OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Centre internacional de conferències de Kyoto

El Centre internacional de conferències de Kioto (国立京都国際会館, Kokuritsu Kyōto Kokusai Kaikan), abreujat com ICC Kyoto (per les seves sigles en anglès), i anteriorment anomenat sala de conferències internacionals, és una gran instal·lació de conferències que es troba en Takarakaike, Sakyō-ku, Kyoto, Prefectura de Kyoto, Japó. El protocol de Kyoto es va signar en aquest saló.
El centre va ser dissenyat per l'arquitecte Sachio Otani amb una estructura hexagonal inusual, resultant en poques parets o columnes verticals. Va ser obert en 1966 amb una addició en 1973. Avui dia la instal·lació té un total de 156.000 m2 d'espai per a reunions i es compon de la sala de conferències principal, amb un gran espai d'aforament per 2.000 persones, algunes sales petites, un saló annex amb capacitat per 1.500 persones i una sala d'esdeveniments, amb l'Hotel Grand Prince de Kyoto a prop. Tant la sala principal com l'annex estan equipats amb instal·lacions de traducció simultània per 12 idiomes.
Està situat al nord de Kyoto i es pot arribar per la línia Karasuma del metre.
El complex és el lloc de l'escena final de la pel·lícula de culte d'arts marcials de 1982, The Challenge, de John Frankenheimer, protagonitzada per Scott Glenn i el llegendari actor Japonès, Toshirō Mifune.

## Esdeveniments passats

* 1994: Unió Internacional De Telecomunicacions Conferencia plenipotenciaria.
* 1997: Convenció Marco de Nacions Unides sobre el Canvi Climàtic (Protocol de Kyoto)
* 2003: Fòrum Mundial De l'Aigua

## Referències

* ↑ Architecture of ICC Kyoto.
* ↑ Our Rooms and Floor Guide.
* ↑ Our Services.
* ↑ Getting To ICC Kyoto.
# Gaspar Melchor de Jovellanos (Goya)

Gaspar Melchor de Jovellanos és un oli realitzat cap a 1798 pel pintor espanyol Francisco de Goya. Les seves dimensions són de 205 × 133 cm. S'exposa al Museu del Prado, Madrid.

## Descripció

Gaspar Melchor de Jovellanos, el Ministre de Gracia i Justícia, va ser retratat per Goya a Aranjuez a l'abril de 1798, poc després del retorn de Jovellanos a Madrid des de Gijón, la seva ciutat natal, on havia estat bandejat per defensar les reformes agràries i la llibertat econòmica. El retrat de Goya es realitza pocs mesos abans de la caiguda de Jovellanos a l'agost d'aquest mateix any per les seves reformes jansenistes.

## La relació entre Goya i Jovellanos

El 1783, el mateix Jovellanos havia intervingut en l'encàrrec a Goya de tres quadres per a l'altar major de l'església del Col·legi de la Immaculada de l'Ordre de Calatrava, a la Universitat de Salamanca, que va ser destruït durant la guerra de la Independència. Arran de la seva mediació, és possible que Goya li regalés l'esbós a l'oli, actualment al Museu del Prado, de la Inmaculada Concepción (1783-1784).

## Referències

* ↑ Galería en línea: Ficha: Gaspar Melchor de Jovellanos.
* ↑ Galería en línea: Ficha: La Inmaculada Concepción.
# Rosa Valetti

Rosa Valetti (Berlín, 17 de març de 1878 - Viena, 10 de desembre de 1937) nascuda Rosa Alice Vallentin, va ser una actriu, intèrpret de cabaret i cantant alemanya.

