OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eduard Weyr

Eduard Weyr (Praga, 22 de juny de 1852 - Záboří nad Labem, 23 de juliol de 1903) va ser un matemàtic txec, germà d'Emil Weyr.

## Vida i Obra

Weyr era fill d'un professor de matemàtiques d'un institut de secundària de Praga. El seu germà, més gran, Emil, també va ser un reconegut matemàtic. Després dels estudis secundaris al institut del seu pare, va estudiar a la Universitat Tècnica de Praga i a la Universitat Carolina de Praga. En graduar-se, va continuar els seus estudis a la Universitat de Göttingen, en la qual es va doctorar el 1873, i va anar a París, per estudiat amb Charles Hermite i Alfred Serret.
El 1875 va ser nomenat professor de la Universitat Tècnica de Praga. El curs 1885-86, va fer una estança a la Universitat de Berlín on va tenir ocasió d'estudiar amb Weierstrass, Kronecker i Fuchs. Pels seus problemes de salut, el 1901 va estar vivint a Niça. Malauradament, moria dos anys més tard, als 51 anys.
Els treballs més importants de Weyr van ser en geometria projectiva i geometria diferencial. Però també va escriure articles sobre àlgebra, matrius i sistemes hipercomplexos. El treball pel que és més recordat és, precisament, en aquest camp: la forma canònica de Weyr (o característica de Weyr) que és una transformació lineal de la forma canònica de Jordan.

## Referències

* ↑ O'Meara, Clark i Vinsonhaler, 2011, p. 94.
* ↑ Bečvář, 1995, p. 37-38.
* ↑ Bečvář, 1995, p. 40.
* ↑ Bečvář, 1995, p. 42.
* ↑ Shapiro, 1999, p. 919.
* ↑ O'Meara, Clark i Vinsonhaler, 2011, p. 48.

## Bibliografia

* Bečvář, J. Eduard Weyr: 1852-1903 (en txec). Prometheus, 1995. ISBN 9788071960249.
* O'Meara, Kevin C.; Clark, John; Vinsonhaler, Charles I. Advanced Topics in Linear Algebra : Weaving Matrix Problems through the Weyr Form (en anglès). Oxford University Press, 2011. ISBN 978-0-19-979373-0.
* Shapiro, Helene «The Weyr Characteristic» (en anglès). The American Mathematical Monthly, Vol. 106, Num. 10, 1999, pàg. 919-929. ISSN: 0002-9890.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Eduard Weyr» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# Eleccions generals ruandeses de 1969

Es van celebrar eleccions generals a Ruanda el 29 de setembre de 1969. En aquella època, el país era un sistema unipartidista amb el MDR-Parmehutu com a únic partit legal. El seu líder, Grégoire Kayibanda, participà sense oposició a les eleccions presidencials. Voter turnout was 90.9%.

## Sistema electoral

Els 47 membres de les eleccions de l'Assemblea Nacional van ser elegits en deu circumscripcions de diversos membres. Els votants podrien aprovar tota la llista de MDR-Parmehutu, o votar preferentment a un sol candidat.

## Resultats
### President

| Candidat | Partit | Vots | % |
| Grégoire Kayibanda | MDR-Parmehutu | 1.426.159 | 100 |
| Contra | Contra | 542 | 0.0 |
| Nuls/en blanc | Nuls/en blanc | 8,276 | − |
| Total | Total | 1.434.977 | 100 |
| Votants registrats/participació | Votants registrats/participació | 1.578.704 | 90.9 |
| Font: Nohlen et al. ||||

### Assemblea Legislativa

| Partit | Vots | % | Escons | +/– |
| MDR-Parmehutu | 1.426.701 | 100 | 47 | 0 |
| Nuls/en blanc | 8.276 | − | − | − |
| Total | 1.434.977 | 100 | 47 | 0 |
| Votants registrats/participació | 1,578,704 | 90.9 | – | – |
| Font: Sternberger et al. |||||

