OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Avet Ter-Gabrielian

Avet Ter-Gabrielian (armeni: Ավետ Կարապետի Գաբրիելյան) (Nakhichevan-on-Don, 7 d'abril de 1899 $^{(Julià)}$ - Erevan, 1983) va ser un violinista armeni i fundador del Quartet Komitas. L'escola de música Avet Gabrielian d'Erevan rep el seu nom en el seu honor.

## Biografia

Avet Ter-Gabrielian va néixer el 19 d'abril de 1899 a Nor Nakhichevan (actual districte de Proletarski, Rostov del Don).
Va estudiar violí amb Nicholas Averino (pare de la soprano Olga Averino) a Rostov del Don abans de continuar els seus estudis al Conservatori de Moscou amb Lev Tseitlin.
El novembre de 1924, Ter-Gabrielian va cofundar Komitas Quartet. Va ser el primer violí del quartet de 1925 a 1976. El conjunt va actuar amb músics com Konstantin Igumnov i Heinrich Neuhaus.
Aram Khatxaturian va dedicar a Ter-Gabrielian el seu "Dance" (1933).
Des de 1929 Ter-Gabrielian va ensenyar al Conservatori de Moscou.
Ter-Gabrielian va morir el 19 de juny de 1983 a Moscou.

## Premis

* 1945: Artista popular de l'RSS d'Armènia

## Referències

* ↑ «персоналии - Габриэлян (Тер-Габриэлян) Авдей (Авет)» (en rus). [Consulta: 12 octubre 2022].
* ↑ ГАБРИЭЛЯН, Тер-Габриэлян Авет Карпович // Музыкальная энциклопедия в 6 тт., 1973–1982
# Kalínina (Volgograd)

* Per a altres significats, vegeu «Kalínina».
Kalínina (en rus: Калинина) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 179 habitants. Pertany al districte municipal de Pal·làssovka.

## Referències

* ↑ «Газ пришел в хутор Ближнемельничный». Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 4 gener 2018].
# Tràiler (informàtica)

En tecnologia de la informació, un tràiler o footer fa referència a dades suplementàries (metadades) situades al final d’un bloc de dades emmagatzemades o transmeses, que poden contenir informació per al maneig del bloc de dades o simplement marcar el final del bloc.
En la transmissió de dades, les dades posteriors al final de la capçalera i anteriors a l’inici del tràiler s’anomenen càrrega útil o cos.
És vital que la composició del tràiler segueixi una especificació o format clar i inequívoc per permetre l’ anàlisi. Si no s’elimina correctament un remolc o s’elimina part de la càrrega útil pensant que es tracta d’un remolc, pot provocar confusió..
El tràiler conté informació sobre la destinació d’un paquet que s’envia per una xarxa, de manera que, per exemple, en el cas dels correus electrònics, la destinació del correu electrònic es troba al tràiler.

## Exemples

* En la transferència de dades, la capa d'enllaç de dades del model OSI afegeix un tràiler al final dels fotogrames de l'encapsulament de dades .

## Referències

* ↑ Ambarisha Malladi; M. Chandra Naik; Sayyed Nagul Meera «Còpia arxivada». International Journal of Computer & Organization Trends, 3, 4, 2013, pàg. 109. Arxivat de l'original el 2017-03-09. ISSN: 2249-2593 [Consulta: 27 maig 2021]. Arxivat 2017-03-09 a Wayback Machine.
# Great Apes Survival Partnership

