OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# DVD+R

El DVD+R (DVD+gravable) és un disc òptic gravable només una vegada. Aquest format de disc DVD+R és el mateix que el DVD-R però creat per una altra aliança de fabricants. El DVD Forum va crear els estàndards oficials DVD-ROM/-R/-RW/-RAM. DVD Alliance va crear els estàndards DVD+R/+RW per evitar pagar la llicència al DVD Forum. Atès que els discs DVD+R/+RW no formen part dels estàndards oficials, no poden mostrar el logotip DVD. Panasonic i el DVD Forum estan darrere del DVD-RAM i els formats DVD-R/RW, mentre que Phillips i la DVD Alliance són responsables de l'alternativa DVD+R/+RW.
# Crisàlide

Una crisàlide és la pupa o nimfa dels lepidòpters (tàxon que inclou les papallones i arnes). L'estat de crisàlide és el penúltim estat de la metamorfosi dels lepidòpters entre els estats de larva i d'adult o imago. Popularment en algunes zones rep el nom de cuca dormidora.
La paraula crisàlide prové del llatí chrysallis, mot originat en el grec χρυσαλλίς = chrysallís, de χρυσός (chrysós = or). Aquest terme es referix al color daurat que tenen les pupes de moltes papallones que en l'àmbit mediterrani. Tot i això, una gran part de les crisàlides no tenen tons daurats. Algunes crisàlides estan fixades a les branques o als troncs d'arbres o matolls per l'extrem de l'abdomen. En aquest estat, els insectes estan immobilitzats i, a part d'algun moviment reflex, no mostren cap mena de mobilitat.
Com que són molt vulnerables, algunes crisàlides, com les de molts esfíngids, passen aquest estat sota terra o en llocs protegits, sota la molsa o les fulles seques. En el moment de l'eixida de la papallona o borinot, les ales són molt fràgils. A l'insecte li cal un temps per a completar el procés d'extensió de les ales.
Altres crisàlides es desenvolupen dins d'un capoll de seda o coberta protectora, de forma generalment oval, fabricada per la larva amb un fil de seda que segrega abans d'assolir l'estat de pupa. El capoll més conegut és el del cuc de seda (Bombyx mori), dins del qual es tanca l'eruga en el moment de passar a l'estat de crisàlide. En estat natural, la seda és adhesiva en el moment de fer el capoll, i, així, molts capolls es recobreixen de pols i trossets de fulla seca o palla per a camuflar-se.

## Referències

* ↑ «Crisàlide». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Diccionari Nord-català, Cristian Camps, Renat Botet
* ↑ Bruguera i Talleda, Jordi; Fluvià i Figueras, Assumpta. «crisàlide». A: Diccionari etimològic. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1996 (2004, 4a edició), p. 256. ISBN 9788441225169.
* ↑ Amnh. «Arthropod Morphology : Metamorphosis» (en anglès). American Musmeum of Natural History, . [Consulta: 17 febrer 2015]. «Pupa: When insects undergo complete metamorphosis, this is the form in between the last larval instar and the adult. In this stage, the insect does not usually feed or move around much. It may be covered by a protective cocoon.»
Viccionari
# Kollado (cràter)

Kollado és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 5,5 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim fulbe, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Kollado». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Josep II

Josep II és el nom dels següents personatges:
* Josep II del Sacre Imperi Romanogermànic (Schönbrunn, Sacre Imperi, 1741 – Viena, 1790), arxiduc d'Àustria, rei de Bohèmia i Hongria i emperador romanogermànic (1765-1790)
* Josep II d'Alexandria (? - 1956), patriarca copte d'Alexandria (1946–1956)
* Josep II de Constantinoble, bisbe d'Efes i patriarca de Constantinoble del segle XV
Viccionari
# Park Sung-baek

    En aquest nom coreà, el cognom és Park.
Park Sung-baek (en coreà 박성백; 27 de febrer de 1985) és un ciclista sud-coreà, que combina la pista amb la carretera. Actualment milita a l'equip KSPO.

