OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# McFarlan

McFarlan és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 89 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, McFarlan tenia 89 habitants, 38 habitatges i 24 famílies. La densitat de població era de 36,9 habitants per km².
Dels 38 habitatges en un 23,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 36,8% no eren unitats familiars. En el 34,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 2,2% entre 18 i 24, un 25,8% entre 25 i 44, un 24,7% de 45 a 60 i un 23,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.875 $ i la renda mediana per família de 52.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.188 $ mentre que les dones 15.833 $. La renda per capita de la població era de 17.295 $. Entorn del 16,7% de les famílies i el 14,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- McFarlan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- McFarlan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Rodell

El rodell era l'embalum amb què es transportaven els cescles fins a ser utilitzats per a la fabricació d'envasos o bótes de fusta. El rodell dona nom a l'ofici de roder, molt estès a la Selva de muntanya (Montseny-Guilleries) i muntanya de baix (Montnegre). El roder era un ofici bosquerol que treballava a les perxades de castanyer i que a principis de segle xx va tenir un vessant reivindicatiu en les societats (sindicats) de roders.

## Referències

* ↑ Catalunya, Agència Catalana del Patrimoni, Generalitat de. «Rodell · Visitmuseum · Catalonia museums». visitmuseum.gencat.cat. Arxivat de l'original el 2016-09-23. [Consulta: 22 setembre 2016].
# Carrer Graus (Castellnou d'Oluges)

El Carrer Graus és una via pública Castellnou d'Oluges, municipi de Cervera (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Carreró que accedeix al castell fent diverses voltes. Tot al llarg hi ha antigues arcades, d'arc apuntat, de mig punt, etc. fets amb rústegues dovelles. Les cases, pobres i fetes amb paredat, són actualment deshabitades. Es poden veure portades amb arcs de mig punt de grans dovelles però en general les cases són senzilles. Hi ha molts edificis enrunats o en mal estat. Hi ha un arc apuntat que sembla indicar un canvi de barri, potser d'entrada al barri jueu.

## Referències

* ↑ «Carrer Graus». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Lònia Guiu

Personatge creat per Maria Antònia Oliver Cabrer. Lònia Guiu és una detectiva protagonista de tres des seves novel·les: "Estudi en lila" (1985), "Antìpodes" (1988) i "El sol que fa l'ànec" (1994).
És mallorquina però fa deu anys que viu a Barcelona on ha treballat com a vigilant de seguretat a uns grans magatzems abans d'establir-se pel seu compte obrint una agència d'investigacions. És una investigadora atípica, ja que no empra armes de foc tot i que sap defensar-se i té un caràcter contradictori: és vegetariana però de tant en tant s'atipa de carn, odia el que representen els cossos policials però hi té amics.
Va representar la irrupció de la dona en un món, el de la investigació privada, dominat tradicionalment pels homes. Per acabar de reblar el clau és feminista i el seu subordinat, en Quim, és un home.

## Referències

* ↑ «Na Lònia Guiu de Maria-Antònia Oliver: la profanació d'un espai literari vedat a la dona». Dari Escandell. [Consulta: 21 maig 2016].
# Puig de la Font

«Puig de la Font» té aquests significats:
* Puig de la Font (Baix Camp), cim a la comarca del Baix Camp
* Puig de la Font (Escorca), cim del municipi d'Escorca (Mallorca)
* Puig de la Font (Pradell de la Teixeta), cim del municipi de Pradell de la Teixeta (Priorat)
* Puig de la Font (Vilopriu), cim del municipi de Vilopriu (Baix Empordà)
* Puig de la Font Pasquala, cim del municipi de Gualta (Baix Empordà)
# Novoríbnaia

Novoríbnaia (en rus: Новорыбная) és un poble (un possiólok) del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 556 habitants. Pertany al districte de Dudinka.