La Great Apes Survival Partnership (en català Societat per la Supervivència dels Grans Simis) (GRASP), va fundar-se l'any 2001 amb l'objectiu de conservar els homínids no humans (goril·les, ximpanzés, bonobos i orangutans) i els seus hàbitats - principalment ecosistemes forestals tropicals amb gran importància per a la humanitat, a través d'iniciatives i estratègies de desenvolupament i sostenibilitat a les zones pobres.
GRASP és una col·laboració de tipus II entre la UNEP i la Cimera Mundial per al Desenvolupament Sostenible de la UNESCO, concentrant les principals institucions que treballen per la conservació dels grans simis - Agències de les Nacions Unides, acords multilaterals relacionats amb la biodiversitat, governs donants o situats a les zones de distribució dels grans simis, organitzacions no governamentals, científics, comunitats locals i el sector privat.
Els grans simis no humans es troben a 21 països a l'Àfrica (Angola, Burundi, Camerun, República Centreafricana, República Democràtica del Congo, Guinea Equatorial, Gabon, Ghana, República de Guinea, Guinea Bissau, Costa d'Ivori, Libèria, Mali, Nigèria, Ruanda, Senegal, Sierra Leone, Sudan, Tanzània i Uganda) i dos països del sud-est asiàtic (Malàisia i Indonèsia).
Les poblacions de grans simis no humans estàn disminuint arreu del món. La continuada destrucció dels seus hàbitats, juntament amb el creixement del comerç de bushmeat (carn de bosc) i l'augment de l'activitat fustera a Indonèsia, han portat als científics a suggerir que la major part de les poblacions de grans simis podrien extingir-se en una generació. Encara que algunes poblacions aïllades aconseguisquin sobreviure, la viablitat a llarg terme seria baixa a causa del limitat nombre d'animals i la fragmentació del seu hàbitat.
Els grans simis comparteixen el seu hàbitat amb milions de persones, la majoria de les quals viuen en una situació de pobressa. La necessitat d'unir el benestar de les poblacions humanes amb les animals és el principal objectiu de la Societat GRASP.
El compromís internacional per als grans simis es va reafirmar en una reunió intergovernamental sobre grans simis i la primera reunió del consell de GRASP, celebrada a la República Democràtica del Congo al setembre de 2005, on la Declaració Kinshasa dels Grans Simis es va adoptar per més de setanta signatures.

## Referències

* ↑ «Structure». Great Apes Survival Partnership, 2012. Arxivat de l'original el 2012-11-04. [Consulta: 15 març 2013].
* ↑ «Range states». Great Apes Survival Partnership, 2012. [Consulta: 15 març 2013].
* ↑ «Our work». Great Apes Survival Partnership, 2012. Arxivat de l'original el 2013-04-07. [Consulta: 15 març 2013].
* ↑ «Declaration signed on great apes». BBC, 12-09-2005. [Consulta: 15 març 2013].

## Enllaços externs

* GRASP - Lloc web Arxivat 2009-07-08 at the Portuguese Web Archive
# Cu

«Cu» té aquests significats:
* Lingüística: Nom de la lletra Q.
* Química: Cu és el símbol de l'element químic coure.
Viccionari
# Carballeda de Avia

Carballeda de Avia és un municipi de la Província d'Ourense a Galícia. Pertany a la Comarca do Ribeiro.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 3.463 | 3.449 | 3.312 | 2.822 | 1.601 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

* Abelenda das Penas (Santo André)
* Balde (San Martiño)
* Beiro (San Pedro)
* Carballeda (San Miguel)
* Faramontaos (San Cosmede)
* Muimenta (San Xiao)
* Santo Estevo de Nóvoa (Santo Estevo)
* Vilar de Condes (Santa María)
# Wegscheid (França)

Wegscheid (en alsacià Wagschaid) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2005 tenia 331 habitants. Limita amb Kirchberg al sud-est, Oberbruck i Dolleren a l'oest, Rimbach-près-Masevaux al nord.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 248 | 286 | 286 | 282 | 299 | 304 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | Guy Richard | |
# Louis Granier

Louis Granier (Tolosa de Llenguadoc, 1740 - idem. 1800) fou un compositor i professor de música llenguadocià.
El primer treball de Louis Granier va ser el de la companyia de bandes a l'Òpera de Bordeus. 1764 la seva adaptació de Tancrède d'André Campra va arribar a la París Académie Royale de Musique. El 1765 va estar a Brussel·les, on es va posar en escena Racines Athalie amb força èxit. 1766 va ser Garnier a París, primer com a violinista a l'orquestra de l'Opera i "maître de musique" al servei de Carles Alexandre de Lorena. Des de 1770 fins a 1773 va ser contractat com a director musical del Teatre de Tolosa i la seva dona a la "Première Danseuse". A partir de llavors, la parella va tornar a París, on va ser primer violinista de la "Chapelle du Roi" i des de 1775 va ocupar el mateix càrrec en el Concerts Spirituels. En lAcadémie Royale de Musique, va treballar des de 1777-1778 com a assistent del director.
A Louis Granier se'l ha volgut involucrà a vegades amb François Granier, però mai s'han trobat proves de cap mena de relació.
Louis Granier va compondre diverses òperes, algunes juntament amb Pierre-Montan Berton i Jean-Claude Trial.