## Palmarès en pista

* 2005
** Campió asiàtic en Cursa d'eliminació
** Campió asiàtic en Persecució per equips
* 2006
** Medalla d'or als Jocs Asiàtics en Madison
** Medalla d'or als Jocs Asiàtics en Persecució per equips
** Campió asiàtic en Madison
** Campió asiàtic en Persecució per equips
* 2011
** Campió asiàtic en Persecució per equips
* 2012
** Campió asiàtic en Persecució per equips
* 2013
** Campió asiàtic en Persecució per equips

## Palmarès en ruta

* 2004
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Hokkaidō
* 2005
** Vencedor d'una etapa al Tour de Siam
** Vencedor d'una etapa al Tour de Corea
* 2006
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Tailàndia
* 2007
** Campió de Corea del Sud en ruta
** 1r al Tour de Corea i vencedor de 5 etapes
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Java oriental
** Vencedor d'una etapa al Cepa Tour
* 2008
** Campió de Corea del Sud en ruta
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Corea-Japó
* 2010
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Singkarak
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Hokkaidō
* 2011
** Vencedor d'una etapa al Tour de Taiwan
* 2012
** 1r al Tour de Corea i vencedor d'una etapa
* 2013
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Japó
* 2014
** Vencedor d'una etapa al Tour de Corea
* 2015
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Tailàndia
* 2016
** Vencedor d'una etapa a la Jelajah Malaysia

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Cottolengo

Un cottolengo és un asil on s'acullen malalts i necessitats, mantinguts per la caritat pública, segons el model de la Petita Casa de la Divina Providència, fundada a Torí per Giuseppe Benedetto Cottolengo el 1832.
El primer cottolengo de la península Ibèrica, inspirat en el de Torí, fou el de Barcelona, creat el 1932 en memòria de l'actuació benèfica del jesuïta Jacint Alegre i Pujals, i es coneix com el Cottolengo del Pare Alegre. La congregació que se'n fa càrrec s'anomena Servidores de Jesús del Cottolengo del Pare Alegre i el van fundar Dolors Permanyer i Joan Guim el 1939. Està situat a la zona de La Salut del districte de Gràcia de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Cottolengo». L'Enciclopèdia.cat. Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 1r novembre 2013].
* ↑ Rosal, Álex «Sólo acogen a los incurables...». Religión en Libertad, 01-08-2011 [Consulta: 1r novembre 2013].
* ↑ «Cottolengo del P. Alegre en Algete». buenanueva.es. Buenanueva. [Consulta: 1r novembre 2013].
* ↑ «Cottolengo del Padre Alegre». Guia.bcn.cat. Ajuntament de Barcelona. Arxivat de l'original el 3 de novembre 2013. [Consulta: 1r novembre 2013].

## Enllaços externs

* Pàgina del Cottolengo (italià)
* Pàgina del Cottolengo del Pare Alegre de Barcelona
# Iliya Valov

Iliya Valov (búlgar: Илия Вълов) (Knezha, 29 de desembre de 1961 - Vratsa, 13 de juliol de 2024) (búlgar: Илия Вълов) va ser un futbolista búlgar de les dècades del 1980 i 1990.
Fou 31 cops internacional amb la selecció búlgara amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1986. A nivell de clubs destacà al POFK Bòtev Vratsa. Un cop retirat fou entrenador de porters al PFK Cherno More Varna (2002–2004) i PFK CSKA Sofia (2006–2007).

## Referències

* ↑ Blitz.bg/Sport. «Разкриха причината за внезапната смърт на Илия Вълов» (en bulgarian). [Consulta: 17 juliol 2024].
* ↑ Iliya Valov a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Илко Пиргов вече е №1 по спасени дузпи у нас». pirinsport.com, 26-05-2020. [Consulta: 2 juliol 2020].
# Jordi Armet de Castellví

Jordi Armet de Castellví, també conegut amb el sobrenom de Koki, (Barcelona, 1 d'agost de 1897 - Madrid, 27 de desembre de 1965) fou un futbolista català dels anys 1910 i 1920.

## Trajectòria

Jordi Armet nasqué en el si d'una família de l'aristocràcia catalana. Juntament amb els seus germans Francesc i Joan formà una de les nissagues de futbolistes més destacades dels inicis del segle xx a Catalunya.
Començà a practicar el futbol a l'Universitary SC. L'any 1916, juntament amb el seu germà Joan, fitxà pel RCD Espanyol, on ja hi jugava l'altre germà Francesc. Romangué al club blanc i blau una temporada, retirant-se el 1917.

