeu Marí Marí (Eivissa, 1902 - 1998) fou un farmacèutic, òptic, mestre i empresari eivissenc, fill de l'industrial i polític Miquel Marí Pol.
El 1932 es llicencià en farmàcia a la Universitat de Barcelona i el 1934 va obrir una farmàcia al carrer d'Anníbal de la vila d'Eivissa. Del 1935 al 1972 fou nomenat professor de matemàtiques, física i química de l'Escola d'Arts Aplicades i Oficis Artístics. De 1940 a 1962 fou inspector farmacèutic municipal de l'Ajuntament de Formentera i de Sant Joan de Labritja i fundà les empreses Ópticas Dr. Marí i Laboratorios Dr. Marí.
Col·laborà des del 1949 en la secció de ciències de l'Institut d'Estudis Eivissencs i hi contribuí amb la investigació i recollida de materials de la història natural d'Eivissa i Formentera, i el 1960 publicà "Ibiza y sus islotes adyacentes. Observaciones de un farmacéutico a la Revista de la Real Academia de Farmacia. També fou cap del Servei d'Anàlisis Clíniques a la Seguretat Social d'Eivissa de 1955 a 1971. Alhora, el 1959 es diplomà en òptica oftàlmica i acústica audiomètrica a la Universitat de Madrid i el 1960 ingressà a la Reial Acadèmia de Farmàcia de Barcelona. El març de 1970 fou investit doctor per la Universitat d'Alcalá de Henares i esdevingué membre de la Reial Acadèmia de Doctors de Barcelona. El 1993 va rebre la Medalla d'Or de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears.
# Verd veronès

El verd veronès o verd de crom és un color creat pel pintor Paolo Veronese.
Es tracta d'un verd molt intens, entre el verd maragda, el verd malaquita i el jade. El feien servir pintors que usaven colors forts, però actualment no es fa servir gaire. Hi ha també un marbre de color verd veronès anomenat marbre veronès.
En anglès aquest color es diu viridian, derivat del llatí viridis, que vol dir verd. El color es pot associar a un pigment blau-verd, un hidrat d'òxid de crom (III) trivalent, de saturació mitjana i relativament fosc, amb més components verds que blaus.
Una mostra del color verd veronès:

## Usos

* Pintures esmaltades.
* Coloració de vidres.
* Color molt escollit per als menjadors, sobretot anglesos.

## Vegeu també

* Llista de colors
# Donald D'Haene

Donald D'Haene és un escriptor i l'autor de l'autobiografia "Father's Touch", llibre on dona detalls de les seves experiències que va patir amb els abusos sexuals per part del seu pare, i també de la política tolerant i laxitud dins la comunitat dels Testimonis de Jehovà i pels abusos a nens en les famílies d'aquesta religió.
Donald ara viu a London, Ontario, Canadà, amb la seva mare, el seu amant, i tres gats, Edgar, Niles, i Mr. Meow.

## Referències

* D'Haene, Donald, Father's Touch, Amer Book Pub (July 2002), ISBN 1-58982-112-2
* D'Haene, Donald, Father's Touch, Second Edition, LTI Publishing (October 2004), ISBN 0-9743048-2-4

## Enllaços externs

* Official Website (anglès)
# Atelopus halihelos

Atelopus halihelos és una espècie d'amfibi que viu a l'Equador.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Ron, S., Coloma, L.A. & Bustamante, M.R. 2006. Atelopus halihelos. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 d'abril del 2008.
# La Pléiade

La Pléiade és el nom que reben els poetes francesos més destacats del segle xvi, títol en honor d'un grup similar d'Alexandria. Entre els seus objectius es troba fer conèixer la cultura clàssica i millorar el francès com a llengua literària a partir dels models grecollatins i els cultismes. Els autors canònics del grup són Joachim du Bellay (que actua com a líder), Jacques Peletier du Mans, Rémy Belleau, Jean-Antoine de Baïf, Pontus de Tyard, Jean Dorat, Pierre de Ronsard i Étienne Jodelle. Les seves poesies reflecteixen el model italià vigent a l'època, amb predomini del sonet i el tema amorós
# Cal Corrent (Vallcebre)

Cal Corrent és una masia del municipi de Vallcebre. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia situada dins el terme parroquial de l'església de Santa Maria de Vallcebre. És de planta rectangular, consta de planta baixa, dos pisos i golfes, té coberta a dues vessants i el carener perpendicular a la façana principal, on hi ha la porta central amb llinda de fusta, petites finestres quadrades i balcons distribuïts simètricament. Els murs estan fets amb maçoneria irregular. A la façana de migdia es troba una escala que porta a una senzilla balconada de fusta que permet l'accés al pis superior de la masia, habilitada com a segona residència.