## Obra d'escena

* Chöre für Racines Athalie (1765, Brussel·les)
* Théonis, ou Le Toucher (1767, París Teatre de l'Òpera)
* Médée et Jason, Ballet-Pantomima, en col·laboració amb Pierre-Montan Berton i Jean-Claude Trial (1767)
* Les caprices de Galathée, Ballet (revista el 1776)
* Annette et Lubin, Ballet (1778) (perdut)
* Arranjament d'André Campras Tancrède (1764, París Teatre de l'Òpera)^
* Arranjament de Marin Marais d'Alcyone (1771, París, teatre de l'Òpera)
* Arranjament de Jean-Baptiste Lully's Bellérophon (1773, a Versalles)
* Arranjament de Jean-Baptiste Lullys, Thésée (1779, Paris Teatre de l'Òpera)

## Obra instrumental

* Sonates et Airs et violon (segons Fétis desaparegut)
* Sonates pour la flûte (1785)
* Œuvres de quatuors pour la harpe.

## Referències

* ↑ https://archive.org/details/biographieunive04ftgoog/page/82/mode/2up?view=theater

## Enllaços externs

* Louis Granier a l'International Music Score Library Project
# Kanem

«Kanem» té aquests significats:
* Imperi de Kanem (700 - 1376), estat africà situat al que avui són el Txad i Líbia i algunes zones orientals del Níger i nord-est de Nigèria
* Regne de Kanem-Bornu, estat successor de l'Imperi de Kanem i regit per la mateixa dinastia
* Prefectura de Kanem, divisió administrativa del Txad fins al 2002
* Regió de Kanem, divisió administrativa del Txad després del 2002
* Departament de Kanem, subdivisió de la regió de Kanem
# Trastorn de l'articulació temporomandibular

El trastorn de l'articulació temporomandibular (o trastorn de l'ATM), és un terme general que abasta la inflamació aguda o crònica de l'articulació temporomandibular. El trastorn i la disfunció resultant pot provocar dolor i problemes importants. Com que el trastorn està entre els límits de diverses disciplines mèdiques - en particular, odontologia i, molt menys, neurologia (com a causa de dolor) - hi ha una varietat d'enfocaments de tractament.
L'articulació temporomandibular és susceptible de moltes trastorns que afecten a altres articulacions del cos, incloent artrosi, anquilosi, artritis, traumatismes, luxació, anomalies del desenvolupament, i neoplàsia.
# Tossal de la Vella

El Tossal de la Vella és una muntanya de 601 metres que es troba al municipi de Massoteres, a la comarca catalana de la Segarra.
# Carbaril

El carbaril (metilcarbamat d'1-naftil) és un compost químic que pertany a la família dels carbamats i és emprat fonamentalment com a insecticida. És un sòlid blanc crital·lí comunament comercialitzat sota el nom de Sevin, una marca registrada de l'empresa Bayer.
Va ser descobert per la companyia Union Carbide i comercialitzat per primer cop el 1958. Actualment és el tercer insecticida més utilitzat als Estats Units per jardins domèstics, agricultura comercial i per la cura de boscos i pastures.
El carbaril és un inhibidor de la colinesterasa i és tòxic pels humans.

