OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arcadie (revista)

Arcadie va ser una revista destinada al públic gai, creada el 1954 i clausurada el 1982. Creada per André Baudry, amb el suport de Roger Peyrefitte i Jean Cocteau. Baudry va anunciar la creació de la revista en diversos diaris i va demanar l'ajuda d'escriptors i intel·lectuals. Típica del moviment homòfil, la revista tenia un to auster i científic, una voluntat d'honorabilitat, d'educar el públic i els homosexuals. La idea era lluitar per l'acceptació de l'homosexualitat per la majoria heterosexual a través de la discreció i de la respectabilitat, rebutjant qualsevol característica distintiva, incloent-hi la subcultura gai, la ploma o el transvestisme.
La revista, d'unes seixanta pàgines, només es venia als abonats. Els articles estaven habitualment signats amb pseudònim i eren en general molt discrets, encara que també incloïen anuncis de contactes i fotografies. Amb tota probabilitat, mai es van arribar a editar més de 10.000 exemplars per número.
Va ser prohibida als menors d'edat des de la seva publicació el 1954 i va ser objecte de censura; de fet, es va prohibir la seva venda en els quioscs. El seu director, Baudry, va ser processat el 1955 per delicte contra la moralitat, però no va ser condemnat. El 1957 es va crear un club privat, el Clespala (Club littéraire et scientifique des pays latins), que més tard prendria el nom de la revista. El 1960, amb la promulgació de l'esmena Mirguet que considerava l'homosexualitat una de les "plagues socials", es van suprimir els anuncis personals i les fotografies davant del temor de ser prohibida. La revista es va mantenir a França com l'única estructura per a homosexuals fins que a finals de la dècada els elements més radicals passen a crear el Front Homosexual d'Acció Revolucionària.
El 1982 Baudry, ja amb seixanta anys i amargat amb el moviment d'alliberament LGBT, va deixar de publicar la revista, va dissoldre l'associació i va tancar el centre del carrer Château d'Eau de París.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Jablonski, O. «Arcadie». A: Eribon, Didier; Lerch, Arnaud. Dictionnaire des cultures gays et lesbiennes. Haboury, Frédéric (coord.). Larousse, 2003.

## Enllaços externs

* "Arcadie, ou l'impossible éden" Arxivat 2012-05-02 a Wayback Machine. por Chritopher Miles
# Nico Verhoeven

Nico Verhoeven (Berkel-Enschot, Tilburg, 2 d'octubre de 1961) és un ex-ciclista neerlandès, que fou professional entre 1985 i 1995. En aquests anys aconseguí 26 victòries, destacant una etapa del Tour de França de 1987.

## Palmarès

* 1984
** 1r al Gran Premi de Waregem
* 1985
** 1r a la Zes van Rijn & Gouwe i vencedor de 2 etapes
** 1r de la Profronde van Pijnacker
** 1r a Nieuw-Amsterdam
** 1r al Premi de Nieuwkoop
** 1r al Premi d'Anderlecht
** 1r al Premi de Bodegraven
* 1986
** 1r al Premi d'Ulvenhout
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bèlgica
** Vencedor d'una etapa de la Griffin 1000 West
* 1987
** 1r al Grote Prijs Stad Zottegem
** 1r al Premi de Tiel
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
* 1988
** 1r al Premi de Tilburg
* 1990
** 1r al Premi d'Houtem
** Vencedor de 2 etapes de la Ruta Mèxic
* 1991
** 1r a la Mijl van Mares
* 1992
** 1r al Premi de Kelmis
** 1r al Circuit de les Ardenes flamenques - Ichtegem
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Múrcia
* 1994
** Vencedor d'una etapa de l'Étoile de Bessèges
* 1995
** 1r a la Mijl van Mares
** 1r al Critèrium de Boxmeer

### Resultats al Tour de França

* 1987. Abandona (14a etapa). Vencedor d'una etapa
* 1988. 143è de la classificació general
* 1991. Abandona (10a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1986. 130è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1992. 119è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Nico Verhoeven». Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. [Consulta: 19 maig 2015]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 13 agost 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Nico Verhoeven a sitiodeciclismo.net
# Jérôme Franel

Jérôme Franel (Travers, 29 de novembre de 1859 - Zúric, 21 de novembre de 1939) va ser un matemàtic suís.

