OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# She

L'ètnia she és un grup ètnic que constitueix un dels 56 grups ètnics reconeguts oficialment per la República Popular de la Xina. Són la minoria més nombrosa de Fujian. També estan presents a Zhejiang, Jiangxi, Guangdong i Anhui. Hi ha una Xiaocang She Nacionalitat Rural Township (小沧畲族乡) a Lianjiang, comtat de la província de Fujian i un Jingning She Autònoma County (景宁畲族自治县) a Zhejiang. L'idioma és el hmong-mien. Avui en dia, la major part de l'ètnia dels she parlen dialectes xinesos, igual que Hakka. Els qui conserven el seu propi idioma, uns pocs centenars, a la província de Guangdong, es diuen a si mateixos hone (en xinès: 活聂 huóniè).
Quan un visitant arriba a un llogaret she, podria cantar una cançó per als residents del llogaret. La gent she li dona un alt valor a la cançó i sovint les seves celebracions inclouen concursos de cant. Els visitants d'una llar she ha de col·locar el seu paraigua fora de la casa perquè col·locar un paraigua a l'interior és un signe de mort.
Les dones utilitzen roba brillant, brodades amb aus acolorides, flors i motius geomètrics. Per a complementar el seu vestuari, sovint duen grans barrets de bambú i fulles. "Lace" sovint es fa servir per a reduir sa roba. La majoria de les nenes porten una bobina al cabell, lligada amb una corda de llana vermella. Les famílies she estan organitzades "pels temples ancestrals" amb persones del mateix cognom. Cada temple ancestral té un cap que resol les controvèrsies i s'ocupa dels assumptes interns del clan.

## Referències

* ↑ Minahan, James B. Ethnic Groups of North, East, and Central Asia: An Encyclopedia (en anglès). ABC-CLIO, 2014-02-10, p. 122. ISBN 978-1-61069-018-8.
* ↑ Huang, Gen-bin; Yao, Long-teng; Hou, Jun-xia; Zhang, Zhi-jian; Xin, Yong-tong «Epidemiology of migraine in the She ethnic minority group in Fujian province, China» (en anglès). Neurological Research, 35, 7, 01-09-2013, pàg. 684–692. DOI: 10.1179/1743132813Y.0000000192. ISSN: 0161-6412.
* ↑ Minahan, James B. Ethnic Groups of North, East, and Central Asia: An Encyclopedia (en anglès). ABC-CLIO, 2014-02-10, p. 244. ISBN 978-1-61069-018-8.
* ↑ Poston, Dudley L.; Chang, Chiung-Fang; Dan, Hong «Fertility Differences between the Majority and Minority Nationality Groups in China» (en anglès). Population Research and Policy Review, 25, 1, 01-02-2006, pàg. 67–101. DOI: 10.1007/s11113-006-0003-5. ISSN: 0167-5923.
Viccionari
# Iolanda Bustos i Cabezuelo

Iolanda Bustos i Cabezuelo (Palafrugell, 1976) és una cuinera catalana, especialitzada en cuina botànica. Ha publicat Cuina fresca i natural (2008) i La millor cuina amb flors, plantes i fruits silvestres (2009). L'any 2005 comença a presentar a Televisió de Girona el programa diari de cuina Tots a la cuina, L'any 2009 va obrir un restaurant a l'Eixample de Girona, La Calèndula. El 2010 creà, juntament amb Jacint Codina, Beuflor, una marca que aposta per la recuperació de totes aquelles begudes que antigament la gent es feia a casa seva amb herbes i flors. El 2015 La Calèndula es trasllada a Regencós.

## Referències

* ↑ «Surt a la venda el llibre del programa de cuina de Televisió de Girona». Diari de Girona, 14-08-2008.
* ↑ Comas, Ure «“Quan mengem flors despertem les emocions”». El Punt, 10-03-2011.
* ↑ http://www.tvgirona.tv/fitxa_programa.php?diaProg=2011-02-02&horaProg=08:45:00 Arxivat 2013-12-13 a Wayback Machine.
* ↑ «Dos restaurants defensen utilitzar les flors davant la nova prohibició», 01-09-2010. [Consulta: 5 abril 2023].
* ↑ N.Roura, I. Bosch /. «Una marca de begudes amb herbes i flors - 13 juliol 2010». [Consulta: 5 abril 2023].
* ↑ «Iolanda Bustos, la chef de las flores». Revista AR, 26-08-2015. Arxivat de l'original el 7 de setembre 2015 [Consulta: 19 setembre 2015].

