OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Creidhne

En la mitologia irlandesa, Credne (irlandès antic) o Creidhne (pronunciat irlandès modern) era fill de Brigid i Tuireann i l'orfebre dels Tuatha Dé Danann, però també treballava el bronze i el llautó. Ell i els seus germans Goibniu i Luchtaine eren coneguts com els Trí Dée Dána, els tres déus de l'art, que van forjar les armes que els Tuatha Dé utilitzaven per lluitar contra els fomorians.
Es diu que Creidhne va modelar la mà de plata del rei Nuada, juntament amb Dian Cecht.
Creidhne és sovint confós amb el guerrer irlandès Creidne.
De la mort de Creidne, segons un poema enganxat al Lebor Gabála Érenn, es deia:
   Creidne l'agradable artífex es va ofegar
   al llac-mar, el sinistre estany,
   a buscar tresors d'or noble,
   a Irlanda des d'Espanya.

## Referències

* ↑ A Dictionary of Celtic Mythology
* ↑ Lebor Gabála Érenn (en anglès, irish). Dublin, Ireland: The Educational Company of Ireland, 1941, p. 229.
* ↑ «Lebor Gabála Érenn».
# 31 de febrer

El 31 de febrer és una data fictícia que s'usa per a propòsits d'exemple.

## Ús

El 31 de febrer és una data fictícia, per a propòsits d'exemple, deixant clar en el context que la informació presentada és fictícia i no real. El 30 de febrer, de vegades, també és emprat amb aquesta finalitat; però ha d'anar-se amb compte perquè en alguns països, certs anys realment van tenir un 30 de febrer.
Tant el 31 com el 30 de febrer, tenen usos similars als noms genèrics, com en Tal o en Tal Altre.
A alguns llocs s'usa en context figuratiu o irònic per denotar alguna cosa que no ocorrerà mai (igual que l'expressió "quan les granotes tinguin pèls").

## Exemples d'ús

* Un episodi d'Alfred Hitchcock presents es titula "The Thirty-First of February" ("El 31 de febrer"). David Wayne interpreta a un home que, sota la sospita d'haver assassinat a la seva esposa, està sent intencionalment embogit per fer-ho confessar. El procés inclou tornar el calendari del seu escriptori repetidament al 4 de febrer, data de la mort de la seva esposa, i finalment canviar-ho a l'inexistent 31 de febrer.

## Vegeu també

* 0 de gener
* 30 de febrer
* Any zero

## Referències

* ↑ «The Alfred Hitchcock hour» (en anglès). Arxivat de l'original el 2011-06-04. [Consulta: 9 maig 2008].
# Basquash!

Basquash! (バスカッシュ!, basukasshu!) és una producció d'anime d'esports i ciència-ficció previst que va aparèixer a Mainichi Broadcasting System en 2009, que involucra personatges jugant a bàsquet, mentre van pujats en meques. Premissa d'aquesta nova sèrie va ser creada per Thomas Romain i Shoji Kawamori, amb l'animació produïda per Satelight. La direcció del projecte és a càrrec de Shoji Kawamori, mentre que la direcció de la sèrie serà realitzada per Shin Itagaki.

## Referències

* ↑ Clements, Jonathan; McCarthy, Helen. «Basquash!». A: The Anime Encyclopedia (en anglès). 3rd Revised Edition: A Century of Japanese Animation. Stone Bridge Press, 2015. ISBN 1611729092.

## Enllaços externs

* Official Basquash! Website Arxivat 2008-12-12 a Wayback Machine.
* Basquash! at the Anime News Network Encyclopedia
# Sassan

Sassan II (segle ii) va ser rei de Fars (Pèrsia) fundador de la dinastia sassànida, que regirà l'Imperi Persa a partir del seu net Ardaixir I.
Segons les cròniques d'Ardaixir, Sassan era un pastor o un soldat al servei o acollit pel rei i astròleg Papak II que descendia dels aquemènides, encara que ho mantenia en secret. Però un somni va revelar a Papak que un fill de Sassan governaria el món, pel que li va donar la mà de la seva filla. D'aquest matrimoni naixeria Ardaixir, que va vèncer als parts i es va proclamar rei de reis. Més tard, quan ja eren ancians, Sassan i Papak van discutir i van acudir a Ardaixir, que ja era rei, perquè actuara de jutge. Aquest va resoldre la disputa proclamant-se fill de Papak i descendent de Sassan.
Actualment els historiadors accepten majoritàriament que Ardaixir era fill de Papak i net de Sassan, sobretot arran de la troballa d'una inscripció en la kaaba de Zoroastre que defineix a Papak com pare d'Ardaixir i a Sassan com el seu ancestre. Segons aquesta mateixa inscripció la mare d'Ardaixir es deia Denak, però no especifica si era la dona de Sassan o no.
Altra diferència entre ambdós personatges radica en els apel·latius que figuren en les inscripcions. Mentre que Sassan és dit Senyor, Papak figura com Déu, que pot interpretar-se en el ritual persa com el nostre actual majestat.
# Banús fals