## Vida i Obra

Va passar la seva infància i joventut al districte de Le Val-de-Travers (Cantó de Neuchâtel) amb els seus dotze germans, tot i que a família procedia del Cantó de Vaud. Va començar estudis universitaris a l'Escola Industrial de Lausana i els va continuar al Politècnic de Zuric. Després d'unes estances a les universitats de Berlín i París, es va graduar el 1883 a l'Acadèmia de París. Aquest mateix any, torna al seu país i començar a donar classes a la seva Escola de Lausana.
El 1886 va ser nomenat professor de matemàtiques en francès del Politècnic de Zuric, càrrec que va mantenir fins a la seva jubilació el 1929. Entre 1905 i 1909 va ser el director del Politècnic i entre 1909 i 1915 va presidir la Comissió Federal d'Exàmens.
Franel va ser més un professor que un investigador. Malgrat el seu interès per les matemàtiques, potser en tenia encara més per la literatura francesa. En el camp de les matemàtiques Franel és recordat per haver descobert l'equivalència d'una propietat de les sèries de Farey amb la Hipòtesi de Riemann. Aquest descobriment va tenir influència en Edmund Landau, qui va escriure uns articles sobre el tema.

## Referències

* ↑ Kollros, 1940, p. 439.
* ↑ Eminger, 2015, p. 103.
* ↑ Kollros, 1940, p. 440.
* ↑ Eminger, 2015, p. 104.
* ↑ Alexanderson, 2000, p. 42.
* ↑ Tou, 2017, p. 8 i ss.

## Bibliografia

* Alexanderson, Gerald L. The Random Walks of George Polya (en anglès). The Mathematical Association of America, 2000. ISBN 0-88385-528-3.
* Eminger, Stefanie Ursula. Carl Friedrich Geiser and Ferdinand Rudio: The Men Behind the First International Congress of Mathematicians (en anglès). Tesi doctoral: University of St Andrews, 2015.
* Kollros, Louis «Prof. Dr Jérôme Franel (1859-1939)» (en francès). Actes de la Société Helvétique des Sciences Naturelles, Vol. 120, Num. 3, 1940, pàg. 439-444. ISSN: 0080-7362.
* Tou, Erik R. «The Farey Sequence: From Fractions to Fractals» (en anglès). Math Horizons, Vol. 24, Num. 2, 2017, pàg. 8-11. DOI: 10.4169/mathhorizons.24.3.8. ISSN: 1072-4117.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Jérôme Franel» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# Clinton (Nebraska)

Clinton és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 30 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clinton tenia 30 habitants, 16 habitatges, i 11 famílies. La densitat de població era de 128,7 habitants per km².
Dels 16 habitatges en un 6,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,3% hi vivien parelles casades, en un 12,5% dones solteres, i en un 31,3% no eren unitats familiars. En el 31,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,88 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,27.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 6,7% tenia menys de 18 anys, un 3,3% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 26,7% de 45 a 60 i un 36,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 56 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.000 $ i la renda mediana per família de 41.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 22.977 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clinton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clinton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Joan Jover i Serra

Joan Jover i Serra (Igualada, 1823 - Barcelona, 1879) fou un empresari, banquer i polític català de la família Jover, nissaga de comerciants provinent de Copons que entre els segles XVII i XX havien liderat empreses mercantils a Barcelona i Valladolid. Fill de Bonaventura Jover Amigó i Victòria Serra Mora. Pare del també empresari Joaquim Jover i Costas.
Es va implicar en diverses entitats financeres (Crédito Mercantil, el Banco Hispano Colonial, etc.). Ja el 1866, era membre de la junta del Banc de Barcelona, i des del 1871 n'era un dels directors. Gràcies a l'herència que va rebre del seu oncle matern Joaquim Serra i Franch, qui va morir el 1864, va convertir-se en empresari industrial del paper i sobretot va erigir-se en un dels principals naviliers de la capital catalana.
Durant el Sexenni Democràtic va iniciar la seva carrera política com a regidor a Barcelona. Just després, el 1875 va continuar-la aquest cop com a diputat provincial per Martorell a les files del Partit Conservador, i el 1878 fou elegit diputat a les Corts. Està sebollit al cementiri de Poble Nou (Dep. II, arc capella, 82).
L'any 1903, l'Ajuntament del Masnou li va posar el seu nom a un carrer (carrer de Jover i Serra) en agraïment pels donatius que va fer el seu fill Joaquim Jover i Costas per a la construcció de la Casa Benèfica del Masnou.
Es va casar amb Maria Rosa Costas i Llucià (1826-1905).

