OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Andreu Barrere

Andreu Barrere (1934 - 8 de desembre de 2009) fou un polític nord-català. Treballà com a cap de servei de la Mútua Social Agrícola i durant els anys 1970 col·laborà amb el Grup Rossellonès d'Estudis Catalans i la Universitat Catalana d'Estiu. Va ser president i fundador del Col·lectiu de Professors de Català per Adults. Fou president d'Òmnium Cultural a la Catalunya del Nord el 1994, substituint Jordi Carbonell. Va ser autor d'alguns llibres de contes, i poemes seus foren musicats per Jordi Barre. Escrivia una crònica en català a L'Indépendant.
El 1986 fou un dels fundadors, amb Jaume Roure, d'Unitat Catalana, partit que agrupava els membre de la candidatura Unitat Nacionalista, llista que ell mateix va encapçalar a les eleccions regionals franceses de 1986, on va obtenir 5.324 vots (el 2,89%). Fou president d'UC fins al 1989, quan fou succeït per Llorenç Planes. També fou regidor de Pontellà el 2001 i va donar suport el Bloc Català el 2003 i CDC de la Catalunya del Nord el 2006.

## Obres

* Contistes rossellonesos (1981), obra col·lectiva
* Coses de casa (1988) Llibres del Trabucaire.

## Referències

* ↑ «UCE 1969». Arxivat de l'original el 2010-06-23. [Consulta: 8 març 2010].
* ↑ Anuaris.cat 19 de febrer de 1994

## Enllaços externs

* El llegat d'Andreu Barrere a elpunt.cat
# Platja de Ponent (Mataró)

La platja de Ponent, coneguda popularment com la platja de l'Estació, és una platja urbana de la costa del Maresme, al municipi de Mataró (Maresme), situada al costat de l'estació de tren. Limita al nord-est amb el port de Mataró i al sud-oest amb un espigó que la separa d'una zona d'escullera que arriba fins a Cabrera de Mar. Es troba al costat d'una zona d'entrada i sortida contínua d'embarcacions, on està prohibit el bany. Orientada al sud-sud-est, té una longitud de 180 metres i una amplada de 30 metres, formada per sorra molt gruixuda, amb un pendent d'entrada a l'aigua molt fort. A la sorra hi ha varades petites barques de pescadors. No ofereix cap tipus de servei. Com que està protegida pel port, l'onatge hi és pràcticament inexistent. Una zona de la platja, de 1.000 m², està habilitada per a gossos.
L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent.

## Referències

* 1 2 «Platja de Ponent». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «Platja de Ponent». Ajuntament de Mataró.
* 1 2 «Platja de Ponent». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «Les platges del Maresme per gaudir amb el teu gos». Consorci de Promoció Turística Costa del Maresme, 21-07-2023.
# Platja de Ponent (Vilassar de Mar)

La platja de Ponent és una platja urbana de la costa del Maresme, situada al sud del municipi de Vilassar de Mar (Maresme), enfront del Mercat de Flor i Planta Ornamental de Catalunya. Està limitada a llevant per l'espigó de Garbí, on es troben unes pintoresques casetes de pescadors, i a ponent arriba al límit del terme municipal de Premià de Mar, on enllaça amb la platja de Llevant. Té una longitud de 1.288 metres i una amplada mitjana de 47 metres, formada per sorra mitjana i gruixuda. És una platja discontínua, doncs algun tram perd la sorra per l'acció dels corrents. La zona sud de la platja és nudista.
Disposa de guinguetes, servei policial de vigilància i punt de la Creu Roja amb ambulància, font d’aigua potable i una passarel·la de fusta per a persones amb mobilitat reduïda.

## Referències

* 1 2 «Ponent». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «Vilassar de Mar- Playa de Ponent». Maresme Guide.
# Akysis fontaneus

Akysis fontaneus és una espècie de peix de la família dels akísids i de l'ordre dels siluriformes.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker P. 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* ↑ BioLib (anglès)
# Spanaway

Spanaway és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del July 1, 2008 tenia 23.000 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Spanaway tenia 21.588 habitants, 7.659 habitatges, i 5.820 famílies. La densitat de població era de 1.000,6 habitants per km².
Dels 7.659 habitatges en un 40,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,1% hi vivien parelles casades, en un 13,6% dones solteres, i en un 24% no eren unitats familiars. En el 18,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 32,7% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 7,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.210 $ i la renda mediana per família de 50.076 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.525 $ mentre que les dones 26.758 $. La renda per capita de la població era de 17.928 $. Aproximadament el 7,8% de les famílies i el 10,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Spanaway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Spanaway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Ust-Ilimsk

Ust-Ilimsk (en rus Усть-Илимск) és una ciutat de l'óblast d'Irkutsk, a Rússia.

