OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estafileàcies

Staphyleaceae és una petita família de plantes amb flors dins l'ordre Crossosomatales, són plantes natives de l'Hemisferi Nord i també d'Amèrica del Sud. El gènere Staphylea dona nom a la família.

## Gèneres exclosos

Aquests dos gèneres, anteriorment ubicats en aquesta família, actualment s'inclouen en la família Tapisciaceae (Huerteales) seguint el APG III system (2009).
* Huertea
* Tapiscia

## Referències

* ↑ Angiosperm Phylogeny Group «An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG III». Botanical Journal of the Linnean Society, 161, 2, 2009, p. 105–121. DOI: 10.1111/j.1095-8339.2009.00996.x [Consulta: 10 desembre 2010].
* Germplasm Resources Information Network: Staphyleaceae
* Staphyleaceae Arxivat 2021-04-19 a Wayback Machine. in L. Watson and M.J. Dallwitz (1992 onwards). The families of flowering plants. Arxivat 2007-01-03 a Wayback Machine.
# Distribució normal matricial

En estadística, la distribució normal matricial o distribució gaussiana matricial és una distribució de probabilitat que és una generalització de la distribució normal multivariable a variables aleatòries amb valors matricials.
La normal de la matriu està relacionada amb la distribució normal multivariant de la següent manera:
$\mathbf {X} \sim {\mathcal {MN}}_{n\times p}(\mathbf {M} ,\mathbf {U} ,\mathbf {V} ),$
si i només si
$\mathrm {vec} (\mathbf {X} )\sim {\mathcal {N}}_{np}(\mathrm {vec} (\mathbf {M} ),\mathbf {V} \otimes \mathbf {U} )$
on $\otimes$ denota el producte Kronecker i $\mathrm {vec} (\mathbf {M} )$ denota la vectorització de $\mathbf {M}$.

## Definició

La funció de densitat de probabilitat per a la matriu aleatòria X (n×p) que segueix la distribució normal de la matriu ${\mathcal {MN}}_{n,p}(\mathbf {M} ,\mathbf {U} ,\mathbf {V} )$ té la forma:
$p(\mathbf {X} \mid \mathbf {M} ,\mathbf {U} ,\mathbf {V} )={\frac {\exp \left(-{\frac {1}{2}}\,\mathrm {tr} \left[\mathbf {V} ^{-1}(\mathbf {X} -\mathbf {M} )^{T}\mathbf {U} ^{-1}(\mathbf {X} -\mathbf {M} )\right]\right)}{(2\pi )^{np/2}|\mathbf {V} |^{n/2}|\mathbf {U} |^{p/2}}}$
on $\mathrm {tr}$ denota traça i M és n×p, U és n×n i V és p×p, i la densitat s'entén com la funció de densitat de probabilitat respecte a la mesura estàndard de Lebesgue en $\mathbb {R} ^{n\times p}$, és a dir: la mesura corresponent a la integració respecte a $dx_{11}dx_{21}\dots dx_{n1}dx_{12}\dots dx_{n2}\dots dx_{np}$.

## Referències

* ↑ «A Matrix Gaussian Distribution» (en anglès). https://arxiv.org/.+[Consulta: 2 juliol 2023].
* ↑ «[https://www3.stat.sinica.edu.tw/statistica/oldpdf/A24N124s.pdf?vol=24&num=1&art=24&sup=s DIMENSION FOLDING PCA AND PFC FOR MATRIX- VALUED PREDICTORS]» (en anglès). https://www3.stat.sinica.edu.tw.+[Consulta: 2 juliol 2023].
* ↑ «Matrix Normal and Matrix T Distributions: New in Wolfram Language 11» (en anglès). https://www.wolfram.com.+[Consulta: 2 juliol 2023].
* ↑ «5.7: The Multivariate Normal Distribution» (en anglès). https://stats.libretexts.org,+05-05-2020.+[Consulta: 2 juliol 2023].
# Roca Ems

La roca Ems —Ems Rock (anglès)— (54° 10′ S, 36° 35′ O﻿ / ﻿54.167°S,36.583°O﻿ / -54.167; -36.583) és una roca a mig camí entre Harrison Point i Busen Point al sud de la Badia Stromness, Geòrgia del Sud. Fou cartografiada pel personal de Discovery Investigations sota les ordres del Tinent Comandant J. M. Chaplin entre 1927 i 1929, i va ser batejada pel Comitè de Topònims Antàrtics del Regne Unit (UK Antarctic Place-names Committee, UK-APC) amb el nom de la nau Ems, propietat de Tonsberg Hvalfangeri, Husvik, a la punta del Port Husvik a la Badia Stromness.