## Referències

* ↑ Elections in Rwanda African Elections Database
* ↑ Nohlen, D, Krennerich, M & Thibaut, B (1999) Elections in Africa: A data handbook, p735 ISBN 0-19-829645-2
* ↑ Dolf Sternberger, Bernhard Vogel, Dieter Nohlen & Klaus Landfried (1978) Die Wahl der Parlamente: Band II: Afrika, Zweiter Halbband, p1720
# Eleccions generals sueques de 2014

Les eleccions al Parlament de Suècia del 2014 es van celebrar el 14 de setembre de 2014. El resultat de les eleccions donaren com a resultat una majoria simple de les forces de centre-esquerra.
La coalició de centre-dreta que governava des de l'any 2006 pergué la majoria, el Partit Moderat rebé 23 diputats menys que a les eleccions anteriors. Un altre èxit fou el dels Demòcrates Suecs, que aconseguiren esdevenir tercera força política.
Finalment el 3 d'octubre el líder socialdemòcrata Stefan Löfven fou elegit per majoria simple com a nou Primer ministre de Suècia. Va dirigir un govern de coalició entre el Partit Socialdemòcrata i els Verds.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 14 de setembre de 2014 al Parlament suec
| Partits | Partits | Vots | % | +/- | Escons | +/- |
| | Partit Socialdemòcrata de Suècia Socialdemokraterna | 1.932.711 | 31,01 | +0,35 | 113 | +1 |
| | Partit Moderat (Moderaterna) | 1.453.517 | 23,33 | -6,74 | 84 | -23 |
| | Demòcrates de Suècia (Sverigedemokraterna) | 801.178 | 12,86 | +7,16 | 49 | +29 |
| | Partit Verd (Miljöpartiet de Gröna) | 429.275 | 6,89 | -0,45 | 25 | = |
| | Partit de Centre (Centerpartiet) | 380.937 | 6,11 | -0,44 | 22 | -1 |
| | Partit d'Esquerra Vänsterpartiet | 356.331 | 5,72 | +0,11 | 21 | +2 |
| | Partit Popular Liberal ( Folkpartiet liberalerna ) | 337.773 | 5.42 | -1,63 | 19 | -5 |
| | Demòcrata-Cristians Kristdemokraterna | 284.806 | 4.57 | -1,03 | 16 | -3 |
| | Iniciativa Feminista (Feministiskt Initiativ) | 194.719 | 3,12 | +2,72 | - | |
| | Partit Pirata (Piratpartiet) | 26.515 | 0,43 | -0,22 | - | |
| | Altres | 33.811 | 0,54 | - | - | |
| | Blanc i Nuls | 58.443 | 0,92 | - | - | |
| | Total (participació 85,81%) | 6.290.016 | 100,0 | | 349 | |
| Font: |||||||

## Referències

* ↑ SVT Nyheter «Så ser mandatfördelningen ut efter valet» (en suec). SVT Nyheter, 15-09-2014.
* ↑ «Val till riksdagen - Valda» (en suec). val.se. Valmyndigheten, 19-09-2014. Arxivat de l'original el 2018-08-17. [Consulta: 10 setembre 2018].
* ↑ Riksdagsförvaltningen. «Sverige har fått en ny regering» (en suec). riksdagen.se, 03-10-2014. [Consulta: 10 setembre 2018].
* ↑ «Val till riksdagen - Röster» (en suec). val.se, 2014. Arxivat de l'original el 2020-11-11. [Consulta: 10 setembre 2018].
# Elias d'Ussel

Elias d'Ussel (fl. ca. 1200) fou un trobador occità, del qual es conserven 7 composicions.

## Vida

Elias d'Ussel forma part, amb els seus cosins Eble, Peire i Gui d'Ussel, dels anomenats quatre trobadors d'Ussel. Tot i que Gui és el que té una activitat literària més important, també es conserven diverses composicions d'Elias, entre les quals quatre tensons amb el seu cosí. Elias està documentat en documents d'arxiu entre 1195 i 1240 i possiblement era senyor del castell de Charlus, prop d'Ussel. Segons la vida de Gui d'Ussel, Elias compongué "bonas tensos".

## Obra

Es conserven 7 composicions, quatre tensons amb el seu cosí Gui, una amb Aimeric de Peguilhan i dues coblas dirigides a Gaucelm Faidit.