## Biografia

Rosa Valetti va néixer a Berlín, filla de l'industrial Felix Vallentin i germana de l'actor Hermann Vallentin. Va interpretar els seus primers papers als teatres del suburbà Berlín. Inspirada per la Revolució de Novembre i la seva trobada amb el satíric polític Kurt Tucholsky, Valetti va començar a actuar als cabarets. El 1920 va fundar el Café Grössenwahn ("Cafè Megalomania"), que ha estat reconegut com un dels cabarets literaris i polítics més importants a Berlín dels anys vint. El cafè Megalomania era freqüentat per escriptors expressionistes, i el programa d'esbossos i cançons polítiques reflectia la creença de Valetti en el cabaret com a instrument de crítica política i social.
La inflació del 1919 al 1923 i el posterior col·lapse de l'economia alemanya van obligar Valetti a tancar el Cafe Megalomania. Va dirigir el cabaret Rakete durant un temps, després va llançar un altre cafè propi, el Rampe, que va acollir les obres del poeta i cantant revolucionari Erich Weinert. Valetti va ser una de les fundadores del cabaret flotant Larifari a finals dels anys vint. El 1928 va actuar com a senyora Peachum en el repartiment original de l'òpera Threepenny de Bertolt Brecht, que es va representar sota la direcció d'Erich Engel al "Berlin Theatre am Schiffbauerdamm".
Rosa Valetti va actuar en papers cinematogràfics a partir del 1911. La seva edat i robustesa asseguraven que actuava principalment en papers materns, com en la pel·lícula Die Prinzessin und der Geiger (La princesa i el violinista) de 1925, en què va interpretar un personatge de 46 anys, vella àvia. A la pel·lícula de Blau Engel (L'àngel blau) de Josef von Sternberg (1930), interpreta l'esposa del mag, Kiepert (Kurt Gerron). Valetti també apareix breument al clàssic "M" (M, un assassí entre nosaltres) de Fritz Lang del 1931 com a propietari d'un cafè del infra-món.
El 1933, Valetti es va exiliar actuant primer a Viena i Praga, després a Palestina el 1936. Es va casar amb l'actor Ludwig Roth i va tenir amb ell una filla, l'actriu Lisl Valetti.
Rosa Valetti va morir a Viena el 10 de desembre de 1937. Va ser enterrada a la Urnenhain. La tomba va existir fins al 2001. Un carrer del barri de Mahlsdorf de Berlín rep el nom de "Rosa-Valetti-Strasse" en honor seu.

## Referències

* ↑ Appignanesi, p. 138.
* ↑ Appignanesi, p. 139.
* ↑ Von Eckhardt & Gilman, pp. 88–89.

## Fonts

* Appignanesi, Lisa (1976). The Cabaret. New York: Universe Books. ISBN 978-0-87663-235-2.
* Von Eckardt, Wolf; Gilman, Sander L. (1975). Bertolt Brecht's Berlin: A Scrapbook of the Twenties. Garden City, NY: Anchor Press. ISBN 978-0-385-05501-7.

## Enllaços externs

* https://www.filmportal.de/en/person/rosa-valetti_efc0caa3ec9303c1e03053d50b372d46
* https://www.virtual-history.com/movie/person/5238/rosa-valetti
# Cercle

* No s'ha de confondre amb circumferència.
Un cercle és el lloc geomètric del pla que inclou els punts que estan a una distància inferior de la llargada d'un segment determinat anomenat radi respecte a un punt fix determinat anomenat centre. Dit d'una altra manera: és la regió del pla limitada per una circumferència

## Longitud i àrea

La longitud d'un cercle és 2πr, on r és el radi. És a dir, és el valor del seu diàmetre per pi.
La seva àrea és π·r².
Si tenim en compte que es pot considerar un cercle com un polígon regular d'infinits costats l'apotema del qual és el radi del cercle, i el perímetre la circumferència, i atès que l'àrea d'un polígon regular és igual a la meitat del producte del seu perímetre per la seva apotema, és a dir,
    $A={\frac {P{\cdot }ap}{2}}$
si substituïm P per la fórmula de la circumferència (2·π·R) i ap pel radi R tenim
    $A={\frac {2{\cdot }\pi {\cdot }R{\cdot }R}{2}}$
i, per tant, un cop simplificada l'expressió, arribem a la conclusió que l'àrea A d'un cercle de radi R és
    $A=\pi {\cdot }R^{2}$

## Mesura angular

La mesura angular del cercle equival a dos cops el desplegament dels angles d'un triangle qualsevol. Si prenem de partida el triangle equilàter, el cercle equival a sis dels seus angles de 60 graus, per tant 360°.