## Referències

* ↑ «Территории Красноярского края». Arxivat de l'original el 2013-05-04. [Consulta: 25 abril 2013].
# Andrea del Verrocchio

Andrea di Cione, escultor i pintor, conegut com a Andrea del Verrocchio, nascut a Florència el 1435 i mort a Venècia el 1488.
Influenciat per les darreres obres de Donatello en escultura, amb el que sovint, se'l compara. El seu taller era plenament renaixentista, ja que a més de l'escultura i la pintura s'hi tractava la música i fins i tot les matemàtiques. Molts pintors importants van treballar per a ell, el més important de tots fou Leonardo da Vinci.
Realment la principal activitat artística, i on va aconseguir destacar, fou l'escultura. Havia après aquest ofici al taller de Giuliano Verrocchi (d'aquí el sobrenom). En aquest camp, cal esmentar les obres següents:

## Principals obres

* Tomba de Giovanni Pietro de Medici (San Lorenzo, Florència)
* David, 1476 (Bargello, Florència)
* Giuliano de'Medici,1475-78 (National Gallery of Art, Washington DC)
* Incredulitat de Sant Tomàs, 1466-83 (Orsanmichele, Florència)
* Monument de Bartolomeo Colleoni, 1488 (Venècia). Considerada la seva obra més important, Verrocchio demostra la seva habilitat tècnica en l'escultura eqüestre. L'obra fou comparada des de la seva creació amb l'estàtua eqüestre de Gattamelata de Donatello a Padua tant per la seva semblança temàtica com per la diferència en l'actitud, molt més temperamental de Verrocchio.
* Incredulitat de Sant Tomàs, (Orsanmichele)
* Monument de Bartolomeo Colleoni, (Venècia)
* Giuliano de'Medici, National Gallery of Art, Washington
* Mare de Déu amb el Nen, (Gemäldegalerie Berlín)
* Mare de Déu amb el Nen, Gemäldegalerie Berlín
De les altres seves pintures no n'hi ha cap que es consideri plenament seva, en cada una d'elles s'hi veu la mà d'altres artistes de l'època (Il Perugino, Lorenzo de Credi, Leonardo...).
* Bateig de Crist. Amb Leonardo da Vinci (Oficis, Florència)
* Mare de Déu amb sant Donato i Joan Baptista. Amb Lorenzo de Credi (Catedral de Pistoia)
* Tobies i l'àngel. Obra de taller (National Gallery de Londres)
* Bateig de Crist (Oficis, Florència)
* Tobies i l'àngel (National Gallery, Londres)

## Referències

* 1 2 Murray, Peter i Linda. El arte del Renacimiento. Ediciones Destino, p. 212. ISBN 9788423320561 [Consulta: 28 juny 2019].
# Operació Àrtic

Operació Àrtic (originalment en noruec, Operasjon Arktis) és una pel·lícula familiar noruega del 2014 dirigida per Grethe Bøe-Waal. La pel·lícula està basada en la novel·la homònima de 1971 de Leif Hamre. S'ha doblat al valencià per a À Punt.

## Sinopsi

Un tràgic error deixa la Julia, de 13 anys, i els seus bessons de 8, Ida i Sindre, encallats a Halvmåneøya, al mig de l'oceà Àrtic, prop de Svalbard. Sense contacte amb el continent, els nens no només han d'enfrontar-se al perill imminent dels animals salvatges i les tempestes hivernals despietades, sinó també a la lluita pel menjar i la seva pròpia supervivència.

## Referències

* ↑ «Operació Àrtic». À Punt, 07-01-2023. [Consulta: 15 gener 2023].
* ↑ «Operation Arktis - Drei Kinder allein im Eis» (en alemany). [Consulta: 15 gener 2023].
# McEwen

«McEwen» té aquests significats:
* McEwen (Tennessee)
* Dorothy McEwen Kildall (1943 - 2005), cofundadora de l'empresa Digital Research i pionera de Silicon Valley
* Robbie McEwen (Brisbane, 1972), ciclista australià professional entre 1996 i 2012
* Todd McEwen (Califòrnia, 1953), escriptor anglosaxó
# Casa Puig-Palau

La casa Puig-Palau és un habitatge, precedit d'una gran esplanada, sobre la platja de Castell al municipi de Palamós (Baix Empordà) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. La casa data de l'any 1945-46 i és un encàrrec d'Albert Puig-Palau a l'arquitecte barceloní Raimon Duran i Reynals. Els interiors van ser decorats per Domènec Carles i els jardins són un disseny de J. Mirambell i Ferrer, avui abandonats. A la dècada dels 60 es va vendre a Josep Roig i actualment pertany al seu fill.
És una casa inspirada en les viles italianes renaixentistes. Té una concepció escenogràfica i està perfectament integrada a l'entorn natural. L'edifici és de planta rectangular i jardí tancat amb porxades al darrere. La composició de la façana s'estructura en dues plantes, la inferior té quatre finestres i una porta central i la superior tres finestres entre les quals hi ha tres fornícules ovals amb bustos i a l'extrem esquerre una porxada de tres arcs de mig punt am balustrada. El bicromatisme combina el color rogenc dels murs i el blanc dels marcs, motllures, bustos, columnes, etc. de manera absolutament harmònica. La coberta és a quatre vessants amb barbacana de bigues de fusta. A l'esquerra hi ha adossat un porxo d'arc carpanell, amb el sostre enfonsat, decorat amb mosaics representant aus exòtiques. La vegetació completa el conjunt. Actualment està molt descuidada.