## Vegeu també

* Vallcebre
* Llista de monuments de Vallcebre

## Referències

* 1 2 «Cal Corrent». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 febrer 2015].
# Solució candidata

En optimització, una solució candidata és un element d'un conjunt de possibles solucions a un determinat problema. Una solució candidata no ha de ser necessàriament una solució raonable a un problema, sinó que és simplement aquella que satisfà totes les restriccions. L'espai de totes les solucions candidates s'anomena regió de viabilitat, espai de viabilitat, conjunt de viabilitat o espai de solucions.

## Enllaços externs

* What is a feasible region? a Socratic (anglès)
# Guillem V de Nevers

Guillem V de Nevers i Auxerre, VI de Tonnerre, nascut el 1168, mort el 1181, comte de Nevers, d'Auxerre i de Tonnerre (1176-1181), fill de Guiu, comte de Nevers, d'Auxerre i de Tonnerre, i de Mafalda de Borgonya.
A la mort del seu pare Guiu vers 1175/1176, tenia uns 8 anys i la seva mare Matilde de Borgonya va assolir la regència (per això és esmentada a vegades com a Matilde I). Però Guillem no va viure gaire i va morir amb 12 o 13 anys vers el 1181. La successió va passar a la seva germana Agnès de Nevers, que tenia un parell d'anys menys, i Matilde va restar regent.
# Avinguda de Vicent Blasco Ibáñez (desambiguació)

«Avinguda de Blasco Ibáñez» té aquests significats:
* Avinguda de Vicent Blasco Ibáñez, l'Alcúdia de Crespins
* Avinguda de Vicent Blasco Ibáñez, Fondó dels Frares
* Avinguda de Vicent Blasco Ibáñez, Canet d'En Berenguer
* Avinguda de Vicent Blasco Ibáñez, Corbera
* Avinguda de Vicent Blasco Ibáñez, Cullera
* Avinguda de Vicent Blasco Ibáñez, Canals
* Avinguda de Vicent Blasco Ibáñez, Gandia
* Avinguda de Vicent Blasco Ibáñez, Monserrat
* Avinguda de Vicent Blasco Ibáñez, Paterna
* Avinguda de Vicent Blasco Ibáñez, Pego
* Avinguda de Vicent Blasco Ibáñez, València

## Vegeu també

* Vicent Blasco Ibáñez
# Against All Will

Against All Will és un grup de música rock de Los Angeles, Califòrnia, Estats Units que van crear el seu primer àlbum A Rhyme & Reason l'hivern de 2009 amb Jimmy Allen (anteriorment de Puddle of Mudd), Jeff Current (anteriorment de Seven Story Drop), Steve "Boomstick" Wilson (anteriorment de Dead Kennedys i T.A.T.u.), i Cello Dias (anteriorment de Soulfly). Les cançons All About You i The Drug I Need es van classificar en el top 50 de les ràdios de rock nacional nord-americà l'any 2010, mentre The Drug I Need es va afegir a Sirius XM Octane, les millors 15 aquel mateix any. El març de 2011, Phillip Gonyea reemplaçà Wilson a la bateria.

## Referències

* ↑ Aaron DeMent. «A Recipe for Rock». Hardened Magazine, 09-09-2010. Arxivat de l'original el 2011-03-20.
* ↑ «Against All Will 'Swept Away' Video». Yvonne's World, 04-06-2011.
* ↑ «Song History». Mediabase.
* ↑ «Interview: AGAINST ALL WILL». Rocket Queen *Promotion*. Arxivat de l'original el 2012-03-24. [Consulta: 15 setembre 2015].
# Cal Costa

«Cal Costa» té aquests significats:
* Cal Costa (l'Estany), masia al Mianès
* Cal Costa (Tàrrega), casa a l'Urgell
* Cal Costa (Vallcebre), masia al Berguedà
# Mariola Cantarero

Mariola Cantarero (Granada, 1978) és una soprano espanyola.

## Biografia

Va néixer al si d'una família sense antecedents en la música i amb uns pares que es van esforçar per la seva formació artística, després que una professora detectés les seves qualitats per al cant.
Cantarero va estudiar al Conservatori de la seva ciutat i més tard amb el professor Carlos Hacar. Ha estat dirigida per mestres com Jesús López Cobos, Alberto Zedda, Josep Pons, Juan de Udaeta, Antoni Ros-Marbà, Eugene Kohn o Enrique García Asensio, i ha ofert recitals a Còrdova, Sevilla, La Corunya, Barcelona, Lió, San Juan de Puerto Rico o Granada.
Guanyadora dels premis Francesc Viñas (1998), Pedro Lavirgen (1998) i Operalia'99 de Plácido Domingo, va debutar el 2000 a Gènova interpretant, amb tan sols 22 anys, el paper d'Adéle de l'òpera Le Comte Ory, de Rossini.
Des del seu debut, ha cantat Don Pasquale, I Puritani, Doña Francisquita, Tancredi, La sonnambula, Lucia di Lammermoor, Elisabetta, regina d'Inghilterra.
L'any 2009 va actuar en el Festival Internacional de Música y Danza de Granada. El 30 de novembre de 2009, va rebre el premi Excel·lència Granadina de la Diputació de Granada.
El 28 de febrer de 2011 va rebre la Medalla d'Andalusia.
El 2018 va rebre el premi Plaça d'Espanya, atorgat per la Delegació de Govern a Andalusia.

