OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gaetano Nava

Gaetano Nava (Milà (Llombardia), 16 de maig, 1802 - Idem. 31 de març, 1875), va ser un compositor i professor italià.

## Biografia

Va començar els estudis musicals sota la direcció del seu pare, el compositor Antonio Nava, perfeccionant-se posteriorment amb l'organista L. Marchesi i després amb Francesco Pollini, Francesco Almasio i G. Rotondi. El 1817 va ser admès a l'Institut Musical de Milà on va estudiar cant, harmonia i composició amb Ferdinando Orlandi, Giovanni Piantanida i Vincenzo Federici fins al 1824.
L'any 1837 esdevingué professor de cant i harmonia al Conservatori de Milà, obtenint la càtedra deixada vacant per la mort de Vincenzo Lavigna.
Entre les seves nombroses publicacions educatives recordem el famós "Mètode Pràctic" de la vocalització i alguns manuals de solfeig i exercicis de cant. També va compondre música sacra, música de cambra (incloent un Nocturn per a arpa i harmoniflauta, peces per a piano i veu. Les seves composicions van ser publicades per les editorials Ricordi, Lucca i Conti.
Entre els seus alumnes més coneguts hi havia Charles Santley, de 1855.

## Referències

* ↑ Gaetano Nava, su geni.com.
* ↑ collana Gran Enciclopèdia de la Música Clàsica, vol. 3, SARPE, p. 915, ISBN 84-7291-227-2.
* ↑ Gaetano Nava, su geni_family_tree. URL consultato il 18 maggio 2020.
* ↑ Bertha Thomas, Nava, Gaetano, in A Dictionary of Music and Musicians (1900) edited by George Grove.
* ↑ Sorta di fisarmonica a pedale che mette in funzione un mantice rendendo le mani libere di suonare le tastiere.

## Bibliografia

* collana Gran Enciclopèdia de la Música Clàsica, vol. 3, SARPE, p. 915, ISBN 84-7291-227-2.
# Doué

«Doué» té aquests significats:
* Doué-la-Fontaine, comuna de Maine et Loire
* Doué (Senegal)
# Cal·listees

Les Cal·listees (en grec antic: Καλλιστεῖα, derivat de καλός 'bell') eren uns festivals de bellesa que se celebraven a diversos indrets de l'antiga Grècia.
Ateneu de Nàucratis descriu diversos concursos d'aquest gènere. Així, a l'illa de Lesbos, se celebrava entre les dones al santuari d'Hera, i la més bella rebia un premi per la seva bellesa. Un concurs de bellesa similar, instituït per Cípsel de Corint, es feia a Parràsia, a Arcàdia, en honor de Demèter. Encara un tercer concurs similar se celebrava a Elis en honor d'Atena, però entre els homes; el guanyador rebia corona de murta.

## Referències

* ↑ Harry Thurston Peck (red.), «Callistia» (anglès), Harpers Dictionary of Classical Antiquities, New York Harper and Brothers, 1898, p. 1904.
* ↑ Smith, William (ed.). «Callisteia». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 10 febrer 2024].
* ↑ Ateneu, El sopar dels erudits, XIII 609.
# Toledo (desambiguació)