## Història

* 1 2 «Casa Puig-Palau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Assises de Jerusalem

Les Assises de Jerusalem són un recull de lleis i costums del Regne de Jerusalem, un estat croat que existí a Terra Santa entre el 1099 i el 1291. Es consideren «un dels monuments més complets del dret medieval». Els seus orígens es remunten al primer governant del regne, Jofré de Bouillon. En un primer moment, es coneixien com les Cartes del Sepulcre, en referència a l'edifici on es conservaven, l'església del Sant Sepulcre de Jerusalem. Abastaven des del comerç i la recaptació d'impostos fins a la concessió de feus i el servei militar, passant per l'administració de la justícia. El corpus original es perdé en la caiguda de Jerusalem en mans de Saladí el 1187, cosa que no impedí que juristes francs del Regne de Xipre en fessin una nova compilació.

## Referències

* ↑ Consulta núm. 27582 al TERMCAT.
* 1 2 «Assizes of Jerusalem» (en anglès). Encyclopædia Britannica, 13 gener 2014. [Consulta: 19 setembre 2024].
* ↑ Beugnot, 1841, p. 173-178.

## Bibliografia

* Beugnot, A. Les Assises de Jérusalem. Recueil des Historiens des Croisades. (RHC) Lois I-II (en francès). Volum II. Impremta Reial de França, 1841.
# Pura

* Per a altres significats, vegeu «PURA».
Pura és un municipi del districte de Lugano (Cantó de Ticino, Suïssa).

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
Viccionari
# Newman (Califòrnia)

Newman és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2007 tenia 9.951 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Newman tenia 7.093 habitants, 2.079 habitatges, i 1.700 famílies. La densitat de població era de 1.999 habitants/km².
Dels 2.079 habitatges en un 50,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,7% hi vivien parelles casades, en un 12,1% dones solteres, i en un 18,2% no eren unitats familiars. En el 14,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,74.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,3% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 16,7% de 45 a 60 i un 8,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.460 $ i la renda mediana per família de 42.523 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.352 $ mentre que les dones 25.230 $. La renda per capita de la població era de 14.781 $. Entorn del 10% de les famílies i el 13,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Newman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Newman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Alí ibn Mahdí

Alí ibn Mahdí ar-Ruayní al-Himyarí (àrab: علي بن مهدي الرعيني الحِميَّري, ʿAlī b. Mahdī ar-Ruʿaynī al-Ḥimyarī) fou el fundador de la dinastia màhdida de Zabid (Iemen).
El seu pare al-Mahdí li va donar una estricte educació tradicional islàmica a la Tihama. Amb tendència a la meditació, va adquirir també fama d'eloqüent. Va viatjar i cada any va complir amb el pelegrinatge trobant-se amb ulemes d'arreu del món. Del 1136 al 1142 va predicar obertament a la Tihama les seves idees religioses que l'acostaven al kharigisme (vegeu màhdides). La reina najàhida de Zabid, tenia molta simpatia pels seus treballs teològics i el va declarar exempt de pagar el kharaj (impost sobre les terres) igual que als seus deixebles.
El 1143 Alí es va sentir prou fort per atacar la població najàhida d'al-Kadra, al nord de Zabid, però l'atac fou rebutjat i va haver de fugir amb els seus partidaris a la muntanya on va restar tres anys. El 1146 la reina Alam el va autoritzar a retornar a la Tihama (tot i els consells en contra dels seus ministres). A la mort de la reina el 1150, Alí i els seus seguidors van iniciar una campanya implacable i cruel, des de bases que havien establert a la muntanya, contra Zabid i la Tihama.
Zabid va resistir i el 1154 Alí va anar a demanar ajut a la cort del zuràyida Muhàmmad ibn Saba a Dhu Djibla, sense obtenir el seu suport. Alí va planejar llavors accions personals contra la dinastia najàhida i va fer assassinar Surur al-Fatikí, personatge clau de la nissaga (1156). Finalment, després d'una persistent resistència de Zabid, les forces d'Alí van ocupar la ciutat el 1159.
Poc després Alí va morir. Les fonts no estan d'acord sobre la successió però sembla que va passar al seu fill gran Mahdi ibn Alí.

