OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francis Field

Francis Field és un estadi situat a la ciutat de Saint Louis (Estats Units) que fou construït l'any 1902 per allotjar l'Exposició Universal realitzada en aquesta ciutat l'any 1904.
Fins a l'any 1984 va tenir una capacitat de 19.000 persones, però després de les remodelacions sofertes a la dècada del 1980 la seva capacitat passà als 4.000 espectadors. El nom de l'estadi es posà en honor de l'alcalde i governador de l'estat de Missouri David Rowland Francis.
Durant la realització dels Jocs Olímpics d'Estiu de 1904 fou utilitzat com a estadi olímpic, sent la seu de la competició d'atletisme, ciclisme, joc d'estirar la corda, futbol, gimnàstica, halterofília, lacrosse, lluita, roque i tir amb arc, així com alguns partits de tennis.
Actualment forma part de les instal·lacions de la Universitat Washington de Saint Louis, i en els seus terrenys s'hi practiquen competicions d'atletisme, camp a través, futbol americà i futbol.

## Referències

* ↑ (anglès) PDF Spaldings Official Athletic Almanac Arxivat 2011-08-29 a Wayback Machine.
# Francis Frith

Francis Frith (també escrit Frances Frith) (Chesterfield, Derbyshire, 31 d'octubre de 1822 - Canes, França, 25 de febrer de 1898) va ser un fotògraf anglès qua va realitzar gran part de la seva obra fent fotografia de viatge per l'Orient Mitjà i moltes ciutats del Regne Unit.
Frith va estudiar a Birmingham, i més tard es va iniciar en els negocis obrint un de compravenda de coberts, deixant-ho el 1850 per iniciar un estudi fotogràfic conegut com a Frith & Hayward a Liverpool.
De mica en mica Frith va mostrar un interès per la fotografia, convertint-se en un membre fundador de la Societat Fotogràfica de Liverpool el 1853. Frith va vendre les seves empreses el 1855 per dedicar-se completament a la fotografia. Va viatjar a l'Orient Mitjà en tres ocasions, la primera de les quals va ser un viatge a Egipte el 1856, amb càmeres de gran mida (16 "x 20").
Es pot veure una fotografia seva del port de Barcelona al Museu Nacional d'Art de Catalunya.

## Vegeu també

* Robert Peters Napper

## Referències

* ↑ Williams, Caroline; Starkey, Paul (ed.); Starkey, Janet(ed.). «A Nineteenth-Century Photographerː Francis Frith». A: Travellers in Egypt. Londres; Nova York: I.B.Tauris, 22 de setembre de 2001, p. 168–179. ISBN 978-1-86064-674-4.
* ↑ Warner Marien, Mary. . Laurence King Publishing, 2006, p. 126. ISBN 978-1-85669-493-3.
# François-Régis Clet

François-Régis Clet (Grenoble, 19 d'agost de 1748 - Wuhan, Xina, 1820) fou un religiós paül francès, missioner a la Xina. És venerat com a sant per l'Església catòlica.
François-Régis Clet nasqué a Grenoble en 1748, desè de quinze germans, fills de Claudine i César Clet. Estudià amb els jesuïtes de Grenoble i el 6 de març de 1769, atret per la vida religiosa, ingressà al seminari de la Congregació de la Missió de Lió, on fou ordenat sacerdot el 17 de març de 1773. Fou professor de teologia al seminari d'Annecy durant quinze anys, prenent fama com a mestre virtuós i valuós, i per la seva saviesa era conegut amb el renom de "la biblioteca vivent". Fou triat per dir el sermó fúnebre de l'arquebisbe de Ginebra, M. Bord.
En 1788 fou enviat pels seus col·legues a l'assemblea general de l'orde, com a representant de la província lionesa. L'assemblea nomenà un nou superior, qui cridà Clet al càrrec de director del seminari de la casa mare de l'orde, a París. L'any següent, en esclatar la Revolució francesa, l'orde, com totes les altres, fou expulsat de França: el 13 de juliol fou presa per la multitud la casa mare de Saint-Lazare. Clet demanà d'anar a evangelitzar a terres de missió i emprengué viatge cap a la Xina.
Embarcà el 2 d'abril de 1791 a Lorient i arribà sis mesos després a Macau, començant a predicar a la província xinesa de Jiangxi. No sabia, però, el xinès, i no podia dedicar prou temps a estudiar-lo; no obstant això, preferí continuar-hi. L'any següent, deixà Jiangxi i dirigí les missions de Henan i Jiangnan, on treballava amb dos paüls francesos, que moriren aviat. Novament sol, recomençà la seva tasca. Vivia austerament, de l'almoina i amb grans penitències.
Exercí l'apostolat durant 27 anys, malgrat les persecucions de les autoritats. Finalment, en 1818, el seu deixeble xinès Txen fou arrestat el gener de 1819 i es decretà la crida i cerca de Clet. El missioner fugí a Henan, però denunciat per un cristià, fou detingut el 16 de juny a Jinjiagang. Portat a la capital de la província fou jutjat i torturat. Fou enviat a Huguang, on havia predicat, perquè hi fos jutjat. Empresonat amb altres cristians a Wuchang (actual Wuhan, Hubei), fou condemnat a mort. El 18 de febrer fou executat, escanyat amb una corda i penjat a una creu.
Fou beatificat el 27 de maig de 1900 per Lleó XIII, i canonitzat amb 119 màrtirs de la Xina l'1 d'octubre de 2000, per Joan Pau II. El seu cos reposa des de 1878 a París, a la casa mare de la Congregació de la Missió.