El banús fals o laburn (Laburnum anagyroides), també conegut com a «pluja d'or» és una planta amb flor del gènere Laburnum, que pertany a la tribu Genisteae de la subfamília Faboideae.

## Particularitats

És un arbust de fulles llargament peciolades trifoliolades. Les seves flors grogues que pengen en llargs raïms són característiques. El fruit és en llegum. Totes les parts d'aquesta planta són verinoses per l'elevat contingut de citisina, un alcaloide del qual el nom va ser derivat del sinònim taxonòmic Cytisus laburnum.
Originari de l'Europa central, aquest arbust és una planta apreciada en jardineria, malgrat ser extremament verinosa.

## Vegeu també

* Cytisus

## Referències

* ↑ «0118685.xml Banús fals». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Banús fals». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Carmona i Cornet, Anna Maria; Trias i Rubiés, Ramon «Un formulari portàtil de l'any 1826». Gimbernat, LV, 2011, pàg. 35.
* ↑ «Laburnum anagyroides». Universitat de Lleida. [Consulta: 11 novembre 2018].
# Greenport West

Greenport West és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.679 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Greenport West tenia 1.679 habitants, 750 habitatges, i 459 famílies. La densitat de població era de 195,3 habitants per km².
Dels 750 habitatges en un 20,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,7% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 38,7% no eren unitats familiars. En el 31,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 18% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,4% tenia menys de 18 anys, un 4,9% entre 18 i 24, un 21,9% entre 25 i 44, un 26,6% de 45 a 60 i un 27,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.063 $ i la renda mediana per família de 56.364 $. Els homes tenien una renda mediana de 47.500 $ mentre que les dones 28.375 $. La renda per capita de la població era de 26.322 $. Entorn del 3,2% de les famílies i el 5,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Greenport West». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Greenport West». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Creil

Creil és un municipi francès, situat al departament de l'Oise i a la regió dels Alts de França. L'any 1999 tenia 30.675 habitants.

## Situació

Creil es troba a la part meridional de l'Oise. El riu Oise, que dona nom al departament, flueix a través de la ciutat. Creil està uns 50 km al nord de París.

## Administració

Creil forma part del cantó de Creil-Sud, que al seu torn forma part del districte de Senlis. L'alcalde de la ciutat és Christian Grimbert (2001-2008).

## Història

El 1757 hi nasqué el botanista francès Jean-Louis Thuillier.

## Llocs d'interès

* la base aèria de Creil
* el Museu Gallé-Juillet
* el castell

## Vegeu també

* Llistat de municipis de l'Oise

## Enllaços externs

* Creil al lloc web de l'INSEE Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine.
# Hemoglobina S

L'hemoglobina S és una variant de l'hemoglobina resultat d'una alteració de l'estructura de la globina β. Se li diu "S" pel seu lent corriment en l'electroforesi (lent).

## Característiques

L'alteració en l'hemoglobina S és degut a l'alteració del gen que codifica a la cadena β de l'hemoglobina. De les quatre cadenes polipeptídiques que formen l'hemoglobina (dos alfa i dues beta), les alfa són idèntiques a les de l'hemoglobina normal (Hemoglobina A), però existeix una alteració en les cadenes beta. Aquestes tenen un aminoàcid valina en el lloc que normalment ocupa un àcid glutàmic en el lloc número 6 (β6 Glu→Val). L'intercanvi és conseqüència d'una mutació puntual en la mencionada posició 6. El gen de la cadena beta està localitzat en el cromosoma 11. Això dona lloc a una malaltia que pot ser molt greu, l'anèmia drepanocítica o Anèmia falciforme, nombre motivat en què els eritròcits tenen forma de falç o de mitja lluna. L'anèmia falciforme és molt freqüent en forma heterozigòtica (ja que en homozigosi és letal) en regions associades a la malària, donat que l'estructura cel·lular associada a aquesta patologia és resistent a la infecció per P. falciparum.