## Vegeu també

* Leandre Jover i Peix

## Referències

* 1 2 3 4 Mestre i Campi, Jesús (director). Diccionari d'Història de Catalunya. Edicions 62, 1998, p. 589, entrada: "Jover". ISBN 84-297-3521-6.
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Sòria i Bascompte, Roger. Històries, símbols, mites i llegendes sobre la mort, 2006 [Consulta: 8 octubre 2014]. , pàg. 30
* ↑ Toran, Rosa. Historia contemporània del Masnou. El Masnou: Ajuntament del Masnou. Arxiu Municipal, 2017, p. 301. ISBN 978-84-697-2290-9.
# Klein Bonaire

Klein Bonaire (del neerlandès: «Petita Bonaire») és un petit illot deshabitat enfront de la costa occidental de l'illa caribenya de Bonaire.

## Geografia

L'illot, que es troba pròxim a la mitja lluna formada per l'illa principal, és de 6 km² (600 hectàrees) i és molt pla, aixecant-se només dos metres sobre el nivell de la mar. Les úniques estructures són algunes ruïnes de cabanyes d'esclaus (petites, estructures d'una única habitació que daten del període d'esclavitud de la regió).
La distància des de la costa de Bonaire a la costa de Klein Bonaire és d'aproximadament 800 metres (0,5 milles) al punt més proper. La distància és freqüentment travessada per vaixells particulars i comercials i es pot fer en caiac amb una certa dificultat. La principal atracció per als visitants és el busseig i el snorkeling al pristí dels esculls de corall que envolten l'illot.

## Història

L'any 1868, Klein Bonaire va ser venuda a un particular anomenat Angel Jeserun i va romandre en mans privades fins al 1999, quan va ser comprada pel govern de Bonaire, el Fons Mundial per a la Natura, i la Fundació per a la Preservació de Klein Bonaire per 9 milions de florins de les Antilles Neerlandeses (5 milions de dòlars dels Estats Units).

## Enllaços externs

* Fundació per la preservació de Klein Bonaire Arxivat 2009-11-04 a Wayback Machine.
* Fotografies de Klein Bonaire

## Vegeu també

* Mar Caribe
* Petites Antilles
# Aryabhata (cràter)

Aryabhata, anomenat en honor de l'astrònom indi Aryabhata, i és el romanent d'un cràter d'impacte lunar situat a l'est de la Mare Tranquillitatis. El cràter està pràcticament submergit en lava, i ara només queda una cresta en forma d'arc formada a partir de la meitat oriental de la vora per sobre de la mar lunar.
Amb anterioritat, va ser anomenat com Maskelyne I, abans de ser canviat el nom per la Unió Astronòmica Internacional en 1979.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* ↑ "Aryabhata (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)

### Altres referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès).
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès).
# Narcís Ventalló i Surrallés

Narcís Ventalló i Surrallés (Terrassa, 17 d'octubre de 1940 - 22 desembre 2018) fou un jugador d'hoquei sobre herba terrassenc, guanyador d'una medalla olímpica.
Membre del Club Deportiu Terrassa va participar, als 19 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 realitzats a Roma (Itàlia), on va aconseguir guanyar la medalla de bronze en la competició masculina d'hoquei sobre herba. Posteriorment participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1964 realitzats a Tòquio (Japó) i els Jocs Olímpics d'Estiu de 1968 celebrats a Ciutat de Mèxic (Mèxic), on va aconseguir sengles diplomes olímpics en finalitzar quart i sisè en la competició olímpica respectivament.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Narciso Ventalló». [Consulta: 3 desembre 2022].
* ↑ «Narcís Ventalló Surrallés | enciclopedia.cat». [Consulta: 3 desembre 2022].
# Kambaldaïta