## Bibliografia

* Demimuid, Maurice. Vie du Bienheureux François-Régis Clet : prêtre de la Congrégation de la Mission, martyrisé en Chine le 18 février 1820. Paris: Rondelet, 1900.
* Vies des saints. "SAINT FRANÇOIS-RÉGIS CLET". Arxivat 2012-05-31 a Wayback Machine.
* François-Régis Clet. Arxivat 2012-03-20 a Wayback Machine.
# Forestbrook

Forestbrook és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 3.391 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Forestbrook tenia 3.391 habitants, 1.277 habitatges i 994 famílies. La densitat de població era de 360,7 habitants/km².
Dels 1.277 habitatges en un 39,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,1% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 22,1% no eren unitats familiars. En el 15,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,8% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 33,4% entre 25 i 44, un 23,3% de 45 a 60 i un 9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.982$ i la renda mediana per família de 48.268$. Els homes tenien una renda mediana de 27.061$ mentre que les dones 23.164$. La renda per capita de la població era de 18.990$. Entorn del 4% de les famílies i el 5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Forestbrook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Forestbrook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Forever Amber

Forever Amber és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Otto Preminger i estrenada l'any 1947.

## Argument

Ambientada a Anglaterra durant el segle xvii, relata la història d'una dona, Amber St. Clair, que per arribar a ser noble, utilitza els seus encants femenins. Però aquesta ascensió li costarà un alt preu, en perdre al seu veritable amor.

## Repartiment

* Linda Darnell: Amber St. Clair
* Cornel Wilde: Bruce Carlton
* Richard Greene: Lord Harry Almsbury
* George Sanders: Rei Carles II
* Glenn Langan: Cap. Rex Morgan
* Richard Haydn: Earl of Radcliffe
* Jessica Tandy: Nan Britton
* Anne Revere: Mare Red Cap
* John Russell: Black Jack Mallard
* Jane Ball: Corinne Carlton
* Robert Coote: Sir Thomas Dudley
* Leo G. Carroll: Matt Goodgroome
* Natalie Draper: Contessa de Castlemaine
* Margaret Wycherly: Mrs. Spong
* Alma Kruger: Lady Redmond
* Lillian Molieri: Reina Catherine

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1948. Oscar a la millor banda sonora per David Raksin

## Bibliografia

* Aguilar, Carlos. Guía del Video - Cine. Ediciones Cátedra, Madrid, 1986. ISBN 84-376-0615-2.

## Referències

* ↑ filmaffinity. Forever Amber (en castellà). filmaffinity.
* ↑ amg. Forever Amber (en anglès). amg.
# Pletiu de Damont de Morrano

El Pletiu de Damont de Morrano és un pletiu situat dins del terme municipals de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
És situat per damunt del Pletiu de Davall de Morrano (NO) i per sota d'Aigüestortes de Morrano (SE), entre els 2.110 i 2.130 metres.