## Diagnòstic

La presència de l'hemoglobina S i d'altres variants de l'hemoglobina en els glòbuls vermells es detecta per mitjà de l'electroforesi d'hemoglobina de sang venosa. En els adults les següents variants d'hemoglobina són normals i componen el total de l'hemoglobina:
* Hgb A1: 95% a 98%
* Hgb A2: 2% a 3%
* Hgb F: 0,8% a 2%
* Hgb S: 0%
* Hgb C: 0%

## Referències

* ↑ MedlinePlus: enciclopedia médica enspañol
# Bikurim

Bikurim (en hebreu: ביכורים) (en català: "Primícies") és l'onzè tractat del séder Zeraïm ("Llavors") de la Mixnà i el Talmud. Totes les versions de la Mixnà contenen els primers tres capítols, i algunes versions contenen un quart capítol. Els tres capítols que es troben en totes les versions tracten principalment sobre el manament (que es troba a Deuteronomi 26:1-11) de portar les bikurim (les primícies) al Temple de Jerusalem i fer una declaració en portar-les. Com és habitual a la Mixnà, també es discuteixen diversos afers relacionats.
El primer capítol discuteix sobre qui té la responsabilitat de donar els primers fruits i fer la declaració, qui necessita donar els primers fruits però no fer la declaració, i qui no pot donar els primers fruits. Entre els que porten els primers fruits però no fan la declaració estan els conversos, per la qual cosa diverses opinions rabíniques respecte a les diferències entre les obligacions dels conversos i els nascuts jueus també es discuteixen en aquest capítol. Aquesta diferència per als conversos no va ser acceptada pel rabí Judà Bar Ilai i més tard per Maimònides, i la seva posició ha esdevingut la norma per a la comunitat jueva.
El segon capítol, fa una comparació i una classificació legal entre la terumà, el maaser (el segon delme, que va ser portat a Jerusalem i consumit allà) i els bikurim, i fa altres comparacions legals entre les fruites, els arbres i els vegetals; entre la sang dels éssers humans i la sang del bestiar i els animals salvatges; i entre els animals salvatges, el bestiar i els creuaments entre el bestiar i els animals salvatges.
El tercer capítol descriu completament el procés de portar les primícies al Temple durant el festival de Xavuot.
El quart capítol, que només s'inclou de vegades, s'origina en la Toseftà i compara les lleis relatives als homes, les dones i les persones de sexe indefinit, incloses les persones sense genitals i els andrògins.
No hi ha cap Guemarà d'aquest tractat al Talmud de Babilònia. El Talmud de Jerusalem té una Guemarà sobre bikurim, en la qual les lleis de la Mixnà es discuteixen de la manera habitual, amb algunes cites, entre elles cal esmentar Levític 19.32.
"T'aixecaràs davant una persona venerable i respectaràs als ancians,"
Aquest séder també tracta sobre el valor del títol zaken (ancià) conferit als erudits de la Terra d'Israel (Eretz Israel) i de la Diàspora jueva.

## Referències

* ↑ «es.chabad.org/». Arxivat de l'original el 2018-05-19. [Consulta: 19 maig 2018].
Zeraïm (סדר זרעים)
Berajot
Peah
Demai
Kilayim
Shevit
Terumot
Maserot
Maaser Sheni
Halah
Orlah
Bikurim :
# Unió Duanera de la Unió Europea

La Unió Duanera de la Unió Europea (en anglès, European Union Customs Union; EUCU) és una unió duanera entre tots els estats membres de la Unió Europea i quatre estats no membres. A diferència de la zona de lliure comerç, els membres de la unió duanera imposen una tarifa comuna a les mercaderies exteriors que entren a la unió. Una d'aquestes conseqüències és que els membres de la UE han de negociar en tractats internacionals com una sola entitat, com en els acords comercials internacionals amb l'Organització Mundial del Comerç.

## Països no membres de la Unió Europea

Els països que no són membres de la Unió Europea, però que també formen part de la unió duanera són:
| Estat | Acord | Data | Notes |
| Andorra | Acord entre CEE i Andorra | 1991 | Exclou els productes agrícoles |
| Monaco | Tractat Franco-Monegasc | 1958 | |
| San Marino | Cooperació i Acord d'Unió Duanera | 1991 | |
| Turquia | Unió Duanera UE-Turquia | 1995 | Exclou els productes agrícoles |

## Referències

* ↑ Artículo 3(1) Reglamento (CEE) nº 2913/92 del Consejo, de 12 de octubre de 1992, por el que se aprueba el Código aduanero comunitario (OJ L 302, 19.10.1992, p. 1–50) .

