OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lu Zhi (Dinastia Han)

* Aquest article tracta sobre el polític de la Dinastia Han. Si cerqueu altres persones anomenades igual, vegeu «Lu Zhi».
    En aquest nom xinès, el cognom és Lu.
Lu Zhi (159-192), nom de cortesia Zigan (子幹), va ser un funcionari del govern i erudit durant la dinastia Han oriental. Segons els Registres dels Tres Regnes, va ser el mentor de Liu Bei i Gongsun Zan, i va ser descrit com un home alt (aproximadament 1,89 metres) amb una veu sonora.
Lu Zhi va néixer a la comandància de Zhuo (涿郡, Zhuōjùn; actual Zhuozhou, província de Hebei) l'any 159. Va estudiar amb Ma Rong i Zheng Xuan va ser un dels seus companys de classe.
Va ser un dels erudits més preeminents de l'època, conegut pel seu estudi de textos sobre rituals xinesos i la seva ajuda en la recopilació de la història de la dinastia Han oriental (t 東 觀 漢 記, s 东 观 汉 记, Dōngguān Hànjì). Entre els seus estudiants hi havia Gao You, més tard un erudit comentarista dels clàssics xinesos; Liu Bei, més tard l'emperador de Shu durant els Tres Regnes; el seu parent Liu Deran; i Gongsun Zan, més tard un senyor de la guerra regional. Mentre estava al servei del govern de Han, Lu Zhi va dirigir les forces imperials per atacar els rebels del turbant groc el 184, però va ser apartat del comandament després que l'eunuc Zuo Feng (左 豐) fes falses acusacions contra ell. Lu Zhi va servir després com a mestre d'escriptura i va advertir contra el sobtat allunyament de Dong Zhuo de l'emperador Shao.
El fill de Lu Zhi, Lu Yu, va servir més tard a l'estat de Cao Wei durant el període dels Tres Regnes.

## Referències

* 1 2 3 4 (Knoblock & al., 2000, p. 671)
* ↑ Coblin, 1983.
* 1 2 3 Chen, Shou. Records of the Three Kingdoms. «Biography of the Former Lord» . (xinès)

## Vegeu també

* Llista de persones relacionades amb els Tres Regnes
# Lyda Borelli

Lyda Borelli (La Spezia, 22 de març de 1887 - Roma, 2 de juny de 1959) va ser una actriu italiana. Coneguda com "La divina Borelli", va ser un emblema del cinema mut, interpretant sovint papers de femme fatale juntament amb altres actrius com Francesca Bertini (1892-1985) o Pina Menichelli (1890-1984).
Era filla de l'actor Napoleone Borelli i germana de l'actriu Alda Borelli, i va començar la seva carrera juntament amb Paola Pezzaglia en el drama de Pierre Decourcelle I due derelitti. Entre 1913 i 1918 va treballar en diverses pel·lícules com Rapsodia satanica, Fior di male, Malombra o Una noche en Calcuta.
Va deixar d'actuar el 1918 quan va casar-se amb l'empresari Giorgio Cini. El seu fill Giorgio va morir en un accident aeri quan anava a formalitzar el seu compromís amb l'actriu Merle Oberon.
Comparada a vegades amb Greta Garbo, la seva vida ha estat portada al cinema en el film Diva Dolorosa de 1999.

## Referències

* ↑ «Antenati Cinema: Lyda Borelli». [Consulta: 18 gener 2019].
* ↑ «Lyda Borelli». Find a Grave.
# Lycée privé Sainte-Geneviève

El liceu privé Sainte-Geneviève (Lycée privé Sainte-Geneviève) és un liceu privat, situat a Versalles i que ofereix Classes preparatòries a les grans escoles. Va ser fundat pels jesuïtes a París a l'abril de 1854. Sovint rep el sobrenom de Ginette i, de vegades, BJ, que significa Boite à Jèzes (Caixa dels jesuïtes).
Sainte-Geneviève és famosa per tenir una de les taxes d'èxit més altes en els exàmens d'ingrés de les grans ècoles franceses més selectives als camps de l'enginyeria (École Polytechnique, Mines ParisTech, École des Ponts ParisTech i CentraleSupélec) i comerç (HEC Paris, ESSEC Business School i ESCP Business School).