## Producció

Inicialment, el procés sintètic per a l'obtenció del carbaril implicava la reacció de fosgè amb metilamina per obtenir clorur de metilcarbamil i seguidament la piròlisi d'aquest per a la obtenició de l'isocianat de metil. El producte de la reacció de l'isocianat de metil amb l'1-naftol és el carbaril.
* Síntesi del clorur de metilcarbamil a partir de fosgè i metilamina.
* Piròlisi del clorur de metilcarbamil amb isocianat de metil com a producte.
* Síntesi del carbaril a partir de l'1-naftol i l'isocianat de metil.
Alternativament, també es pot sintetitzar el carbaril fent reaccionar l'1-naftol amb fosgè i tractant el producte amb metilamina.
* Reacció de l'1-naftol amb fosgè en medi bàsic.
* Síntesi del carbaril per reacció del cloroformiat amb metilamina.
El primer dels processos era dut a terme a la fàbrica de Union Carbide al Bhopal. A la segona síntesi s'utilitzen els mateixos reactius però en un ordre diferent. D'aquesta manera s'evita l'ús de l'isocianat de metil com a intermediari. Tot i així, s'utilitza el fosgè, que és tòxic i reacciona amb aigua, i la metilamina, que és un producte tòxic i inflamable.

## Aplicacions

El desenvolupament d'insecticides de carbamat va ser un gran avanç pel que fa als pesticides. Encara que són tòxics pels insectes, els vertebrats l'eliminen ràpidament del seu organisme. Malauradament ataca tant als insectes objectiu, com el mosquit de la malària, com a insectes beneficiosos com les abelles. No es concentra al greix ni es secreta amb la llet, per això està indicat per cultius agroalimentaris.

## Perillositat

El carbaril és un producte nociu, irritant d'ulls i de la pell. És nociu per inhalació i ingestio, i pot provocar enverinament per carbamat. Pot originar mutacions. Presenta una elevada toxicitat per la vida aquàtica i les aus, i una toxicitat moderada per als animals terrestres. Provoca alentiment en el creixement de les plantes. És moderadament persistent a l'aigua, amb una vida mitjana de 20 a 200 dies. Pot tenir efectes com escurçament del cicle vital i pot provocar problemes al sistema reproductiu, disminució de la fertilitat i canvis d'aspecte i comportament. Aquests efecte poden aparèixer temps després de la primera exposició al producte.

## Referències

* ↑ «Carbaril». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Carbaril Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.». Fichas Internacionales de Seguridad Química. INSHT (Instituto Nacional de Seguridad e Higiene en el Trabajo). [Consulta: 3 febrer 2014].
* ↑ Ficha de datos de Seguridad CARBARIL AGRO 85
# Louis Hachette

Louis Christophe François Hachette (pronunciat:) (5 de maig de 1800 - 31 de juliol de 1864) va ser un editor francès que va establir una editorial de París dissenyada per produir llibres i altre material per millorar el sistema d'ensenyament escolar. Les publicacions es van centrar inicialment en els clàssics i posteriorment es van ampliar per incloure llibres i revistes de tot tipus. Actualment, l'empresa forma part d'una editorial global.

## Primers anys

Hachette va néixer a Rethel a les Ardenes. Després d'estudiar durant tres anys a la prestigiosa École Normale Supérieure amb la intenció de ser professor, el 1822 va ser expulsat, per motius polítics. El 1826, després d'estudiar breument dret, Hachette va obrir Brédif, una llibreria situada prop de la Sorbona a París. L'objectiu de l'empresa era produir obres dissenyades per millorar el sistema d'instrucció escolar i promoure la cultura general a la comunitat. Va publicar manuals sobre diversos temes com ara diccionaris de llengües modernes i antigues, revistes educatives i clàssics francesos, llatins i grecs comentats per les més eminents autoritats.

## Fites

L'any 1833 es va aprovar la Llei d'escoles de Guizot que obligava a tots els municipis a obrir una escola de primària. Louis Hachette havia estat elaborant un manual alfabètic des de 1829 i la seva era l'única empresa capaç de respondre a l'ordre públic per a un milió de llibres de text.
L'any 1846 es va fundar la L. Hachette & Company. Aquell any, Emile Littré va signar un contracte amb la nova empresa per publicar un diccionari, els primers volums del qual apareixen el 1863.
El 1852, Hachette va contractar amb set companyies de ferrocarril per a la creació de parades de llibres de l'estació. A més de les guies de viatge per als viatgers del tren, els petits punts de venda venien novel·les d'autors com Charles Dickens, Gérard de Nerval, George Sand i la sèrie infantil Bibliothèque Rose, incloses les de La Comtesse de Ségur.
El 1855 Hachette va fundar Le Journal pour tous, una publicació amb una circulació de 150.000 exemplars setmanals.
Hachette va començar a imprimir Le Tour du Monde, un diari de viatges setmanal, el gener de 1860.
Hachette també va manifestar un gran interès en la formació de societats d'amistat entre les classes treballadores, en l'establiment d'institucions benèvoles i en altres qüestions relacionades amb la millora dels pobres, tema sobre el qual va escriure diversos fullets. També va donar el pes de la seva influència cap a una solució justa de les qüestions relacionades amb els drets d'autor literaris internacionals.