## Referències

* ↑ «Ems Rock». Geographic Names Information System, Servei Geològic dels Estats Units.
# Ajeeb

Ajeeb fou un autòmat d'escacs, creat per Charles Hooper (un ebenista), i que fou presentat per primer cop al Royal Polytechnical Institute el 1868. Es tracta d'una particularment intrigant peça (fraudulenta) de tecnologia mecànica (era presentat com a totalment automàtic, però en realitat contenia un jugador humà al seu interior), que va competir contra molts oponents coneguts, com Harry Houdini, Theodore Roosevelt, o O. Henry. D'entre els jugadors que varen fer funcionar "Ajeeb" des de l'interior, en destaquen Harry Nelson Pillsbury i Albert Beauregard Hodges.
Després de diverses demostracions espectaculars a Coney Island (Nova York), Ajeeb va ser destruït pel foc el 1929. En la història d'aquesta mena de màquines, Ajeeb va succeir El Turc i va precedir Mephisto.

## Notes i referències

* ↑ Ajeeb és una paraula àrab que significa estrany, inexplicable.
* 1 2 Schaeffer, Jonathan. One jump ahead. Springer, 1997, p. 90. ISBN 0387949305 [Consulta: 10 març 2009].

## Vegeu també

* El Ajedrecista, autòmat jugador d'escacs.
# Antoni Genescà i Corominas

Antoni Genescà i Corominas (Ripoll, Ripollès, 1849 - Sabadell, Vallès Occidental, 1927) fou el primer enginyer naval de Catalunya, encarregat general dels treballs de marina de La Maquinista Terrestre i Marítima. De tots els seus treballs destaquen els muntatges del dic flotant i de ponent i les grues pòrtic dels molls de Barceloneta i Muralla. Medalla d'or del Treball. Era fill de Llorenç Genescà i Rovira, primer conductor català de tren de la línia Barcelona-Mataró, el 1848, instruït pels conductors anglesos.

## Referències

* ↑ Garcia i Domingo, Enric. El trabajo en la marina mercante española en la transición de la vela al vapor (1834-1914) (Tesi: Doctorat). Universitat de Barcelona, 2013-11-11.
* ↑ Moreno, Javier. «Los Maquinistas Navales de la Marina Mercante. El nacimiento de una profesión». Academia.edu.
# Germanes de Sant Domènec de Cracòvia

La Congregació de Germanes de Sant Domènec de Cracòvia (oficialment en llatí Sorores Ordinis Sancti Dominici in Polonia) és una congregació catòlica femenina de vida apostòlica i de dret pontifici, fundada per la religiosa polonesa Róża Kolumba Białecka a Wielowieś el 1861. A les religioses d'aquest institut se'ls coneix també com Germanes de Sant Domènec o simplement dominiques de Cracòvia.

## Història

Quan Róża Kolumba Białecka, una terciària dominica polonesa, el 1856 va conèixer Vincent Jandel, Mestre General de l'Orde de Predicadors, va decidir per inspiració seva donar inici a una nova congregació de terciàries regulars dominiques a Polònia. D'aquesta manera Białecka, juntament amb un grupet de dones, varen obrir la primera casa el 1861 a Wielowieś. El 1867 van rebre l'aprovació per part d'Antoni Józef Manastyrski, bisbe de Przemyśl, com congregació religiosa de dret diocesà.
Les religioses foren afegides a l'Orde de Predicadors el 1885 i van obtenir l'aprovació pontifícia mitjançant decretum laudis el 21 de març de 1885 pel Papa Lleó XIII.

## Referències

* ↑ AP, 2017, p. 1621.
* 1 2 Piccari, 1976, coll. 824.
# Carmen Valido Pérez

Carmen Valido Pérez (Ingenio, 14 de juliol de 1963) és una política espanyola, diputada per Podem al Congrés durant la XII legislatura d'Espanya.

## Biografia

Diplomada en Enginyeria Tècnica d'Obres Públiques per la Universitat de Las Palmas de Gran Canaria, especialitat Construccions Civils, i Graduada en Enginyeria Civil per la Universitat Catòlica de San Antonio. La seva trajectòria professional s'ha centrat en l'ordenació del territori, en concret en la disciplina urbanística, mediambiental i protecció del territori; ha treballat al Cabildo de Gran Canària i en Gesplan, i actualment és empleada de l'Agència de Protecció del Mitjà Urbà i Natural del Govern de Canàries. En l'àmbit polític, pertany al Consell Insular de Podem i en 2016 va ser triada diputada per Las Palmas al Congrés.

## Referències

* 1 2 Congreso de los Diputados. «Valido Pérez, Carmen». [Consulta: 1r setembre 2017].
* ↑ Podemos. «Carmen Valido Pérez». Arxivat de l'original el 2017-09-01. [Consulta: 1r setembre 2017].
* ↑ «Meri Pita y Alberto Rodríguez lideran las listas de Unidos Podemos en Canarias». , 23-05-2016 [Consulta: 1r setembre 2017].
# Vaga de zel

Una vaga de zel és un compliment tan estricte de les regles que es frena o impossibilita el funcionament de les coses. L'actuació organitzada (amb excés de zel) dels treballadors d'una o més empreses del mateix o diferents sectors productius que consisteix en el compliment estricte de la normativa laboral, de salut i higiene i amb rigorosa aplicació de les disposicions dels convenis laborals, causant una paralització de l'activitat empresarial com a conseqüència d'aquest comportament.
L'efecte d'alentiment productiu es produeix en portar a l'extrem la interpretació, en alguns casos literal, de les normes jurídiques que regulen l'activitat, provocant temps morts en el procés i una caiguda de la productivitat. A Andorra el 2014 el govern va proposar una llei que considera la vaga del zel com un abús, que no serà prohibit, però que els empleadors podran denunciar, i escaurà al treballador de demostrar que ha sigut molt diligent, però sense cometre cap il·legalitat.

## Referències

* ↑ «Vaga de zel». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Rosanasi Martí, Josep Maria. Introducció i Conceptes Generals. Esquemes d'anàlisi. Editorial Universitat Oberta de Catalunya, p. 14. ISBN 978-84-8429-371-2.
* ↑ Martí i Castell, Joan. «Hi ha vagues i vagues». A: De la preceptiva de la llengua catalana: reflexions i notes 2000-2002. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2002, p. 149. ISBN 9788472836365.
* ↑ «La vaga de zel es considera un "abús" en el projecte de llei presentat pel Govern». Ara Andorra, 29-10-2014.

## Enllaços externs

* «Work-to-rule: a guide (trad.: Treballar segons les regles)» (en anglès). libcom.org. [Consulta: 15 agost 2011].
# The Hot Zone

The Hot Zone és una minisèrie dramàtica dels Estats Units basada en un llibre homònim de Richard Preston, fou estrenada el 27 de maig del 2019 a National Geographic Channel.

## Sinopsi

The Hot Zone segueix els orígens de l'ebolavirus, que és altament infecciós i mortal de la selva tropical de l'Àfrica central, i com arriba per primera vegada als Estats Units. El 1989, quan el virus aparegué sobtadament en micos en un laboratori científic als afores de Washington D.C., no se'n coneixia cap cura. Una heroica veterinària de l'exèrcit estatunidenc que treballa amb un equip SWAT militar secret es posà en perill mortal quan intentà evitar el brot abans que s'estengués a la població humana.

## Repartiment
### Principals

* Julianna Margulies: Dra. Nancy Jaax
* Noah Emmerich: tinent coronel Jerry Jaax
* Liam Cunningham: Wade Carter
* Topher Grace: Dr. Peter Jahrling
* James D'Arcy: Trevor Rhodes
* Paul James: Ben Gellis
* Nick Searcy: Frank Mays
* Robert Wisdom: Coronel Vernon Tucker
* Robert Sean Leonard: Walter Humboldt

### Secundaris

* Grace Gummer: Melinda Rhodes
* Lenny Platt: sergent Kyle Ormond

## Referències

* ↑ «Nat Geo Greenlights Ebola Drama Series From Ridley Scott, Sets 3 Development Projects» (en anglès). Deadline Hollywood, 18-04-2018. [Consulta: 18 abril 2018].
* ↑ Bandyopadhyay, Alakananda. «The Hot Zone's Lenny Platt says working on Nat Geo's Ebola mini-series "made me more germaphobic than I ever was"» (en anglès). Meaww, 20-05-2019. [Consulta: 21 maig 2019].
# Isoperla nipponica

Isoperla nipponica és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: el Japó.

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Okamoto, 1912. Trans. Sapporo. Nat. Hist. Soc. 4:105-170. «Enllaç».
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Mayumi Yoshimura: Seasonal and Daily Flight Timing of Oviposition in Several Stonefly Species (Plecoptera) in the Field. Zoological Science, 21(2):189-195. 2004. «Enllaç».
* ↑ Present state of rivers and streams in Japan (anglès)
* ↑ Insectes aquàtics del riu Harase Arxivat 2009-01-08 a Wayback Machine. (japonès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:412.
# Ajdir

Ajdir (en àrab أجدير, Ajdīr; en amazic ⴰⵊⴷⵉⵔ) és una comuna rural de la província d'Al Hoceima, a la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 5.314 persones. De 1922 a 1926 va ser la capital de la república del Rif. Hi està enterrat Abbas Messaâdi, un dels caps de l'Exèrcit d'Alliberament Marroquí.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Comtat de Duesmois

El comtat de Duesmois fou una jurisdicció feudal de Borgonya centrada a Duesme, que a finals del segle ix va anar a mans de Manassès I el Vell, que fou comte de Condroz, de Ne, d'Atuyer, d'Auxois, d'Avalois, de Beaune, de Chalon sur Saône, de Duesmois, d'Oscheret (887-918), senyor de Vergy (893-918), i comte de Langres (894-918) i es va casar amb Ermengarda de Provença, filla de Bosó III de Provença, rei de la Borgonya Cisjurana. Manassès va morir el 918 i el va succeir el seu fill Manassès II que fou comte d'Auxois i de Dijon i senyor de Vergy. Duesmois ja no s'esmenta com entitat separada i probablement va restar unit a Auxois.

## Referències

Medieval Lands
# Turpili Labeó

Turpili Labeó (en llatí Turpilius Labeo) va ser un pintor romà que va viure al segle i.
Havia nascut a la província de Venetia. Era de família humil, però se'l menciona com a excepció de la vida miserable que portaven els artistes. Una peculiaritat seva era que pintava amb l'esquerra. Va viure poc abans de Plini el Vell, que l'esmenta com a mort recentment, cap a l'any 60, quan va incloure informació sobre ell a la Naturalis Historia. Es conserven algunes pintures seves a Verona.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/1200?rgn=full+text;view=image;q1=TurpiliusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 1192. ]
# Tommy Portimo

Tommy Portimo (Kemi, 5 de setembre de 1981) és el bateria i un dels membres fundadors de la banda finlandesa de power metall Sonata Arctica. Toca la bateria Pearl (Reference Series), platerets Paiste Rude i Alpha sèries i fa servir baquetes Balbex. Entre els seus més grans influències musicals es troben Guns n 'Roses, Motörhead, Running Wild, Dream Theater, Children of Bodom, Annihilator i Celtic Frost. És definit com un bateria molt sòlid en viu, de baix perfil distingint pel temps gairebé perfecte en l'ús del doble bombo en temes extensos.

## Discografia
### Sonata Arctica

* Eclíptica (1999)
* Silence (2001)
* Winterheart's Guild (2003)
* Reckoning Night (2004)
* Unia (2007)
* The Days of Grays (2009)
* Stones Grow Her Name (2012)
* Pariah's Child (2014)
# Isoperla nigricauda

Isoperla nigricauda és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Descripció

* El mascle fa 6,5 mm de longitud corporal, 10,5 a les ales anteriors i 9,3 a les posteriors.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Mongòlia.

## Referències

* 1 2 3 Navàs, L., 1922 (1923). Algunos insectos del Museo de París. (1ª serie). Revista de la (Real) Academia de Ciencias Exactas Fisico-Quimicas y Naturales de Zaragoza (1)7:15-51. «PDF».
* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlodidae Species Listing (anglès)
# Ahmad ibn Muhammad Ghaffari

Ahmad ibn Muhammad Ghaffari (mort a Daybul, Sind, el 1567) fou un historiador persa, d'una família establerta a Qazwin. El nom Ghaffari derivava de l'imam xafita Nadjm al-Din Abd al-Ghaffar (autor d'al-Hawi al-saghir, mort el 1266). Era cadi a Qazwin.
Va escriure l'obra Negarestan, amb anècdotes històriques ordenades cronològicament, i l'obra Nosakhe Djahan-Ara, història de les dinasties musulmanes fins al 1564.

## Referències

* Huart, Cl. «G̲h̲affārī». Encyclopaedia of Islam, primera edició (1913-1936). Editada per M. Th. Houtsma, T.W. Arnold, R. Basset, R. Hartmann. Brill Online, 2016. 21 de maig de 2016 <http://www.encquran.brill.nl/entries/encyclopaedia-of-islam-1/ghaffari-SIM_2427>
* Kioumars Ghereghlou, “ḠAFFĀRI QAZVINI, AḤMAD,” Encyclopædia Iranica, edició en línia, 2016, disponible a http://www.iranicaonline.org/articles/ghaffari-qazvini (consultat el 10 de juliol del 2016).
# Territori d'Iowa

El Territori d'Iowa va ser un territori organitzat incorporat als Estats Units que va existir 4 de juliol de 1838 al 28 de desembre de 1846, quan la part sud-oriental va ser admès a la Unió com l'Estat d'Iowa. La resta del Territori no tindria govern territorial organitzat fins que el Territori de Minnesota es va organitzar el 3 de març de 1849.
La major part de la zona del territori formava part inicialment de la compra de la Louisiana i era una part del Territori de Missouri. Quan Missouri es va convertir en un estat el 1821, aquesta àrea (juntament amb les Dakotes) es va convertir efectivament en un territori no organitzat. L'àrea va estar tancada als colons blancs fins a la dècada del 1830, després que finalitzés la Guerra de Black Hawk. Va ser incorporat al Territori de Michigan el 28 de juny de 1834. El setembre de 1834 el Districte d'Iowa es va dividir en dos comtats; el del nord (que començava al sud de l'actual Davenport) va ser nomenat comtat de Dubuque, i el del sud comtat de Demoine. Quan Michigan es va convertir en un estat el 1836, la zona es va convertir en el Districte d'Iowa del territori occidental de Wisconsin, la regió oest del riu Mississipi.
Les fronteres originals del Territori, establertes el 1838, incloïen Minnesota i parts de Dakota del Nord i del Sud, i abastaven uns 500.000 km² de terra. Les capitals van ser Burlington (1838–1841) i Iowa City (1841–1849).
# Sant Vicenç de Rus

Sant Vicenç de Rus és una església al terme de Castellar de n'Hug (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.S ant Vicenç de Rus és una església aïllada situada en una zona muntanyosa de prats i boscos.

## Arquitectura

És d'una sola nau coberta amb volta de canó reforçada per un arc toral i coronada amb un absis de planta semicircular cobert amb quart d'esfera. El seu exterior conserva la decoració del primer romànic amb arcuacions cegues a l'absis. A banda i banda del presbiteri hi ha dues petites capelles laterals gòtiques obertes al gruix dels murs. La portalada, a migdia, és formada per un senzill exemplar d'arc de mig punt adovellat i conserva la porta de fusta amb ferramenta i forrellat de tradició romànica. Als peus hi ha un campanar d'espadanya de dues obertures. Als murs de la nau estan reforçats amb contraforts. Les pintures murals romàniques, del segle xii, són còpies de les originals, conservades al museu diocesà de Solsona, i les pintures gòtiques del segle xiii de la capella de Santa Magdalena han estat restaurades. Hi ha també un banc perimètric adossat a la nau. El campanar d'espadanya de dues obertures corona la façana de ponent. La coberta és a dues aigües de teules, a la nau, i de pissarra, a l'absis.
Durant les campanyes de restauració fetes els anys 1983-1985 es va trobar una necròpoli amb tombes excavades a la roca d'entre els segles x i xii. També es van trobar restes de pintura mural decorant l'absis (segle xii) i la capella de Santa Magdalena (finals del segle xiii). Les pintures de l'absis són al Museu Diocesà i Comarcal de Solsona. En el temple es conserva una reproducció. Les pintures gòtiques es conserven in situ. Procedent d'aquest temple es conserva en el Museu Episcopal de Vic una Mare de Déu imatge de finals del segle xii que ha perdut la policromia.

## Història

La primera església preromànica és documentada des del 950 com una de les possessions del monestir de Sant Llorenç prop Bagà, la qual tenia cementiri propi (tombes excavades a la roca). El 6 de febrer de 1006 el bisbe d'Urgell Ot consagrà el nou edifici romànic; cap al 1300 es van obrir capelles laterals, prop de l'absis dedicades a Sta. Magdalena i a St. Andreu; aleshores el presbiteri quedà més gran i l'altar es col·locà centrat entre les capelles i es reforçaren els contraforts. Va sofrir destrosses als seus murs provocats pels terratrèmols dels anys 1420 i 1430. Durant el segle xviii va passar a dependre de Santa Maria de Castellar de n'Hug.
A començaments del s. XVII es construí la rectoria adossada a ponent que s'ha eliminat en el curs de les últimes restauracions. A finals del s. XVI o començaments del s. XVII la capella va perdre el seu caràcter parroquial i es convertí en sufragània de Castellar de n'Hug.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Sant Vicenç de Rus». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].

## Bibliografia

* Pladevall, Antoni. El Berguedà. Pòrtic, 2001. ISBN 9788473066976.
# Hatiora

Hatiora és un gènere de plantes epífites que pertanyen a la família de les cactàcies i que són natives del Brasil. Hatiora salicornioides és l'espècie més coneguda. Ara aquest gènere inclou també les espècies anteriorment anomenades Rhipsalidopsis.

## Descripció

Les espècies del gènere Hatiora creixen epífites o litòfites. Són arbustives ramificades. La seva primera posició és vertical i més tard s'estenen o pengen. Les tiges amb seccions angulars cilíndriques o aplanades alades fan fins a 5 cm de llarg. La floració es produeix en arèoles terminals amb espines absents o com a truges suaus. Les flors amb simetria radial, en forma de campana, groc, rosa o vermell apareixen en les puntes dels brots. El tub de la corol·la és curt. Els fruits són petits esfèrics i calbs. Contenen llavors de color marró o negre d'1 mil·límetre de llarg.

## Taxonomia

El gènere va ser descrit per Britton i Rose i publicat a The Standard Cyclopedia of Horticulture 1432. 1915.

### Etimologia

Hatiora: nom genèric atorgat en honor del matemàtic, astrònom i explorador anglès Thomas Hariot (1560-1621), en forma d'un anagrama del seu nom.

## Taxonomia

Comprèn 16 espècies descrites i d'aquestes, només 7 acceptades.
** Hatiora herminiae (Porto & Castell.) Barthlott
** Hatiora epiphylloides (Porto & Werderm.) Buxbaum
** Hatiora gaertneri (Regel) Barthlott
** Hatiora pentaptera (Pfeiff. ex A. Dietr.) Lem.
** Hatiora rosea (Lagerh.) Barthlott
** Hatiora salicornioides (Haw.) Britton & Rose
** Hatiora × graeseri Barthlott ExD.R.Hunt – híbrid de Hatiora gaertneri i Hatiora rosea.

## Vegeu també

* Característiques de les cactàcies

## Referències

* ↑ «Hatiora». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 14 juliol 2013].
* ↑ Hatiora a PlantList

## Bibliografia

* Forzza, R. C. 2010. Llista de espécies Flora do Brasil http://floradobrasil.jbrj.gov.br/2010 Arxivat 2015-09-06 a Wayback Machine.. Jardim Botânico do Rio de Janeiro, Rio de Janeiro.

## Enllaços externs

* http://cactiguide.com/cactus/?genus=Hatiora
# Tommy Osborne

Tommy Osborne va ser un ciclista britànic de finals del segle xix que s'especialitzà en el ciclisme en pista. Va guanyar una medalla de bronze als Campionats del món de 1894 en la prova de 10 Quilòmetres, per darrere del neerlandès Jaap Eden i el seu compatriota Jack Green.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a memoire-du-cyclisme.eu