## Ex-alumnes famosos

* Pierre Savorgnan de Brazza, un explorador d'origen italià, nacionalitzat francès

## Referències

* ↑ Lycée privé Sainte-Geneviève
* ↑ L'école Sainte-Geneviève
* ↑ Classement des meilleures prépas grandes écoles 2022

## Enllaços externs

* Página oficial del Lycée Saint-Louis
# Lydenburg

Lydenburg fou una ciutat capital de la república bòer del mateix nom a Sud-àfrica, i després ciutat de la província de Transvaal i darrerament de Mpumalanga, situada entre Pretòria i la Badia de Delagoa a Moçambic. Fou rebatejada Mashishing el 2006.
El 1842 un grup de bòers es va establir a la zona d'Ohrigstad i altres se'ls van unir el 1845 procedents de Winburg i Potchfestroom dirigits per Andries Hendrik Potgieter, però van haver d'abandonar la regió entre 1846 i 1849 a causa del paludisme, i es van dirigir, encapçalats per Andries Hendrik Potgieter, a una altra regió on van fundar Lydenburg (Ciutat del patiment) que va esdevenir una república. L'escola es va fundar el 1851 i l'església el 1853, sota el govern de Willem Joubert.
El 1856 la república de Lydenburg i la República d'Utrecht (al Natal) no es van voler integrar al Transvaal i el 1857 Utrech i Lydenburg es van aliar i es van unir formalment el 8 de maig de 1858 amb el nom de "De Republiek Lydenburg in Zuid Afrika". El 1859 va arribar al poder (succeint a Joubert), Joseph Van Dyck. L'assemblea o Volksraad va estar presidida per Philippus Jeremias Coetser (des del 1856) i després per Cornelis Potgieter. Finalment el 1860 Lydenburg va ser annexionada al Transvaal (Zuid Afrikaanse Republiek). Potegier va esdevenir el cap de l'oposició al president de Transvaal Pretorius.
Una carretera entre Pretòria i la badia Delagoa es va iniciar el 1871 i acabar el 1874. El 6 de febrer de 1873, al descobrir-se or, la vila va esdevenir un gran centre miner. Va ser assetjada a la primera guerra dels bòers (1881) al final de la qual Utrech fou separada del districte que va ser reincorporat a Natal; i fou seu d'una guarnició britànica a la segona guerra dels bòers (1900-1902). El 1910 hi va arribar el ferrocarril i el 1927 va esdevenir municipalitat.
# London Passenger Transport Board

London Passenger Transport Board (LPTB), coneguda com a London Transport, fou l'organisme responsable del transport públic a Londres (Regne Unit) des de l'any 1933 fins al 1948.
Es va constituir per l'acta de 1933 de London Passenger Transport promulgada el 13 d'abril de 1933. El projecte de llei original va ser presentat per Herbert Morrison, que fou Ministre de Transport del govern laborista fins al 1931. Aquesta llei híbrida va permetre a la legislació entrar al Parlament en el marc del Govern Nacional. Tot i la crítica del partit conservador el nou govern va decidir continuar amb el projecte de llei sense canvis importants, malgrat la seva àmplia transferència a empreses privades. L'1 de juliol de 1933 la LPTB va començar a funcionar cobrint l'àrea anomenada "London Passenger Transport Area".

## London Passenger Transport Area

London Passenger Transport Area, l'àrea de tranport de passatgers de Londres tenia aproximadament un radi de 48 km des de Charing Cross fins a Baldock, estenent-se més enllà del que actualment és el Gran Londres.
London Passenger Transport Area 1933-1947 :
* En vermell London Passenger Transport Area. Els límits de districte de la polícia metropolitana es poden veure en blau i en gris els límits del Comtat de Londres.
| Precedit per: Varis | Autoritat del transport a Londres 1933–1948 | Succeït per: London Transport Executive |
# London River Services

London River Services és una filial de Transport for London (TfL), que gestiona el transport de viatgers al riu Tàmesi, a Londres, Regne Unit. L'empresa no té en propietat embarcacions, és l'encarregada de donar les llicències a altres operadors, regular el servei tant de transport regular com d'oci i turisme.
El riu Tàmesi normalment no té més de 300 metres d'amplada al pas pel centre de Londres i és fàcilment travessat per ponts o túnels. Els serveis majoritàriament són a l'est i oest al llarg de riu i en l'únic punt que hi ha un servei ferry per travessar el riu és aigua avall on el riu és més ample.
La xarxa no té un nombre de serveis extens però des de la creació de London River Services el transport fluvial està experimentant un creixement. Més de 2.000 viatgers diaris viatgen a través del riu i ascendeix a tres milions a l'any.