## Referències

* 1 2 3 4 «Hachette, Louis Christophe François». A: Hugh Chisholm. Encyclopædia Britannica (en anglès). 12. 11a ed. Cambridge University Press, 1911.

## Enllaços externs

* «Key dates». Hachette.com. [Consulta: 18 juliol 2024].
* "Hachette, Louis Christophe François". (2000). Hutchinson Encyclopedia of Biography
# Kanembu

Kanembu és una llengua niloticosahariana parlada al Txad pel poble kanembu estretament relacionada amb el kanuri.

## Bibliografia

* Jouannet, Francis 1977. Essai d'inventaire phonétique du parler kanembou des Ngaldoukou du Sud-Kanem. Études phonologiques tchadiennes (Jean-Pierre Caprile, Éd.), pp. 129–143, Paris : SELAF.
* Jouannet, Francis 1982. Le kanembou des Ngaldoukou : langue saharienne parlée sur les rives septentrionales du lac Tchad : phonématique et prosodie. Paris : SELAF.
* Lukas, Johannes 1931. Die Sprache der Káidi-Kanembú in Kanem. Hamburg: C. Boysen

## Enllaços externs

* «Kanembu». ethnologue.com. [Consulta: 21 març 2013].
* http://kanembou.net
* http://www.panafril10n.org/wikidoc/pmwiki.php/PanAfrLoc/Kanuri
* http://llmap.org/languages/kbl.html Arxivat 2012-10-06 a Wayback Machine.
* http://multitree.org/codes/kbl
# Ucero

Ucero és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Tossal de la Tosca

El Tossal de la Tosca és una muntanya de 261 metres que es troba al municipi d'Alcarràs, a la comarca catalana del Segrià.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Copiula

Copiula és un gènere de granotes de la família Microhylidae que és endèmic de l'illa de Nova Guinea.

## Taxonomia

* Copiula exspectata Günther, (2002).
* Copiula fistulans (Menzies & Tyler, 1977).
* Copiula major (Günther, 2002).
* Copiula minor (Menzies & Tyler, 1977).
* Copiula obsti (Günther, 2002).
* Copiula oxyrhina (Boulenger, 1898).
* Copiula pipiens (Burton & Stocks, 1986).
* Copiula tyleri (Burton, 1990).

## Referències

* IUCN (anglès)
# Capoeta damascina

Capoeta damascina és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 50 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Jordà, a la regió de Mesopotàmia i al sud de Turquia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Krupp, F. i W. Schneider, 1989. The fishes of the Jordan River drainage basin and Azraq Oasis. p. 347-416. In Fauna of Saudi Arabia. vol. 10.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Wes Bentley

Wesley Cook "Wes" Bentley, (Jonesboro, Arkansas, 4 de setembre de 1978) és un actor de pel·lícules i sèries de televisió estatunidenc, conegut sobretot pel seu rol de Ricky Fitts, a American Beauty.

## Biografia i carrera

Bentley va néixer a Jonesboro, Arkansas. Els seus pares eren Cherie i David Bentley, ministres metodistes.
Bentley ha actuat en moltes pel·lícules, com American Beauty, The Four Feathers, P2 i Ghost Rider. També va actuar al thriller Dolan's Cadillac i There Be Dragons, del director Roland Joffé. Bentley és un dels principals subjectes del documental My Big Break, dirigit per Tony Zierra que segueix a Bentley i els seus companys de pis en el seu sommi d'esdevenir actors de Hollywood.