## Vegeu també

* Bloc comercial
Relacions exteriors de la Unió Europea :
Relacions bilaterals :
Relacions i iniciatives multilaterals :
# Tossal de la Roca del Mill

El Tossal de la Roca del Mill és una muntanya de 721 metres que es troba al municipi de l'Espunyola, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Control no lineal

El control no lineal rep el seu nom del tipus de sistema (no lineal) sobre el qual es volen saber certes variables. Quan et trobes davant d'un sistema amb equacions no lineals que defineixen el seu comportament i pretens portar el mateix cap a unes condicions de funcionament aquestes realitzant un control no lineal. Aquestes equacions no lineals, representen una invariància en el temps per cadascuna de les variables d'estat que representen el sistema. A cada variable d'estat li correspon una combinació no lineal de termes dins de la base que genera l'espai d'estats. Comunament el control no lineal se l'anomena «control modern».
# Fernandes

* Per a altres significats, vegeu «Fernandes Guitars».
Fernandes és el nom dels següents personatges:
* Álvaro Fernandes o António Fernandes, explorador i navegant portuguès del segle xv
* Ambrósio Fernandes
* António Fernandes (1962), jugador d'escacs de Pampilhosa da Serra, Portugal
* Bernardo Fernandes da Silva (São Paulo, Brasil, 1965), futbolista brasiler
* Duarte Fernandes (segle xvi), diplomàtic portuguès i el primer europeu a establir relacions diplomàtiques amb Tailàndia
* Edite Fernandes, davantera de futbol internacional des del 1997 per Portugal
* Gelson Fernandes
* João Fernandes Lavrador, navegant portuguès de finals del segle xv
* Joaquim Teófilo Fernandes Braga (Ponta Delgada, Açores, 1843 - Lisboa, 1924), President de la República portuguesa (1910-11)
* Lucas Fernandes (futbolista) (São Bernardo do Campo, 1997), futbolista brasiler
* Michel Fernandes Bastos (Pelotas, Rio Grande do Sul, 1983), futbolista brasiler
* Manuel Fernandes
* Millôr Fernandes dibuixant, humorista i dramaturg brasiler
* Paula Fernandes (Sete Lagoas, Minas Gerais, 1984), cantant brasilera, compositora i intèrpret de música country
* Pedro Fernandes de Queiros, mariner i explorador portuguès al servei de la corona espanyola
* Serafim Fernandes de Araújo
# Kambamba Kulaxingo

Kambamba Kulaxingo (1899 – 15 de gener de 2006), també conegut com a Kambamjiji Kulaxingu, va ser el rei de Baixa de Cassange fins a la seva mort en 2006.
En 2002 el rei Kulaxingo va demanar al govern d'Angola a establir la 19a província amb parts de Malanje i Lunda-Nord. Arribà a ser una persona força respectada i un referent de la cultura del seu poble, i va morir en 2006 als 107 anys d'una malaltia.

## Referències

* ↑ «King of Baixa de Cassanje dies aged 107». Republic of Angola Embassy in United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, 2006. Arxivat de l'original el 2013-09-27. [Consulta: 4 gener 2008].
* ↑ W. Martin, James. Historical Dictionary of Angola, 2004, p. 82.
* ↑ Malanje: Governador consternado com morte do Rei Kambamba Kulaxingo, ANGOP, 15 de gener de 2006
# Bellavista

«Bellavista» té aquests significats:
* Toponímia:
** Bellavista (Campdevànol): un barri de Campdevànol (Ripollès)
** Bellavista (Cardedeu): un barri de Cardedeu (Vallès Oriental)
** Bellavista (Les Franqueses del Vallès): un barri de Les Franqueses del Vallès (Vallès Oriental)
** Bellavista (Llucmajor): urbanització del municipi de Llucmajor, a Mallorca
** Bellavista (Manresa): un barri de Manresa (Bages)
** Bellavista (Nulles): una entitat de població del municipi de Nulles (Alt Camp)
** Bellavista (Palau-saverdera): una entitat de població del municipi de Palau-saverdera (Alt Empordà)
** Bellavista (Puigdàlber): una entitat de població del municipi de Puigdàlber (Alt Penedès)
** Bellavista i Bellaguarda: una entitat de població del municipi de Sant Pol de Mar, (Maresme)
** Bellavista (Menorca), àrea natural d'especial interès
* Orografia:
** Tossal de Bellavista: un turó situat als termes municipals de Massalcoreig i Seròs (Segrià)