«Toledo» té aquests significats:
* Toponímia:
** Toledo (Argentina), ciutat a la província Córdoba (Argentina)
** Toledo (Antioquia), ciutat de Colòmbia, al departament d'Antioquia
** Toledo (Brasil), ciutat del Brasil, a l'estat de Paraná
** Toledo (Canelones), ciutat de l'Uruguai al departament de Canelones
** Toledo (Cerro Largo), poble de l'Uruguai, al departament de Cerro Largo
** Toledo (Filipines), ciutat de les Filipines, a l'illa de Cebú
** Toledo (Norte de Santander), ciutat de Colòmbia, al departament de Norte de Santander
** Districte de Toledo, districte de Belize
** Espanya:
*** Toledo, ciutat d'Espanya, capital de la comunitat de Castella – la Manxa
*** Arxidiòcesi de Toledo, diòcesi principal de la província eclesiàstica de Toledo, de les que són sufragànies les diòcesis de Sigüenza-Guadalajara, Conca, Ciudad Real i Albacete
*** La Mancha de Toledo, comarca de la província de Toledo
*** Província de Toledo, província espanyola, amb capital a la ciutat homònima
*** Regne de Toledo, regne visigot existent entre 507 i 725
*** Taifa de Toledo, regne musulmà d'Al-Àndalus del segle XI
** Estats Units d'Amèrica:
*** Toledo (Illinois)
*** Toledo (Iowa), ciutat dels Estats Units, a l'estat d'Iowa, capital del comtat de Tama
*** Toledo (Ohio)
*** Toledo (Oregon)
*** Toledo (Washington)
*** South Toledo Bend, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas
* Biografies:
** Alejandro Toledo, president del Perú del 2001 al 2006
** Delio César Toledo Rodas (Cecilio Báez, Paraguai, 1976), futbolista paraguaià
** Diego de Villalba y Toledo, governador de l'Havana i de Nova Granada al segle XVII
** Fadrique Álvarez de Toledo y Enríquez de Quiñones (1460 - 1531), II Duc d'Alba
** Fernando Álvarez de Toledo y Pimentel (Piedrahita, 1507 - Lisboa, 1582), tercer duc d'Alba de Tormes, militar i polític castellà
** Francisco Hernández de Toledo (La Puebla de Montalbán, Regne de Castella, 1514 - Madrid, 1578), metge, ornitòleg i botànic castellà
** Francisco de Toledo, comte d'Orpesa, virrei del Perú entre 1569 i 1581
** García Álvarez de Toledo y Mendoza (Nàpols, 1579 - Madrid, 1649), Gran d'Espanya, militar i polític castellà
** García Álvarez de Toledo y Osorio (Villafranca del Bierzo, 1514 - Nàpols, 1577), militar i polític castellà
** Marcus Vinicius Toledo (Sao Paulo, 1986), jugador de bàsquet brasiler
** Natalia Toledo (Juchitán, Oaxaca, 1968), poetessa mexicana en castellà i zapoteco
* Miscel·lània:
** Club Deportivo Toledo, club de futbol de la ciutat de Toledo, Castella-La Manxa
** SEAT Toledo, automòbil
** Concilis de Toledo, diversos concilis esdevinguts a la ciutat espanyola homònima
** Cadira Toledo, cadira de braços produïda el 1988 pel Jorge Pensi Lombardo
** Toledo Museum of Art, museu d'art a la ciutat de Toledo, Ohio, Estats Units
** Pacte de Toledo
** Toledo (Metro de Nàpols), estació del metro de Nàpols (Itàlia)
# Mónica Chuji

Mónica Patricia Chuji Gualinga (Comunitat Sarayaku, província de Pastaza, 30 d'octubre de 1973) és una dirigent indígena equatoriana, defensora dels drets humans.
Filla de pare shuar i mare kichwa, va llicenciar-se en comunicació social i posteriorment va cursar un postgrau en Drets Humans i Ciències Ambientals per la Universitat de Deusto. És una de les dirigents indígenes més coneguda a Equador, referent en la participació de les dones indígenes en la vida política i pública del país, "que va en augment però encara és escassa".
Ha escrit diversos llibres i articles relacionats amb idiomes ancestrals, seguretat social, interculturalitat, educació intercultural bilingüe, drets col·lectius o mitjans de comunicació de les nacionalitats i pobles.