## Filmografia

* Beloved (1998)
* Three Below Zero (1998)
* American Beauty (1999)
* The White River Kid (1999)
* El perdó (The Claim) (2000)
* Soul Survivors (2001)
* Carving Out Our Name (2001)
* Les quatre plomes (The Four Feathers) (2002)
* The Game of Their Lives (2005)
* Weirdsville (2007)
* Ghost Rider (2007)
* P2 (2007)
* The Ungodly (2007)
* The Last Word (2008)
* The Tomb (2008)
* The Last Word (2008)
* My Big Break (2009)
* Dolan's Cadillac (2009)
* There Be Dragons (2010)
* Jonah Hex (2010)
* What Do You Got? - Bon Jovi (2010)

## Teatre

* Venus in Fur (2010)

## Referències

* ↑ Wes Bentley Biography (1978-)
* ↑ Wes Bentley star bio
# Dòlmens del Pla de Tarters

Els Dòlmens del Pla de Tarters és un conjunt de dos monuments megalítics del terme comunal de Serdinyà, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
Estan situats al sud del terme de Serdinyà, en el Pla de Tarters, a uns 950 metres al sud-est del poble de Serdinyà.
Es tracta de dos dòlmens simples amb forma de caixes megalítiques de mida petita, tancades a l'interior d'un túmul o tarter (d'on el nom del pla on es troben), amb inscultures. Foren donats a conèixer per Jean Abelanet i Pierre Ponsich el 1985 i repetidament esmentats pel mateix Abelanet en treballs posteriors seus, dels anys 1986, 1987, etc, així com per Françoise Claustre.

## Referències

* ↑ Llocs on es troben els Dòlmens del Pla de Tarters en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Carreras i Tarrús, 2013.

## Vegeu també

* Llista de monuments megalítics dels Pirineus Orientals

## Bibliografia

* Carreras Vigorós, Enric; Tarrús Galter, Josep. 181 anys de recerca megalítica a la Catalunya Nord (1832-2012). Girona: Annals de l'Institut d'Estudis Gironins, n. 54, 2013.
# José María Semprún Gurrea

José María de Semprún Gurrea (1893 – Roma, 1966) va ser un polític, escriptor i diplomàtic espanyol. Era fill de Mariano de Semprún y Pombo i d'Asunción Gurrea y Muñoz, i nebot del diputat liberal Manuel de Semprún y Pombo.

## Biografia

Membre d'una família catòlica liberal, es doctorà en dret i va treballar primer com a professor auxiliar i després com a catedràtic de Filosofia del Dret en la Universitat de Madrid. Profundament catòlic, era proper al Moviment Esprit inspirat pel filòsof francès Emmanuel Mounier, i s'oposà activament a la dictadura de Primo de Rivera. Es casà amb Susana Maura Gamazo, filla d'Antoni Maura, duc de Maura, ex-president del Govern d'Espanya. Quan aquesta va morir el 1932 es va casar amb la institutriu suïssa que estava a càrrec dels seus fills.
Durant la guerra civil espanyola va ser governador civil de Toledo i Santander i després ambaixador de la Segona República Espanyola a la Haia. Va formar part, com a Ministre sense Cartera, de diversos Governs de la Segona República Espanyola en l'exili, els presidits per Álvaro de Albornoz, Félix Gordón Ordás i Emilio Herrera Linares, interrompent aquesta tasca la seva mort. Va morir a Roma en l'exili el 1966.
Amb Susana Maura va ser pare de set fills. Entre ells estan els escriptors Jorge Semprún (1923-2011) i Carlos Semprún (1926-2009), a més de Susana (1920), María Isabel (1921), Gonzalo (1922), Álvaro (1924) i Francisco (1928).

## Obres

* España, llamada a ser una república (1956)
* España en la encrucijada (1956)
* Una república para España (1961)

## Referències

* ↑ «Obituary – Jorge Semprún Maura (1923-2011 by Stephen Schwartz». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 16 juny 2012].
* ↑ JURISTAS DEMOCRISTIANOS, CONSERVADORES Y REPUBLICANOS DE CENTROIZQUIERDA EN 1931 ANTE LA COMISIÓN JURÍDICA ASESORA DURANTE LA PRESIDENCIA DE ÁNGEL OSSORIO Y GALLARDO
* ↑ Los Semprún, retrato de familia a diariodecadiz.es, 11 de juny de 2011
* ↑ Semprún, toda una vida a través de su obra a elpaiscultural.es