## Referències

* ↑ Transport for London. «Sobre London River Services (anglès)». [Consulta: 1r abril 2008].
* ↑ [«ThamesClippers: Surf al Tàmesi (anglès)». Arxivat de l'original el 2007-10-13. [Consulta: 10 juliol 2009]. ThamesClippers: Surf al Tàmesi (anglès)]
Transport for London :
Metro de Londres  · London Rail  · London Overground  · Docklands Light Railway  · London Trams  · Tramlink  · London Buses  · London Dial-a-Ride  · London River Services  · London Streets  · Public Carriage Office  · Victoria Coach Station  · Peatge de congestió de Londres  · London low emission zone  · Oyster card :
# Línia 4 (Metro de São Paulo)

Línia 4 do Metro de São Paulo o Línia 4 Groc (en portuguès: Linha 4 do Metrô de São Paulo) és una línia de ferrocarril de trànsit ràpid del Metro de São Paulo. Actualment part de la línia està en construcció, i el seu primer tram va ser inaugurat el 25 de maig de 2010, el partit de tornada està prevista per a abril de 2011 i el tercer per 2012 amb 11 estacions i 12,8 quilòmetres d'extensió. És la línia més moderna del Metro de São Paulo més enllà dels seus trens no tenen conductors, fent el sistema més modern de Amèricas. Actualment és el seu camí entre les estacions Paulista i Faria Lima.

## Enllaços externs

* (portuguès) ViaQuatro Lloc Web Oficial - Operador de la Línia 4 do Metro de São Paulo
# Banzi

Banzi (antiga Bantia) és una vila de 1.456 situada a la província de Potenza.

## Història

Bantia (en grec antic: Βαντία) va ser una ciutat dels lucans, segons Plini el Vell, encara que Titus Livi la situa a Apúlia, cosa que també fa el comentarista d'Horaci Heleni Acró. Es trobava a uns 20 km de Venúsia. Avui és l'abadia de Santa Maria di Banzi, a la vora de la qual encara es troben algunes ruïnes. La fusta de la zona, d'anomenada en temps dels romans, encara és important, i es concentra al Bosco dell'Abadia.
L'any 208 aC els cònsols romans Marc Claudi Marcel i Tit Quinti Crispí van acampar a la zona. Claudi Marcel va morir en la lluita subseqüent i Tit Quinti va quedar ferit de gravetat.
Va ser un municipi romà durant l'Imperi. De la ciutat és la tauleta anomenada Tabula Bantina, descoberta el 1790 a Oppido (a uns 15 km de Banzi) que esmenta un plebiscit romà sobre un afer municipal escrit en llatí i en osc.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Bantia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 16 juny 2023].
* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.

## Enllaços externs

* Web oficial del municipi (italià)
# La libertad

La libertad és una pel·lícula dramàtica de l'Argentina filmada en color dirigida per Lisandro Alonso sobre el seu propi guió que es va estrenar el 28 de juny de 2001. La pel·lícula es va preestrenar al Festival de Cinema de Buenos Aires a l'abril de 2001 i va ser convidada al 54è Festival Internacional de Cinema de Canes de maig del mateix any on es va exhibir en la secció oficial Un certain regard. La direcció del Festival va acordar la pel·lícula amb la condició que el seu director, Lisandro Alonso esborrés l'últim pla, on Misael esclata a riure davant la càmera.

## Sinopsi

Misael viu en la muntanya de la pampa treballant amb la seva destral i sobreviu només amb l'indispensable i gairebé sense contacte amb altres persones. El film segueix la seva vida minut a minut intentant descobrir a través de petits moviments o accions la seva manera d'estar al món.