## Geografia

Ust-Ilimsk es troba al sud de Sibèria, a la vora de l'Angarà, a 650 km al nord d'Irkutsk.

## Història

Es construí una primera fortalesa de fusta (en rus ostrog) a l'emplaçament de l'actual Ust-Ilimsk el 1660. Tanmateix, la ciutat moderna no fou fundada fins al 1966, durant l'època de la construcció de la presa sobre l'Angarà i la central hidroelèctrica de l'embassament d'Ust-Ilimsk. La ciutat fou fundada com a residència per als treballadors de l'obra. Durant els treballs, l'antiga fortalesa fou traslladada al museu a l'aire lliure de Taltsi.
El 27 de setembre de 1973 accedí a l'estatus de ciutat, i el 1980 finalitzà la construcció de la central.

## Enllaços externs

* (rus) Informació sobre Uust-Ilimsk
* (rus) Mapes topogràfics
# Richard Van Genechten

Richard Van Genechten (Brussel·les, 23 de juliol de 1930 - Laeken, 13 de novembre de 2010) fou ser un ciclista belga que fou professional entre 1953 i 1961. En aquests anys aconseguí 17 victòries, entre les quals destaquen la Volta a Catalunya de 1958 i la Fletxa Valona de 1956.

## Palmarès

* 1952
** 1r al Gran Premi François-Faber
* 1953
** 1r al Critèrium de Brussel·les
* 1954
** 1r a la Polymultipliée
* 1955
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bèlgica
* 1956
** 1r a la Fletxa Valona
** 1r a la Polymultipliée
** 1r a La Hulpe
** 1r al Critèrium de Loverval
** 1r al Cap de setmana de les Ardenes
* 1957
** 1r a Anderlecht
* 1958
** 1r a la Volta a Catalunya, vencedor de 2 etapes i 1r de la regularitat
** 1r a Wavre
** 1r a Westrozebeke
** 1r al Stadsprijs Geraardsbergen
* 1959
** 1r a Lendelede

### Resultats al Tour de França

* 1953. 33è de la classificació general
* 1954. 22è de la classificació general. 3r del Gran Premi de la Muntanya
* 1955. Abandona (21a etapa)
* 1956. 45è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1959. 26è de la classificació general. 2n del Gran Premi de la Muntanya

## Referències

* ↑ Décès de Richard Genechten à l'âge de 80 ans Arxivat 2015-07-01 a Wayback Machine., Velochrono.fr, 15 novembre 2010

## Enllaços externs

* Palmarès de Richard Van Genechten (francès)
# Bisbat de Perpinyà

El bisbat de Perpinyà-Elna, antigament anomenat bisbat d'Elna (per la ubicació de la seu episcopal a la població d'Elna fins al 1601), és una demarcació de l'Església catòlica a la Catalunya del Nord.
Actualment, comprèn el Rosselló, el Vallespir, el Conflent, el Capcir i l'Alta Cerdanya. Aquest darrer territori pertanyia al bisbat d'Urgell, però pel tractat dels Pirineus (1659) es migpartí la Cerdanya i, posteriorment (1802), el territori sota administració francesa de la Cerdanya va passar al bisbat de Perpinyà (a canvi, el bisbat d'Urgell aconseguí la Vall d'Aran). També pel tractat dels Pirineus, el bisbat de Perpinyà va deixar d'estar vinculat amb Catalunya i va passar a estar vinculat a Narbona.
Els bisbes més coneguts del bisbat són:
* Pere de Magarola i Fontanet, Diputat eclesiàstic del General de Catalunya.
* Juli-Maria Carsalade du Pont que hom anomena el Bisbe dels catalans (1899-1932).
* Francesc Eiximenis (1408-1409).

## Referències

* ↑ "Diocese of Perpignan-Elne" Catholic-Hierarchy.org. David M. Cheney. Retrieved February 29, 2016
* ↑ Or diocese of Elna, Catalan name.
* ↑ [http://www.catholic-hierarchy.org/diocese/dperp.html Perpignan-Elne (Diocese) [Catholic-Hierarchy
* ↑ Gallia christiana VI (1739), Instrumenta, pp. 492-497.

## Bibliografia

El obispado de Elna, de Francesc Monsalvatge i Fossas (1911-1913).

## Vegeu també

* Diòcesis dels Països Catalans
* Llista de bisbes d'Elna-Perpinyà
* Per la seva fundació vegeu: Arsat.

