OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan Cirera

Joan Cirera (Manresa, 1942 - 3 de gener de 2017) fou un actor català.
Nascut en un context familiar vinculat a les arts arts escèniques, Cirera es va voler dedicar a la interpretació des de ben jove, i a començaments de la dècada de 1960 va estudiar direcció i interpretació als cursos de l'Escola d'Art Dramàtic Adrià Gual de Barcelona. En aquella època, Cirera va formar part dels fundadors del grup Art Viu, que va posar en escena diverses obres d'autors com ara Bertolt Brecht i Anton Txèkhov.
A la capital del Bages, Cirera es va involucrar molt activament en les representacions de la Innocentada, principalment durant la dècada de 1980, i posteriorment com a locutor a Ràdio Catalunya de Manresa.
Sobre els escenaris, també havia participat en muntatges de pes com ara Aigües encantades, al Teatre Nacional de Catalunya sota la direcció de Ramon Simó i Vinyes.
En les últimes dècades de la seva vida havia tingut una trajectòria d'allò més intensa, alternant aparicions a la pantalla petita en papers secundaris en produccions com El cor de la ciutat, Olor de colònia, Estació d'enllaç i Porca misèria i, fins i tot, presències al cinema com en la pel·lícula Salvador.

## Referències

* 1 2 3 «Mor l'actor manresà Joan Cirera». Regió 7, 03-01-2017. [Consulta: 3 gener 2017].
* 1 2 3 «Ha mort l'actor Joan Cirera als 74 anys». 324.cat, 03-01-2017. [Consulta: 3 gener 2017].
* ↑ «Mor l'actor manresà Joan Cirera als 74 anys». Nació digital, 03-01-2017. [Consulta: 3 gener 2017].
# Josep Xena i Torrent

Josep Xena Torrent (Cassà de la Selva, Gironès, 19 de juliol de 1907 - Caracas, 14 de maig de 1988) fou un militant anarcosindicalista català.
Pertanyia a una família humil i anarcosindicalista i va assolir una bona educació de manera autodidacta. S'establí a Palafrugell, on treballà de lampista i s'afilià a la CNT, alhora que assistia a l'escola nocturna per a aprendre esperanto. El 1926 assistirà a un congrés esperantista de la Sennacieca Asocio Tutmonda (SAT, Associació Apàtrida Mundial) a Lió. Durant la Dictadura de Primo de Rivera es negà a fer el servei militar i marxà a Perpinyà i després a París, on contactà amb Los Solidarios (Buenaventura Durruti, Ascaso, Joan Garcia Oliver.
Va tornar a Espanya amb la proclamació de la Segona República Espanyola i es dedicarà a l'ensenyament, primer a l'Escola Lliure d'Alaior (Menorca), i des del 1932 va substituir Joan Roigé a l'Escola Ferrer i Guàrdia de l'Hospitalet de Llobregat, on militaria a la FAI. Fou delegat del Sindicat Únic de Treballadors de Fígols al Congrés de la CNT de 1931.
Durant el cop d'estat del 18 de juliol de 1936 a Barcelona lluità als carrers contra els feixistes i es va manifestar partidari de proclamar el comunisme llibertari i no pactar amb el govern republicà. Durant la guerra civil espanyola fou regidor d'economia de l'ajuntament de l'Hospitalet de Llobregat per la CNT, on intentà implantar el salari únic i fou alcalde de l'Hospitalet entre desembre de 1936 i febrer de 1937. Després fou secretari del Comitè Regional de la FAI i el desembre de 1937 formà part de la delegació de la CNT que assistí al plenari de l'AIT.
En acabar la guerra civil espanyola s'instal·là a Perpinyà i Montpeller, però fou detingut i condemnat a 10 mesos de presó i expulsió de França. Tanmateix, degut a les gestions de Frederica Montseny i Germinal Esgleas Jaume aconseguí marxar a Santo Domingo amb la seva companya Harmonia Puig. S'establí a San Juan de Managua fins al 1945, quan marxà a Caracas (Veneçuela).
A Veneçuela va fundar un centre cultural i un ateneu llibertari, alhora que col·laborà en l'òrgan de la Federación Obrera Regional Venezolana i el 1963 fou secretari general dels grups confederals a Veneçuela. Participa en el Congrés de Llemotges de 1960 arrenglerant-se amb el tàndem Montseny-Esgleas. Durant la transició democràtica participà en el Congrés de la CNT de 1979 i va fer algunes conferències a l'Hospitalet (1982) i Barcelona (1986), però continuà vivint a Caracas fins a la seva mort. La seva companya, Harmonia Puig, hi va morir el 22 de juny de 1989 i la seva filla Nereida va ser secretaria de les Joventuts Llibertàries de Veneçuela.

## Enllaços externs

* Josep Xena a estelnegre.org
# Les Sitges (Torrefeta i Florejacs)

Les Sitges és un antic veïnat, actualment despoblat, pertanyent al municipi de Torrefeta i Florejacs (Segarra). S'hi accedeix per una pista que surt de la carretera que comunica la C-14 i Florejacs.
El nucli està presidit pel castell homònim. Es tracta d'una petita fortalesa residencial de planta rectangular, amb una torre al centre del conjunt. A l'interior del castell s'hi accedeix per un gran portal adovellat amb matacà al cim. Tot el conjunt és emmerletat. La construcció data del segle xi, quan Arnau Mir de Tost va desplegar el poder defensiu del seu senyor, el comte Ermengol III d'Urgell.
Al costat del castell hi ha l'església de Sant Pere. D'estil romànic, és un petit edifici d'una nau, absis semicircular i campanar d'espadanya.
A mitjan segle xix es va integrar a l'antic municipi de Florejacs.

## Referències

* ↑ «Les Sitges». Ajuntament de Torrefeta i Florejacs. [Consulta: 6 agost 2019].
* ↑ «Les Sitges». Consell Comarcal de la Segarra. Arxivat de l'original el 21 d’agost 2019. [Consulta: 6 agost 2019].
* ↑ «Les Sitges (Torrefeta i Florejacs)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Alteraciones de los municipios en los Censos de Población desde 1842» (en castellà). Instituto Nacional de Estadística. [Consulta: 6 agost 2019].
# Crossocheilus klatti

Crossocheilus klatti és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a l'oest de Turquia.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott 1991 World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Dia Internacional de la Llet

El Dia Internacional de la Llet va ser establer per l'Organització de les Nacions Unides per a l'Agricultura i l'Alimentació per reconèixer la importància de la llet com a aliment global. Es celebra cada primer de juny des de l'any 2001. El dia pretén posar el focus en les activitats relacionades amb el sector lacti.

## Història

El Dia Mundial de la Llet va ser designat per primera vegada per la FAO l'any 2001. L'1 de juny es va escollir com a data perquè molts països ja celebraven un dia de la llet durant aquesta època de l'any.
Aquest Dia ofereix una oportunitat per centrar l'atenció en la llet i conscienciar sobre el paper dels lactis en les dietes saludables, la producció responsable d'aliments i el suport als mitjans de vida i a les comunitats. Això està sostingut per les dades de la FAO que mostren que els mitjans de vida de més de mil milions de persones són sostinguts pel sector lacti i que els productes lactis són consumits per més de sis mil milions de persones a tot el món. El fet que molts països optin per fer-ho el mateix dia dona més importància a les celebracions nacionals individuals i demostra que la llet és un aliment mundial.

## Referències

* ↑ «Today is World Milk Day». Arxivat de l'original el 4 de febrer 2016. [Consulta: 2 juny 2015].
* 1 2 «EST: 15th World Milk Day». [Consulta: 2 juny 2023].
* ↑ «World Milk Day: 1 June 2015». [Consulta: 2 juny 2015].
* ↑ «The Dairy Declaration of Rotterdam». www.fao.org. [Consulta: 21 agost 2018].
# Gobio soldatovi

Gobio soldatovi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Euràsia: riu Amur (Rússia i Xina), l'illa Sakhalín (Rússia) i llac Buir (Mongòlia).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Nóvikov, N. P.; Sokolovski, A. S.; Sokolóvskaia, T. G.; Iàkovlev, I. M., 2002. The fishes of Primorye. Vladivostok, Far Eastern State Tech. Fish. Univ., 552 p.

## Bibliografia

* Bogutskaya, N.G. i A.M. Naseka, 1996. Cyclostomata and fishes of Khanka Lake drainage area (Amur river basin). An annotated check-list with comments on taxonomy and zoogeography of the region. Zool. Inst. Russ. Acad. Sci. :89 p.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Mendel, J., Lusk, S., Vasil'eva, E.D., Vasil'ev, V.P., Lusková, V., Ekmekci, F.G., Erk'akan, F., Ruchin, A., Košco, J., Vetešník, L., Halacka, K., Šanda, R., Pashkov, A.N. & Reshetnikov, S.I. 2008. Molecular phylogeny of the genus Gobio Cuvier, 1816 (Teleostei: Cyprinidae) and its contribution to taxonomy. Molecular Phylogenetics and Evolution, 47: 1061–1075.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Joan Clapera i Mayà

Joan Clapera i Mayà (Olot, 6 de setembre de 1929 – Olot, 17 de gener de 2018) va ser un pintor català, representant del paisatgisme de l'Escola d'Olot. Va evolucionar estilísticament i la seva obra es distingeix en diverses etapes dins d'un estil essencialment expressionista. Durant els anys seixanta la seva pintura era pràcticament cubista per la seva estructura i propera al fauvisme pel seu tractament del color. A partir del 1970 va anar desapareixent la preocupació constructivista i, després d'envoltar la frontera de l'abstracció, va derivar cap al surrealisme.

## Biografia

Nascut el 1929, va entrar als dotze anys com a alumne a l'Escola de Belles Arts d'Olot, però per motius familiars va haver d'abandonar els estudis artístics durant uns anys. El 1953 va reingressar a l'esmentada escola i va ampliar la seva formació en dibuix, pintura, gravat i esmalt sota el mestratge de Martí Casadevall i Mombardó i Pere Gussinyé. El 1952 es va integrar al grup Cràter d'Art. Després de participar en diversos concursos, va fer la seva primera exposició individual el 1961. A partir del 1967 va dur a terme un llarg viatge, d'estudi i treball al mateix temps, que el portaria a recórrer França, Bèlgica, els Països Baixos, Alemanya i la Gran Bretanya.
El paisatge, eix central de la seva temàtica, no era per a ell una simple realitat objectiva, sinó alguna cosa amb vida pròpia que l'artista ha de recrear segons la seva intuïció i sensibilitat. El seu principal motiu foren els volcans, pallers i espantaocells del camp d'Olot.

## Referències

* ↑ Redacció «Joan Clapera Mayà». El Punt Avui.
* ↑ Bonaventura, Daniel «Mor Clapera Mayà, el pintor dels volcans, els pallers i els espantaocells de la Garrotxa». Diari de Girona, 18-01-2018.

## Bibliografia

* Joan Clapera Mayà: Clapera Mayà d'Olot. Olot 2001, llibre il·lustrat amb imatges de J. Clapera Mayà i articles en català per Josep Valls, Jordi Pujiula, Domènec Moli i Traduccions a l'anglès, francès, portuguès i castellà.
* M. Assumpcio Arnau i, Prades, Joan Sala i Plana: L'art olotí en el XIX i XX. Sèrie: Quaderns de la Revista de Girona, Girona, 2013, ISBN 978-84-15808-03-9, pàgina 78 P., Capítol 32: Una expulsió del Artística, també hi ha una breu discussió de Joan Clapera i Mayà
* Domenec Molí: Joan Clapera Maya, a: Viçens Coromina (editor): Olot Art, Doscents anys de pintura, Olot, abril del 1979, pàg. 76-86.
* L'Ajuntament d'Olot (editor), Josep M. Canals: Diccionari Biogràfic d'Olot, Olot, l'any 2015, ISBN 978-84-938058-4-5, pàgina 215, l'article "Clapera i Mayà, Joan"

## Enllaços externs

* Fotos de Joan Clapera i Mayà a la Sala Rusiñol Arxivat 2018-01-18 a Wayback Machine.
* Currículum vitae de Joan Clapera i Mayà en llengua catalana a la Sala Rusiñol Arxivat 2018-01-18 a Wayback Machine.
# For the Lions

For the Lions és un àlbum de versions de la banda estatunidenca de metalcore Hatebreed. El treball discogràfic va ser publicat el 5 de maig de 2009 amb Koch Records. Consta de 18 versions de cançons de grups que van influir en la música de Hatebreed. Inicialment s'havia de publicar l'hivern del 2008, però el grup va voler gravar unes quantes cançons més per al disc i, per tant, la data de publicació es va ajornar.

## Senzills

A partir del 31 de març, Hatebreed va llançar un nou senzill de For the Lions per a comprar-lo a iTunes cada dimarts fins que es va publicar l'àlbum. El primer senzill va ser la versió de «Thirsty and Miserable» de Black Flag. Aquest senzill va ser seguit per «Suicidal Maniac» de Suicidal Tendencies, «Shut Me Out» de Sick of It All, «Ghosts of War» de Slayer i «Escape» de Metallica. Hatebreed també va filmar un videoclip per a la seva versió de «Ghosts of War». També es va rodar un vídeo de «Thirsty and Miserable».

## Formació

* Jamey Jasta - veu
* Frank Novinec - guitarra rítmica
* Chris Beattie - baix
* Wayne Lozinak - guitarra solista
* Matt Byrne - bateria
* Produït, dissenyat i mesclat per Chris «Zeuss» Harris

## Referències

* 1 2 3 "HATEBREED To Release 5 Consecutive Digital Singles From Forthcoming Covers Album" Blabbermouth.net. Retrieved on April 1, 2009.
* ↑ "HATEBREED: 'For The Lions' European Release Date Announced" Arxivat 2011-11-19 a Wayback Machine. Blabbermouth.net. Retrieved on April 1, 2009.
* ↑ "HATEBREED To Film Video For Cover Of SLAYER's Ghosts Of War" Blabbermouth.net. Retrieved on April 1, 2009.
* ↑ Koch Rechords. «Hatebreed "Thirsty and Miserable"». YouTube, 15-07-2009. Arxivat de l'original el 6 de setembre 2011. [Consulta: 13 desembre 2011].
# Limingen

El Limingen (sami meridional: Lyjmede) és un gran llac d'aigua dolça de Noruega, amb 93,50 km², el novè més extens del país. El llac està situat a 418 msnm, té una profunditat màxima de 192 metres i el seu volum es calcula en 8,34 km³. Administrativament, el llac es troba al comtat de Nord-Trøndelag i limita amb els municipis de Røyrvik i Lierne.
El llac es troba molt pròxim a la frontera amb Suècia, en una àrea on hi ha força llacs d'una mida similar com ara el Tunnsjøen (100,18 km²) i el Namsvatnet (39,38 km²) a Noruega i com el Stor-balsjön, el Storjön i el Kvambergsvattnet a Suècia.
El nivell del llac està regulat mitjançant preses. A l'extrem nord del Limingen hi desguassa el riu Røyrvikelva a través d'una presa. L'aigua flueix a través d'un túnel fins a la central elèctrica de Røyrvikfoss, localitzada a la localitat de Røyrvik. A l'extrem sud del llac, prop del poble de Limingen al municipi de Lierne, l'aigua surt a través d'un altre túnel fins al llac Tunnsjøen a través de la central elèctrica de Tunnsjø, així com cap a la central elèctrica de Linvasselv, ja en territori suec. El nivell de l'aigua varia aproximadament fins a 10 metres.

## Referències

* ↑ «Limingen». Store norske leksikon.
# Dasyatis dadong

Dasyatis dadong és una espècie de peix de la família dels dasiàtids i de l'ordre dels myliobatiformes.

## Referències

* ↑ Rafinesque C. S., 1810. Caratteri di alcuni nuovi generi e nuove specie di animali e piante della sicilia, con varie osservazioni sopra i medisimi. (Part 1 involves fishes, pp. (i-iv) 3-69 (70 blank), Part 2 with slightly different title, pp. ia-iva + 71-105 (106 blank)). Caratteri. (italià)
* ↑ BioLib (anglès)
# Pigeon Falls

Pigeon Falls és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 388 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pigeon Falls tenia 388 habitants, 139 habitatges, i 86 famílies. La densitat de població era de 312,1 habitants per km².
Dels 139 habitatges en un 24,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,4% hi vivien parelles casades, en un 3,6% dones solteres, i en un 38,1% no eren unitats familiars. En el 34,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 29,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,8% tenia menys de 18 anys, un 4,9% entre 18 i 24, un 17,8% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 38,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 52 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.107 $ i la renda mediana per família de 50.556 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.563 $ mentre que les dones 20.859 $. La renda per capita de la població era de 14.587 $. Cap de les famílies i el 5,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pigeon Falls» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pigeon Falls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dick Kattenburg

Dick Kattenburg (Amsterdam, 11 de novembre de 1919 - Auschwitz, 1944) va ser un compositor jueu neerlandès que va ser assassinat a Auschwitz a l'edat de 24 anys. Les seves obres han estat recuperades i gravades.
Era d'ascendència jueva, va créixer a Naarden als Països Baixos i va assistir a l'HBS a Bussum. Es va graduar en violí i teoria al "College Musical Belge" d'Anvers, on va treballar amb lliçons d'Hugo Godron. Un bon amic de l'època va ser un pintor i violinista Theo Kroeze. El 1941 va obtenir un diploma estatal de teoria i violí a La Haia. També va ser ensenyat per Leo Smit.
Kattenburg i la seva família s'amagaven a Utrecht. El 5 de maig de 1944 va ser arrestat durant una incursió. Després va ser transportat al camp de Westerbork i enviat a Auschwitz entre el 22 de maig i el 30 de setembre de 1944.
Va escriure una trentena de cançons. Això incloïa peces solistes i música de cambra i obres orquestrals. Va escriure algunes cançons jueves i palestines que ell va anomenar música popular romanesa.
Es creia que només s'havia conservat una composició d'ell. No obstant això, el 2004 un familiar va trobar una caixa a l'àtic amb més composicions. El gener de 2010 el seu treball va aparèixer per primera vegada en CD interpretat pel Leo Smit Ensemble sota el títol de Dick Kattenburg Music.

## Obres

* Alla Marcia
* Allegro Moderato per a viola i piano
* Composicions per a piano a quatre mans
* Escapades per a dos violins
* Sonata per a flauta (1937)
* Cançons palestines (7 cançons per a soprano i piano)
* Peça per a flauta i piano
* Quartet per a flauta, violí, violoncel i piano
* Melodia romanesa
* Sonata, op. 5 (Sonata, op. 5)
* Tempo di Blues.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 trilobiet, acdhirr for. "Dick Kattenburg". www.forbiddenmusicregained.org. Consultat 2021-10-26.
* ↑ Kamermuziek (1919-1944). 2 CD's 2010 La música composta per Dick Kattenburg, però, mereix plenament aquesta atenció. Dick Kattenburg va ser un dels majors talents musicals de la seva generació. Va ser assassinat en un camp de concentració durant la Segona Guerra Mundial."
* ↑ Played by Black Oak Ensemble on Silenced Voices CD, Cedille Records
* ↑ Kamermuziek (1919-1944). 2 CD's 2010. La música composta per Dick Kattenburg, però, mereix plenament aquesta atenció. Dick Kattenburg va ser un dels més grans talents musicals de la seva generació. Va ser assassinat en un camp de concentració durant la Segona Guerra Mundial".
# Gobio volgensis

Gobio volgensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Volga (Rússia).

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Mendel, J., Lusk, S., Vasil'eva, E.D., Vasil'ev, V.P., Lusková, V., Ekmekci, F.G., Erk'akan, F., Ruchin, A., Košco, J., Vetešník, L., Halacka, K., Šanda, R., Pashkov, A.N. & Reshetnikov, S.I. 2008. Molecular phylogeny of the genus Gobio Cuvier, 1816 (Teleostei: Cyprinidae) and its contribution to taxonomy. Molecular Phylogenetics and Evolution, 47: 1061–1075.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# La ràdio folla

La ràdio folla és una pel·lícula del 1986 dirigida per Francesc Bellmunt, autor també del guió conjuntament amb Carlos Benpar, Quim Casas i Santiago Lapeira. Fou doblada al castellà.

## Argument

Amadeu és un noi afable i moderat que treballa com a locutor d'un programa nocturn de trucades. Una nit el truquen d'urgències perquè vagi a donar sang a un motorista accidentat. Accepta però per una errada en la transfusió rep la sang de l'accidentat i el seu caràcter canvia radicalment, transformant l'Amadeu en un personatge eixelebrat i salvatge. Això el portarà, en una versió heavy d' El somni d'una nit d'estiu, a mantenir en el seu programa converses telefòniques desenfrenades amb persones que se senten atretes pel seu nou tarannà.

## Repartiment

* Sergi Mateu... Amadeu
* Sílvia Sabaté... Silvia
* Pep Munné... Cervantes
* Carme Conesa... Lina
* Carles Canut... Ramón
* Pere Ponce... Joaquim
* Rosa Maria Sardà... Baby Jane

## Premis

* V Premis de Cinematografia de la Generalitat de Catalunya: Premi al millor actor per Sergi Mateu.

## Referències

* ↑ La ràdio folla, crítica de José Luis Guarner a Fotogramas, 1 de juliol de 1986
* ↑ La ràdio folla, crítica de José Luis Guarner a La Vanguardia, 24 d'abril de 1986
* ↑ "Angoixa", elegida mejor película en los premios de cine de la Generalitat, La Vanguardia, 10 de març de 1987