## Referències

* ↑ «Najāḥid Dynasty» (en anglès). britannica.com. [Consulta: 27 desembre 2012].

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Mahdids".
* Ali ben al-Hasan al-Khazradji, The pearls-strings: a history of the Resuliyy dinasty of Yemen, traducció de Sir James W. Redhouse, Leyden i Londres, 1906
# Mario Murillo

Mario Murillo (Heredia, 24 de gener de 1927 - Costa Rica, 22 de novembre de 2012) fou un futbolista costa-riqueny de la dècada de 1950.
Fou 12 cops internacional amb la selecció de Costa Rica.
Pel que fa a clubs, destacà a C.S. Herediano, Moctezuma de Orizaba i Tiburones Rojos de Veracruz.

## Referències

* ↑ Mario Murillo Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Mario Murillo “El cañonero” nos dijo adiós Arxivat 2014-10-06 a Wayback Machine. - Herediano (castellà)
* ↑ «Mario Murillo Chaverri» (en castellà). Salón de la Fama del Deporte Costarricense. Arxivat de l'original el 29 de juliol 2016. [Consulta: 13 gener 2013].
* ↑ Universidad statistics Arxivat 2013-02-21 at Archive.is @ Golgolgol.net
# Domícia Longina

Domícia Longina (en llatí Domitia Longina) va ser una emperadriu romana. Formava part de la gens Domícia, una important família romana d'origen plebeu.
Era filla de Domici Corbuló i la van casar amb Luci Eli Làmia Emilià. Domicià la va fer la seva amant quan Vespasià va pujar al poder, i quan l'emperador va tornar de l'est, Domicià va viure amb ella i amb altres amants a una finca propera al Mont Albà. Més tard s'hi va casar (l'any 73) i hi va tenir un fill. Ella el va enganyar i es va relacionar amb l'actor Paris, i quan això es va descobrir, l'any 83, Domicià la va repudiar i es va posar a viure amb Júlia, la filla de son germà. Però una mica després es va reconciliar amb ella, segons va dir perquè era el que el poble volia, però va continuar la seva relació amb Júlia. Domícia, que mai es va estimar a Domicià, va tenir notícies de la conspiració contra l'emperador, i també sabia que la seva pròpia vida corria perill. En lloc de denunciar la conspiració va col·laborar en accelerar-la, i Domicià va ser assassinat l'any 96.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 1060.

## Enllaços externs

* Dió Cassi, Roman History Book 67, traduït a(anglès)
* Suetoni, The Lives of Twelve Caesars, Life of Domitian, Text llatí amb traducció a l'anglès.
# Casa Pubill (Belianes)

La Casa Pubill és un habitatge al Carrer Major del nucli de Belianes (l'Urgell) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Casa pairal, de paredat i pedra picada, de grans dimensions i tres pisos d'alçada. A la planta baixa hi ha una portalada principal realitzada amb un arc escarser sense llinda ni motllura de protecció. Just a la vora d'aquesta entrada principal s'obre una petita i senzilla porta d'entrada que segurament és fruit d'obres posteriors i sense un criteri definit. Aquesta planta baixa té tres finestretes superiors com a elements de ventilació. A la primera planta s'obren tres balcons ordenats espacialment i conserven les reixes de les baranes originals amb delicats treballs de forja malauradament molt rovellades. Finalment, al pis superior, menor en alçada, té tres finestres rectangulars sense llinda com a úniques obertures. La golfa té tres finestres d'arc de mig punt. Remata l'edifici una cornisa de gran mida.

## Referències

* ↑ «Casa Pubill». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 gener 2017].
# Aulosira

Aulosira és un gènere de cianobacteris que es troba en una gran varietat d'ambients i que forma colònies compostes de filaments de cèl·lules moniliformes.
El nom d'"Aulosira" va ser inventat pels biòlegs.
Les espècies d'Aulosira es poden trobar al sòl, roques humides, al fons dels llacs i a les fonts i rarament en hàbitats marins. També creix en simbiosi en els teixits de les plantes, com les del gènere Gunnera, proporcionat nitrogen a l'hoste per acció dels heterocists. Es fan servir com biofertilitzant.