## Repartiment

Van participar del film els següents intèrprets:
* Misael Saavedra...Destraler
* Humberto Estrada…capatàs
* Rafael Estrada…capatàs
* Omar Didino...comprador de fusta
* Javier Didino…empleat de la gasolinera

## Comentaris

Laura M. Martins a Cine, política y (post)estado. La libertad de Lisandro Alonso va escriure:
| « | ”En definitiva, les imatges amb les quals treballa Alonso són hàptiques en el sentit que emfatitza la naturalesa immanent i corporal de l'experiència de l'art; exhibeix una economia de la mirada alternativa que privilegia la presència material de la imatge. Cinema háptico en el sentit de constituir-se en un objecte amb el qual interactuem més que ser una il·lusió en la qual ingressem (Marks 190) com en un viatge immòbil.” | » |
Javier Porta Fouz a El Amante del cine va dir de la pel·lícula:
| « | …en la seva desafiadora originalitat estètica presenta un univers, de tan pegat a la terra, gairebé extraterrenal”. | » |
Marcelo Panozzo al Catálogo del Festival de Buenos Aires va opinar:
| « | ”La senzillesa del conte, sumada a les seves complexes ressonàncies, i les seves qualitats artesanals arrodoneix un model de cinema que de tan evident ningú s'havia arriscat a fer.” | » |

## Nominacions i premis

Als Premis Cóndor de Plata 2002 fou nominada a la Millor opera prima, i va rebre el premi Fipresci i el premi KNF al Festival Internacional de Cinema de Rotterdam.

## Referències

* ↑ «Festival de Cannes: Freedom». festival-cannes.com. [Consulta: 21 octubre 2009].
* ↑ Nicolas Azalbert. «Histoires du nouveau cinéma argentin. De Historias breves (1995) à Historias extraordinarias (2008)». Cahiers des Amériques latines, 2012.
* 1 2 3 4 Manrupe, Raúl; Portela, María Alejandra. Un diccionario de films argentinos II 1996-2002. Buenos Aires: Editorial Corregidor, 2003.
* ↑ Martins, Laura M. «Cine, política y (post)estado. La libertad de Lisandro Alonso». [Consulta: 28 setembre 2021].
* ↑ 31st International Film Festival Rotterdam al web de la Fipresci

## Enllaços externs

* La libertad a YouTube
# Datagram Transport Layer Security

Datagram Transport Layer Security (DTLS) és un protocol de comunicacions que aporta seguretat a les aplicacions basades en datagrames dins el protocol UDP. Creat a través de documents de recomanacions de l'organització IETF.

## Definició normativa

Els següents documents especifiquen al protocol DTLS :
* RFC 6347 especifica User Datagram Protocol (UDP),
* RFC 5238 especifica Datagram Congestion Control Protocol (DCCP),
* RFC 5415 especifica Control And Provisioning of Wireless Access Points (CAPWAP),
* RFC 6083 especifica Stream Control Transmission Protocol (SCTP) encapsulation,
* RFC 5764 especifica Secure Real-time Transport Protocol (SRTP) després anomenat DTLS-SRTP en un esborrany amb Secure Real-Time Transport Control Protocol (SRTCP).
DTLS 1.0 està basat en TLS 1.1, i DTLS 1.2 està basat en TLS 1.2.

## Implementacions

En forma de biblioteques:
| Implementació | DTLS 1.0 | DTLS 1.2 |
| Botan | Sí | Sí |
| cryptlib | No | No |
| GnuTLS | Sí | Sí |
| Java Secure Socket Extension | No | No |
| LibreSSL | Sí | No |
| libsystools | Sí | No |
| MatrixSSL | Sí | Sí |
| mbed TLS (previously PolarSSL) | Sí | Sí |
| Network Security Services | Sí | Sí |
| OpenSSL | Sí | Sí |
| PyDTLS | Sí | Sí |
| RSA BSAFE | No | No |
| SChannel XP/2003, Vista/2008 | No | No |
| SChannel 7/2008R2, 8/2012, 8.1/2012R2, 10 | Sí | No |
| Secure Transport OS X 10.2-10.7 / iOS 1-4 | No | No |
| Secure Transport OS X 10.8-10.10 / iOS 5-8 | Sí | No |
| SharkSSL | No | No |
| tinydtls | No | Yes |
| wolfSSL (previously CyaSSL) | Yes | Yes |
| Implementació | DTLS 1.0 | DTLS 1.2 |
En forma d'aplicació :
* Cisco AnyConnect VPN Client usa TLS i DTLS
* Cisco InterCloud Fabric usa DTLS
* F5 Networks Edge VPN Client usa TLS i DTLS
* Citrix Systems NetScaler uses DTLS per assegurar UDP
* Navegadors Web : Google Chrome, Opera and Firefox suporta DTLS-SRTP per WebRTC

## Vegeu també

* UDP: protocol de la capa de transport.
* TLS: protocol de seguretat de TCP.