## Parts

El cercle està format per diferents parts:
* La circumferència, línia corba que delimita el cercle.
* El centre, punt que està a la mateixa distància de la resta.
* El radi, segment que uneix qualsevol punt del cercle amb el centre.
* El diàmetre, segment que uneix dos punts que passen pel centre i es divideixen en dues parts iguals.
* La corda, uneix dos punts, però sense passar pel centre, per tant, la corda serà més curta que el diàmetre.

## Simbologia

El cercle s'associa al sol des dels egipcis (per això està present a la bandera del Japó). En alquímia i astrologia el cercle porta un punt al mig; i en la tradició vèdica una creu (els quatre braços són les estacions de l'any). Aquest darrer símbol està emparentat amb l'esvàstica.
En el cristianisme es considera la figura perfecta, i per això és el símbol de Déu, perquè no es pot localitzar en el cercle ni principi ni fi, com passa en l'eternitat, un dels atributs divins per excel·lència.

## Referències

* ↑ XTEC - Suma dels angles d'un triangle
* ↑ «Smartick» (en castellà).
Viccionari
# Okfuskee

Els okfuskee eren una tribu que parlava una de les llengües muskogi. Formaven part de l'antiga Confederació Creek (Muscogee) a Alabama, abans de la seva deportació durant la dècada de 1830 al Territori Indi.

## Notes

* ↑ «Creek Research». Alabama Indian Affairs Commission. State of Alabama. [Consulta: 19 agost 2012].
# Pola

«Pola» té aquests significats:
* Pola (italià) o Pula (croat), ciutat d'Ístria, a Croàcia i antiga possessió veneciana
** Observatori de Pula, observatori astronòmic de la ciutat de Pula (Croàcia)
* Pola (possessió), possessió del municipi d'Algaida a Mallorca
* Pola de Allande, parròquia i capital del conceyu asturià d'Allande
* La Pola Llaviana, parròquia i capital del conceyu asturià de Llaviana
* La Pola Siero, parròquia i capital del conceyu asturià de Siero
* La Pola i Giverola topònim de Tossa de Mar, municipi de la comarca de la Selva
* La Pola de Gordón, municipi de la província de Lleó (Castella i Lleó)
* Santa Pola, població valenciana de la comarca del Baix Vinalopó
* Servi Pola, enemic de Ciceró
# Centre l'Amistat

El Centre l'Amistat és un edifici del municipi de Premià de Mar (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'edifici fou construït el 1902 i la major part de l'espai l'ocupà el bar i una sala d'actes. La decoració de la façana és modernista de caràcter popular i reprodueix els temes florals en relleu en els guardapols de finestres i portes, molt emprats en l'arquitectura modernista catalana.

## Història

Segona entitat cultural i recreativa després del Patronat. Ambdues entitats tenen les seves arrels fundacionals en la classe obrera i la seva creació és a cavall entre finals del segle xix i principis del XX.
L'entitat va ser fundada l'any 1892 com a societat recreativa i de mutu auxili. L'edifici va ser construït el 1902 (la sala-cafè) i el 1906 (teatre). Es va ampliar el 1966.
Acaba de ser restaurat (gener 2012)

## Referències

* 1 2 3 4 «Centre l'Amistat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2015].
# Mola de Planícia

La mola de Planícia o Planici és una muntanya de Mallorca que té una altura màxima de 933 m. Pertany al municipi de Banyalbufar. Rep el nom de la possessió de Planícia, situada a ponent del cim.
Està formada per tres cims: el puig de la Mola (933 m), els Puntals (887 m) i el moletó de la Granja (606 m) i la seva carena serveix de frontera entre els municipis d'Esporles, Puigpunyent i Banyalbufar.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 13. Palma: Promomallorca, p. 179. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ «La mola de Planícia, immensa i gegantina guardiana de Banyalbufar», 07-02-2020. [Consulta: 26 febrer 2020].
# Cosa

* No s'ha de confondre amb objecte.
«Cosa o coses» té aquests significats:
* Cosa (ontologia), objecte
* Cosa (dret)
* Toponímia:
** Cosa (Ansedònia), antiga colònia romana a Itàlia
** Cosa (Aragó), municipi d'Aragó
** Cosa e Sent Front, municipi francès
* Organitzacions:
** Cosa Nostra, associació secreta siciliana
** Coses (grup), conjunt de folk rock català (1972-1979)
* Personatges:
** Juan de la Cosa (1450 o 1460 – 1509), navegant i cartògraf
** Cosa (Ben Grimm) superheroi de Marvel Comics, pertanyent a Els Quatre Fantàstics
Viccionari
# Pedro Subijana Reza

Pedro Subijana Reza (Sant Sebastià, 5 de novembre de 1948) és un cuiner basc reconegut internacionalment.