## Rutes

Seguint la pista forestal que neix al costat de la parada del servei de taxis del parc, a la vora del Planell d'Aigüestortes, direcció cap a l'Estany Llong; fins a trobar, després de 500 metres, la passarel·la que permès creuar a la riba esquerra del Riu de Sant Nicolau. Un cop a l'altre costat del riu, després de recórrer uns 50 metres per les passarel·les, en el punt on giren uns 90° a la dreta, cal abandonar-les i seguir un corriol cap al sud-est, direcció Morrano. El camí travessa el Pletiu de Davall de Morrano i remunta el fort pendent fins a trobar el segon pletiu.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Pletiu de Damont de Morrano. [Consulta: 01/11/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Billy Vunipola

Billy Vunipola (Brisbane, Queensland, Austràlia, 3 de novembre de 1992) és un jugador de rugbi britànic, que juga a la darrera línia de Saracens a l'Aviva Premiership i en la selecció de rugbi d'Anglaterra.

## Primers anys

Vunipola va néixer a Brisbane (Queensland, Austràlia), fill d'un antic capità de la selecció de rugbi de Tonga, Fe'ao Vunipola i una ministra metodista, Rev. Iesinga Vunipola (qui és també capellana de la comunitat tongana al Regne Unit). També és nebot d'altres dos jugadors que foren internacionals, Manu i 'Elisi Vunipola: tots dos van representar a Tonga en la dècada dels anys 1990. El seu germà, Mako Vunipola, juga de pilier amb els Saracens. Després de traslladar-se a Gal·les amb la seva família de nen, va ser educat a the Castle School en Thornbury, i va jugar rugbi junior per Thornbury RFC abans de guanyar una beca per acudir a la Harrow School.

## Carrera

Mentre estava encara en Harrow School, Billy es va unir a la London Wasps Academy. Va fer el seu debut amb l'equip sènior en la temporada 2011–12 i va jugar 30 partits en dues temporades abans de deixar-ho a la fi de la temporada 2012–2013 per signar un contracte el gener de 2013 amb Saracens.
Després de representar a Anglaterra en els equips de rugbi sub-18 i sub-20, va ser cridat a l'equip dels England Saxons el gener de 2013. Va entrenar amb l'equip nacional en el Torneig de les Sis Nacions 2013 i va fer el seu debut amb la selecció durant la gira per Argentina de 2013, en el partit contra Argentina a Salta al juny de 2013, sortint de la banqueta per aconseguir l'assaig de la victòria d'Anglaterra 32–3. Seleccionat per jugar amb Anglaterra la Copa Mundial de Rugbi de 2015, en el partit inaugural contra Fiji va sortir de suplent. El seu assaig, en l'última jugada del partit, va proporcionar a Anglaterra un punt bonus. Durant el torneig de les Sis Nacions 2016 gaudiria de força titularitats i seria escollit jugador del partit en diferents ocasions.

## Referències

* ↑ «England v Italy: Vunipola brothers Mako and Billy want Mum to see their Sunday best». Daily Telegraph, 07-03-2013.
* ↑ «Argentina 3–32 England». espn.co.uk. [Consulta: 11 juny 2013].
* ↑ Inglaterra define la plantilla para intentar el asalto a 'su' Mundial
* ↑ García, Gregorio (18 de setembre de 2015).
# Nebridi (bisbe de Barcelona)

Nebridi fou bisbe de Barcelona pels volts del 540. Flórez és de l'opinió que és diferent del contemporani bisbe Nebridi d'Ègara basant-se en la relació de bisbes assistents al Concili de Barcelona (540) convocat per l'arquebisbe de Tarragona Sergi en què apareix als Canones Barcinonenses publicada per Loaysa, amb l'anotació Nebridius Barcinonensis. La seva precedència just després del metropolità Sergi i per davant de Casonci (bisbe d'Empúries), Andreu (Lleida), Estafili (Girona), Joan (Saragossa) i Asellus (Tortosa); asseguren una gran antiguitat en la seu barcelonina que Flórez estima en una vintena d'anys. També s'han plantejat dubtes sobre que siguin el mateix personatge per la preeminència que prengueren les ampliacions dels edificis de la diòcesi d'Ègara en un període de floriment que difícilment s'explica per una reabsorció del bisbat d'Ègara amb el de Barcelona.