## Vegeu també

* Bella Vista
# Manuel Tarín i Iglesias

Manuel Tarín i Iglesias (Barcelona, 9 de desembre de 1919 – 16 de juliol de 2007) fou un periodista català, germà del també periodista Josep Tarín i Iglésias. Com a director de la revista Ondas va impulsar el 1953 la creació del primer Premi Nacional de Guions, precedent del que l'any següent serien els Premis Ondas. Va tenir un paper cabdal durant la riuada a la tardor de 1962. L'abril de 1963 va ser nomenat director de Ràdio Barcelona, càrrec que ocuparia fins al 1973, quan va començar a dirigir El Noticiero Universal fins a 1977. Es considera que durant la seva direcció de Ràdio Barcelona va promocionar tímidament el moviment de la Nova Cançó i la introducció del català en programes com Radioscope, de Salvador Escamilla. Tarín va fundar el Serenísimo Capítulo de Caballeros del Vino per promoure la viticultura catalana, i amb Eusebi Güell i Jover va crear el Club de la Llave de Barcelona. Va escriure l'obra autobiogràfica Los años rojos, la novel·la Pena de vida i l'obra històrica Pierre Lava.

## Referències

* 1 2 Girona, Josep Maria «Manuel Tarín Iglesias, periodista». El País, 17-07-2007.
* 1 2 3 «Mor el periodista Manuel Tarín Iglesias als 87 anys». El Punt Avui. Europa Press, 16-07-2007.
# Gèneres de punt la Torre

Gèneres de punt la Torre és un establiment comercial situat a la Ronda de Sant Antoni cantonada amb la Plaça de la Universitat de Barcelona, catalogat com a establiment de gran interès (categoria E1).

## Descripció

La botiga ocupa un local de cantonada de l'edifici, amb quatre obertures a la Ronda de Sant Antoni i una a la plaça de la Universitat.
L'exterior presenta una estructura de fusta aplacada amb sòcol petri i estructura de fusta amb plafons, aparadors i 3 portes d'accés amb porta reculada i aparadors laterals; i actua com a llinda del conjunt una doble franja horitzontal amb la superior que sobresurt, sobre mènsules. Els aparadors es tanquen per l'interior amb vidres gravats a l'àcid
L'interior presenta, revestint tot el perímetre, un conjunt de prestatgeries de fusta pintada. També es conserva la caixa, de tipus taquilla, i dos taulells llargs, un dels quals s'utilitza com a despatx.

## Història

L'establiment, especialitzat en roba interior (masculina, femenina i per a nens), fou inaugurat l'any 1900 per Daniel Carreras i Jubert.

## Referències

* ↑ «Géneres de punto la Torre». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 3 4 «Gèneres de punt la Torre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
# Circuit Cultural Comarcal de la Marina Alta

El Circuit Cultural Comarcal de la Marina Alta és una mancomunitat de municipis de la comarca valenciana del mateix nom (Marina Alta). Aglomera 33 municipis i 131.516 habitants, en una extensió de 759,30 km². Actualment (2007) la mancomunitat és presidida per Paloma Grandos Sanz, del Partit Popular i regidora de l'ajuntament de Calp. Les seues competències són únicament en matèria de cultura.
Els pobles que formen la mancomunitat són:
* L'Atzúbia
* Alcalalí
* Beniarbeig
* Benigembla
* Benidoleig
* Benimeli
* Benissa
* El Poble Nou de Benitatxell
* Calp
* Castell de Castells
* Dénia
* Gata de Gorgos
* Llíber
* Murla
* Ondara
* Orba
* Parcent
* Pedreguer
* Pego
* Els Poblets
* El Ràfol d'Almúnia
* Sagra
* Sanet y Negrals
* Senija
* Teulada
* Tormos
* La Vall d'Alcalà
* La Vall d'Ebo
* Vall de Gallinera
* La Vall de Laguar
* El Verger
* Xàbia
* Xaló

## Enllaços externs

* Portal de la Direcció General d'Administració Local de la Generalitat Arxivat 2008-05-26 a Wayback Machine.
# Kamas

Kamas és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 1.274 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kamas tenia 1.274 habitants, 445 habitatges, i 327 famílies. La densitat de població era de 309,4 habitants per km².
Dels 445 habitatges en un 41,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,2% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 26,5% no eren unitats familiars. En el 21,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,86 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,37.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 29,9% entre 25 i 44, un 18,4% de 45 a 60 i un 9,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.667 $ i la renda mediana per família de 46.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.703 $ mentre que les dones 22.434 $. La renda per capita de la població era de 16.761 $. Entorn del 3,6% de les famílies i el 7,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kamas». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kamas». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.