## Enllaços externs

* Bisbat de Perpinyà - Lloc web oficial .
# Melsheim

Melsheim (en alsacià Malse) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 534 habitants.
Forma part del cantó de Bouxwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes del Pays de la Zorn.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 454 | 465 | 457 | 435 | 478 | 534 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Patrick Maisonnasse | |
# Melrose Park (Nova York)

Melrose Park és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 2.359 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Melrose Park tenia 2.359 habitants, 908 habitatges, i 698 famílies. La densitat de població era de 243,5 habitants/km².
Dels 908 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,6% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 23,1% no eren unitats familiars. En el 20,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 25,9% de 45 a 60 i un 16,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.600 $ i la renda mediana per família de 60.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.857 $ mentre que les dones 28.472 $. La renda per capita de la població era de 22.724 $. Entorn de l'1,2% de les famílies i el 3,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Melrose Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Melrose Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Menja't els rics (eslògan)

Menja't els rics és una abreviatura d’una dita atribuïda a Jean-Jacques Rousseau. S’utilitza en cercles radicals i anticapitalistes, guanyant més força a inicis del segle XXI en resposta a l’augment de la desigualtat d’ingressos.
Segons l'historiador Adolphe Thiers, el president de la comuna de París, Pierre Gaspard Chaumette, va fer un discurs a la ciutat el 14 d'octubre de 1793 (durant el Regnat del Terror), en què va dir:
| « | (francès) Rousseau était peuple aussi, et il disait: Quand le peuple n'aura plus rien à manger, il mangera le riche. | (català) Rousseau estant de visita a un poble digué: "Quan la gent no tingui res més per menjar, es menjarà els rics". | » |
| — Volum 4 d'"Histoire de la Révolution Française" d'Adolphe Thiers ||||
| « | (anglès) Rousseau, who was also one of the people, said: When the people shall have no more to eat, they will eat the rich! | (català) Rousseau estant de visita a un poble digué: "Quan la gent no tingui res més per menjar, es menjarà els rics". | » |
| — Història de la Revolució francesa. de M. A. Thiers (1797-1877). ||||
El mateix Rousseau havia mort el 1778.

## Referències

* ↑ Lavin, Talia «How “Eat the Rich” Became the Rallying Cry for the Digital Generation». GQ, 05-11-2019 [Consulta: 3 febrer 2021].
* ↑ Thiers, Adolphe. «Histoire de la Révolution française, tome V, by A. Thiers.». The Project Gutenberg. [Consulta: 3 febrer 2021].
* ↑ «The history of the French revolution. By M. A. Thiers. Translated, with notes and illustrations from the most authentic sources, by Frederick Shoberl.». U-M Library Digital Text Collections. [Consulta: 3 febrer 2021].
# Minivac 601

El kit Minivac 601 Digital Computer era una computadora digital electromecànica creada com un projecte personal pel Dr. Claude E. Shannon, Professor del MIT, sent desenvolupat pel personal de l'empresa Scientific Development Corporation (SDC), i comercialitzat per aquesta empresa el 1961 com un kit educatiu per a circuits digitals.
Utilitzava relés elèctrics com a interruptors per a la lògica i per a emmagatzematge. Tenia una matriu binària d'entrada/sortida de sis bits, que constava d'interruptors simples i llums indicadors i un dial rotatiu amb nombres decimals d'entrada o que també podia actuar com un senyal de rellotge. El seu disseny amb prou feines permetia jugar al tic-tac-toe i guanyar.

## Minivac 6010

El Minivac 601 servia de suport educatiu per ajudar a aprendre com funcionava una unitat aritmètica i el llenguatge binari o assemblador d'un ordinador. Tot i que va guanyar l'acceptació ràpida entre les institucions educatives i els afeccionats, les grans empreses no estaven disposades a comprar-lo com un dispositiu per ajudar els seus empleats a aprendre de més a prop com funcionaven els ordinadors.
Per tal de solucionar-ho Scientific Development Corporation (SDC), empresa que comercialitzava el producte, va repintar el dispositiu de color gris metàl·lic (originalment era vermell i blau) canviant la tolerància d'alguns interruptors (a un cost mínim) i va comercialitzar el dispositiu com Minivac 6010.

## Vegeu també

* Michael Oser Rabin

## Referències

* ↑ http://userwww.sfsu.edu/~hl/c.minivac601.html Arxivat 2012-07-16 a Wayback Machine.
* ↑ Minivac 6010 oldcomputermuseum.com

## Enllaços externs

* http://www.cedmagic.com/history/minivac-601.html
* http://www.oldcomputermuseum.com/minivac_601.html
* http://www.computermuseum.li/testpage/minivac601-1961.htm Arxivat 2006-03-16 a Wayback Machine.
# Mino Denti

Giacomo "Mino" Denti (Soncino, Província de Cremona, 5 de febrer de 1945) va ser un ciclista italià, que fou professional entre 1966 i 1970. Com amateur va guanyar dues medalles, una d'elles d'or, als Campionats del món en contrarellotge per equips. Com a professional destaca la victòria final al Giro del Vèneto de 1969.