## Referències

* ↑ https://www.juntadeandalucia.es/boja/2011/49/9
* ↑ «Distinción a andaluces de la generación del 78 por los 40 años de la Constitución». elcorreoweb.es. Consultado el 8 de diciembre de 2018.

## Enllaços externs

* (castellà)
* (castellà)
* (castellà)
# Sonny Kittel

Sonny Kittel (Gießen, 6 de gener de 1993) és un futbolista alemany. Va començar com a futbolista al VfB Gießen. Des del 2024 juga al Western Sydney Wanderers FC cedit pel Raków Częstochowa.

## Referències

* ↑ «Sonny Kittel» (en alemany). kicker.de. [Consulta: 24 febrer 2024].
# Avinguda de l'Estació

L'avinguda de l'Estació és una àmplia i cèntrica avinguda de la ciutat valenciana d'Alacant. Situada al barri d'Eixample Diputació, l'avinguda es perllonga d'est a oest des de la plaça dels Estels fins a l'estació de ferrocarril d'Alacant-Terminal, d'ací el seu nom.
Es tracta d'una via d'uns 320 metres de llarg i 30 d'ample. Disposa d'unes voreres molt àmplies, ornamentadas amb palmeres, que permeten la instal·lació de terrasses per part dels bars que donen a ella. El trànsit rodat compta amb dos carrils per sentit, una zona per a l'aparcament de ciclomotors i motocicletes i diversos accessos a l'aparcament subterrani que recorre tota l'avinguda. Existeix un accés, també subterrani, a l'estació d'Estels del tramvia metropolità d'Alacant.
La façana principal del Palau Provincial d'Alacant, seu de la Diputació Provincial d'Alacant, dona a aquesta avinguda. També ho fa el Col·legi Oficial d'Enginyers Tècnics Industrials, que es troba just enfront. Com que es tracta d'una via propera i paral·lela a la bulliciosa avinguda de Maisonnave, té cert caràcter comercial, amb diverses botigues i restaurants de cadenes multinacionals.

## Referències

* ↑ «Guía Urbana de Alicante». guiaurbana.alicante.es. [Consulta: 31 maig 2020].
* ↑ «Parking Estación de tren Alicante - Saba Aparcamientos». www.saba.es. [Consulta: 31 maig 2020].
* ↑ «Portal de la Excma. Diputación Provincial de Alicante | Página oficial de la Diputación Provincial Alicante» (en castellà). [Consulta: 31 maig 2020].
* ↑ «COITI Alicante». www.coitialicante.es. [Consulta: 31 maig 2020].
# Voltxi Brod

Voltxi Brod (en rus: Волчий Брод) és un poble de l'óblast d'Irkutsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 29 habitants.

## Referències

* ↑ Bespiatov, T. «Иркутская область» (en rus). [Consulta: 14 febrer 2021].
# Azucarillo Kings

Azucarillo Kings és un grup de fusió musical de rumba catalana i música disco fundat el 1997 a Barcelona. que realitza versions descarades d'èxits. El 2001 es van dissoldre i es van reunir en 2018, en el vintè aniversari del seu primer disc.

## Discografia

* Azucarillo Kings (1998)
* Razas de la noche (2001)

## Referències

* ↑ Bianciotto, Jordi. «Azucarillo Kings, una reunión 'espeluznante'». El Periodico, 26-10-2018. [Consulta: 12 gener 2020].
* ↑ «Els Azucarillo Kings tornen més “gamberros” que mai». Àrtic. Beteve, 28-03-2019. [Consulta: 12 gener 2020].
* ↑ «Azucarillo Kings: "No descartem publicar un disc nou"». Icat, 12-03-2019. [Consulta: 12 gener 2020].
* ↑ Duñó, Borja. «La Barcelona nocturna dels Azucarillo Kings». Play,cat, 26-10-2018. [Consulta: 12 gener 2020].
# Verkhni

«Verkhni» té aquests significats:
* Verkhni (Razdólnaia), khútor del krai de Krasnodar, a Rússia
* Verkhni (Txernoierkóvskaia), khútor del krai de Krasnodar, a Rússia
* Verkhni (Alekseie-Tenguínskaia), khútor del krai de Krasnodar, a Rússia