## Biografia

Va fer els seus estudis d'hostaleria a la prestigiosa escola de Luis Irizar a Zarautz (Guipúscoa). Anys més tard va arribar, fins i tot, a dirigir-la, així com la Escuela Superior de Hostelería y Turismo de Madrid, on també va estudiar el seu col·lega i amic Juan María Arzak.
Des de l'any 1975, Pedro Subijana dirigeix el restaurant Akelarre a Sant Sebastià. El restaurant és membre de la prestigiosa cadena Relais Chatêau i ha aconseguit els més alts premis gastronòmics. Destaquen les tres estrelles Michelin, assolint la tercera en la Guia Michelin 2007; els tres sols a la Guía Campsa; i una puntuació de 9,5 a la Guía Gourmetour 2002.
Tanmateix, Pedro Subijana ha impartit cursos a diverses institucions d'Amèrica i Europa, estant actualment treballant també a l'equip de cuiners del Basque Culinary Center.
Subijana té el seu propi programa de televisió, "La cocina de Pedro Subijana", a Euskal Telebista, que s'emet des de 1992. El cuiner basc també ha publicat nombrosos llibres sobre cuina i gastronomia.

## Premis i distincions

* 1979 Premi Nacional de Gastronomia al Millor Cuiner
* 1982 Premi Club Gourmets al Millor Cuiner d'Espanya
* 1997 El Grupo Gourmets li concedeix novament el Premi al Cuiner de l'Any
* 1999 Millor Cuiner a "Lo Mejor de la Gastronomía"
* 2000 Premi Alimentos de España 2001
* 2003 És nomenat President d'Eurotoques Internacional

## Llibres publicats

* Menú del día I (1992)
* Menú del día II (1993)
* Denok sukaldari (1994)
* Cocina riojana (escrit amb Lorenzo Cañas)
* Mis recetas de la tele (1995)
* Pedro Subijana cocinando para Inasmet (1998)
* La cocina vasca de Pedro Subijana (1999)
* La cocina vasca para el Grupo Ingeteam (1999)
* La cocina de Akelarre, el sueño de Pedro Subijana (Everest, 2001)
* La cocina doméstica de Pedro Subijana (Astamenda-Ttarttalo, 2003)

## Notes

* ↑ http://hemeroteca.lavanguardia.com/preview/2006/11/20/pagina-3/53189876/pdf.html
* ↑ http://www.guiarepsol.com/es_es/gastronomia/especiales/microsite_soles/default_2011.aspx Arxivat 2011-11-02 a Wayback Machine.
* ↑ http://bculinary.com/public_sobre/ctrl_sobre.php?accion=organizacion Arxivat 2011-09-21 a Wayback Machine.
# Loma Linda East

Loma Linda East és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 214 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Loma Linda East tenia 214 habitants, 58 habitatges, i 53 famílies. La densitat de població era de 15,9 habitants/km².
Dels 58 habitatges en un 60,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 81% hi vivien parelles casades, en un 5,2% dones solteres, i en un 8,6% no eren unitats familiars. En el 6,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 40,7% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 32,7% entre 25 i 44, un 15,4% de 45 a 60 i un 3,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.278 $ i la renda mediana per família de 30.278 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.250 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 6.614 $. Aproximadament el 46,4% de les famílies i el 69,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Loma Linda East». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Loma Linda East». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Pol geomagnètic