## Palmarès

* 1965
** Campió del món en contrarellotge per equips (amb Luciano Dalla Bona, Pietro Guerra, Giuseppe Soldi)
** 1r al Trofeu Alcide De Gasperi
* 1966
** 1r al Tour de l'Avenir
* 1969
** 1r al Giro del Vèneto

### Resultats al Tour de França

* 1968. 61è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1967. 53è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Menjamel tui

El menjamel tui (Prosthemadera novaeseelandiae) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae) i única espècie del gènere Prosthemadera Gray, 1840.

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i vegetació secundària a Nova Zelanda i les properes Auckland, Kermadec i Chatham.

## Referències

* ↑ «Menjamel tui». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Mercè Vila i Reventós

Mercè Vila i Reventós (Barcelona, 1902 - ?) va ser una poeta en llengua catalana.
La seva obra poètica, que tracta sobretot motius naturals i religiosos, va ser publicada en quatre reculls i va aparèixer en diversos diaris i revistes com ara El Dia de Terrassa, La Publicitat o La Veu de Catalunya.
També va participar en diverses lectures poètiques, va actuar com a jurat dels Jocs Florals de Sant Andreu l'any 1935, i va ser premiada en quatre ocasions en jocs florals d'arreu dels Països Catalans.
També va estar vinculada a l'entitat de defensa de la unitat de la llengua catalana Nostra parla, essent la secretària de la secció femenina en una junta formada, entre d'altres, per Caterina Albert, Carme Karr, Narcisa Freixas i Clementina Arderiu.

## Obra poètica

* Les hores (1918)
* Magnòlia perfumada (1921)
* Flor de l'ànima (1929)
* Fugaç resplendor (1955)

## Referències

* 1 2 «Mercè Vila i Reventós | enciclopèdia.cat». [Consulta: 15 abril 2020].
* 1 2 Real Mercadal, Neus. Dona i literatura en els anys trenta: la narrativa de les escriptores catalanes fins a la guerra civil (Tesi: Doctorat). Universitat Autònoma de Barcelona, 2004-03-29.
* ↑ Zapata, Isabel Graña i. L'acció pancatalanista i la llengua: Nostra Parla, 1916-1924. L'Abadia de Montserrat, 1995. ISBN 978-84-7826-604-3.
# Moisés Fermín Villarroel

Moisés Fermín Villarroel (12 de febrer de 1976) és un exfutbolista xilè.

## Selecció de Xile

Va formar part de l'equip xilè a la Copa del Món de 1998.

## Referències

* ↑ Moisés Fermín Villarroel a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Mundialistas chilenos
# Moisés Arragel

Moisés Arragel (finals del segle xiv, Guadalajara - † 1493, Portugal) fou un rabí sefardita autor de la Bíblia d'Alba, traducció al castellà de la Bíblia en hebreu, per encàrrec de Luis González de Guzmán.

## Biografia

Va establir-se el 1422 a Maqueda (Toledo), on Luis González de Guzmán, mestre de l'Orde de Calatrava, desitjós de llegir la Bíblia en castellà, l'animà a traduir-la i comentar-la. Tot i que en un principi l'espantà la complexitat de la tasca i el fet de desagradar jueus i cristians, aconsellat pel franciscà Arias de la Encina i per l'ardiaca Guzmán, es traslladà a Toledo amb el suport del mestre, on conclogué la traducció el 2 de juny del 1430 i la revisió, els comentaris i les notes el 1433.
Arragel, després del Decret de l'Alhambra, s'exilià a Portugal el 1492, on va morir l'any següent. Entre els seus deixebles, segons Abraham Zacut, hi ha Isaac Abohab, que va morir també a Portugal exiliat voluntàriament el 1493.