### Tensons

* (194,2=136,1) Ara·m digatz vostre semblan (amb Gui d'Ussel)
* (136,1a=194,4) En Gui, digaz al vostre grat (amb Gui d'Ussel)
* (194,17=136,4) N'Elias, a son amador (amb Gui d'Ussel)
* (194,18=136,6) N'Elias, de vos voill auzir (amb Gui d'Ussel)
* (10,37=136,5) N'Elyas, conseill vos deman (amb Aimeric de Peguilhan)

### Coblas

* (136,2) Gauselms, eu mezeis garantis
* (136,3) Manenz fora·l francs pelegris

## Referències

* ↑ Riquer, Los trovadores, p. 1009
* ↑ Riquer, Los trovadores, p. 1011
* ↑ També se li atribueix la tensó (52,4=131,1) N'Elyas, de dos amadors entre Elias i Bernart. Audiau la publica amb el número XXI, pàg. 89-91
* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.

## Bibliografia

* Martí de Riquer, Los trovadores. Historia literaria y textos. Barcelona: Ariel, 1983, vol. 2, p. 1009-1023 [Capítol dedicat a Gui d'Ussel. Conté algunes referències al seu cosí Elias i el text, amb traducció al castellà, de Ara·m digatz vostre semblan]

### Edicions

* Audiau, Jean, Les poésies des quatre troubadours d'Ussel, publiées d'après les manuscrits. París: Librarie Delagrave, 1922

### Repertoris

* Guido Favati (editor), Le biografie trovadoriche, testi provenzali dei secc. XIII e XIV, Bologna, Palmaverde, 1961, [pàg. 260; és la vida del seu cosí Gui d'Ussel, on es conserven referències a Elias]
* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Elias d'Ussel és el número PC 136]

## Vegeu també

Llista de trobadors i trobairitz

## Enllaços externs

* http://www.rialto.unina.it/BdT.htm
* http://trobadors.iec.cat/autors_obres_d.asp?autor=Elias%20d%27Uisel
# Elida (Ohio)

Elida és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 1.917 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elida tenia 1.917 habitants, 698 habitatges, i 552 famílies. La densitat de població era de 711,7 habitants/km².
Dels 698 habitatges en un 41,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,6% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 20,8% no eren unitats familiars. En el 18,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,75 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,2% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 23,7% de 45 a 60 i un 11% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.293 $ i la renda mediana per família de 58.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.895 $ mentre que les dones 26.635 $. La renda per capita de la població era de 20.573 $. Aproximadament el 3,1% de les famílies i el 3,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elida». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elida». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# El ring

El ring (anglès: The Ring) és una pel·lícula britànica muda dirigida per Alfred Hitchcock, estrenada el 1927. Els intertítols han estat traduïts al català.

## Argument

Es tracta d'un triangle amorós entre un jove boxejador, la seva esposa i un campió de boxa.
Jack, un boxejador de fira, és descobert per Bob Corby, un campió de boxa. Aquest flirteja amb Nellie, la promesa de Jack, i dona l'oportunitat al boxejador aficionat de fer una carrera. Jack i Nellie es casen en presència de tots els més curiosos espècimens de la fira. Després comença el seu recorregut professional. Guanya partits i es fa ric, però la seva dona s'allunya d'ell, i surt amb Bob Corby. Després ve un enfrontament de campionat entre els dos homes; Jack és fàcilment vençut per Bob, però Nellie torna amb ell.

## Repartiment

* Carl Brisson: "One-Round" Jack Sander
* Lillian Hall-Davis: Nellie
* Ian Hunter: Bob Corby, el campió
* Gordon Harker: L'entrenador de Jack

## Al voltant de la pel·lícula

* El títol original The Ring, l'anell, simbolitza a la vegada el lloc de trobada de la boxa, l'aliança del matrimoni, el braçalet ofert per l'amant, el cercle que es tanca de nou quan la dona deixa l'amant per tornar amb el seu marit.
* Hitchcock fa aparèixer personatges típics de les fires (siamès, gegant, nan...), com més tard a Saboteur .