## Referències

* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ Antoni Closa, Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Any 1999. Editorial Jaume Rius. ISBN 8492294434
* ↑ http://ortizdepinedo.com/f1001.htm
* ↑ http://books.google.cat/books?id=8qhWF0c9Ke0C&pg=PA6&lpg=PA6&dq=%22jorge+armet%22&source=bl&ots=ync7Aql3NT&sig=ZeghUwBwjVZBWnQwyqFDtrar67o&hl=ca&ei=vURgTbLPCI2x8QPnlOVZ&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=7&ved=0CEsQ6AEwBjgK#v=onepage&q=%22jorge%20armet%22&f=false
* ↑ http://hemeroteca.abc.es/nav/Navigate.exe/hemeroteca/madrid/abc/1966/01/04/084.html
* ↑ http://hemeroteca.lavanguardia.com/preview/1905/01/06/pagina-8/33346467/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1914/07/16/pagina-2/605212/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1914/11/30/pagina-3/605260/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1915/02/22/pagina-1/607094/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1915/06/28/pagina-3/611226/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1915/06/28/pagina-4/605859/pdf.html
# La Chaudièra

La Chaudière és un municipi francès situat al departament de la Droma i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 22 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de La Chaudière era de 22 persones. Hi havia 12 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 4 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 20 habitatges, 13 eren l'habitatge principal de la família i 8 eren segones residències. 16 eren cases i 4 eren apartaments. Dels 13 habitatges principals, 7 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 9 tenien tres cambres, 1 en tenia quatre i 3 en tenien cinc o més. 7 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 6 habitatges hi havia un automòbil i a 7 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de La Chaudière el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 19 persones, 15 eren actives i 4 eren inactives. De les 15 persones actives 13 estaven ocupades (5 homes i 8 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 4 persones inactives 3 estaven jubilades i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses d'hostatgeria i restauració i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un restaurant.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de La Chaudière a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de La Chaudière a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Publi Pomponi Grecí

Publi Pomponi Grecí (en llatí Publius Pomponius Graecinus) va ser un magistrat romà que va viure al segle i.
Va ser designat cònsol sufecte l'any 16. Era amic i patró d'Ovidi que li va dirigir almenys tres epístoles des del seu exili. Va ser germà de Publi Pomponi Flac i probablement també el pare de Pompònia Grecina.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 494.
# Park Sang-hong

    En aquest nom coreà, el cognom és Park.
Park Sang-hong (en coreà 박상홍; 29 de març de 1989) és un ciclista sud-coreà, professional des del 2015. Actualment milita a l'equip LX Cycling Team.

## Palmarès

* 2015
** Campió de Corea del Sud en ruta
* 2017
** Campió d'Àsia en ruta
** Vencedor d'una etapa al Tour de les Filipines

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Dalmau Ciurana

Jaume Ciurana i Pons, conegut com a Dalmau Ciurana, (Riudellots de la Selva, 14 de juliol de 1574 - Girona, 3 de juny de 1637) va ésser un frare dominic. Per la seva vida religiosa, és considerat venerable.

## Biografia

Dalmau Ciurana va néixer a Riudellots, prop de Girona, l'any 1574, fill de Montserrat Ciurana i Caterina Pons, que el van batejar amb el nom de Jaume. Als trenta anys, el 25 d'agost de 1604, va prendre l'hàbit de germà llec al convent dominic de Sant Domènec de Girona, prenent el nom de Dalmau per la devoció que tenia envers el beat Dalmau Moner. El 1605 va fer-hi la professió, però sempre va ser llec, sense ordenar-se. Aviat destacà per la seva humilitat i caritat i pel temps que dedicava a la pregària i la penitència, i per la devoció envers el Santíssim Sagrament, la Passió de Crist i la Mare de Déu del Roser.
Al convent va ser almoiner, sagristà i infermer. Va començar a parlar-se d'ell com a taumaturg, ja que se li atribuïen miracles i guariments, que sovint feia amb els més necessitats, a més de tenir el do de la profecia. Molt respectat, el seu consell era buscat per tota mena de persones, i va tenir el privilegi, mai no concedit abans, de poder entrar al cor de la catedral de Girona mentre s'hi resava l'ofici diví i demanar almoina als canonges i preveres.
Va morir al convent el 3 de juny de 1637 a la matinada, i el seu funeral va ésser una manifestació de la pietat popular, i es va haver d'endarrerir uns dies perquè tothom que ho desitgés pogués veure el cos del frare.

## Veneració

Va ésser enterrat al cementiri del convent; en 1660, les restes van ser portades a un sepulcre de pedra situat entre el claustre i l'església i en 1848, havent estat el convent abandonat, arran de la desamortització de Mendizábal, van traslladar-se a Riudellots. Finalment, en 1859, s'instal·laren a ca capella de Sant Miquel de l'església parroquial de Sant Esteve del mateix poble.
La cel·la del convent on havia viscut es va transformar en capella, on es retia culte al frare.
La seva vida fou narrada pel pare dominic Narcís Camós al Compendio de la vida y costumbres del venerable fr. Dalmacio Ciurana, de la obediencia, escrit l'any 1659, arran del canvi de sepulcre, i publicat a Girona en 1690.