## Referències

* ↑ «DTLS - The Wireshark Wiki» (en anglès). wiki.wireshark.org. [Consulta: 20 abril 2017].
* ↑ «Datagram Transport Layer Security protocol» (en anglès). technet.microsoft.com. [Consulta: 20 abril 2017].
* ↑ N., Modadugu,; E., Rescorla,. «Datagram Transport Layer Security» (en anglès). tools.ietf.org. [Consulta: 20 abril 2017].
# Sulfur d'arsènic(III)

El sulfur d'arsènic(III) és un compost groc insoluble en aigua. La seva fórmula és As₂S₃. A la naturalesa es troba en l'orpiment, un mineral utilitzat com a pigment.

## Síntesi

El sulfur d'arsènic(III) es pot obtenir amb la fusió dels elements a 390 °C.
    3 S + 2 As → As₂S₃
També es pot obtenir fent passar un corrent de sulfur d'hidrogen per una dissolució aquosa de triòxid d'arsènic.
    H₂S$_{(g)}$ + As₂O₃$_{(aq)}$ → As₂S₃$_{(s)}$
# Victor Van Schil

Victor (Vic) Van Schil (Nijlen, 21 de desembre de 1939 - Nijlen, 30 de setembre de 2009) va ser un ciclista belga, que fou professional entre 1961 i 1977
En el seu palmarès destaquen dues victòries d'etapa a la Volta a Espanya, el 1964 i el 1968 i la Fletxa Brabançona de 1968.
Company d'equip de Raymond Poulidor de 1962 a 1966 a l'equip Mercier-BP, més tard es convertí en un fidel lloctinent d'Eddy Merckx durant nou anys, primer al Faema (1968-1970) i després al Molteni (1971-1976). Destaca la seva participació a la Lieja-Bastogne-Lieja de 1969, en què junt amb Merckx atacaren a manca de 80 km per la meta i arribaren amb més de 8' sobre el tercer classificat, Barry Hoban.
Van Schil se suïcidà als 69 anys, a casa seva, el 30 de setembre de 2009 víctima d'una depressió.

## Palmarès

* 1961
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bèlgica amateur
* 1962
** 1r al Tour de Condroz
* 1963
** 1r a la Copa Sels
** 1r del Premi d'Heist-op-den-Berg
* 1964
** 1r al Circuit del Centre de Bèlgica
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
* 1966
** 1r del Premi d'Heist-op-den-Berg
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bèlgica
* 1967
** 1r al Tour de Valònia
* 1968
** 1r a la Fletxa Brabançona
** 1r del Premi d'Heist-op-den-Berg
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
* 1969
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Mallorca
* 1970
** 1r al Tour de Condroz
* 1972
** 1r al Tour de Condroz
** 1r al Gran Premi E5

### Resultats al Tour de França

* 1962. 17è de la classificació general
* 1963. 22è de la classificació general
* 1964. 32è de la classificació general
* 1965. 41è de la classificació general
* 1966. 72è de la classificació general
* 1967. 28è de la classificació general
* 1969. 29è de la classificació general
* 1970. 68è de la classificació general
* 1971. 21è de la classificació general
* 1972. Abandona (3a etapa)
* 1974. 36è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1964. 12è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1965. 13è de la classificació general
* 1968. 23è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1973. 13è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1968. Abandona
* 1969. Abandona
* 1970. 23è de la classificació general
* 1972. 27è de la classificació general
* 1973. 31è de la classificació general
* 1974. 51è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Merckx : "J'ai perdu un membre de ma famille"» (en francès). dhnet.be, 02-10-2009. [Consulta: 30 setembre 2011].

