OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Christian Seznec

Christian Seznec (Brest, 19 de novembre de 1952) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 1975 i 1984. Durant la seva carrera professional destaquen dues victòries d'etapa al Tour de França, una el 1978 i l'altre el 1979. Va córrer junt a Raymond Poulidor i Joop Zoetemelk.

## Palmarès

* 1974
** 1r al Tour de l'Yonne
* 1975
** 1r al Premi de Le Quillo
** Vencedor d'una etapa de la Setmana Catalana
* 1977
** Vencedor d'una etapa al Tour del Tarn
* 1978
** 1r al Premi de Concarneau
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor d'una etapa al Critèrium del Dauphiné Libéré
* 1979
** 1r a la Route Nivernaise
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1983
** Vencedor d'una etapa del Tour del Sud-Est

### Resultats al Tour de França

* 1976. 29è de la classificació general
* 1977. 22è de la classificació general
* 1978. 5è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1979. 22è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1980. 6è de la classificació general
* 1981. 36è de la classificació general
* 1982. 39è de la classificació general
* 1983. 20è de la classificació general
* 1984. Abandona (17a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1983. 24è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1979. 8è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa de Christina Seznec a sitiodeciclismo.net
# City Lights

City Lights és una pel·lícula estatunidenca dirigida l'any 1931 per Charles Chaplin. És la primera en què Chaplin introdueix el so utilitzat únicament per la música i els efectes sonors. Al principi de la història se sent un discurs inintel·ligible amb el qual satiritza la inauguració d'un monument. També hi ha la banda musical, que inclou el tema La violetera, del mestre José Padilla.

## Argument

Charlot, el personatge interpretat per Chaplin, és un pobre rodamón sense llar que coneix i s'enamora d'una florista cega. Poc després evita el suïcidi d'un milionari borratxo, que li fa promeses d'amistat eterna. No obstant això, quan està sobri, el milionari el rebutja. Inicia un enamorament amb la florista, que el pren per un milionari. Després de provar sort en treballs ocasionals per ajudar-la -entre ells, una competició de boxa-, obté mil dòlars del seu amic milionari, el qual els regala generosament quan es troba embriac, però després nega coneixe'l i fa que el persegueixi la policia. Charlot dona els diners a la florista, que aconsegueix així evitar ser desnonada i sotmetre's a una operació que li retorna la vista. El protagonista, en canvi, és capturat per la policia, acusat del robatori dels mil dòlars, i passa una llarga temporada a la presó. Quan en surt torna a trobar-se amb la florista, que ara regenta una floristeria i viu amb l'esperança de retrobar al seu suposat milionari. La pel·lícula acaba amb l'escena on la florista reconeix el seu benefactor quan li toca les mans.

## Repartiment

* Charlie Chaplin: The Tramp
* Virginia Cherrill: noia cega
* Florence Lee: àvia de la noia cega
* Harry Myers: milionari excèntric
* Al Ernest Garcia: James
* Jean Harlow (extra, no surt als crèdits)

## Referències

* ↑ Films des années 30 (en francès). Cologne (Allemagne): Taschen, Cop. 2006, p. 34. ISBN 3-8228-4009-2.
# Colombotte

Colombotte és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 53 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Colombotte era de 53 persones. Hi havia 20 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 8 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 25 habitatges, 21 eren l'habitatge principal de la família i 3 eren segones residències. 24 eren cases i 1 era un apartament. Dels 21 habitatges principals, 18 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 5 tenien quatre cambres i 16 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Colombotte el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 8 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 34 persones, 28 eren actives i 6 eren inactives. De les 28 persones actives 24 estaven ocupades (16 homes i 8 dones) i 4 estaven aturades (2 homes i 2 dones). De les 6 persones inactives 2 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 2 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un guixaire pintor.
L'any 2000 a Colombotte hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Colombotte a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Colombotte a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Colombres (Ribadedeva)

Colombres és una vila i parròquia rural del consell de Ribadedeva, a Astúries. És la capital del consell. La població el 2011 era de 1.385 habitants (INE Arxivat 2015-12-22 a Wayback Machine.). Ocupa una extensió de 16,65 km². Està situada a 136 km d'Oviedo. Limita al nord amb la Mar Cantàbrica; a l'est amb el riu Deva, que el separa de Cantàbria; al sud amb Peñamellera Baja i a l'oest amb Llanes.
Els seus llocs més importants són la platja de la Franca, la Cova del Pindal, el far de San Emeteri, i sobretot les diverses edificacions fruit dels indians, i l'Arxiu d'Indians (Fundación Archivo de Indianos).

## Poblacions

* El Peral, considerat un barri de Colombres
* Bustio (Bustiu en asturià)
* Colombres (capital del concejo)
* Pimiango (Pimiangu)
* Villanueva
* Noriega
* Bojes
* La Franca
* Boquerizu
* Andinas
# Colom de vol alacantí

El colom de vol alacantí és originari del País Valencià, sobretot del sud d'aquest (Alacant). En l'actualitat la població d'aquests coloms és molt reduïda, són molt pocs els criadors que els conserven. La seva grandària és més aviat petit, cos fi, cap petit una mica arrodonit, potes netes de plomes. El color més freqüent i representatiu és el blau amb barres negres, pitet blanc i plomes blanques al dors i en les ales, es presenten també en colors sencers com el blanc i el negre, així com d'aleta blanca o pintats.
# Chun-Li

Chun-Li és un personatge de ficció de la saga de videojocs Street Fighter.
Encara que en el joc Yie Ar Kung Fu ja hi havia lluitadores femenines, Chun-Li és la primera dona protagonista d'un joc de lluita mà a mà: aparegué per primera volta en Street Fighter II: The World Warrior (Capcom, 1991) i és considerada una icona sexual de la saga, a més d'un estereotip de lluitadora xinesa imitat en altres jocs del gènere amb personatges com Pai Chan, Leifang, Xianghua o Xiaoyu.
En l'argument canònic dels jocs, Chun-Li és una estudiant d'arts marcials filla d'un agent d'Interpol desaparegut en una missió, raó per la qual esdevé detectiva i s'enfronta a l'organització criminal Shadaloo, dirigida per M. Bison.
A més dels jocs, el personatge de Chun-Li ha aparegut en les adaptacions de la saga a l'anime i en dos pel·lícules d'acció real: Street Fighter, l'última batalla (interpretada per Ming-Na Wen) i Street Fighter: The Legend of Chun-Li (interpretada per Kristen Kreuk).

## Referències

* ↑ «Street Fighter: La leyenda». Time Out [Consulta: 12 octubre 2017]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-10-12. [Consulta: 12 octubre 2017].
* ↑ «Chun-Li Street Fighter» (en castellà). Arcade Fighter. [Consulta: 13 octubre 2017].
* ↑ «La mujer más fuerte del mundo: Chun-Li» (en castellà). 'Sopitas', 28-03-2016. Arxivat de l'original el 13 d’octubre 2017. [Consulta: 13 octubre 2017].
* ↑ Brian Ashcraft «Chun-Li Movie Actress Has Only Played "Street Fighter" Once» (en anglés). Kotaku, 27-02-2009 [Consulta: 20 desembre 2017].
# Com una llebre acorralada

Com una llebre acorralada (títol original en francès: La Course du lièvre a travers les champs ) és una pel·lícula franco-italiana de René Clément estrenada el 1972. Ha estat doblada al català.

## Argument

Per escapar als gitanos que l'acorralen, Tony es refugia a Montreal. Allà, és testimoni d'una revenja entre truans. Aquests últims tenen intenció d'eliminar-lo, però a poc a poc, integren el jove a la seva banda.

## Repartiment

* Jean-Louis Trintignant: Tony anomenat "Froggy", un home perseguit pels gitanos
* Robert Ryan: Charley, el cap des gangsters
* Aldo Ray: Mattone
* Lea Massari: Sugar
* Jean Gaven: Rizzio
* Daniel Breton: Paul
* Tisa Farrow: Pepper
* André Lawrence: el cap dels gitanos
* Nadine Nabokov: Mademoiselle Isola, la majorette
* Don Arres: Mastragos
* Jean Coutu: L'inspector
* Jean-Marie Lemieux: Lester
* Louis Aubert: Renner
* Michel Maillot: Un gitano
* Robert Party: Mac Carthy
* Nicole Desailly: La infermera
* Martine Ferrière: La boja a la infermeria
* Germaine de France: La vella al telèfon
* Béatrice Belthoise
* Mario Verdon
* Emmanuelle Béart: La noieta que menja pastís de poma (No surt als crèdits)

## Referències

* ↑ esadir.cat. Com una llebre acorralada. esadir.cat.
* ↑ «La course du lievre a travers les champs». The New York Times.
# Ciudad Satélite

Ciudad Satélite és un fraccionament residencial a l'Estat de Mèxic, al municipi de Naucalpan, construït en la dècada del 1950. En l'actualitat els de la capital diuen genèricament Satélite a una zona més àmplia que comprèn diversos dels fraccionaments i colònies limítrofes que es van construir adjacents a la traça original de Ciudad Satélite en els anys següents i que s'estenen per altres zones del municipi de Naucalpan i els municipis d'Atizapán de Zaragoza i Tlalnepantla de Baz, com són Lomas Verdes, Echegaray, Santa Monica, La Florida, San Lucas Tepetlacalco, Colonial Satélite, Santa Cruz del Monte, Jardines de Bellavista, Fuentes de Satélite, Jardines de Satélite y Boulevares.
# Ciudad Real Madrid

La Ciudad Real Madrid (Ciutat Reial Madrid en català) és el conjunt d'instal·lacions esportives del Reial Madrid Club de Futbol construïdes als afores de Madrid a prop de l'aeroport de Barajas, dins del Parque de Valdebebas, i inaugurades l'any 2005.
Té una superfície d'1.200.000 metres quadrats, on s'inclouen deu camps de futbol. Set d'aquests són per a les categories inferiors, dos de gespa natural i els altres d'artificial. Cada un té la seva graderia pròpia. El primer equip gaudeix de tres camps d'entrenament, a la part alta de la ciutat. La gespa natural és la mateixa de l'estadi Santiago Bernabéu, i prové dels Països Baixos. També s'hi ha construït un estadi de futbol, l'Alfredo Di Stéfano, on juga el Reial Madrid Castella. Hi ha una estació meteorològica que controla els sistemes de regadiu, que sempre empraran aigua reutilitzada.
Al costat dels camps d'entrenament de la primera plantilla, s'ubica un centre mèdic, on treballen els serveis mèdics del club. Hi ha una sala de fisioterapia i una d'hidroteràpia.
Hi ha construïdes 1.125 places d'aparcament i un circuit de footing 6,4 quilòmetres.
La primera fase es va inaugurar al setembre del 2005, amb els camps d'entrenament i de futbol base, i l'edifici central de la ciutat.
El 9 de maig del 2006 es va inaugurar l'estadi Alfredo Di Stéfano, amb capacitat actual de sis mil aficionats. A l'última fase es preveu la capacitat de 27.000 espectadors.
Actualment, s'hi entrenen totes les categories de futbol de l'entitat madridista i hi juga el futbol base, els juvenils i el Reial Madrid Castella. El primer equip juga a l'estadi Santiago Bernabéu.

## Vegeu també

* La Fábrica

## Referències

* 1 2 «Ciudad Real Madrid a la plana oficial del club» (en castellà). realmadrid.com.
* ↑ Estadi Alfredo Di Stéfano a la plana oficial del club
# Col·legiata de San Pedro de Sòria

La col·legiata de San Pedro, autèntica joia de l'arquitectura romànica castellana amb què compta la ciutat de Sòria (Espanya), acumula també el títol de cocatedral des de 1959, data a partir de la qual comparteix la seu catedralícia amb el Burgo de Osma.
La primitiva església va poder tenir el seu origen en els anys en què Alfons I el Bataller, ocupat en els assumptes castellans pel seu matrimoni amb Urraca I de Castella, va emprendre la repoblació de Sòria (1109-1114). El 1152, constituïts els canonges en comunitat monàstica sota el compliment de la regla de Sant Agustí, van decidir fer caure el temple antic i erigir-ne un de nou dotat a més a més d'un gran claustre i de les dependències pròpies d'un centre monacal. Tot això es va fer en el millor estil romànic imperant en la segona meitat del segle xii. Desafortunadament, l'església es va erosionar el 1520.
Immediatament, es van iniciar les obres de reedificació, que es van encarregar el mestre Juan Martínez Mutio. A finals de segle, amb la construcció del campanar va quedar culminada la nova col·legiata. Té cinc naus amb voltes de creueria suportades per columnes de secció circular. La portada plateresca actual és adossada al frontispici meridional del primitiu creuer i oculta, encara que són visibles des de l'interior, tres finestres pertanyents a l'època romànica.
Les naus del temple romànic tenien una amplada total aproximada de 21 m, mentre que la longitud del creuer era de 35 m, la qual cosa suposava que aquest sobresortia uns 7 m en cada costat d'aquelles. L'església renaixentista es va construir amb amplada igual a la longitud del creuer de la primitiva, per la qual cosa els tancaments laterals van haver de desplaçar-se 7 m cap a l'exterior. Aquesta operació no va presentar cap dificultat en el costat sud lliure d'impediments, però no al nord, que estava adossat al claustre. Sense cap mirament ni estimació pel valor d'aquest claustre, del qual Gaya Nuño ha dit que és el més bell d'Espanya, per l'elegància de les proporcions, l'esveltesa de les arcuacions i la novetat de la seva decoració, en van fer caure l'ala meridional.
Sobre un pòdium corregut, s'assenta una successió de bases de grapes sobre les quals descansen parelles d'esveltes fustes rematades per capitells dobles, que suporten al seu torn els arcs de mig punt. Cada ala del claustre està dividida en diversos trams per elements prismàtics a què s'adossen primes columnes en dos ordres superposats de gran originalitat. Hi ha una gran varietat de capitells que inclouen diversos motius decoratius, des de vegetals, palmetes i roleus, fins a sirenes, grius, guerrers, a més d'escenes historiades.
# Consellera matrimonial

Consellera matrimonial (títol original: Good Advice) és un telefilm estatunidenc de Steve Rash, difós l'any 2001 als Estats Units. Ha estat doblada al català

## Argument

Un corredor forçat a abandonar el seu ofici es refugia en la seva companya que té una rúbrica « correu del cor » en un diari. Després de la marxa d'aquesta última amb un amant a Brasil, decideix agafar d'amagat la famosa rúbrica i esdevé ràpidament l'ídol dels lectors i lectores. La jove i bonica directora del diari cau sota l'encant de l'ex-corredor ...

## Repartiment

* Charlie Sheen: Ryan Edward Turner
* Angie Harmon: Page Hensen
* Denise Richards: Cindy Styne
* Jon Lovitz: Barry Sherman
* Rosanna Arquette: Cathy Sherman
* Estelle Harris: Iris
* Barry Newman: Donald Simpson
* Meredith Salenger: Amy
* Lisa Rinna: Veronica Simpson
* John de Lancie: Ted
* Francoise Surel: Lucy Stone

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Consellera matrimonial». [Consulta: 23 maig 2018].
* ↑ «Good Advice» (en anglès). [Consulta: 23 maig 2018].
# Conseller general

* Aquest article tracta sobre el càrrec polític de França. Vegeu-ne altres significats a «Conseller (Andorra)».
Un conseller general (en francès conseiller général) és un càrrec polític francès, elegit per sufragi universal directe per tots els electors d'un cantó en el marc d'un escrutini uninominal majoritari a dues voltes.
El conjunt dels consellers generals elegits en un departament francès forma el Consell General, òrgan d'administració d'un departament, el poder executiu del qual recau al president del consell general assistit de la comissió permanent del consell.
A cada departament, els consellers generals són renovats per meitats cada tres anys, un dels renovaments ha de coincidir amb les eleccions municipals, mentre que l'altra sèrie ha de coincidir amb les eleccions regionals.
El conseller general és elegit per sis anys però, en el cas que s'incorpori més tard sigui a causa d'una dimissió, una mort o unes eleccions cantonals parcials, el mandat del nou elegit dura fins al final del mandat del seu predecessor, d'aquesta manera no es pot tocar el calendari electoral d'un cantó. Des del 2008, els consellers generals són elegits amb un suplent del sexe contrari, cosa que vol evitar les eleccions parcials. Clara Dewaele, consellera general del cantó de Morteaux-Couliboeuf (Calvados) ha estat la primera suplent a ocupar la plaça de consellera general que va deixar vacant Gilles Bennhard el 18 de juliol de 2008 a causa de la seva mort. També ha esdevingut la consellera general més jove de França amb 21 anys.
El paper d'un conseller general és gestionar el conjunt d'un departament, però a la pràctica ha esdevingut un enllaç entre l'administració del departament amb els electors del seu cantó, una mica com fan els diputats nacionals que gestionen la seva circumscripció.
# Classe Mini

La Classe Mini és una embarcació de vela, monocasc, anomenat "Mini". Aquesta classe de velers s'utilitza durant les regates, en particular per a la Mini Transat o Transat 6.50. La classe Mini es divideix entre vaixells de producció i prototips.

## Història

La classe Mini es va crear arran de l'organització de la primera Mini Transat al 1977. Aquesta fou una regata individual, creada per l'anglès Bob Salmon, en reacció a la disbauxa de mitjans invertits a les grans regates tradicionals. Salmon creà una embarcació de 6,50m d'eslora per creuar l'Atlàntic en solitari, i anomenà a aquesta regata transatlàntica, Mini Transat, per designar la mida molt petita dels vaixells.
A poc a poc, i a mesura que es multiplicaven les curses de velers de 6,50, els patrons es van organitzar i al 1984 van crear l'associació jurídica de "Vaixells 6.50", que va reunir els regatistes, va definir les regles de l'ample i va passar a organitzar Mini Transat.

## Vaixells

Els vaixells de la classe Mini es divideixen entre prototips i de producció. Les regates tenen dues classificacions, una per a cada tipus de vaixell.
Per ser aprovat, un vaixell de producció, a més de complir totes les especificitats dels Minis, hauria tenir una producció mínima de deu vaixells estrictament idèntics i produïts pel mateix cap projecte.
Els prototips són embarcacions que compleixen uns requisits mínims, però que es poden actualitzar i modificar per millorar el seu rendiment.
Aquesta obertura a la innovació ha convertit la classe Mini en un laboratori constant d'innovacions. En general, s'han provat moltes millores en mini abans d'aplicar-los a velers més grans.