## Enllaços externs

* Iolanda Bustos i Cabezuelo - Lloc web oficial
* Web oficial de Beuflor Arxivat 2011-02-02 a Wayback Machine.
# Barranc de la Coma (Vilamitjana)

El Barranc de la Coma és un barranc de l'antic terme de Vilamitjana, actualment inclòs en el terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà.
S'origina en els vessants occidentals del Roc de Neret, des d'on davalla cap a ponent, fins que arriba a la Coma, que li dona nom, i aleshores torç cap al sud-oest, per baixar, paral·lel, pel costat nord, de la Serra dels Nerets, fins a la Noguera Pallaresa a prop i al nord-oest de la ITV de Tremp. Passa per sota el Canal de Gavet i altres canals de rec paral·lels al gran canal esmentat. Discorre tota l'estona paral·lel al límit dels termes municipals de Talarn i Tremp.
# Barbus prespensis

Barbus prespensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Albània, Grècia i Macedònia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Crivelli, A.J., M. Malakou, G. Catsadorakis i E. Rosecchi, 1996. The Prespa barbel, Barbus prespensis, a fish species endemic to the Prespa Lakes (North-Western Greece). Fol. Zool. 45 (Suppl. 1):21-32.

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M., 1997. European freshwater fishes. Biologia 52, Suppl. 5:1-271.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Xabib ibn Yazid

Xabib ibn Yazid ibn Nuaym aix-Xaybaní al-Kharijí (àrab: شبيب بن يَزيد بن نعيم الشيباني الخارِجي, Xabīb b. Yazīd b. Nuʿaym ax-Xaybānī al-Ḫārijī) (vers 647 - vers 697) fou un cap militar kharigita del segle vii.
El seu pare vivia a Kufa i va emigrar a Mossul participant en les ràtzies de Salman ibn Radi al-Bahilí cap al nord, i en una d'elles va agafar una dona amb la que va tenir a Xabib. Va créixer a Mossul i va servir a l'exèrcit lluitant contra els kurds. Enfrontat al califa Abd-al-Màlik ibn Marwan es va revoltar i va organitzar una guerrilla kharigita formada principalment per membres de la tribu dels Banu Xayban. Va agafar la direcció dels kharigites de la regió de Dara que dirigia l'asceta Sàlih ibn Mussàrrib quan aquest va morir en combat a al-Mudabbadj, contra el general al-Hàrith ibn Umayra al-Hamdaní; segons uns Xabib de fet ja es considerava a les seves ordes mentre altre consideren la seva revolta completament independent. Amb les forces reunides va avançar cap a Mossul i va vèncer Khanikin i Nahrawan,va arribar fins a Kufa i Rudhbar i va derrotar Zayda ibn Qudama i després al-Batt a Uthman ibn Qàtan al-Harithí (al límit sud de la província de Mossul, març de 696). A meitat del 696 va conquerir Madain i després va derrotar a Attab ibn Warka ar-Riyahí i va amenaçar Kufa.
Llavors un exèrcit de milers de sirians va marxar contra ell sota comandament de Sufyan ibn al-Àbrad al-Kalbí i el va derrotar prop de Kufa. Després d'una batalla de resultat indeterminat prop d'al-Anbar, va passar a Ahwaz i després a Kirman. Perseguit pels sirians es va ofegar creuant el riu Dujayl (inicis del 697). Un fill seu, Suhari ibn Xabib, es va revoltar més tard contra el governador de Mossul Khàlid al-Qasrí el 737.

