OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kollau (Tarpenbek)

El Kollau és l'afluent major del Tarpenbek a Hamburg (Alemanya). Neix de prats humits a Schnelsen i desemboca al Tarpenbek a la frontera de Lokstedt amb Groß Borstel. Un camí per a passejants i ciclistes segueix el riu del seu naixement al Kollauteich fins al conflent. La conca desguassa uns 10 km².
El nom del riu es compon de dos arrels protogermànics: Coll que significa aiguamoll i au (aigua, rierol). Significaria doncs «rierol de les aigües molls» i així és sinònim amb Moorbek. Com quasi tots els rius de la regió al segle xx va patir intervencions de racionalització i de rectificació. A poc a poc, el NABU i altres associacions per a la protecció de la natura condueixen «dies per als padrins del riu» (Bachpatentage) per tornar-li al Kollau més vida i biodiversitat.

## Afluents

* Schillingsbek (parcialment entubat)
** Lohbek (entubat des del carrer Meyermannweg)
* Alte Kollau
** Geelebek (HH-Lokstedt)
* Langenhorstgraben
* Wegenkampgraben
* Mühlenau
** Düngelau
** Jaarsmoorgraben (entubat)
** Fangdiekgraben (parcialment entubat)
** Schießplatzgraben
*** Lüttkampgraben
*** Vorhorngraben
* Duvenackergraben (entubat)
* Brookgraben
** Grothwischgraben
** Brookgraben-Zubringer
* Röthmoorgraben
* Schippelmoorgraben
** Seesreingraben
* Vielohgraben
* Dübwischgraben

## Galeria

* Aiguabarreig amb l'Schippelmoorgraben
* Aiguabarreig amb el Röthmoorgraben
* El Kollau a Niendorf després de creuar la Frohmestraße
* El passeig al marge del Kollau al Niendorfer Gehege
* L'Alte Kollau (dreta) es vessa al Kollau després de passar sota el ferrocarril de mercaderies
* Pont al carrer Kollaustraße
* Kollau a Lokstedt
* Desembocadament del Schillingsbek

## Referències i enllaços

* ↑ Flussgebietsgemeinschaft Elbe (FGG Elbe), Arbeitsgemeinschaft für die Reinhaltung der Elbe, Fließgewässer im Elbeeinzugsgebiet Arxivat 2012-01-31 a Wayback Machine.
* ↑ «Die Kollau - eine Entdeckungsreise in Botanik und Zoologie». Hamburger Abendblatt, 23-08-2006.
* ↑ «Bach-Aktionstag an der Kollau» (en alemany). Was bisher erreicht wurde - NABU Hamburg. NABU, 18-05-2013. [Consulta: 29 maig 2017].
* ↑ «Kies und Steine für die Kollau» (en alemany). Schutzgemeinschat Deutscher Wald, 2017. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 29 maig 2017].
* Mapa de la conca del Kollau in: «Ergänzung und Plausibilisierung der Überschwemmungsgebiete an der Kollau» (pdf). Universitat tècnica d'Harburg (TUHH), 06-10-2009.
# Cintra, S.A.

Cintra, S.A. (Concesiones de Infraestructuras de Transporte) (BMAD CIN) és un operador internacional d'autopistes de peatge, d'aparcaments i d'estacionament regulat. Les seves accions es negocien a la Borsa de Madrid i va formar part de l'índex Ibex 35. El principal accionista de Cintra és Ferrovial amb un 67%. Les carreteres operades per Cintra inclouen l'Autopista 407 (Ontario), Chicago Skyway, la carretera de peatge d'Indiana i nombroses carreteres espanyoles.

## Autopistes dirigides per Cintra

* Ausol Ausol
* Autema - Autema
* Autopista M-45 - Autopista M-45
* Autopista R-4 - Autopista R-4
* Autopista Madrid-Levante - Autopista Madrid-Levante
* Autopista M-203
* Eurolink M4 - Eurolink M4
* 407 ETR - ETR 407
* Euroscut Algarve
* Euroscut Norte Litoral
* Chicago Skyway - Chicago Skyway