## Referències

* ↑ «The Ring». Filmoteca de Catalunya, 2016. [Consulta: 29 setembre 2023].
* ↑ «Ring, The (1927)» (en anglès). BFI. [Consulta: 29 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Anàlisi (francès)
# Eleccions legislatives d'Israel de 1996

Les eleccions legislatives d'Israel de 1996 se celebraren el 29 de maig de 1996 per a renovar els 120 membres de la Kenésset. Tot i que el partit més votat fou el Partit Laborista, Binyamín Netanyahu guanyà les eleccions a Primer Ministre d'Israel. Es formà un govern de coalició dirigit pel Likud amb el Partit Nacional Religiós, Judaisme Unit de la Torà i Israel ba-Aliyà. Aquest resultat provocà un alentiment del procés de pau amb els palestins iniciat amb els acords d'Oslo.

## Resultats

← Eleccions a la Kenésset, 1996→ :
| Candidatura | Vots | % | Escons | Escons |
| Candidatura | Vots | % | 1996 | Dif. |
| Partit Laborista Israelià | 818.741 | 26,8% | 34 | -10 |
| Likud-Guéixer-Tsómet | 767.401 | 25,1% | 32 | -8 |
| Xas | 259.796 | 8,5% | 10 | +4 |
| Partit Nacional Religiós | 240.271 | 7,8% | 9 | +3 |
| Nou Moviment - Mérets | 226.275 | 7,4% | 9 | -3 |
| Israel ba-Aliyà | 174.994 | 5,7% | 7 | Nou |
| Hadaix-Balad | 129.455 | 4,2% | 5 | +2 |
| Judaisme Unit de la Torà | 98.657 | 3,2% | 4 | = |
| Tercera Via | 96.474 | 3,1% | 4 | Nou |
| Llista Àrab Unida-Partit Àrab Democràtic | 89.514 | 2,9% | 4 | +2 |
| Molédet | 72.002 | 2,4% | 2 | -1 |
| Unió per la Pau i la Immigració | 22.741 | 0,7% | 0 | - |
| Guil | 14.935 | 0,5% | 0 | |
| Confederació Progressista | 13.983 | 0,5% | 0 | - |
| Télem Emunà | 12.737 | 0,4% | 0 | - |
| Kóah ha-Késsef | 5.533 | 0,2% | 0 | - |
| Yamín Israel | 2.845 | 0,1% | 0 | - |
| Total (participació 79,3%) | 3.051.592 | 100% | 120 | - |
* ↑ Comparem amb els resultats en les anteriors eleccions dels partits Likud i Tsómet que el 1996 es presenten conjuntament.
* ↑ Comparem amb els resultats del Hadaix en les anteriors eleccions, en les quals es presentà en solitari.
* ↑ Comparem amb els resultats del Partit Àrab Democràtic que en aquestes eleccions es presenta amb la Llista Àrab Unida.

## Referències

* ↑ «About the 1996 Elections» (en anglès). The Israel Democracy Institute.

## Enllaços externs

* Història de la 14a Kenésset(anglès)
* Israel i les eleccions de 1996, per Daniel Judah Elazar, Shmuel Sandler
# Engelbert Röntgen

Engelbert Röntgen, en alemany: Engelbert Johann Matthias Carel Röntgen (Deventer (Països Baixos), 30 de setembre, 1829 - Leipzig (Alemanya), 12 de desembre, 1897), va ésser un violinista, compositor i professor de música alemany. Marit de la pianista Paulina Klengel (1831-1888) d'una dinastia musical que va produir, en particular, Julius Klengel; pare de Julius Roentgen, parent llunyà de Wilhelm Roentgen.
En la seva joventut va oscil·lar entre estudiar música i pintura, però finalment el 1848 va ingressar al Conservatori de Leipzig a la classe de violí de Ferdinand David. Un cop acabat el curs, va ocupar el lloc d'acompanyant de segon violins a l'Orquestra Gewandhaus, i després de la mort de David el 1873, juntament amb Heinrich Schradik, va esdevenir acompanyant de primers violins. El 1857-1874. va ser professor al Conservatori de Leipzig, després, després d'un conflicte amb el director Schleinitz, a un conservatori privat fundat per Schradik.
El treball de Röntgen en l'edició dels quartets de corda de Ludwig van Beethoven va ser molt reconegut pels seus contemporanis. Ethel Smyth a les seves memòries parla de la casa de Röntgen i de la música a casa de la seva família com la quinta-essència de l'esperit musical alemany.