Els pols geomagnètics són punts antipodals (oposats) on l'eix talla la superfície de la Terra. Aquest dipol teòric, equival a un potent imant de barres al centre de la Terra i s’acosta més que qualsevol altre model a la descripció del camp magnètic observat a la superfície terrestre. En canvi, els pols magnètics de la Terra actual no són antipodals, és a dir, la línia sobre la qual es troben no passa pel centre de la Terra. A causa del moviment del fluid al nucli exterior de la Terra, els pols magnètics reals es mouen constantment. No obstant això, al llarg de milers d’anys, la seva direcció és mitjana a l'eix de rotació de la Terra. Un cop cada mig milió d'anys, els pols s'inverteixen (és a dir, el nord canvia de lloc amb el sud).
La Terra té un camp geomagnètic amb un pol S (N) en referència a un pol N (S). Per tant, una brúixola apunta cap al nord. La direcció de la bruixola és lleugerament diferent del nord veritable i les dues direccions formen l'angle anomenat "declinació". Es defineixen dos parells de pols per al camp geomagnètic: els pols geomagnètics i els pols magnètics.
El nord magnètic no es correspon a cap d'aquests dos pols, ja que el camp geomagnètic és força més complex en la seva forma que el camp magnètic que genera un imant de barres. A més a més, una agulla magnètica que resta suspesa en un centre d’equilibri, no es manté mai horitzontal. Generalment, el pol N cau més avall formant un angle anomenat "inclinació" a l'hemisferi nord.
El camp magnètic de la Terra és la suma dels camps magnètics generats per diverses fonts magnètiques. Aquests camps es sobreposen els uns als altres i interactuen a través de la inducció. Els més importants són:
* Camp magnètic principal de la Terra generat al nucli extern.
* Camp magnètic generat a l'escorça terrestre i al mantell superior.
* Camp de pertorbació combinat dels corrents elèctrics que flueixen a l'atmosfera superior i a la magnetosfera, que indueixen corrents elèctrics en mar i en terra.

## Observació

El camp magnètic terrestre es produeix per l'existència de la capa que envolta el nucli intern de la Terra. Aquesta capa, rica en ferro i níquel, constitueix el nucli extern i actua, respecte del nucli, com una dinamo que produeix el camp magnètic.

## Referències

* ↑ «El model magnètic mundial: antecedents» (en anglès). NOAA, National Oceanic& Atmospheric Administration, 2019. [Consulta: 10 juny 2021].
* ↑ «Instruments i metodologia». Observatori de l'Ebre, 2021. Arxivat de l'original el 2021-06-10. [Consulta: 10 juny 2021].

## Enllaços externs

* Posició dels diferents pols (geogràfic, magnèitc i geomagnètic) (castellà)
# Centre històric de les Borges del Camp

El Centre històric de les Borges del Camp és el nucli de població del municipi de les Borges del Camp (Baix Camp) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Les Borges del Camp és un municipi situat al peu dels darrers contraforts de la serra de la Mussara. El nucli actual està format per carrers desiguals i costers, sobretot cap a la plaça, anomenada "el Replà", on hi ha l'església parroquial de Santa Maria Assumpta, de façana neoclàssica i de tres naus, bastida entre el 1777 i el 1786 damunt de l'antiga. Les cases són entre mitgeres, la majoria de planta baixa i dos pisos.

## Història

El primitiu nucli de població, començà a l'entorn de la parròquia de Sant Bartomeu, vinculada al senyoriu de Ganagot. La vila té el seu origen en la repoblació del Camp el segle xii. El 1243 l'arquebisbe de Tarragona, Pere d'Albalat, comprà el terme a l'abadessa de Bonrepòs, i des d'aleshores la senyoria va pertànyer a la Mitra. Formà part del terme general o baronia d'Alforja i de la Comuna del Camp. L'etimologia del topònim, d'origen àrab segons Coromines, fa relació a una construcció o torre al punt enlairat d'un petit turonet, en el sentit de talaia.

## Referències

* ↑ «Centre històric de les Borges del Camp». PatrimoniGencat. Arquitectura. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 novembre 2015].
* ↑ Coromines, Joan. Diccionari etimològic i complementari de la llengua catalana. Barcelona: Curial, 1981, p. vol. II, 116. ISBN 8472561917.