## Referències

* ↑ «Cerimònia en honor del Venerable Fra. Dalmacius Ciurana». Ajuntament de Riudellots, 09-06-2021. [Consulta: 31 maig 2024].

## Bibliografia

* José M. Coll. "El venerable Fr. Dalmacio Ciurana, O.P. (1547-1637): traslaciones de sus restos desde el convento de Santo Domingo de Gerona a la parroquia de Riudellots de la Selva, y de la capilla del Rosario a la de San Miguel de la misma iglesia ", Anales del Instituto de Estudios Gerundenses (1955), p. 1-14.

## Enllaços externs

* Pàgina amb la seva genealogia a FamilySearch
# L'Arboçar

«L'Arboçar» té aquests significats:
* L'Arboçar (Avinyonet del Penedès), poble al terme municipal d'Avinyonet del Penedès (l'Alt Penedès)
* L'Arboçar (Querol), antiga urbanització al municipi de Querol (l'Alt Camp)
* L'Arboçar (Tarragona), platja a redós de la Cala Fonda al terme municipal de Tarragona
# Ilitxovo (Nóvgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Ilitxovo».
Ilitxovo (en rus: Ильичёво) és un poble de l'óblast de Nóvgorod, a Rússia, segons el cens del 2011 tenia 17 habitants.

## Referències

* ↑ «Barashikha». GeoNames.
* ↑ Приказ Министерства природных ресурсов Российской Федерации от 28 марта 2007 г. № 68 «Об утверждении Перечня лесорастительных зон и лесных районов Российской Федерации»
* ↑ «Схема территориального планирования Маловишерского муниципального района». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2016-03-14.
# Leptodactylodon mertensi

Leptodactylodon mertensi és una espècie de granota que viu al Camerun.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Amiet, J.-L. 2004. Leptodactylodon mertensi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Quinton Hosley

Quinton Robert Hosley (Nova York, 25 de març de 1984) és un jugador professional de bàsquet de nacionalitat nord-americana i passaport georgià, que ha desenvolupat la major part de la seva carrera professional en diferents clubs d'Europa. Amb 2.01 m d'alçada i 98 kg de pes ocupa la posició d'aler.

## Carrera esportiva

Va iniciar la seva carrera jugant a la Universitat de Fresno State de NCAA. La temporada 2007-08 fa el salt a Europa fitxant pel Pineda Karsikaya de la lliga turca on va ser nominat MVP de la competició després de finalitzar la mateixa amb una mitjana de 23,2 punts i 11,3 rebots per partit.
Un any després fitxa pel Reial Madrid de la lliga ACB. Va militar en el conjunt blanc fins al 23 de febrer del 2009 quan va ser tallat per baix rendiment. Més tard, tornaria a Turquia a jugar al Galatasaray SK. A mitjans de juliol de 2010 s'anuncia el fitxatge per una temporada (amb opció a una segona) pel DKV Joventut de Badalona de la lliga ACB,A on s'hi va estar dues temporades.

## Referències

* ↑ «Quinton Hosley, el regreso de Terminator» (en castellà). ACB, 26-11-2008 [Consulta: 1r juny 2018]. Arxivat 15 de març 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-03-15. [Consulta: 1r juny 2018].
* ↑ «El DKV Joventut ficha al alero Quinton Hosley» (en castellà). Marca, 15-07-2010 [Consulta: 1r juny 2018].

## Enllaços externs

* Quinton Hosley jugador a l'ACB
# Charles Frédéric Girard

    Aquest autor és citat en taxonomia animal amb el nom «Girard».
Charles Frédéric Girard (* 8 de març de 1822, Mülhausen - 29 de gener de 1895, Neuilly-sur-Seine) va ser un metge i zoòleg d'origen francés.

## Biografia acadèmica

Girard estudia en Neuchâtel, tenint com a professor a Louis Agassiz. El 1847 es converteix en el seu assistent en la Universitat Harvard. Tres anys més tard, Spencer Fullerton Baird li ofereix un lloc en el Museu d'Història Natural per a treballar en les col·leccions de rèptils i peixos dels EUA, col·leccions en ràpid augment gràcies a l'enviament governamental de missions d'exploració a l'Oest americà. Girard treballa en aquest museu durant deu anys, publicant nombrosos articles, la majoria en col·laboració amb Baird.
En 1854, Girard es fa ciutadà estatunidenc. En 1856 obté el grau de doctor en Medicina en la Universitat Georgetown de Washington, D.C.. El 1859 torna a França. Dos anys més tard li és concedit el Premi Cuvier, atorgat per l'Institut de França pel seu treball sobre els rèptils i peixos d'Amèrica del Nord.
Durant la Guerra de Secessió, Girard s'uneix com a cirurgià a l'exèrcit confederat. Després de la guerra, s'instal·la a França, on exerceix la medicina.
Durant la guerra francoalemanya de 1870, serveix com a metge-militar i realitza importants recerques sobre la febre tifoidea. Es retira en 1888 i continua publicant articles d'història natural. En 1891 es retira definitivament del món acadèmic, passant la resta de la seua vida en Neuilly-sur-Seine.