## Referències

* A. A. Dixon, The umayyad caliphate 65-86/684-705, Londres 1971
* Ibn Khallikan's Biographical Dictionary. Per Ibn Khallikan,William MacGuckin de Slane
# Casteltermini

Casteltermini (sicilià Casteltèrmini) és un municipi italià, dins de la província d'Agrigent. L'any 2008 tenia 8.543 habitants. Limita amb els municipis d'Acquaviva Platani (CL), Aragona, Cammarata, Campofranco (CL), San Biagio Platani, Sant'Angelo Muxaro, Santo Stefano Quisquina i Sutera (CL).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Nuccio Sapia | Llista cívica |
# Hrant Dink

Hrant Dink (Malatya, 15 de setembre de 1954 - Istanbul, 19 de gener de 2007) fou un periodista turc d'origen armeni.
La seva faceta professional més coneguda era la seva condició d'editor del setmanari bilingüe Agos en armeni i turc. Va ser columnista i redactor en cap del mateix des 1996 fins al seu assassinat, mitjançant el qual se'l considera com la veu de la comunitat armènia.
Va emigrar amb la família a Istanbul el 1961. Després del divorci dels seus pares es va criar en un orfenat. Va estudiar en escoles armènies i, en acabar els seus estudis a secundària, es va casar. Va cursar la formació superior a zoologia a la Universitat d'Istanbul, on es va graduar, i posteriorment va estudiar filosofia a la mateixa universitat.
El 1996 va començar a escriure al setmanari Agos on deia voler establir un pont d'unió i comunicació entre Turquia i Armènia.
El 2005 va ser condemnat per violar l'article 301 del Codi Penal, en concret per «insultar la identitat turca» en un article sobre la diàspora armènia. Dink va escriure una sèrie d'articles en els quals va convidar als armenis de la diàspora a acabar de centrar les seves ires en l'enfrontament amb els turcs ia fer-ho en el benestar d'Armènia.
Va manifestar la seva intenció de recórrer la sentència davant el Tribunal Suprem de Turquia i la Tribunal Europeu de Drets Humans.
El 19 de gener de 2007, mentre tornava a casa procedent de la redacció d'Agos, va ser assassinat a trets al carrer. En la nit del 20 de gener, la policia de Turquia va informar de la detenció d'un jove de 17 anys a la ciutat de Samsun, a la costa del mar Negre, que s'havia confessat autor del crim.

## Referències

* ↑ Condenan crimen de periodista armenio, La Voz, 20 de gener de 2007
* ↑ Turquía consternada por el asesinato del periodista armenio Hrant Dink, Terra Actualidad, 20 de gener del 2007
* ↑ «Conmoción en Turquía por el asesinato de un periodista defensor de la causa armenia» (en castellà). La Verdad, 20-01-2007. [Consulta: 19 gener 2021].
* ↑ Un joven confiesa haber asesinado al periodista armenio Hrant Dink, Terra Actualidad, 21 de gener del 2007
# Hraničné

Hraničné és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1342.
# Heippes

Heippes és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. El 2019 tenia 78 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Heippes era de 72 persones. Hi havia 24 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 52 habitatges, 30 eren l'habitatge principal de la família, 15 eren segones residències i 7 estaven desocupats. 49 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 30 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 6 tenien tres cambres, 5 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 28 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Heippes el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 8 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 8 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 46 persones, 31 eren actives i 15 eren inactives. De les 31 persones actives 27 estaven ocupades (17 homes i 10 dones) i 4 estaven aturades (3 homes i 1 dona). De les 15 persones inactives 6 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de construcció.
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era una lampisteria i 1 empresa de construcció.
L'any 2000 a Heippes hi havia 9 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Heippes a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Heippes a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Heinz Wallberg

Heinz Wallberg (Herringen, 16 de març de 1923 - Essen, 29 de setembre de 2004) va ser un director d'orquestra alemany.
Wallberg va néixer a Herringen, Westfàlia. Va estudiar trompeta, violí i piano. Va ajudar a donar suport a la seva família amb la seva formació musical després que el seu pare no pogués treballar. Durant la Segona Guerra Mundial, va ser un operador de codi morse, i simultàniament va dirigir una banda de l'exèrcit i va dirigir un quartet de corda.
Després de la guerra, va estudiar als conservatoris de Dortmund i Colònia. Va fer el seu debut com a director d'orquestra a Münster amb Les noces de Figaro de Mozart. Es va convertir en director musical principal a Augsburg el 1954, i a Bremen el 1955, concloent en ambdós llocs el 1960. El 1957, va gravar una escena del Lohengrin, amb l'Orquestra Philharmonia a Londres i les cantants amb Elisabeth Schwarzkopf i Christa Ludwig, sota la producció de Walter Legge. També va gravar la Simfonia número 4 de Mendelssohn l'(italiana), i la seva música incidental A Midsummer Night's Dream. Va dirigir Der Rosenkavalier de Richard Strauss per a la "Royal Opera, Covent Garden" el 1963. Mentrestant, als festivals de Viena i Salzburg va estrenar obres com l'oratori Le Mystere de la Nativité de Frank Martin (1960) i The Mines at Falun de Rudolf Wagner-Régenya (1961). Wallberg va inaugurar el Festival d'Òpera de Múnic el 1962 amb una representació de Die schweigsame Frau de Richard Strauss.
De 1964 a 1975, Wallberg va ser director principal de lOrquestra Tonkünstler de Viena. Va ocupar el mateix càrrec amb lOrquestra de Ràdio de Múnic de 1975 a 1982, i amb la Filharmònica d'Essen de 1975 a 1991. Va ser el primer director dOrquestra d'Alemanya Occidental que va poder dirigir a Alemanya Oriental després de la partició d'Alemanya. El seu debut com a director dels Estats Units no es va produir fins al 1991. Durant els últims 37 anys de la seva vida, va aparèixer cada any amb lOrquestra Simfònica del NHK del Japó. Va dirigir l'estrena a Nova Zelanda de Els mestres cantaires de Nuremberg de Wagner el 1990.
Va ser nominat a un premi Grammy el 1982 pel seu enregistrament de l'òpera Švanda dudák de Weinberger. Va fer un concert a la Basílica de Sant Pere, Roma, per al Papa Joan XXIII el 1959. Heinz Wallberg va ser molt considerat com a director de les simfonies d'Anton Bruckner. Altres enregistraments inclouen Die Königskinder d'Engelbert Humperdinck i La bohème de Ruggero Leoncavallo.
Wallberg es va casar dues vegades, primer amb Maritta Ruhlmann, que va morir el 1967, i més tard amb Murielle Nouget. Va tenir una filla amb Ruhlmann i un fill amb Nouget. Va morir a Essen el 2004, a l'edat de 81 anys.

## Referències

* 1 2 Martin Anderson (2 d'octubre de 2004). "Heinz Wallberg". L'independent. [Consulta: 8 gener 2008].
* ↑ David Nice (14 d'octubre de 2004). "Heinz Wallberg". El Guardià. [Consulta: 22 desembre 2007].
* ↑ International Who's Who In Classical Music, Edició 2003, p. 828 (Europa Publications Ltd., Londres, Anglaterra).
# Heleioporus australiacus

Heleioporus australiacus és una espècie de granota que viu a Austràlia.

## Referències

* Lemckert et al (2004). Heleioporus australiacus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 24 d'abril del 2008 (en anglès).
# Heleioporus barycragus

Heleioporus barycragus és una espècie de granota que viu a Austràlia.

## Referències

* Hero, J.-M. & Roberts, D. 2004. Heleioporus barycragus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 24 d'abril del 2008.
# Heleioporus

Heleioporus és un gènere de granotes de la família Myobatrachidae que es troba a Austràlia.

## Bibliografia

* Barker, J. Grigg, G.C. Tyler, M.J. 1995. A Field Guide to Australian Frogs. Surrey Beatty & Sons. ISBN 0-949324-61-2.
* IUCN (anglès)
# Ibn az-Zayyat

Muhàmmad ibn Abd-al-Màlik ibn az-Zayyat, més conegut simplement com a Ibn az-Zayyat (m. vers 848), fou un visir abbàssida.
Va pertànyer a una família de comerciants que van exercir funcions administratives a la cort. Ibn al-Zayyat es va destacar i fou nomenat visir pel califa Al-Mútassim (832-842), el 836. Va dirigir la política general junt amb el gran cadi Ahmad ibn Abi Duad.
Va conservar el càrrec sota el fill i successor del califa, Al-Wàthiq (842-847). Va instigar la imposició de multes fortes a alguns funcionaris, especialment als auxiliars de dos caps turcs que tenien importants governs provincials (es va destacar en la seva política contra la influència dels turcs, però no va tenir gaire èxit) i va inventar una tortura especialment cruel coneguda com el tannur, que consistia en un cilindre de ferro que tenia puntes per la part interior on es posava a l'acusat i es feia rodar. No foren però aquestes crueltats les que van provocar el seu conflicte amb el cadi Ibn Abi Duad, i es creu que les seves diferències eren de tipus personal.
Al-Mutawàkkil (847-861) el va conservar com a visir al pujar al tron, però per poc temps: el mes de sàfar (setembre/octubre) del 233 (847) el va revocar i el va sotmetre a la tortura que havia inventat, i encara que va sobreviure, va morir poc després.

## Bibliografia

Sourdel, Dominique. Le Vizirat Abbaside de 749 à 936 (132 à 224 de l'Hégire) (en francès). Damasc: Institut Français de Damas, 1959-1960.
# Ibn Àssim

Abu-Bakr Muhàmmad ibn Muhàmmad ibn Muhàmmad ibn Muhàmmad ibn Àssim al-Gharnatí, més conegut simplement com a Ibn Àssim, fou un jurista i gramàtic andalusí nascut a Granada el 1359 i mort a la mateixa ciutat el 15 d'agost de 1426.
Va deixar escrites deu obres.

## Referències

Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ibn ʿĀṣim".
# IEC 60958

IEC 60958 és una normativa internacional (creada per l'IEC) que tracta d'interfícies per a àudio digital. IEC 60958 descriu un bus sèrie, unidireccional destinat a la interconnexió d'equipament d'àudio digital comercial i professional.

## Parts de la norma

* IEC 60958-1 : Interfície d'àudio digital - Part 1 : General.
* IEC 60958-3 : Interfície d'àudio digital - Part 3 : Aplicacions de consum.
* IEC 60958-4-1 : Interfície d'àudio digital - Part 4-1 : Aplicacions professionals.
* IEC 60958-4-2 : Interfície d'àudio digital - Part 4-2 : Aplicacions professionals - Formats de codificació (Metadata i subcode).
* IEC 60958-4-4 : Interfície d'àudio digital - Part 4-4 : Aplicacions professionals - Paràmetres físics i elèctrics.

## Vegeu també

* Protocol d'àudio digital S/PDIF
* AES (Advanced Encryption Standard).
* EBU (Unió Europea de Radiodifusió).
* Normativa AES3.
* Dolby Digital Plus

## Referències

* ↑ «IEC 60958» (en anglès). ec.europa.eu. [Consulta: 23 març 2017].
* ↑ «IEC 60958 audio DAC» (en anglès). www.nxp.com. Arxivat de l'original el 2012-05-24. [Consulta: 23 març 2017].
* ↑ «Vista prèvia d'IEC 61508» (en anglès). www.iec-normen.de. Arxivat de l'original el 2017-03-24. [Consulta: 23 març 2017].
* ↑ «Vista prèvia d'IEC 60958-3» (en anglès). webstore.iec.ch. [Consulta: 23 març 2017].
* ↑ «Vista prèvia d'IEC 60958» (en anglès). www.evs.ee. [Consulta: 23 març 2017].
* 1 2 «Vista prèvia d'IEC 60958» (en anglès). webstore.iec.ch. [Consulta: 23 març 2017].
# Highland (Kansas)

Highland és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 976 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Highland tenia 976 habitants, 316 habitatges, i 169 famílies. La densitat de població era de 711 habitants/km².
Dels 316 habitatges en un 20,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,6% hi vivien parelles casades, en un 7,3% dones solteres, i en un 46,5% no eren unitats familiars. En el 41,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,02 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 12,3% tenia menys de 18 anys, un 36,5% entre 18 i 24, un 14,2% entre 25 i 44, un 15,2% de 45 a 60 i un 21,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.250 $ i la renda mediana per família de 37.969 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.298 $ mentre que les dones 22.250 $. La renda per capita de la població era de 12.341 $. Entorn del 9% de les famílies i el 17,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Highland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Highland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Iamki (Prókhorovka)

* Per a altres significats, vegeu «Iamki».
Iamki - Ямки (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 21 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].