## Enllaços externs

* Centre històric. Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona
# Montberaud

Montberaud és un municipi francès situat al departament de l'Alta Garona i la regió d'Occitània.
# Cos orbitant

En astrodinàmica, un cos orbitant ($m_{2}$) és un cos que gira al voltant d'un cos principal ($m_{1}$).
El cos orbitant es refereix correctament com a cos secundari.
És menys massiva que el cos principal (és a dir, $m_{1}>m_{2}$).
Sota supòsits estàndards en astrodinàmica el baricentre dels dos cossos és un focus d'ambdues òrbites.
Relatiu a l'astronomia, un cos en òrbita és qualsevol objecte petit que el cos orbita. Aquests poden incloure, però no estan limitats a, cometes, planetes, planetes nans, llunes i asteroides.

## Vegeu també

* Cos principal

## Referències

* ↑ NASA "Dictionary of Technical Terms for Aerospace Use" http://er.jsc.nasa.gov/SEH/s.html, entrat al 05/11/2010
# FC Trinity Zlín

El FC Trinity Zlín és un club de futbol txec de la ciutat de Zlín, Moràvia.

## Història

El club va ser fundat el 1919 i jugà a la màxima categoria nacional entre 1938 i 1947, abans de ser desqualificat per manipulació de resultats. La temporada 2012-13 canvià el seu nom esdevenint FC Fastav Zlín. L'any 2017 guanyà el seu primer títol major, la Copa Txeca.
Evolució del nom:
* 1919: SK Zlín (Sportovní klub Zlín)
* 1922: SK Baťa Zlín (Sportovní klub Baťa Zlín)
* 1948: SK Botostroj I. Zlín (Sportovní klub Botostroj I. Zlín)
* 1949: ZSJ Sokol Svit Gottwaldov (Závodní sportovní jednota Sokol Svit Gottwaldov)
* 1950: ZSJ Svit Gottwaldov (Závodní sportovní jednota Svit Gottwaldov)
* 1951: ZSJ Svit Podvesná Gottwaldov (Závodní sportovní jednota Svit Podvesná Gottwaldov)
* 1953: DSO Jiskra Podvesná Gottwaldov (Dobrovolná sportovní organizace Jiskra Podvesná Gottwaldov)
* 1954: TJ Jiskra Podvesná Gottwaldov (Tělovýchovná jednota Jiskra Podvesná Gottwaldov)
* 1958: TJ Gottwaldov (Tělovýchovná jednota Gottwaldov): fusió amb TJ Spartak Gottwaldov
* 1989: SK Zlín (Sportovní klub Zlín)
* 1990: FC Svit Zlín (Football Club Svit Zlín, a.s.)
* 1996: FC Zlín (Football Club Zlín, a.s.)
* 1997: FK Svit Zlín (Fotbalový klub Svit Zlín, a.s.)
* 2001: FK Zlín (Fotbalový klub Zlín, a.s.)
* 2002: FC Tescoma Zlín (Football Club Tescoma Zlín, a.s.)
* 2012: FC Fastav Zlín (Football Club Fastav Zlín, a.s.)

## Palmarès

* Copa txecoslovaca de futbol:
** 1969-70
* Copa txeca de futbol:
** 2016-17
* Supercopa txecoslovaca de futbol:
** 2017

## Referències

* ↑ «Soupiska A tým: II. liga 2012/2013» (en txec). fcfastavzlin.cz (Fastav Zlin). [Consulta: 30 gener 2013].
* ↑ Jeřábek, Luboš. Český a československý fotbal: lexikon osobností a klubů (en czech). Praga, Czech Republic: Grada Publishing, 2007, p. 225. ISBN 978-80-247-1656-5.
* ↑ «Fotbalový Zlín posílil, o postupu do první ligy ale letos nahlas nemluví» (en czech). idnes.cz. Mladá fronta DNES, 03-08-2012 [Consulta: 9 febrer 2013].
* ↑ ZLÍN CELEBRATES MANCHESTER UNITED WIN AND EUROPA LEAGUE QUALIFICATION a radio.cz
* ↑ «Història» (en txec). fcfastavzlin.cz. [Consulta: 9 abril 2017].

## Enllaços externs

* FC Trinity Zlín - Lloc web oficial