## Referències

* ↑ Potts M. «Etymology of the Genus Name Nostoc (Cyanobacteria)». International Journal of Systematic Bacteriology, 47, 2, 1997, pàg. 484.

### Sources

* "Aulosira Kirchner ex Bornet & Flahault, 1886: 256", www.algaebase.org.
# Napi HQ

Napi HQ és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 706 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Napi HQ tenia 706 habitants, 160 habitatges, i 148 famílies. La densitat de població era de 82,9 habitants per km².
Dels 160 habitatges en un 74,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,4% hi vivien parelles casades, en un 38,1% dones solteres, i en un 7,5% no eren unitats familiars. En el 5,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 0,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,47.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 50,7% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 9,1% de 45 a 60 i un 2,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 18 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 76,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 15.875 $ i la renda mediana per família de 20.069 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 12.955 $. La renda per capita de la població era de 6.335 $. Aproximadament el 46,1% de les famílies i el 48,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Napi HQ». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Napi HQ». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Antoni Cànovas i Lapuente

Antoni Cànovas i Lapuente (Múrcia, 1920 - 7 d'agost de 2018) va ser un nedador català i un combatent antifeixista que havia de participar en l'Olimpíada Popular del 1936.

## Biografia

Nedador del Club Natació Barceloneta, havia de competir a l'Olimpíada Popular, juntament amb el seu germà Alfons. El 18 de juliol del 1936, mentre els germans Cànovas s'entrenaven fent moviments gimnàstics a Montjuïc, els van avisar de la insurrecció militar al Marroc, que va obligar a suspendre les Olimpíades.
Canovas fou un combatent antifeixista, que el juliol de 1936 es va allistar a l'exèrcit republicà i va lluitar a Mallorca, al front d'Aragó i en la defensa de Madrid, i es va exiliar a França el 1939 després de travessar la frontera catalana per anar a parar al camp d'Argelers. Des de l'exili va col·laborar amb el Partit Comunista des de França i el Marroc, on va passar per la presó, abans de tornar a Catalunya el 1962.

## Reconeixement

El 2016 va ser el protagonista, juntament amb el seu germà Alfons, de l'acte de commemoració dels 80 anys de l'inici de la Guerra Civil que la Generalitat de Catalunya va organitzar al Palau de la Música Catalana. EL 2017 va formar part de la cerimònia d'homenatge a l'Olimpíada Popular del 1936 que es va celebrar a Montjuïc, presidit per l'aleshores conseller d'Afers Exteriors, Relacions Institucionals i Transparència, Raül Romeva.

## Referències

* 1 2 3 4 Juanico, Núria «Mor Antoni Cànovas, combatent antifeixista i participant a l'Olimpíada Popular del 1936. Va lluitar a Mallorca, al front d'Aragó i en la defensa de Madrid i es va exiliar a França». Diari ARA, 09-08-2018 [Consulta: 9 agost 2018].
* 1 2 3 4 «Mor Antoni Cànovas, combatent antifeixista i participant a l'Olimpíada Popular del 1936». La Vanguardia, 09-08-2018 [Consulta: 9 agost 2018].
# Catherine Stern

Catherine Stern (alemany: Käthe Stern) (Breslau, 6 de gener de 1894 - Nova York, 8 de gener de 1973), nascuda Käthe Brieger, va ser una pedagoga i psicòloga nord-americana d'origen alemany.
Estudià a la universitat de Breslau i va dirigir un jardí d'infància entre 1923-33. Va desenvolupar un mètode per ensenyar àlgebra als infants, similar als reglets numèrics.
El 1938 va emigrar als Estats Units fugint de la persecució nazi contra els jueus i va treballar a The New School for Social Research on va coincidir amb psicòlegs com Max Wertheimer.

## Publicacions

* Children Discover Arithmetic, Catherine Stern, Harper & Row, 1949.
* Experimenting with Numbers, Catherine Stern, Margaret Stern and Toni S. Gould. Houghton Mifflin Co., 1950
* Structural Arithmetic I, II, III, Teachers Guide and Workbooks, with M. Stern and T. Gould. Houghton Mifflin Co., 1952
* Children Discover Arithmetic, Catherine Stern and Margaret B. Stern. Harper & Row, 1971.
* Structural Reading Program, Teachers Guides and Workbooks, A through E, with M. Stern and T. Gould, Random House, 1963.
* Children Discover Reading, with T. Gould, Random House, 1965.

## Referències

* 1 2 «Catherine Stern». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.