## La Bíblia d'Alba

El còdex il·lustrat de la traducció de Moisés Arragel de la Bíblia es trobava el 1624 en poder de l'inquisidor general Andrés Pacheco, descendent de Juan Pacheco, marquès de Villena, qui el va regalar al comte-duc d'Olivares. D'aquí passà per adquisició a la casa d'Alba. Des d'aleshores, fou la coneguda com Bíblia d'Alba, que costà tres-cents mil reals de l'època.
La traducció segueix la Vulgata, tot i que no s'allunya del text hebreu. L'escrit revela un bon coneixement de l'exegesi jueva, sense ignorar la tradició cristiana. Acompanyen la Bíblia les cartes intercanviades amb el promotor i els franciscans, i moltes il·lustracions, obra d'aquests últims. L'obra només va ser impresa en dos volums per Antonio Paz y Meliá amb el títol Biblia traducida del hebreo al castellano por Rabbí Mosé Arragel de Guadalfajara i publicada pel duc de Berwick i Alba.

## Referències

* ↑ «Mošé Arragel». Gran Enciclopèdia Catalana, 01-01-1988. [Consulta: 26 febrer 2022].
* ↑ Vivancos Gómez, Miguel C. «Moisés Arragel de Guadalajara». Diccionario Biográfico de la Real Academia de la Historia. [Consulta: 26 febrer 2022].
* ↑ Nieto Soria, José Manuel. La monarquía como conflicto en la corona castellano-leonesa (c. 1230-1504) (en castellà). Silex Ediciones, 2006, p. 596. ISBN 978-84-7737-174-8.
* ↑ Gutwirth, Eleazar «The transmission of Rabbi Moses Arragel: Maqueda, Paris, London» (en castellà). Sefarad, 63, 1, 30-06-2003, pàg. 69–87. DOI: 10.3989/sefarad.2003.v63.i1.529. ISSN: 1988-320X.
* ↑ Sainz De La Maza, Carlos «Poder político y poder doctrinal en la creación de la Biblia de Alba» (en castellà). e-Spania. Revue interdisciplinaire d’études hispaniques médiévales et modernes, 3, 21-06-2007. DOI: 10.4000/e-spania.116. ISSN: 1951-6169.
# Michael Sandstød

Michael Sandstød (Copenhaguen, 23 de juny de 1968) és un ciclista danès, ja retirat, que fou professional entre 1993 i 2004.
Va obtenir molts bons resultats en pista, destacant una segona posició en la prova de puntuació dels Mundials de 1996 i la medalla de bronze de persecució per equips als Jocs Olímpics d'Estiu de Barcelona, el 1992. També disputà, sense sort, els Jocs de 1996.
Sis vegades campió de Dinamarca de contrarellotge, el 2000 va fer el doblet en guanyar la prova en línia i la cronometrada a dits campionats. Altres triomfs destacats foren els Quatre dies de Dunkerque de 1999.

## Palmarès en ruta

* 1996
** 1r a la Fyen Rundt
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Dinamarca
* 1997
** Campió de Dinamarca en CRI
* 1998
** Campió de Dinamarca en CRI
* 1999
** Campió de Dinamarca en CRI
** 1r dels Quatre dies de Dunkerque i vencedor d'una etapa
** 1r al Gran Premi Herning
* 2000
** Campió de Dinamarca en ruta
** Campió de Dinamarca en CRI
** 1r al Gran Premi Herning
** 1r al Tour de l'Oise i vencedor de 2 etapes
* 2001
** 1r al Gran Premi Samsung Mobile
* 2002
** Campió de Dinamarca en CRI
** 1r del Tour de Picardia i vencedor d'una etapa
* 2004
** Campió de Dinamarca en CRI

### Resultats al Tour de França

* 2000. abandona (14a etapa)
* 2002. abandona (11a etapa)

## Palmarès en pista

* 1992
** Medalla de bronze en la prova de persecució per equips als Jocs Olímpics de 1992
* 1995
** Campió de Dinamarca en Persecució per equips
* 1996
** Medalla de plata en el Campionat del món de puntuació
** Campió de Dinamarca en Persecució
** Campió de Dinamarca en Persecució per equips
** Campió de Dinamarca en Puntuació
* 1997
** Campió de Dinamarca en Persecució
** Campió de Dinamarca en Persecució per equips
** Campió de Dinamarca en Puntuació
** Campió de Dinamarca en Madison
* 1998
** Campió de Dinamarca en Persecució
* 1999
** Campió de Dinamarca en Persecució
** Campió de Dinamarca en Persecució per equips
** Campió de Dinamarca en Puntuació
** Campió de Dinamarca en Madison

### Resultats a la Copa del Món

* 1997
** 1r a Atenes, en Puntuació
* 1998
** 1r a Berlín i Hyères, en Puntuació

## Referències

* ↑ «SANDSTØD Michael». [Consulta: 28 juliol 2024].
* 1 2 «Olympedia – Michael Sandstød». [Consulta: 28 juliol 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Mickael SANDSTOD» (en italià). [Consulta: 28 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Michael Sandstød a sitiodeciclismo.net