### Mesures

Els detalls de l'indicador de classe mini són establerts pel comitè tècnic de la classe. S'actualitza per aplicar-lo l'1 de gener de l'any. Les principals característiques de l'indicador el 2020 són les següents per als prototips:
* Dimensions generals: la longitud excloent els apèndixs no ha de superar els 6,50 metres. La mànega ha de ser inferior a 3 metres. El calat no pot superar els 2 metres. La guinda no ha de superar els 12 metres. El francbord ha de fer almenys 75 centímetres.
* Veles: el regatista no pot tenir més de 7 veles amb l'obligació de portar un turmentí.
* Buc: es permet un màxim de 400 quilograms d'aigua de llast. Els apèndixs (foils, pales del timó, ...) poden ser mòbils però no han de superar les dimensions fixades per al casc.
* Seguretat: cal instal·lar una mampara estanca de col·lisió a popa de proa amb una escotilla que permeti inspeccionar el compartiment. Els reposapeus s'han d'instal·lar als laterals de la coberta des de la proa fins a la popa. Cal instal·lar una portella de supervivència a popa. L'embarcació ha d'incloure un balcó davanter i posterior i dues línies de vida. L'embarcació ha d'incloure reserves de flotabilitat d'un volum mínim de 1200 litres distribuïts a quatre indrets.

## Referències

* ↑ «Los Mini 650 también quieren volar» (en castellà). ABC, 21-03-2017.

## Enllaços externs

* Plana no oficial de la Transat 6,50
* Plana oficial de la Classe Mini
# Classe Los Angeles

La Classe Los Angeles, també coneguda com a classe 688, és una classe de submarins nuclears d'atac en servei a l'Armada dels Estats Units. Es la classe amb més submarins nuclears construïts per cap nació, i formen el gruix de la força de submarins d'atac dels Estats Units d'Amèrica. La classe va ser batejada en honor de la ciutat de Los Angeles. Van ser precedits per la classe Sturgeon. Aquesta classe va interrompre una tradició de molts anys de l'Armada d'anomenar als seus submarins generalment amb noms de ciutats nord-americanes i de criatures marines. Als vaixells també se'ls coneix familiarment com submarins classe 688, segons el nombre de classificació del buc del primer vaixell, USS Los Angeles (SSN-688).
Els submarins classe Los Angeles són ràpids, 25 nusos (46 kilòmetres/hora) segons el govern. Tanmateix es creu que poden assolir els 35 nusos (65 kilòmetres/hora) en condicions favorables: S'ha reconegut que l'USS San Francisco anava a 35 nusos quan va topar amb uns baixos submarins. Porten prop de 25 torpedes de 533 mm. Les 31 naus d'aquesta classe també disposen de 12 tubs verticals de llançament, amb la finalitat específica de llançar míssils BGM-109 Tomahawk. Els 23 últims vaixells de la sèrie, anomenats «688i» (la lletra i vol dir improved, millorat) són més silenciosos, incorporen un sistema avançat de combat i s'adapten a les operacions sota el gel (amb una torreta reforçada, i els plans d'immersió traslladats a la proa per a evitar danys en emergir en aigües glaçades).

## Referències

* ↑ Casanova Rivas, Enrique. «LOS SUBMARINOS NUCLEARES DE ATAQUE (SSN) DE ESTADOS UNIDOS» ( PDF) (en castellà). Armada Espanyola, 01-06-2019. [Consulta: 13 agost 2020].

## Enllaços externs

* Role of the Modern Submarine.
* http://www.globalsecurity.org/military/systems/ship/ssn-688.htm
# Club Patí Raspeig

El Club Patí Raspeig (oficialment i en castellà, Club Patín Raspeig) és un club esportiu valencià que dedica la seva activitat a la pràctica de l'hoquei sobre patins. El club és de Sant Vicent del Raspeig, a l'Alacantí.
El club compta amb un total de nou equips formatius d'hoquei, dos de patinatge artístic i un d'hoquei patins absolut, que ha jugat a l'Ok Liga Plata, la segona categoria estatal.

## Referències

* ↑ «Club - CP Raspeig» (en castellà). Arxivat de l'original el 2020-09-18. [Consulta: 7 agost 2020].
* ↑ «Equipos - CP Raspeig» (en castellà). Arxivat de l'original el 2020-09-18. [Consulta: 7 agost 2020].