La kambaldaïta, NaNi₄(CO₃)₃(OH)₃·3H₂O, és un molt rar mineral de sodi i níquel, descrit a partir de material gossan associat amb dipòsits de mineral de níquel a Kambalda (Austràlia), on va ser descrita per primera vegada l'any 1985, al jaciment Otter Shoot. La Kambaldaïta cristal·litza en el sistema hexagonal, és de color verd clar a blau i forma incrustacions mamelonars o en forma de drusa a la matriu. També se n'ha trobat a la vall del riu Inn (Àustria), i a Minas Gerais (Brasil).
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la kambaldaïta pertany a «05.DA: Carbonats amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: dypingita, giorgiosita, hidromagnesita, widgiemoolthalita, artinita, indigirita, clorartinita, otwayita, zaratita, cal·laghanita, claraïta, hidroscarbroita, scarbroita, caresita, quintinita, charmarita, stichtita-2H, brugnatellita, clormagaluminita, hidrotalcita-2H, piroaurita-2H, zaccagnaita, comblainita, desautelsita, hidrotalcita, piroaurita, reevesita, stichtita i takovita.
La kambaldaïta es forma a partir d'un procés similar al desgast a la intempèrie d'altres minerals sulfurosos que formen carbonats. Els minerals de sulfur que acostumen a sofrir aquest procés són: pentlandita, violarita, mil·lerita i, rarament també, niquelina. La kambaldaïta s'associa amb: goetita, malaquita, annabergita, gaspeita i magnesita.

## Referències

* ↑ «Kambaldaite, a new hydrated Ni-Na carbonate mineral from Kambalda, Western Australia». Projecte RRUFF. [Consulta: 6 agost 2013].
* ↑ «Kambaldaite». Mindat. [Consulta: 6 agost 2013].
# Clinton (Nova Jersey)

Clinton és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2006 tenia 2.605 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clinton tenia 2.632 habitants, 1.068 habitatges, i 724 famílies. La densitat de població era de 741,8 habitants/km².
Dels 1.068 habitatges en un 35,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,3% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 32,2% no eren unitats familiars. En el 26,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,4% tenia menys de 18 anys, un 4,7% entre 18 i 24, un 35,4% entre 25 i 44, un 24,2% de 45 a 60 i un 9,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 78.121 $ i la renda mediana per família de 88.671 $. Els homes tenien una renda mediana de 61.442 $ mentre que les dones 46.397 $. La renda per capita de la població era de 37.463 $. Aproximadament el 0,4% de les famílies i el 2,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clinton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clinton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Safahat

Safahat és l'obra d'un eminent poeta nacional turc, Mehmet Âkif Ersoy que és un dels últims poetes clàssics de la literatura turca. El llibre consta de 7 fullets i inclou 11.240 versos i 108 poemes diferents. Aquests 7 fullets són: Safahat (1911), Süleymaniye Kürsüsünde (1912), Hakkın Sesleri (1913), Fatih Kürsüsünde (1914), Hatıralar (1917), Asım (1924) i Gölgeler (1933).

## Referències

* ↑ «Safahat» (en turc). [Consulta: 3 febrer 2024].
# Jimmy Floyd Hasselbaink

Jerrel Floyd Hasselbaink (Paramaribo, Suriname, 27 de març de 1972), més conegut com a Jimmy Floyd Hasselbaink, és un exfutbolista neerlandès, que ocupava la posició de davanter.

## Trajectòria

Inicia la seua carrera a les files del Telstar, fins que el 1991 passa a l'AZ Alkmaar, on roman tres anys. Passa un any en blanc i a l'agost de 1995 recala al modest SC Campomaiorense. L'any següent s'incorpora al Boavista FC. Amb els de Porto marca 20 gols en 23 partits i guanya la Copa de Portugal.
Al juny de 1997, és transferit al Leeds United per 2 milions de lliures. Al club de la Premier League esdevé un dels davanters amb més gol del campionat, tot sumant 23 dianes eixe any i 21 el següent. No renova amb el Leeds i de cara a la campanya 99/00 fitxa per l'Atlètic de Madrid per 12 milions de lliures. Signa una gran temporada, essent el màxim golejador de primera divisió, amb 24 gols. Però, no són suficients perquè el seu club mantinga la categoria.
Per 15 milions de lliures, a l'estiu del 2000 torna a Anglaterra, al Chelsea FC. A la campanya 00/01 fa 23 gols en 35 partits amb els londinencs, que li valen de finir com al màxim golejador de la Premier League. Va formar una dupla atacant amb l'islandès Eidur Gudjohnsen en el seu segon any, en el qual marca un total de 29 gols. A les dues següents temporades, el neerlandès no va reeixir tant i el Chelsea va fitxar altres davanters com el romanès Mutu i l'argentí Crespo. Tot i això, la temporada 03/04 va ser de nou el màxim golejador del club. En total, en 4 temporades, va jugar 177 partits amb el Chelsea, en els quals va materialitzar 87 gols.
El 2004 recala al Middlesbrough FC. Eixa temporada marca 13 gols en 36 partits. A l'any següent, arriba a la final de la Copa de la UEFA, la qual perdrien davant el Sevilla FC. De cara la temporada 06/07 s'incorpora al Charlton Athletic FC. L'any següent se'n al Cardiff City, amb qui arriba a la final de la FA Cup.