## Referències

* 1 2 3 4 Röntgen, Engelbert/https://www.wikidata.org/wiki/Wikidata:Main_Page/(нем.) / Hrsg.: A. Bettelheim — Berlin. — Vol. 2. — S. 116.
* ↑ https://www.dbnl.org//(нидерл.)%5BEnllaç+no+actiu%5D — Rotterdam: Nijgh & Van Ditmar, 1911. — вып. 2. — 300 с.
* ↑ https://archive.org/details/in.ernet.dli.2015.89110/page/n53/mode/1up/— L., 1897. — P. 42.
* ↑ https://archive.org/details/impressionsthatr010821mbp/page/142/mode/2up/— Alfred A. Knopf, 1946. — P. 142—143.
# Engelbert de Caríntia

Engelbert de Caríntia o Engelbert II d'Ístria (mort el 12 o 13 abril de 1141) de la casa de Sponheim fou marcgravi d'Ístria i de Carniola (aquí com a Engelbert I de Carniola) vers el 1107 i fins a 1124. En 1124, va ser elevat al duc de Caríntia i marcgravi de Verona, càrrecs que va ocupar fins a la seva jubilació el 1135.
Engelbert II era fill del comte Engelbert I de Sponheim i la seva esposa Hedwiga d'origen incert, potser una filla del duc Billung Bernat II de Saxònia. Es va casar amb Uta, filla de burgravi Ulric de Passau (mort cap 1099). Junts van ser els pares dels fills que segueixen:
* Ulric I de Caríntia, va succeir al seu pare el 1135 al ducat de Caríntia (amb la nominal marca de Verona)
* Engelbert III d'Ístria i II de Carniola, va succeir al seu pare a Istria, Carniola i Kraiburg el 1124
* Enric, bisbe de Troyes el 1145
* Matilde de Caríntia, que es va casar amb el comte Teobald IV de Xampanya, comte de Xampanya, de Troyes, de Blois, de chartres i de Meaux
* Rapoto I, comte d'Ortenburg el 1130 i el 1173 de Kraiburg
* Adelaida, abadessa de Goss el 1146
* Hartwig II, bisbe de Regensburg el 1155
* Anada, que es va casar amb el comte Guillem III de Nevers
Vers l'any 1100, va establir el comtat de Kraiburg a les terres heretades de la seva dona a Baviera. A diferència del seu pare, Engelbert II va ser un fidel partidari de la dinastia sàlica. Va succeir a Ulric II de Carniola i Ístria, de la casa de Weimar, com a marcgravi a les dues marques vers el 1107. Es va erigir en garant del rei alemany Enric V a la coronació com a emperador del Sacre Imperi el febrer de 1111 i va ser testimoni del Concordat de Worms amb el papa Calixte II el setembre de 1122. En el mateix any, el seu germà gran, Enric IV de Sponheim va ser creat duc de Caríntia com Enric VI de Caríntia i després de la seva mort el 1123, Engelbert II el va succeir.
Va abdicar el 1135 i va morir el 1141, sent enterrat a l'abadia de Seeon.

## Referències

* [*Medieval Lands Project: Nobility of Northern Italy (900&ndas
# Enterprise (Alabama)

Enterprise és una població del Comtat de Coffee a l'estat d'Alabama (Estats Units d'Amèrica).