## Notes

* ↑ Flórez, Henrique. Espana Sagrada: theatro geographico-historico de la Iglesia de Espana. Origen, divisiones, y terminos de todas sus Provincias (en castellà). Tomo XXIX. Madrid: Imprenta de Don Antonio de Sancha, 1775, pàgs. 121 -122 [Consulta: 24 maig 2015].
* ↑ Soler i Jiménez, Joan «el territori d'Egara, des de la seu episcopal fins al castrum terracense (segles V-X). Alguns residus antics en la toponímia altmedieval». Terme, 18, 2003, p. 63 [Consulta: 24 maig 2015].
# Tide of Empire

Tide of Empire (1929) és un western estatunidenc del 1929 dirigit per Allan Dwan. El film és protagonitzat per Renée Adorée i Tom Keene. El film originalment havia de ser protagonitzat per Joan Crawford en el paper femení principal, però al the final Renée Adorée va ocupar el lloc de Crawford.
El gener del 2010, Tide of Empire va sortir en DVD a la Warner Archive Collection.
Buster Keaton, que va visitar el rodatge, va fer un cameo com un borratxo que fan fora d'un saloon.

## Argument

Un condemnat a mort decideix arreglar uns assumptes familiars amb la seva mare i germana abans de morir.

## Repartiment

* Joan Crawford: Josephita Guerrero
* Tom Keene: Dermond D'Arcy
* Fred Kohler: Cannon
* George Fawcett: Don Jose
* William Collier Jr.: Romaldo
* James Bradbury Sr.: Jabez
* Harry Gribbon: O'Shea
* Paul Hurst: Poppy

## Referències

* ↑ «Tide of Empire». silentera.com.
* ↑ Who the Devil Made It, Peter Bogdanovich, Random House, 2012.
# Galtellì

Galtellì (en sard, Garteddì) és un municipi italià, dins de la província de Nuoro. L'any 2007 tenia 2.471 habitants. Es troba a la regió de Baronia Limita amb els municipis de Dorgali, Irgoli, Loculi, Lula, Onifai i Orosei.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Renzo Soro | Llista Cívica |

## Personatges il·lustres

* Angelo Rojch, president de Sardenya el 1982-1984.
# Berrechid

Berrechid (en àrab برشيد, Ba-Raxīd; en amazic ⴱⴰⵔⵛⵉⴷ) és un municipi de la província de Berrechid, a la regió de Casablanca-Settat, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 136.634 persones. Es troba a 32 kilòmetres de Casablanca i a 196 kilòmetres de Marràqueix.

## Demografia

La seva població és arabòfona procedent dels Ouled Hriz escindits dels Banu Hilal vinguts d'Egipte.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
* ↑ Mission Scientifique du Maroc (coll.), Villes et Tribus du Maroc: Casablanca et les Chaouïa, Ed. E. Leroux (Paris), 1915, Tome II, pp. 71-116
* ↑ http://www.persee.fr/web/revues/home/prescript/article/outre_0399-1385_1932_num_20_87_2836
# Bernat Ferrer i Frigola

Bernat Ferrer i Frigola (Barcelona, 1982) és un periodista català que ha sigut coeditor del digital Anoiadiari.cat, ha treballat a Vilaweb, Directe.cat, Tribuna Catalana, Festes.org i Xarxanet.org. El 2015 treballa a Nació Digital i Nació La Flama, escrivint sobre política i cultura popular, respectivament. Membre del Grup de Periodistes Ramon Barnils, ha estat gairebé a totes les redaccions de la “Internet sobiranista”. També ha col·laborat al setmanari El Temps, Europa de les Nacions, Nationalia, El Punt i Regió 7. El 2011 va publicar el llibre-entrevista Converses amb Oriol Junqueras.

## Referències

* ↑ «Bernat Ferrer». Saül Gordillo, 15-03-2015.
* ↑ Gordillo, Saül. Sobirania.cat. primera edició. Arenys de Mar: Crea't Edicions, juny de 2014, p. 48, 108 i 185. ISBN 978-84-942772-0-7 [Consulta: 11 abril 2015]. Arxivat 2015-03-27 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Twitter: @bernatff
# Bombardeig del Palau del Ban

El bombardeig del Palau dels Bans va ser un atac de la Força Aèria Iugoslava al Palau dels bans (en croat Banski dvori) de Zagreb, que era la residència oficial del president de Croàcia durant la guerra de la independència croata.
El bombardeig va ocórrer el 7 d'octubre de 1991, com a part d'una sèrie d'atacs de la Força Aèria Iugoslava a la capital de Croàcia. Un civil va ser mort metrallat al districte urbà de Tuškanac i quatre van resultar ferits.
Al moment de l'atac, el president croat Franjo Tuđman era a l'edifici, estava reunit amb Stjepan Mesić, el llavors president la federació iugoslava moribunda, i Ante Marković, el llavors primer ministre de Iugoslàvia, però cap d'ells no va resultar ferit. Després de l'atac, Tuđman va explicar l'atac com un intent d'assassinar-lo amb l'objectiu de destruir completament el lideratge polític croat i trencar la moral de lluita dels croats. Marković va blasmar el secretari de defensa de Iugoslàvia, el general Veljko Kadijević, però aquest darrer va negar les acusacions i va insinuar que va ser un muntatge organitzat per la mateixa Croàcia. L'atac va causar condemnes internacionals i va conduir a una crida de sancions econòmiques contra Iugoslàvia. La residència presidencial es va transferir immediatament al palau presidencial, conegut anteriorment com a Villa Zagorje.
L'endemà del bombardeig, el 8 octubre, la república de Croàcia va declarar la independència i va rompre totes les relacions diplomàtiques amb la República Federal Socialista de Iugoslàvia.
El Palau dels Bans va patir danys significatius, però les reparacions no van començar fins al 1995. L'edifici va esdevenir la seu del Govern de Croàcia.

## Referències

* ↑ Hawkesworth, Celia. Zagreb : a cultural and literary history (en anglès). Oxford: Signal Books, 2007. ISBN 978-1-904955-30-6.
* 1 2 3 «Yugoslav Planes Attack Croatian Presidential Palace» (en anglès). The New York Times, 08-10-1991. ISSN: 0362-4331.
* ↑ rž. «Banski dvori – pokušaj ubojstva hrvatskog predsjednika Tuđmana (Banski dvori – intent d'assassinat del president croat Tudjman)» (en croat). Narod, 07-10-2015. [Consulta: 30 agost 2020].

## Enllaços externs

* Vídeo: l'endemà del bombardeig
# Bigó

Bigó (755 - 28 d'octubre de 816) fou Comte de Tolosa i duc d'Aquitània (806 - 816) i comte de París (815 - 816). L'any 806, després que Guillem I de Tolosa abdiqués, Carlemany li va atorgar el títol de Comte de Tolosa, fet que el va convertir alhora en duc de Septimània. Fins aleshores havia estat lloctinent del seu predecessor. L'any 815, a la mort del seu germà gran Esteve, va heretar el comtat de París. Va fundar o dotar l'abadia de Saint-Maur-des-Fossés a prop de París.

## Família

Fill de Gerard I, Comte de París i de Rotruda, filla de Carloman I i neta de Carles Martell. Fou germà d'Esteve comte de París (879-815) i Liutard comte de París (vers 815). Casat amb Alpais, filla il·legítima de Lluís I de França (mort el 23 de juliol de 852), van tenir quatre fills:
* Liutard II, Comte de París
* Eberhard II
* Ingeltruda, casada amb Unroch II de Friül
* Susanna casada amb el comte Vulfard de Flavigny del que va tenir:
** Vulfard, que fou arquebisbe de Bourges
** Vulgrí, comte d'Angulema
** Adelard de París (vers 830 - després 890), pare d'Adelaida de Friül, reina de França per matrimoni amb Lluís II de França.
** Hilduí, que fou abat de Saint-Denis
** Immo
** Hildeburga
Probablement Landrada també fou filla de Bigó, i es va casar amb el comte Donat I de Melun (vers 790 - † després 858/abans de 871), que van tenir sis fills:
** Gosselin, comte de Bassigny
** Gontier
** Hug
** Waltruda
** Robert, bisbe de Mans
** Bosó