## Selecció

Hasselbaink va disputar 23 partits amb la selecció dels Països Baixos, en els quals va marcar nou gols. Va participar en el Mundial de 1998.
Ha estat un dels cinc jugadors que ha debutat amb el combinat absolut neerlandès sense haver disputat cap partit a l'Eredivisie, amb Jordi Cruyff, Rob Reekers, Willi Lippens i Wim Hofkens.

## Palmarès

* Copa portuguesa: 1997
* Supercopa portuguesa: 1997
* Màxim golejador de la primera divisió espanyola: 99/00
* Màxim golejador de la Premier League: 98/99, 00/01
* FA Community Shield: 2000

## Referències

* ↑ Hugman, Barry J. The PFA Premier & Football League Players' Records 1946–2005. Queen Anne Press, 2005, p. 274. ISBN 1-85291-665-6.
* ↑ «Hasselbaink demands transfer». BBC Sport, 30-07-1999 [Consulta: 28 febrer 2007]. Arxivat 2009-01-12 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2009-01-12. [Consulta: 26 març 2010].
* ↑ «Addicks seal deal for Hasselbaink». BBC Sport, 11-07-2006 [Consulta: 17 agost 2007].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador Arxivat 2012-02-25 a Wayback Machine.
# Klein Constantia

L'equip Klein Constantia (codi UCI: KLC), conegut anteriorment com a Etixx o AWT-Greenway, va ser un equip ciclista txec de categoria continental. Creat el 2013, competia principalment als circuits continentals de ciclisme.
No s'ha de confondre amb l'equip Etixx-Quick Step, del quan servia com a equip filial.

## Principals victòries

* Gran Premi Südkärnten: Julian Alaphilippe (2013)
* Volta a Eslovàquia: Petr Vakoč (2013)
* Volta a la Comunitat de Madrid sub-23: Petr Vakoč (2013)
* Memorial Henryk Łasaka: Florian Sénéchal (2013)
* Gran Premi Kralovehradeckeho kraje: Petr Vakoč (2013)
* Okolo Jiznich Cech: Florian Sénéchal (2013)
* Kattekoers: Łukasz Wisniowski (2014)
* Circuit de les Ardenes: Łukasz Wisniowski (2014)
* Cursa de la Pau sub-23: Samuel Spokes (2014)
* Tour d'Alsàcia: Karel Hník (2014), Maximilian Schachmann (2016)
* Puchar Ministra Obrony Narodowej: Erik Baška (2015)
* Umag Trophy: Jonas Bokeloh (2016)
* Volta a l'Alentejo: Enric Mas (2016)
* Carpathia Couriers Path: Hamish Schreurs (2016)
* Tour de Berlín: Rémi Cavagna (2016)
* Tour del País de Savoia: Enric Mas (2016)

### Grans Voltes

* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

L'equip participa en les proves dels circuits continentals i principalment en les curses del calendari de l'UCI Europa Tour.
UCI Amèrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2013 | 38è | Daniel Hoelgaard (345è) |
| 2015 | 34è | Michal Schlegel (195è) |
| 2016 | 26è | Jhonnatan Narváez (91è) |
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2016 | 31è | Maximilian Schachmann (91è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2013 | 14è | Petr Vakoč (17è) |
| 2014 | 19è | Łukasz Wiśniowski (62è) |
| 2015 | 46è | Erik Baška (52è) |
| 2016 | 27è | Rémi Cavagna (276è) |
UCI Oceania Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2016 | 8è | Hamish Schreurs (34è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2016-03-06 a Wayback Machine.
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl