OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Las Flores (Maldonado)

Las Flores és un balneari del sud-est de l'Uruguai, ubicat al departament de Maldonado. Es troba sobre la costa del Riu de la Plata, sobre la ruta 10, 2,5 quilòmetres al sud d'Estación Las Flores i de Ruta Interbalneària. Limita amb el balneari de Bella Vista a l'oest i amb Playa Verde a l'est, amb el rierol Tarariras com a límit natural amb aquest últim balneari.

## Població

Segons les dades del cens de 2004, Las Flores tenia una població aproximada de 221 habitants i un total de 473 habitatges.
| Any | Població |
| 1963 | 98 |
| 1975 | 107 |
| 1985 | 150 |
| 1996 | 235 |
| 2004 | 221 |
| 2011 | 241 |

## Referències

* ↑ «Cens de 2004 del Departament de Maldonado» (XLS) (en castellà). INE, 2004. Arxivat de l'original el 2013-03-09. [Consulta: 18 desembre 2011].
* ↑ «Estadístiques 1963–1996 / F» (DOC) (en castellà). Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai, 2004. Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 18 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Mapa de l'INE de Solís i Las Flores (castellà)
# Feels Like Summer

«Feels Like Summer» és el primer senzill de l'àlbum Pacific Daydream, onzè en la discografia del grup estatunidenc Weezer. Oficialment es van llançar dues versions de la banda, la primera fou el propi senzill i per les emissores de ràdio que es va llançar el 16 de març de 2017, mentre que la segona era la versió acústica, que es va llançar el 28 de juny de 2017.
El videoclip de la versió original va aparèixer el mateix dia, i compta amb les versions animades dels membres de la banda. La cançó va aconseguir cert èxit amb el pas de les setmanes, sent número dos de la llista estatunidenca de música alternativa, i esdevenint el seu millor senzill de l'última dècada, des de «Pork and Beans» (2008). Va ser inclosa en la banda sonora del videojoc FIFA 18.

## Referències

* ↑ «Weezer skip spring, deliver ‘Feels Like Summer’ video» (en anglès). LoudWire.com. [Consulta: 8 gener 2018].
* ↑ «FIFA 18 - SOUNDTRACK» (en anglès). EA Sports, 13-09-2017.
# Acoblament magnètic

El acoblament magnètic és el fenomen físic pel qual es relacionen les direccions i sentits de dos moments magnètics.
L'acoblament ferromagnètic és aquell en el qual la disposició paral·lela dels moments magnètics està afavorida energèticament (és més estable). Això passa en paramagnets de gran moment magnètic o en ferromagnets.
En contraposició, l'acoblament antiferromagnètic és aquell en el qual la disposició antiparalela és la més estable. Això succeïx en antiferromagnets, en ferrimagnets, o en paramagnets amb un moment magnètic comparativament petit.
Generalment, l'acoblament magnètic es parametritza pel bescanvi magnètic J.
L'acoblament entre dos cables es pot augmentar enrotllant-los en bobines i col·locant-los junts en un eix comú, de manera que el camp magnètic d'una bobina passa per l'altra bobina. L'acoblament també es pot augmentar mitjançant un nucli magnètic d'un material ferromagnètic com el ferro o la ferrita a les bobines, la qual cosa augmenta el flux magnètic. Les dues bobines poden estar físicament contingudes en una sola unitat, com en els bobinats primari i secundari d'un transformador, o poden estar separades. L'acoblament pot ser intencionat o no. L'acoblament inductiu no intencionat pot provocar que els senyals d'un circuit s'indueixin a un circuit proper, això s'anomena diafonia i és una forma d'interferència electromagnètica.

## Vegeu també

* Magnetisme

## Referències

* ↑ «Inductive Coupling - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). https://www.sciencedirect.com.+[Consulta: 12 març 2023].
* ↑ Stykemain, Adam. «What are Inductive Couplers - Explained | Working Principles and Applications» (en anglès). https://realpars.com,+09-08-2021.+[Consulta: 12 març 2023].
* ↑ «What is Inductive Coupling?» (en anglès). http://www.allthescience.org.+[Consulta: 12 març 2023].
# Club Olympique de Roubaix-Tourcoing

El Club Olympique de Roubaix Tourcoing fou un club de futbol francès de la ciutat de Roubaix.

## Història

El club va néixer el 1945 per la fusió dels clubs Excelsior AC Roubaix, RC Roubaix i US Tourcoing. El seu major triomf fou la lliga francesa de la temporada 1946-47. El club va ser desfet el 15 de juny de 1970.
| Union sportive roubaisienne 1919-1945 | Union sportive roubaisienne 1919-1945 | Union sportive roubaisienne 1919-1945 | Union sportive roubaisienne 1919-1945 |
| Club olympique de Roubaix-Tourcoing 1945-1948 | Club olympique de Roubaix-Tourcoing 1945-1948 | Club olympique de Roubaix-Tourcoing 1945-1948 | Racing Club de Roubaix 1895-1948 | Racing Club de Roubaix 1895-1948 | Racing Club de Roubaix 1895-1948 | | | Excelsior de R. 1922-1948 | Excelsior de R. 1922-1948 | Excelsior de R. 1922-1948 | Excelsior de R. 1922-1948 | Excelsior de R. 1922-1948 | Excelsior de R. 1922-1948 |
| | | | | | | Club olympique de Roubaix-Tourcoing 1948-1970 | Club olympique de Roubaix-Tourcoing 1948-1970 | Club olympique de Roubaix-Tourcoing 1948-1970 | Club olympique de Roubaix-Tourcoing 1948-1970 | Club olympique de Roubaix-Tourcoing 1948-1970 | Club olympique de Roubaix-Tourcoing 1948-1970 | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | | | Excelsior Athlétic Club de Roubaix 1970-1977 | Excelsior Athlétic Club de Roubaix 1970-1977 | Excelsior Athlétic Club de Roubaix 1970-1977 | Excelsior Athlétic Club de Roubaix 1970-1977 | Excelsior Athlétic Club de Roubaix 1970-1977 | Excelsior Athlétic Club de Roubaix 1970-1977 |

## Palmarès

* Lliga francesa de futbol:
** 1946-47

## Futbolistes destacats

Futbolistes internacionals amb França i partits mentre jugava al club:
* Julien Darui (1945-1951, 18)
* Roger Vandooren (1951, 1)
* Roger Boury (1952, 1)
* Lazare Gianessi (1952-1953, 7)

## Entrenadors

| Jean Batmale 1945-1946 Charles Demeillez 1946-1947 Georges Winckelmans 1947-1948 Ernest Payne 1948-1949 Julien Darui 1949-1953 | Marcel Desrousseaux 1953-1955 Jean Baratte 1955-1955 Stanis Laczny 1955-1959 Robert Lemaitre 1959-1959 | Jean Lechantre 1959-1960 Maurice Blondel 1960-1962 Jacques Favre 1962-1963 Marcel Desrousseaux 1963-1964 Font: |

## Referències

* ↑ PDF Un siècle de ballon rond. Arxivat 1 de novembre 2012 a Wayback Machine.
* ↑ «DH Nord - 1946». Arxivat de l'original el 2017-12-12. [Consulta: 11 desembre 2017].
* ↑ «Yearwise list of the champions of France». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Groupe Nord de la Division 3 1970-1971». Arxivat de l'original el 2 de desembre 2011. [Consulta: 13 agost 2012].
* ↑ «Historique du SCO Roubaix». [Consulta: 11 octubre 2012].
* ↑ (anglès) «Joueurs du Club olympique Roubaix-Tourcoing appelés en sélection nationale». [Consulta: 12 octubre 2012].
* ↑ «CO Roubaix-Tourcoing coaches on RSSSF».

## Enllaços externs

* Seguidors
* Història
# Cyriak

Cyriak Harris és un animador autònom del Regne Unit més conegut pel seu primer nom Cyriak, i el seu nom d'usuari en B3ta és Mutated Monty. Fa animacions curtes de tipus surrealista a Youtube.
És un contribuïdor habitual a la web britànica B3ta des de 2004, Cyriak mostra un estil d'animació surrealista i estrany amb temes britànics.
Va ser entrevistat per la BBC

## Referències

* ↑ Bradshaw, Peter. «The surreal YouTube genius of Cyriak». The Guardian, 31-03-2010. [Consulta: 20 juliol 2010]. «growing cult following for his brilliant bursts of surrealism and drollery ... notably winning awards for his sting designs for E4, and for TV ads ... miniaturist genius»
* ↑ «B3ta member profile». [Consulta: 9 desembre 2007].
* ↑ «BBC news interview on YouTube». [Consulta: 9 desembre 2007].

## Enllaços externs

* Cyriak's Website
* Plantilla:YouTube user
* Plantilla:YouTube user
* Cyriak's music a MySpace
# Atriplex nummularia

Atriplex nummularia és una espècie de planta de la família de les Amarantàcies dins de la subfamília de les Chenopodiaceae. És endèmica d'Austràlia i naturalitzada a Califòrnia. És un arbust que es troba sobre sòls argilosos de planes fluvials i llims sorrencs. És una espècie que pot ser usada com a farratge.

## Descripció
### Port

És un arbust de mida mitjana-alta de color grisenc que pot arribar fins als 3 metres d'alçada i d'amplada. Presenta branques trencadisses i normalment és una planta dioica.

### Fulles

En general, són obades a circulars, d'uns 10 a 30 mm de llargada, escamoses i amb els marges sencers o superficialment lobulades i dentades, a vegades ondulades.

### Flors

S'agrupen en panícules de 20 cm de llarg. Els fruits arriben fins a 15 mm de llarg i ample, sèssils, en forma de ventall però molt variable segons les subespècies, i són produïts de manera molt prolífica.

## Distribució

Atriplex nummularia és dels arbusts més alts que creixen a nivell del mar i a prop de les costes d'Austràlia. Apareix com una planta aïllada en boscos d'Eucalyptus, des de l'Est del riu Darling a Wilcannia, NSW i en matollars baixos de sòls calcàris pedregosos des de Kalgoorlie a l'est d'Eucla en la Gran Badia Australiana.

## Taxonomia

Atriplex nummularia va ser descrita per Lindley, John i publicada a Journal of an Expedition into the Interior of Tropical Australia 64. 1848. (J. Exped. Trop. Australia)

### Etimologia

* Atriplex: nom genèric d'origen greg típic d'aquest gènere de matollar costaner. La derivació és desconeguda.
* nummularia: epítet llatí referent a la forma de les fulles semblant a les monedes de plata romanes (nummus).

## Referències

* ↑ «Atriplex nummularia» a EOL. Data consulta: 18 de febrer de 2014.
* ↑ «Atriplex nummularia». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 23 setembre 2015].
* Philip Moore. A Guide to PLANTS OF INLAND AUSTRALIA. New Holland Publishers, 2005, p. 87. ISBN 1 876334 86 X.
# Lakhm

Els lakhm o Banu Lakhm foren una tribu àrab influent fins als inicis de l'islam, que va tenir com ancestre a Lakhm, germà de Djudham i d'Amila, al seu torn fundadors d'altres tribus, totes tres d'origen iemenita. Les tres tribus van estar sempre molt properes. A l'aparició de l'islam els djudhams havien absorbit als lakhms (de manera pacífica i mutu acord). Van participar en la conquesta de Síria ja com a djudhams encara que a vegades apareix la nisba al-lakhmí merament honorífica.
Vegeu: làkhmides

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, V, 636
# Labortà

Labortà (en basc lapurtera) és un dialecte del basc parlat a la regió de Lapurdi (llevat d'Uztarotze i Lekuine, on es parla baix navarrès) i a una petita porció de Navarra (Urdazubi i Zugarramurdi), comunicats amb la resta de Lapurdi pel port d'Otsondo. Es divideix en dos sotsdialectes:
* Behe Berea (propi), amb les varietats de Sara (el 90% de la població), Ainhoa (65%) i Donibane Lohizune (44%)
* Nahasi (híbrid), a Arrangoitze i Zugarramurdi.
En la classificació dialectal proposta per Koldo Zuazo els dialectes labortà i baix navarrès en formen un de sol: el denominat dialecte navarrès-labortà.

## Història

En els inicis de la literatura basca aquest dialecte fou emprat com a llengua literària (Pedro de Axular, Joannes Leizarraga), fins que fou desplaçat per altres varietats, i des del 1968, per l'euskera batua, malgrat l'oposició d'autors com Federico Krutwig o Jon Mirande.

## Característiques

* L'ablatiu plural és -etarik lagunetarik, latzetarik
* Compta amb els adverbis propis nehoiz (inoiz) nehon (inon) nehola (inola)

## Vocabulari Comparat

Algunes particularitats lingüistiques labortanes :
| Labortà (Urdazubi/Zugarramurdi) | Baix navarrès (Luzaide) |
| Aalkea | Ahalgia |
| Ilea | Bilua/ilia |
| Begarria/bearria | Beharria |
| Lanoa/lainoa | Lanhoa |
| Ordua/orena | Orena |
| Bortz/borst | Bost |
| Lauetanogoi/lauogoi | Lauetanogoi |
| Ongi etorri | Ontsa jin |

## Referències

* ↑ Pedro de Yrizar Contribución a la dialectología de la lengua vasca San Sebastián : Caja de Ahorros Provincial de Guipúzcoa, 1981

## Enllaços externs

* Página Web sobre l'euskera dialectal
* «www.terra.es». Arxivat de l'original el 2008-03-14. [Consulta: 20 febrer 2008]. Dialecte labortà
# Alatuncusia

Alatuncusia és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Alatuncusia bergii (Möschler, 1890)
* Alatuncusia canalis
* Alatuncusia fulvescens (Hampson, 1918)
* Alatuncusia gilvicostalis Hampson, 1918
* Alatuncusia subductalis

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 10 febrer 2011].
# Comtat d'Aldenburg

El comtat d'Aldenburg fou una jurisdicció feudal del Sacre Imperi Romanogermànic. Fou governat per la casa dels Aldenburg-Bentinck semisobirana des de 1663.
El primer comte fou el comte Anton d'Aldenburg, fill extramatrimonial del darrer comte d'Oldenburg, Anton Gunter, amb la seva promesa Elisabeth Freiin von Ungnad. Anton fou legitimat per l'emperador Ferran III (1637-1657) i reconegut baró de l'imperi. El 1663 els barons d'Aldenburg foren elevats a comtes de l'imperi. A la mort del seu pare Anton Gunter, el comte Anton d'Aldenburg va rebre la senyoria immediata de Kniphausen, Varel i Doornwaard antics dominis oldenburguesos.
La seva neta Carlota Sofia es va casar amb el comte de l'imperi Guillem Bentinck, el 1733 davant de Rhon i Pendrecht, president dels estats del Comtat d'Holanda, al país de Frísia Occidental. A la mort del seu pare Carlota Soficia va heretar els drets i així els dominis dels Aldenburg van passar a la casa de Bentinck. El nom de la nova línia fou Aldenburg-Bentinck o Bentinck-Aldenburg; la forma Aldenburg-Bentinck va esdevenir finalment oficial.

## Comtes d'Aldenburg

* 1663-1680: Anton I d'Aldenburg
* 1680-1738: Anton II, fill pòstum
* Carlota Sofia (1715-1800) filla i hereva 1738 casada el 1733 amb William Bentick

## Comtes d'Aldenburg-Bentinck

* 1738-1773: Guillem I (1704-1774)
* 1773-1835: Guillem II (1762-1835), primer sota custòdia de la seva àvia Carlota Sofia
* 1835-1854: Gustau Adolf (1809-1876), des de 1834 regent del seu pare, establia el dret de primogenitura el 1845. El 1854 va vendre els dominis a la Casa d'Oldenburg

## Galeria

* Escut dels comtes d'Aldenburg
* Escut dels Aldenburg-Bentinck

## Bibliografia

* Genealogisches Handbuch des Adels, Adelslexikon Band I, Band 53 der Gesamtreihe, C. A. Starke Verlag, Limburg (Lahn) 1972, S. 314-315
# Fright Night (àlbum)

Fright Night és el primer àlbum de la banda de power metal finlandesa Stratovarius. Va ser llençat al mercat l'11 de maig de 1989 pel segell discogràfic CBS Filnand. L'àlbum inclou dos singles: Future Shock, llençat el 1988 i amb "Witch-Hunt" a la cara B i "Black Night, llençat el 1989 amb "Night Screamer" a la cara B. A més, Future Shock compta amb un videoclip, el primer de la història de la banda.

## Llista de cançons

Totes les cançons foren compostes per Timo Tolkki.

## Crèdits

* Timo Tolkki – veu, guitarres
* Antti Ikonen – teclats
* Tuomo Lassila – bateria
* Jyrki Lentonen – baix elèctric
* Make Törrönen – enginyer de so

## Referències

* ↑ «Stratovarius - Fright Night» (en anglès). [Consulta: 25 octubre 2020].
* ↑ «Stratovarius - Black Night (song)» (en anglès). [Consulta: 25 octubre 2020].
* ↑ «Stratovarius - Future Shock (official video)» (en anglès). Stratovarius Official Channel, 11-06-2010. [Consulta: 25 octubre 2020].
# Lakhnafif

Lakhnafif (àrab: الخنافيف , al-Ḫnāfīf) és una comuna rural de la província de Taroudant de la regió de Souss-Massa. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 9.936 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Kenneth Geddes Wilson

Kenneth Geddes Wilson (Waltham, EUA, 8 de juny de 1936 - Saco, EUA, 15 de juny de 2013) fou un físic i professor universitari nord-americà guardonat amb el Premi Nobel de Física l'any 1982.

## Biografia

Va néixer el 8 de juny de 1936 a la ciutat de Waltham, situada a l'estat nord-americà de Massachusetts. El 1952, ingressà a la Universitat Harvard per estudiar física, i aconseguí el doctorat l'any 1961 a l'Institut Tecnològic de Califòrnia (Caltech) sota la supervisió de Murray Gell-Mann. El 1963, fou nomenat membre del Departament de Física de la Universitat Cornell, i el 1970 fou nomenat professor titular. Morí el 15 de juny de 2013 a Saco (Maine).

## Recerca científica

Interessat en el canvi d'estat de la matèria i els seus efectes en les molècules, el 1982 fou guardonat amb el Premi Nobel de Física pel desenvolupament de la teoria de fenòmens crítics amb el canvi d'estat.
Exponent cabdal de la física teòrica, s'interessà per la teoria quàntica de camps desenvolupant la teoria del grup de renormalització.

## Referències

* ↑ Overbye, Dennis «Kenneth Wilson, Nobel Physicist, Dies at 77» (en anglès). NY Times, 20-06-2013.
* ↑ «Physics Nobel laureate Kenneth Wilson dies» (en anglès). Cornell Chronicle, 18-06-2013.

## Enllaços externs

* Pàgina de l'Institut Nobel, Premi Nobel de Física 1982 (anglès).
# Jimolóstnoie

Jimolóstnoie - Жимолостное (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 50 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].
# Alata

Alata (en cors Alatà) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 2005 tenia 2.785 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 391 | 410 | 452 | 1132 | 2077 | 2459 |

## Administració

| Període | Identitat | Partit |
| 2008-2014 | Etienne Ferrandi | PRG |
| 2006-2008 | Etienne Ferrandi | PRG |
| 1989-2006 | François Dominici | PRG |
| ????-1989 | Jérôme Casalonga | ??? |

## Persages il·lustres

* Carlo Andrea Pozzo di Borgo
# 9è Congrés Nacional del Partit Comunista de la Xina

El 9è Congrés Nacional del Partit Comunista de la Xina va ser un congrés celebrat durant l'apogeu de la Revolució Cultural. Va començar a Pequín, al Gran Saló del Poble, entre l'1 i el 24 d'abril de 1969. El Congrés va elegir el 9è Comitè Central del Partit Comunista de la Xina. El Congrés va destacar per la ratificació de la purga de Liu Shaoqi i Deng Xiaoping, i l'ascens dels aliats de Mao al poder.
El Congrés es va inaugurar amb 1.512 delegats, tot i que no van ser tots membres del Partit. Un número significatiu va representar diferents grups de la Guàrdia Roja i un augment significatiu de representants formava part l'Exèrcit Roig, la majoria dels quals lleials a Lin Biao.
Lin Biao va ser l'encarregat de llegir l'informe polític al congrés. Aquest va remarcar la importància de la "revolució contínua", és a dir, la revolució que enderrocaria els elements burgesos presents en les estructures burocràtiques del Partit i els intentes de restauració capitalista. La lectura de l'informe va ser fortament aplaudida pels delegats i sovint interrompuda per càntics de diferents consignes. El Congrés va titllar Liu Shaoqi d '"exemplificació de la burgesia".
El Congrés va ratificar la ideologia de "revolució continuada" de Mao i va ser inclosa a la Constitució del Partit.
La Secretaria Central i la Comissió Central de Control (el predecessor de la Comissió Central d'Inspecció de la Disciplina) van ser abolits durant el congrés. El Congrés va elegir els 170 membres de ple dret i els 109 membres suplents del 9è Comitè Central. D'aquests membres, només 53 formaven part del 8è Comitè Central.
Després que Deng Xiaoping prengués el poder el 1978, es va titllar el Congrés d'"incorrecte ideològicament, política i organitzativa". Les directrius del congrés van ser, en general, errònies".

## Referències

* ↑ MacFarquhar, Roderick. Mao's Last Revolution. Cambridge: Belknap Press of Harvard University Press, 2006. ISBN 0-674-02332-3.
# Quadrangle Ganiki Planitia

El quadrangle Ganiki Planitia és un dels 62 quadrangles definits per la cartografia de Venus aprovats per la Unió Astronòmica Internacional.
En els mapes a escala 1 / 5.000.000 (identificat amb el codi V-14) inclou la porció de la superfície de Venus situada en latitud d'entre 25º a 50° N, i longitud entre 180° a 210° E.
Deu el seu nom a la Ganiki Planitia.

## Referències

* ↑ USGS Astrogeology: Gazetteer of Planetary Nomenclature « Quadrangles de Venus a escala 1 / 5.000.000 »
* 1 2 Ganiki Planitia, V-14
# Lakhsass

Els lakhsass són una tribu d'amazics marroquins, establerta al Souss a un territori corresponent a l'oest del cercle de Lakhsass. Es compon de quatre fraccions.
La tribu de Lakhsass està estretament lligada a la confederació dels Aït Baâmrane pel leff del Tagzoult.

## Fraccions i territoris

La tribu dels Lakhsass és present essencialment a l'oest del cercle homònim, als municipis de Lakhssas, Sidi M'barek i Sidi Hssain Ou Ali. Està dividida en 4 fraccions:
* Aït Bou Yassine, al centre del territori de la comuna de Sidi M'barek ;
* Aït Bou Iffoulen, al voltant de la vila de Bouizakaren, al sud del territori de la comuna de Sidi Hssain Ou Ali ;
* Aït I'arba, al voltant de la vila de Lakhsass i al nord del territori de la comuna de Sidi Hssain Ou Ali ;
* Aït I'laten, al nord del territori de la comuna de Sidi M'barek.

## Referències

* ↑ http://www.ircam.ma/doc/publica/etude-anthropologique1.pdf Arxivat 2014-02-27 a Wayback Machine.
# La Pedralba

La Pedralba és una masia del municipi de Tagamanent (Vallès Oriental). Està situada al començament del camí que dur al Turó de Tagamanent, del poble de Santa Eugènia del Congost. És una obra declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

És una casa forta documentada el 1178, refeta el segle xv i ampliada el XVIII. L'edifici està format per dos cossos adossats corresponents a diferents èpoques i clarament diferenciats. La part Nord és la més antiga. Presenta una planta gairebé quadrada, amb teulada a tres vessants. La part antiga té un portal a llevant. La paret nord no té obertures, però si filades de carreus. Aquesta part és la que correspon a la domus i casa forta. Té un cos semicircular afegit amb la data 1786 en una finestra. La part oest sembla datar del segle xvii, i té un portal al nord, amb barri i la façana arrebossada. L'interior es troba molt malmès, de forma que tan sols es poden destacar les restes d'una capella. L'efecte exterior de la casa és molt bo. Té a fora un escut dels bru de Fiveller. És documentada des del segle xii i els seus propietaris eren Donzells. Al seu interior hi ha restes d'una antiga capella. El casal té part edificada al segle xv sobre murs més antics" "Joan Anton de Fabiller Marquès de Biel. Una casa possehida per dit Marquès anomenada Pedralba".

## Referències

* ↑ Llistat Patrimoni de Tagamanent. Ajuntament de Tagamanent.
* 1 2 3 4 «La Pedralba». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
* ↑ Garcia-Pey, Enric. Tagamanent, Noms de cases i de lloc. Ajuntament de Tagamanent, 1998, p. 50-51.
# Jimthompsonita

La jimthompsonita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el seu nom del mineralogista i petròleg James (Jim) B. Thompson, jr., (1921-2011), professor emèrit de la Universitat Harvard, als Estats Units.

## Característiques

La jimthompsonita és un inosilicat de fórmula química (Mg,Fe)₅Si₆O$_{16}$(OH)₂. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la jimthompsonita pertany a «09.DF - Inosilicats amb 2 cadenes múltiples periòdiques» juntament amb els següents minerals: chesterita, clinojimthompsonita, ierxovita, paraierxovita, tvedalita, bavenita i bigcreekita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1977 a la pedrera Carlton, a Chester, al comtat de Windsor (Vermont, Estats Units), on sol trobar-se associada a altres minerals com: talc, magnetita, cummingtonita, clinoclor, chesterita, antofil·lita i actinolita. També ha estat descrita a Achmelvich (Escòcia), a les valls de Verzasca i Maggia (Suïssa), al mont Hayachine (Japó), a Montescheno (Itàlia), al cinturó supracortical d'Isua (Groenlàndia) i a Orijärvi (Finlàndia).

## Referències

* ↑ «Jimthompsonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 octubre 2016].