## Referències

* 1 2 «Bigó». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bulletin de la Société historique et archéologique de Corbeil, d'Étampes et du Hurepoix, publicat el 1904 : « On peut conclure d'un tel acte que Donat était le très proche parent de Bégon – plus probablement son gendre, car la femme de Donat portait le nom de Landrée (Landrade), comme une sœur de Charles Martel, fille de Pépin de Héristal et d'une autre Alpaïde. »
* ↑ La Province du Maine - Par la Société des archives historiques du Maine, Société des archives historiques du Cogner

## Vegeu també

* Llista dels comtes de Tolosa.
# Biguglia

Biguglia (en cors Biguglia) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 5.018 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 538 | 905 | 1.761 | 2.812 | 4.073 | 5.018 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1976- | Sauveur Gandolfi-Scheit | UMP | |
# Blatta orientalis

La panerola oriental (Blatta orientalis) es una espècie d'insecte de l'ordre dels blatodeus, molt comuna a les llars humanes. Mesura uns 2,5 cm de llarg en la seva maduresa. Tenen un color que van del marró fosc al negre i té un cos brillant. Presenta dimorfisme sexual; els mascles tenen dues ales llargues i de color marró que cobreixen la major part del seu cos, que és més estret que el de la femella. Malgrat tot, ni el mascle ni la femella poden volar. La seva reproducció es fa mitjançant la posta d'ooteques.

## Noms comuns

Blatta orientalis és un insecte que conviu amb l'ésser humà, raó per la qual rep diferents noms vulgars a les diferents contrades, entre d'altres: escarabat, panerola negra, panera, cuca/papa panera (St. Feliu de P., Pont de S./Sant Feliu de Guíxols), cuca panissera (Esterri), farinera (Rosselló), cuca molla (Mall., DIEC), cuca patxa (Llucmajor, Santanyí).

## Referències

* ↑ «La cuca panera». iec.cat, 01-10-2019.
# Bernat Ortoneda

Bernat Ortoneda va ser un pintor aragonès fill de Pasqual Ortoneda i nebot de Mateu Ortoneda.
Va ingressar al taller de Bernat Martorell el 1446, després va col·laborar amb Jaume Huguet fins a l'any 1458 i a partir d'aleshores va estar actiu a Osca fins al 1489.

## Referències

* Dialnet-ElRetauleDelsSantsJoansDelConventDeSantFrancescDeM-2773309.pdf
* Federico Balaguer, Datos inéditos sobre artistas aragoneses.1951
* Dialnet-NuevosDatosSobrePintoresCuatrocentistasDeBarbastro-2372687.pdf
# Bhairava

Bhairava (sànscrit: भैरव ("Terrible") és una de les 8 formes de Shiva, de vegades conegut com a Kala Bhairava. És un dels déus de l'hinduisme Està associat amb l'anihilació. També és sagrat en el Budisme i Jainisme. l'adoren al Nepal, Rajasthan, Karnataka, Tamil Nadu i Uttarakhand.

## Imatges de Bhairava

* Cap de Bhairava, del segle XI
* Kali i Bhairava, Nepal
* Kal Bhairav, Kathmandu
* Bhairava, segle xiv, Indonèsia.

## Vegeu també

* Cap de Bhairava

## Referències

* ↑ Kramrisch, p. 471.
* ↑ Gopal, Madan. K.S. Gautam. India through the ages. Publication Division, Ministry of Information and Broadcasting, Government of India, 1990, p. 76.

## Enllaços externs

* Bhairav Worship Chant - Chalisa
* Obtaining a Yidam (Bhairava or Dakini) as a guide and protector (from wisdom-tree.com)
# Binibèquer Nou

Binibèquer Nou és un nucli de població eminentment turístic pertanyent al terme municipal de Sant Lluís a l'illa de Menorca. Dista 5 km de Sant Lluís i 8 km de la capital, Maó.
Consta de:
* Cala de Binibèquer, al voltant de la qual hi ha xalets i cases turístiques.
* Cala (petita badia o ancorada) anomenada Cala Torret, que té un conjunt d'apartaments, comerços i locals de restauració.
Està situat al sud-est de l'illa, entre Binibèquer Vell i Biniancolla, d'esquerra a dreta.