## Obra

La seua obra científica reuneix 81 títols: la meitat sobre peixos, una trentena sobre rèptils i amfibis i la resta sobre invertebrats.

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Charles Frédéric Girard
* Obres de o sobre Charles Frédéric Girard a Internet Archive
# LOCOS

LOCOS, acrònic anglès de LOCal Oxidation of Silicon, és un procés de microfabricació on el diòxid de silici es forma en zones seleccionades d'una oblia de silici que té la interfície Si-SiO₂ en un punt més baix que la resta de la superfície de silici. A partir del 2008 va ser substituït en gran manera per l'aïllament de rases poc profundes.
Aquesta tecnologia es va desenvolupar per aïllar els transistors MOS entre ells i limitar la diafonia dels transistors. L'objectiu principal és crear una estructura aïllant diòxid de silici que penetri sota la superfície de l'oblia, de manera que la interfície Si-SiO ₂ es produeixi en un punt més baix que la resta de la superfície de silici. Això no es pot aconseguir fàcilment gravant l'òxid de camp. En el seu lloc, s'utilitza l'oxidació tèrmica de regions seleccionades que envolten els transistors. L'oxigen penetra en profunditat de l'oblia, reacciona amb el silici i el transforma en òxid de silici. D'aquesta manera, es forma una estructura immersa. Amb finalitats de disseny i anàlisi de processos, l'oxidació de les superfícies de silici es pot modelar eficaçment mitjançant el model Deal-Grove.

## Referències

* ↑ «Local oxidation of silicon surfaces by dynamic force microscopy: Nanofabrication and water bridge formation» (en anglès). https://www.researchgate.net.+[Consulta: 4 juliol 2022].
* ↑ «Local Oxidation Of Siliconfor Isolation» (en anglès). https://web.stanford.edu.+[Consulta: 4 juliol 2022].
# Federico Melchor Fernández

Federico Melchor Fernández (Madrid 10 d'abril de 1915 – 11 de setembre de 1985) fou un periodista i polític espanyol d'ideologia comunista. És pare del director de cinema Jorge Amat.
Inicialment milità en les Joventuts Socialistes d'Espanya, en les quals fou secretari i comptador de la Comissió executiva al V Congrés de 1934. Treballà com a periodista a Renovación i Claridad.
El 1936 formà part, juntament amb Santiago Carrillo, José Laín Entralgo i José Cazorla Maure, del Comitè Nacional d'Enllaç d'unificació amb l'UJCE de la que en sorgiren les Joventuts Socialistes Unificades. En aquell moment, juntament amb Carrillo, ingressaria al Partit Comunista d'Espanya.
Durant la guerra civil espanyola va ser delegat de Seguretat i Assalt en la Junta de Defensa de Madrid; també fou director general de propaganda en el Ministeri d'Estat sota el govern de Juan Negrín; en el front capità de companyia en el Batalló Octubre i cap d'operacions de la 34a Divisió.
Inicialment estigué exiliat a París, on edità la revista Juventud, de les JSU. En començar la Segona Guerra Mundial fou expulsat de França i marxa cap a Mèxic, on fou redactor d'España Popular i dirigí i el butlletí de la UGT. En acabar la guerra tornà a Europa i s'establí a Bucarest, on fou redactor de Radio España Independiente, i després a París, on dirigí l'oficina d'informació del PCE, el setmanari Informaciones i Mundo Obrero fins a 1974.
Cap al 1976 va tornar clandestinament a Espanya per tal de dirigir Mundo Obrero a l'interior. Un cop legalitzat el PCE va ser membre del seu Comitè Executiu fins a la seva mort a Madrid el 1985.

## Referències

* ↑ «Filmar el exilio. Jorge Amat». Arxivat de l'original el 2011-08-18. [Consulta: 12 setembre 2012].

## Enllaços externs

* Melchor Fernández, Federico al web de la Fundació Pablo Iglesias
* Información clandestina per Juan Antonio Hernández Les.
* Federico Melchor. Testimonio d'una vida
* Ni Iglesias ni Gallego asistieron al entierro de Federico Melchor a El País, 14 de setembre de 1985.