## Demografia

Segons el cens del 2006 tenia 23.653 habitants. Segons el cens del 2000, Enterprise tenia 21.178 habitants, 8.533 habitatges, i 5.973 famílies. La densitat de població era de 264,2 habitants/km².
Dels 8.533 habitatges en un 33,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,6% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 30% no eren unitats familiars. En el 25,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 14,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones hi havia 91,3 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.661 $ i la renda mediana per família de 45.510 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.131 $ mentre que les dones 20.560 $. La renda per capita de la població era de 20.493 $. Aproximadament el 10,7% de les famílies i el 13,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Enterprise (Kansas)

Enterprise és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 836 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Enterprise tenia 836 habitants, 299 habitatges, i 218 famílies. La densitat de població era de 496,6 habitants/km².
Dels 299 habitatges en un 37,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,5% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 26,8% no eren unitats familiars. En el 23,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 12% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 23,9% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 19,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.613 $ i la renda mediana per família de 39.479 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.214 $ mentre que les dones 20.357 $. La renda per capita de la població era de 15.619 $. Entorn del 7,8% de les famílies i el 8,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Enterprise». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Enterprise». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Enriqueta Miret González

Enriqueta Miret González (Madrid, s. XIX) va ser una pintora espanyola.
Nascuda a Madrid, va ser deixebla de Manuel Gómez Mozo, Carlos de Haes i Vicente Palmaroli. La seva activitat està documentada entre 1876 i 1895. Participà a l'Exposició Nacional de Belles Arts de 1876 amb l'obra Gerro de flors, còpia del natural, a la de 1878 amb Canastrells de flors, i a la de 1881, a la qual en va presentar diverses, Gerro de flors, Bodegó, Ocells i Un cap d'estudi. Posteriorment, el curs de 1884-1885, es va matricular a l'Escola Especial de Pintura, Escultura i Gravat de Madrid.

## Referències

* 1 2 Ossorio y Bernard. Galería biográfica de artistas españoles del siglo XIX. Madrid: Imprenta de Moreno y Rojas, 1883-1884, p. 451.
* ↑ Cid Pérez, María Dolores. Marcelina Poncela Ontoria (1864-1917). Una pintora de Valladolid (en castellà). Treball de fi de Màster. Valladolid: Instituto Simancas. Universitat de Valladolid, 2013-2014, p. 48.
* 1 2 Ibiza i Osca, Vicent. Dona i Art a Espanya: Artistes d'abans de 1936. Obra exposada-obra desapareguda (tesi). Universitat de València, p. 146, 148-149.
* ↑ «Miret y González, Enriqueta» (en anglès). Spanish Artists from the Fourth to the Twentieth Century: A Critical Dictionary. The Frick Collection. [Consulta: 30 agost 2021].
# Enriqueta Pons i Brun

Enriqueta Pons i Brun (Girona, 1947) és una arqueòloga i prehistoriadora catalana, conservadora del Museu d'Arqueologia de Catalunya a Girona des del 1979 fins al 2012.
Es formà, sota el mestratge de Joan Maluquer de Motes i Nicolau, Pere de Palol i Salellas i Miquel Tarradelli Mateu, a la Universitat de Barcelona, on es doctorà l'any 1982. És investigadora a la seu de Girona del Museu d'Arqueologia de Catalunya. Ha desenvolupat una intensa activitat de recerca, centrada en l'estudi del bronze final, primera edat del ferro i període ibèric a la Catalunya nord-oriental, on ha dirigit nombroses excavacions (Puig Castellet de Lloret de Mar, la Fonollera de Torroella de Montgrí, Mas Castellar de Pontós, entre d'altres). Entre les seves nombroses publicacions cal destacar La Fonollera: 1ª y 2ª campañas de excavación, 1975-1976 (1977), El recinte fortificat ibèric de Puig Castellet, Lloret de Mar (Excavacions de 1975-1980) (1981, en col·laboració), L'Empordà de l'Edat del Bronze a l'Edat del Ferro (1100-600 aC) (1984), Pobles de muntanya, pobles d'aigua al Pirineu oriental (1100-650 aC) (2000) i Mas Castellar de Pontós (Alt Empordà). Un complex arqueològic d'època ibèrica (Excavacions 1990-1998) (2002, en col·laboració).

## Referències

* 1 2 xarxes. «La nostra companya Enriqueta Pons es jubila després de tota una vida dedicada a l’Arqueologia». gencat.cat, 21-09-2012. [Consulta: 29 juny 2021].

## Enllaços externs

* «Enriqueta Pons i Brun» (en castellà). Dialnet. [Consulta: 29 juny 2021].