## Referències

* ↑ «CIDH solicita información de juicio de Vinicio Alvarado contra Mónica Chuji». www.inredh.org. Arxivat de l'original el 2019-01-19. [Consulta: 12 desembre 2018].
* ↑ Pillkusisa. «Mujeres Indígenas Hoy: Ecuador- Mónica Chuji: ‘Las mujeres van abriéndose espacios paulatinamente’». Mujeres Indígenas Hoy, 14-06-2010. [Consulta: 16 novembre 2018].
# Animalari urbà

Animalari urbà és un àlbum de diversos autors considerat el primer de música urbana per a infants en català. Consisteix en el poemari Animalari d'Enric Larreula musicat. Hi van participar nou artistes dels Països Catalans, a més del cor de La Bressola. Va ser publicat el 4 de juny del 2021.
El disc va ser un encàrrec al Grup Enderrock dels Amics de la Bressola, una línia d'escoles en català a la Catalunya del Nord. Pretén donar ressò al model d'escola catalana i d'immersió lingüística que fa La Bressola de fa més de 45 anys. La producció va anar a càrrec de Luup Records, concretament van treballar-hi The Tyets, i van rebre el suport de la Direcció General de Política Lingüística i el finançament de La Bressola. Les il·lustracions van ser fetes per Duna Llobet i les fotografies, per Jaume Quilez. El tema de cada cançó és, com indica el títol, un animal diferent.
El 6 de febrer del 2022, el grup The Tyets va presentar per primera vegada el disc en directe a l'Auditori de Girona acompanyats de vint estudiants de La Bressola i alguns dels convidats del disc. També van dur l'espectacle a Perpinyà, capital de la Catalunya del Nord, i a Palma, fora de Catalunya.
Va ser designat el millor disc de música familiar del 2021 en els premis de la crítica de la revista Enderrock. A banda, gràcies a la cançó El ratolí, The Tyets van rebre el XIV Premi Miquel Martí i Pol a la millor poesia musicada.

## Referències

* 1 2 3 «Animalari urbà». Enderrock. [Consulta: 16 octubre 2022].
* ↑ «Torna la Bressolada després de dos anys d’absència a causa de la pandèmia». VilaWeb, 19-05-2022. [Consulta: 16 octubre 2022].
* 1 2 3 «La Bressola publica 'Animalari urbà', un disc de música urbana per a infants i joves». Generalitat de Catalunya, 03-06-2021. [Consulta: 16 octubre 2022].
* 1 2 3 «The Tyets guanya el XIV Premi Miquel Martí i Pol a la millor poesia musicada amb ‘El ratolí’». VilaWeb, 15-11-2021. [Consulta: 16 octubre 2022].
* ↑ «Es presenta 'Animalari urbà', el primer disc de músiques urbanes amb artistes d'arreu dels Països Catalans». Viasona, 03-06-2021. [Consulta: 16 octubre 2022].
* ↑ Presència, Àngela. «The Tyets apropa les músiques urbanes als més joves amb “Animalari urbà”». Tresdeu.com, 08-06-2021. [Consulta: 16 octubre 2022].
* 1 2 Castillón, Xavier. «The Tyets porta a Girona el seu ‘Animalari urbà’». El Punt Avui, 01-02-2022. [Consulta: 16 octubre 2022].
* ↑ «The Tyets aterren a Palma amb 'Animalari urbà'». DBalears, 12-09-2022. [Consulta: 16 octubre 2022].
# Elisabet de Luxemburg

Elisabet de Luxemburg és el nom dels següents personatges:
* Elisabet de Luxemburg (regent d'Hongria) (1409-1442), filla de Segimon I, i muller d'Albert II d'Alemanya, regent d'Hongris, Bohèmia i
* Elisabet de Luxemburg (princesa de Thurn und Taxis) (1901-1950).
* Elisabet de Luxemburg (duquessa de Hohenberg) (1922)
# Escaldes

«Escaldes» té aquests significats:
* Les Escaldes, nucli que forma part la parròquia d'Escaldes-Engordany (Andorra)
** Escaldes-Engordany, parròquia d'Andorra creada el 1978 a partir de l'antic quart homònim
* Vilanova de les Escaldes, poble de l'Alta Cerdanya, al municipi d'Angostrina i Vilanova de les Escaldes
** Les Escaldes (Vilanova de les Escaldes), poble de l'Alta Cerdanya, al municipi d'Angostrina i Vilanova de les Escaldes
** Estació d'Ur - les Escaldes, estació de ferrocarril de la línia de Tren Groc a la població d'Ur (Alta Cerdanya)
# Escriptura Jiahu