## Enllaços externs

* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Resultats a la Volta a Espanya
# El pastisser de Berlín

El pastisser de Berlín (originalment en hebreu, האופה מברלין; transliterat, ha'ofeh miberlin; en alemany, Der Kuchenmacher) és una pel·lícula de drama romàntic del 2017 dirigida per Ofir Raul Grazier. És protagonitzada per Sarah Adler, Tim Kalkhof, Zohar Strauss i Roy Miller.
Es va estrenar al 52è Festival Internacional de Cinema de Karlovy Vary. Va formar part de la Selecció Oficial – Competició i va guanyar el Premi del Jurat Ecumènic. Va rebre el premi Ophir 2018 a la millor pel·lícula, i va ser seleccionada com a entrada israeliana a la millor pel·lícula de parla no anglesa als 91ns Premis Oscars, però no va ser nominada.
La versió doblada al català es va estrenar el 2 de juliol de 2022 al canal La 2.

## Repartiment

* Tim Kalkhof com a Thomas
* Sarah Adler com a Anat
* Zohar Strauss com a Motti
* Roy Miller com a Oren
* Tamir Ben-Yehuda com a Itai

## Referències

* ↑ Lodge, Guy. «Karlovy Vary Film Review: 'The Cakemaker'». Variety, 04-07-2017. [Consulta: 29 juny 2018].
* ↑ van Hoeij, Boyd. «'The Cakemaker' ('Der Kuchenmacher'): Film Review». The Hollywood Reporter, 07-07-2017. [Consulta: 29 juny 2018].
* ↑ «Ecumenical award at Karlovy Vary Festival 2017». SIGNIS, 11-07-2017. Arxivat de l'original el 29 de juny 2018. [Consulta: 29 juny 2018].
* ↑ "The Cakemaker's sweet Ophir win".
* ↑ «Oscars: Israel Selects 'The Cakemaker' for Foreign-Language Category». The Hollywood Reporter, 06-09-2018 [Consulta: 6 setembre 2018].
* ↑ «El cine de La 2 en català: El pastisser de Berlín». Ara, 02-07-2022, p. 65.
# Hessita

L'hessita és un mineral de la classe dels sulfurs. Va rebre el seu nom l'any 1843 per Frobel en honor del químic suís Germain Henri Hess (1802-1850).

## Característiques

L'hessita és un sulfur d'argent, químicament un tel·lurur, de color gris plom amb tons blavosos o negres. Cristal·litza en el sistema monoclínic. El seu hàbit acostuma a ser cristalls pseudocúbics, altament modificats i, generalment, irregularment desenvolupats i distorsionats a 1,7 cm. També se'n troba de manera massiva, compacte o de gra fi. Per sobre dels 155° inverteix a forma cúbica i en refredar-se per sota d'aquesta temperatura s'hi desenvolupen làmines. La seva duresa oscil·la entre 2 i 3 a l'escala de Mohs.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'hessita pertany a «02.BA: sulfurs metàl·lics amb proporció M:S > 1:1 (principalment 2:1) amb coure, plata i/o or» juntament amb els següents minerals: calcocita, djurleita, geerita, roxbyita, anilita, digenita, bornita, bellidoita, berzelianita, athabascaïta, umangita, rickardita, weissita, acantita, mckinstryita, stromeyerita, jalpaïta, selenojalpaïta, eucairita, aguilarita, naumannita, cervel·leïta, chenguodaita, henryita, stützita, argirodita, canfieldita, putzita, fischesserita, penzhinita, petrovskaïta, petzita, uytenbogaardtita, bezsmertnovita, bilibinskita i bogdanovita.

## Formació i jaciments

Es forma en filons hidrotermals de mitjana i baixa temperatura; també en petites quantitats en alguns dipòsits massius de pirita. Se'n pot trobar juntament amb altres espècies, com calaverita, silvanita, altaïta, petzita, empressita, rickardita, or, tel·luri, pirita, galena, tetraedrita o calcopirita.

## Referències

* ↑ «Hessite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 agost 2014].
* ↑ «Hessite» (en anglès). Handbook of mineralogy. [Consulta: 14 agost 2014].
# Hesston

Hesston és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 3.509 habitants, 1.227 habitatges, i 904 famílies. La densitat de població era de 523,1 habitants/km².

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Fact Sheet- Hesston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hesston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Vielsalm

Vielsalm (en való Li Viye Såm) és un municipi belga de la província de Luxemburg a la regió valona. Comprèn les seccions de Bihain, Grand-Halleux, Petit-Thier i Vielsalm

## Enllaços externs

* Web de Vielsalm
* Web de Salmchâteau (Vielsalm) Arxivat 2012-03-04 a Wayback Machine.
* Vielsalm i els seus voltants per Georges Benoit