L'escriptura Jiahu (寫作賈湖), és un sistema d'escriptura no desxifrat, compost per 16 marques diferents trobades sobre closques de tortugues a Jiahu, lloc on es trobava la cultura neolítica de Peiligang, província d'Henan, Xina.
Han estat datades d'entre els anys 6200 i 6600 aE. Alguns arqueòlegs creuen que les marques són semblants (sense necessàriament significar el mateix) a alguns caràcters utilitzats molt de temps després en el sistema d'escriptura dels ossos oraculars (els ideogrames "ull", i "sol, dia" són molt semblants al símbol ), però actualment no n'hi ha consens.
L'arqueòleg Garman Harbottle assenyala que hi havia indicis que la cultura present a Jiahu no era prou complexa com per desenvolupar un sistema d'escriptura. Un estudi de l'any 2003 a Antiquity els va interpretar "no com l'escriptura en si mateixa, sinó com a característiques d'un llarg període d'ús de signes que finalment va portar a un sistema d'escriptura complet". Com a sistema d'escriptura arribaria molt més tard amb l'emperador Wu Ding de la dinastia Shang, que va començar al voltant de c. 1250 aC o 1200 aC.
Es trobaren a prop de les closques agrupacions de pedres petites, amb el qual cosa sorgeix una nova hipòtesi: si aquestes closques serien sonalls de rituals xamànics.

## Referències

* ↑ Hawking, Stephen; Lawton, Graham. New Scientist: The Origin of (almost) Everything (en anglès). John Murray Press, 2016-09-22. ISBN 978-1-4736-2926-4.
* ↑ Liu, Li. The Chinese Neolithic: Trajectories to Early States (en anglès). Cambridge University Press, 2005-01-06, p. 25. ISBN 978-1-139-44170-4.
* ↑ Underhill, Anne P. A Companion to Chinese Archaeology (en anglès). John Wiley & Sons, 2013-02-26, p. 248. ISBN 978-1-118-32578-0.
* ↑ Rincon, Paul «Earliest writing' found in China» (en anglès). BBC News, 17-04-2003.
* ↑ Li, Xueqin; Harbottle, Garman; Zhang, Juzhong; Wang, Changsui «The earliest writing? Sign use in the seventh millennium BC at Jiahu, Henan Province, China» (en anglès). Antiquity, 77, 295, 01-03-2003, pàg. 31–44. DOI: 10.1017/S0003598X00061329. ISSN: 0003-598X.
* ↑ Boltz, William G. The Origin and Early Development of the Chinese Writing System (en anglès). American Oriental Society, 1994, p. 31. ISBN 978-0-940490-78-9.
* ↑ Keightley, David N. Sources of Shang History: The Oracle-bone Inscriptions of Bronze Age China (en anglès). University of California Press, 1985, p. 3. ISBN 978-0-520-05455-4.

## Vegeu també

* Símbols Banpo

## Enllaços externs

* "Earliest writing" found in Xina en BBC News Arxivat 2009-06-08 a Wayback Machine..
# Escoles a Palou

Les Escoles a Palou és una obra noucentista de Granollers (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici aïllat d'estructura allargada de planta baixa i coberta composta; obra de l'arquitecte Jeroni Martorell el cos central està cobert a dues vessants i els laterals a tres vessants. Les entrades estan protegides per un porxo, a cada costat sostingut per una columna. En conjunt, les escoles són un exponent de l'estil noucentista aplicat a una funció pública i pedagògica.

## Història

La creació d'escoles públiques fou un dels punts bàsics al programa ideològic i arquitectònic del noucentisme. Propiciat per les institucions catalanes com la Mancomunitat, la Diputació i els Ajuntaments.
L'intent d'assolir aquella "Catalunya ideal" passa a través d'aquesta nova empenta pedagògica. L'estil s'adaptà a la vocació alhora classicista i popularista en el sentit de mantenir unes preteses tradicions autòctones.
El 1928 Palou va perdre el seu ajuntament propi i el municipi es va fusionar amb Granollers. ja durant la dècada dels anys 20 es detecta la necessitat de renovar l'equipament dedicat a l'escola per als infants del poble però no seria fins a l'arribada de la República el 1931 i les seves polítiques de millora de l'educació que es construiria aquest nou edifici inaugurat el 8 de setembre de 1932. L'obra proporcionava a Palou un edifici escolar molt més ampli que el que s'havia utilitzat fins aleshores, a més d'una casa per als mestres que en aquell moment eren el matrimoni format per Celestí Bellera i Rita Gibernau.
L'edifici va acollir l'escola fins que el 1974 es va inaugurar un nou centre d'educació primària al barri de Can Bassa que esdevindria el centre d'escolarització de la població de Palou tot i que encara s'utilitzaria l'edifici antic fins al seu tancament definitiu el 1978. Després de romandre tancades durant uns vint anys, actualment s'utilitzen com a equipament del Centre Cívic.

## Referències

* 1 2 «Escoles de Palou | Mapes de Patrimoni Cultural». [Consulta: 30 novembre 2021].
* 1 2 3 «Escoles a Palou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2017].
* ↑ Bellera, Ricard «Els mestres Celestí Bellera i Rita Gibernau i la renovació pedagògica dels anys 1920 i 1930». Ponències. Revista del Centre d'Estudis de Granollers, 15-04-2021. DOI: 10.34810/ponenciesn25id386082. ISSN: 2385-4413.
* ↑ Canvi i continuïtat de l'ensenyament a Granollers : 1857-1994. [Granollers]: Ajuntament de Granollers, DL 1995. ISBN 84-87790-18-6.
* ↑ «Centre Cívic Palou | Ajuntament de Granollers». [Consulta: 30 novembre 2021].
# Enllaç per termocompressió

L'enllaç per termocompressió descriu una tècnica d'unió d'oblies i també es coneix com a unió per difusió, unió per pressió, soldadura per termocompressió o soldadura d'estat sòlid. Dos metalls, per exemple, or(Au) - or(Au), es posen en contacte atòmic aplicant força i calor simultàniament. La difusió requereix un contacte atòmic entre les superfícies a causa del moviment atòmic. Els àtoms migren d'una xarxa cristal·lina a una altra basant-se en la vibració de la xarxa cristal·lina. Aquesta interacció atòmica uneix la interfície. El procés de difusió es descriu mitjançant els tres processos següents:
* difusió superficial.
* difusió del límit del gra.
* difusió a l'engròs.
Aquest mètode permet que l'estructura interna protegeixi paquets de dispositius i estructures d'interconnexió elèctrica directa sense passos addicionals al costat del procés de muntatge en superfície.
Els materials més establerts per a l'enllaç per termocompressió són el coure (Cu), l'or (Au) i l'alumini (Al) a causa de les seves altes velocitats de difusió. A més, l'alumini i el coure són metalls relativament tous amb bona ductilitat.
L'enllaç amb Al o Cu requereix temperatures ≥ 400 °C per assegurar un segellat hermètic suficient. A més, l'alumini necessita una gran deposició i requereix una força aplicada elevada per penetrar l'òxid superficial, ja que no és capaç de penetrar a través de l'òxid.
L'enllaç per termocompressió està ben establert a la indústria CMOS i realitza dispositius integrats verticals i producció de paquets de nivell d'hòsties amb factors de forma més petits. Aquest procediment d'enllaç s'utilitza per produir sensors de pressió, acceleròmetres, giroscopis i MEMS de RF.

## Referències

* ↑ «Thermocompression Bonding - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). https://www.sciencedirect.com.+[Consulta: 28 octubre 2022].
* ↑ Farrens, S. (2008). "Wafer-Bonding Technologies and Strategies for 3D ICs". Tan, C. S. : 49–85, Springer US. DOI:10.1007/978-0-387-76534-1
* ↑ «Thermo Compression Bonding - Fraunhofer ENAS» (en anglès). https://www.enas.fraunhofer.de.+[Consulta: 28 octubre 2022].
* ↑ Jung, E. and Ostmann, A. and Wiemer, M. and Kolesnik, I. and Hutter, M. (2003). "Soldered sealing process to assemble a protective cap for a MEMS CSP". : 255–260. DOI:10.1109/DTIP.2003.1287047
* ↑ «What is Thermo Compression Bonding» (en anglès). https://benatav.com.+[Consulta: 28 octubre 2022].
* ↑ «Atomic diffusion bonding of wafers with thin nanocrystalline metal films». , p. 706–714.
* ↑ «Thermocompression bonding» (en anglès). https://www.finetechusa.com.+[Consulta: 28 octubre 2022].
* ↑ Tsau, C. H. and Spearing, S. M. and Schmidt, M. A. «Characterization of wafer-level thermocompression bonds». , p. 963–971.
# Escut de la República Popular de la Xina

* Aquest article tracta sobre l'escut de la Xina continental. Pel que fa a Taiwan, vegeu «Escut de la República de la Xina».
L'escut de la República Popular de la Xina és un emblema de forma rodona, de color vermell i groc, com la bandera estatal; el vermell simbolitza la revolució i el groc, els raigs que irradien de la vasta terra vermella. Conté la representació de la porta de Tiananmen, que serveix d'entrada a la Ciutat Prohibida de Pequín, amb les cinc estrelles de cinc puntes de la bandera a la part de dalt, la superior més grossa que les altres quatre que l'envolten, en al·lusió a «la unitat del poble xinès sota el lideratge del Partit Comunista Xinès (PCX)». Envoltant el cercle hi ha espigues de blat que reflecteixen la filosofia maoista de la revolució agrícola, amb una roda dentada al capdavall que representa els treballadors industrials.
En síntesi, simbolitza «la Nova Revolució Democràtica del poble xinès derivada del moviment del 4 de maig de 1919 i el naixement de la Nova Xina sota la dictadura democràtica del poble liderada per la classe treballadora a través de l'aliança entre treballadors i pagesos».
El disseny de l'emblema, clarament inspirat en l'escut de la Unió Soviètica, fou obra de l'arquitecte Liang Sicheng, guanyador del concurs dut a terme als primers temps de la República Popular. Fou adoptat el 18 de juny de 1950, a la segona sessió del Primer Comitè Nacional de la CCPPX (Conferència Consultiva Política del Poble Xinès), i oficialitzat pel president Mao Zedong el 27 de setembre del mateix any.

## Altres escuts

* Escut de la Regió Administrativa Especial de Hong Kong
* Escut de la Regió Administrativa Especial de Macau
* Escut històric del Tibet (no oficial)

## Referències

* ↑ Pàgina oficial del Govern Xinès – Bandera nacional Arxivat 2007-06-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Pàgina oficial del Govern Xinès – Emblema nacional Arxivat 2012-05-02 a Wayback Machine. (anglès)

## Vegeu també

* Bandera de la República Popular de la Xina
* Escut de la República de la Xina
# Esgrima als Jocs Olímpics d'estiu de 1932

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1932 celebrats a la ciutat de Los Angeles (Estats Units) es disputaren set proves d'esgrima, sis d'elles en categoria masculina i una en categoria femenina.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Floret individual detalls | Gustavo Marzi | Joseph L. Levis | Giulio Gaudini |
| Floret per equips detalls | FrançaEdouard Gardere René Bondoux René Bougnol René Lemoine Philippe Cattiau Jean Piot | ItàliaGiulio Gaudini Gustavo Marzi Ugo Pignotti Gioachino Guaragna Rodolfo Terlizzi Giorgio Pessina | Estats UnitsGeorge Calnan Richard Steere Joseph L. Levis Dernell Every Hugh Alessandroni Frank Righeimer |
| Espasa individual detalls | Giancarlo Cornaggia | Georges Buchard | Carlo Agostoni |
| Espasa per equips detalls | FrançaFernand Jourdant Bernard Schmetz Georges Tainturier Georges Buchard Jean Piot Philippe Cattiau | ItàliaSaverio Ragno Giancarlo Cornaggia Franco Riccardi Carlo Agostoni Renzo Minoli | Estats UnitsGeorge Calnan Gustave Heiss Frank Righeimer Tracy Jaeckel Curtis Shears Miguel De Capriles |
| Sabre individual detalls | György Piller | Giulio Gaudini | Endre Kabos |
| Sabre per equips detalls | Hongria Endre Kabos Attila Petschauer Erno Nagy Gyula Glykais György Piller Aladar Gerevich | ItàliaGustavo Marzi Giulio Gaudini Renato Anselmi Emilio Salafia Arturo De Vecchi Ugo Pignotti | PolòniaTadeusz Friedrich Marian Suski Władysław Dobrowolski Władysław Segda Leszek Lubicz Adam Papée |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Floret individual detalls | Ellen Preis | Judy Guinness | Erna Bogen |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Itàlia | 2 | 4 | 2 | 8 |
| 2 | França | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 3 | Hongria | 2 | 0 | 2 | 4 |
| 4 | Àustria | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | Estats Units | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 6 | Regne Unit | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 | Polònia | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Fencing at the 1932 Summer Olympics». [Consulta: 7 octubre 2024].
# Estadi Pershing

L'estadi Pershing fou un estadi situat al Bois de Vincennes de París. Va ser utilitzat majoritàriament per a partits de futbol, tot i que també s'hi va jugar a rugbi i s'hi practicà atletisme. L'estadi tenia una capacitat de 29.000 espectadors i durant un temps va ser l'estadi més gran de França. Va ser construït per l'exèrcit dels Estats Units en col·laboració amb la YMCA i fou inaugurat el 1919 per acollir els Jocs Inter-aliats, una competició esportiva internacional de les potències vencedores de la Primera Guerra Mundial. El 1922 va acollir els primers Jocs Mundials Femenins. Entre 1921 i 1924 va acollir la final de la Copa francesa de futbol. També va acollir alguns partits de futbol durant els Jocs Olímpics de 1924.
El camp va estar en funcionament fins al 1960. En l'actualitat l'espai que ocupava acull una zona per jugar a beisbol.

## Referències

* 1 2 L'Équipe/Ejnès, Coupe, S. 311
* ↑ Laurence Prudhomme-Poncet: Histoire du football féminin au XXe siècle. L'Harmattan, Paris 2003 ISBN 2-7475-4730-2, S. 97–99
* ↑ L'Équipe/Ejnès, Coupe, S. 337–340
* ↑ «Les Jeux de la VIIIè Olympiade, informe oficial (pàg. 322)». Comitè olímpic francès. Arxivat de l'original el 10 d’abril 2008. [Consulta: 25 maig 2018].
# Estadi Omnisport de Limbé

L'Estadi Omnisport de Limbe és un estadi poliesportiu de la ciutat de Limbe, Camerun.
Principalment és utilitzat per la pràctica del futbol i l'atletisme. Té una capacitat per a 20.000 espectadors. Fou construït el 2012 i inaugurat el 26 de gener de 2016. És una de les seus de la Copa d'Àfrica de Nacions 2021.

## Referències

* ↑ «Informació i Foto». worldofstadiums.com.
* ↑ «THE OPENING OF THE LIMBE OMISPORT STADIUM». Arxivat de l'original el 7 novembre 2017.
# Eupsophus emiliopugini

Eupsophus emiliopugini és una espècie de granota que viu a l'Argentina i Xile.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Úbeda, C., Veloso, A., Núñez, H., Formas, R. & Basso, N. 2004. Eupsophus emiliopugini. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008.