## Referències

* 1 2 3 4 «Annual Report 2008». Cintra. [Consulta: 11 maig 2009].
* ↑ «Cintra y Ferrovial aprueban su fusión con un canje de 4 a 1» (en castellà). El Economista, 30-07-2009. [Consulta: 1r maig 2011].
* ↑ http://www.autopistadelsol.com
* ↑ http://www.autema.com
* ↑ http://www.m45.es/
* ↑ http://www.radial4.com/
* ↑ http://www.autopistamadridlevante.es/ Arxivat 2008-05-04 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.eurolink-m4.com/
* ↑ http://www.407etr.com
* ↑ http://www.chicagoskyway.org

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Cintra
* Pàgina oficial de Cintra Aparcaments Arxivat 2008-01-05 a Wayback Machine.
* Segon enllaç a la Pàgina oficial de Cintra Aparcaments
# Drugtxu

El drugtxu (també hbrugtxu, zhugtxu) és una llengua tibetobirmana de Gansu parlada per uns pocs centenars de persones.

## Referències

* ↑ Tournadre, N. «L'aire linguistique tibétaine et ses divers dialectes» (en francès). Lalies, 25, 2005, pàg. 7–56.
# Txitximakh

Txitximakh (en rus: Чычымах) és un poble de la república de Sakhà, a Rússia, que el 2014 tenia 699 habitants, pertany al districte d'Itik-Kiuiol.

## Referències

* ↑ Хохлачев В.. Заполярный Помпей.
# Dècada del 1130
## Esdeveniments

* La dinastia almohade s'estableix al Marroc
* Es funda la universitat d'Oxford
* Geoffroy de Monmouth comença a escriure les històries que serviran de base per a la llegenda del rei Artús.
* 11 d'octubre de 1137 - Barbastre (l'Aragó): neix la Corona d'Aragó: Ramon Berenguer IV, comte de Barcelona, hi signa amb Ramir II, rei d'Aragó, el compromís matrimonial amb sa filla Peronella.
* Inici del segon concili ecumènic de Laterà
* Alfons I, primer rei de Portugal
* Revoltes comunitàries i aristocràtiques a la futura Itàlia

## Necrològiques

* Avempace, filòsof

## Personatges destacats

* Abelard, monjo
* Avempace, filòsof
* Ramon Berenguer IV
# Hard Boiled

«Hard Boiled» té aquests significats:
* El terme hard boiled és la denominació en anglès de la novel·la negra.
* Hard Boiled (pel·lícula), títol anglès de la pel·lícula de John Woo (1992).
* Hard Boiled (còmic), nom d'una sèrie de còmics.
# Ed Moloney

Edmund "Ed" Moloney és un periodista i escriptor irlandès, nascut el 1948, especialitzat en el conflicte d'Irlanda del Nord i l'IRA Provisional. Va treballar per a la revista Hibernia i Magill abans de passar a ser editor d'Irlanda del Nord per a The Irish Times, i posteriorment per al Sunday Tribune. Actualment viu i treballa a la ciutat de Nova York. Va ser impulsor i director del Projecte Belfast, al Boston College, per recopilar una història oral del conflicte nord-irlandès narrada per antics paramilitars implicats.
El 1986 va publicar el seu primer llibre, Paisley, una biografia del líder unionista Ian Paisley escrita conjuntament amb Andy Pollak. El 2002 va publicar A Secret History of the IRA, que va revisar en una segona edició el 2007. El 2008 també va tornar a escriure sobre Paisley, aquest cop en solitari, a Paisley: From Demagogue to Democrat?.
El 1999 va ser elegit periodista irlandès de l'any. El març de 2010 es va publicar el llibre Voices from the Grave, que presentava les entrevistes amb el republicà Brendan Hughes i el lleialista David Ervine, recollides durant el Projecte Belast del Boston College, que el va impulsar. Entre els esdeveniments narrats al llibre s'inclouen la desaparició de Jean McConville, el paper de Gerry Adams a l'IRA, el Divendres sagnant o les operacions d'importació d'armes de l'IRA, entre altres detalls de l'experiència de Hughes en el si de l'IRA Provisional. L'octubre de 2010, l'emissora irlandesa RTÉ va emetre un documental de 83 minuts coproduït per Moloney, basat en el seu llibre. El febrer de 2011, Voices From the Grave va guanyar el premi al millor documental televisiu als Irish Film and Television Awards (IFTA).

## Referències

* ↑ «Boston tapes: Q&A on secret Troubles confessions» (en anglès). BBC, 17-10-2019 [Consulta: 3 novembre 2020].
* ↑ Moloney, Edmund. «Books» (en anglès). The Broken Elbow. [Consulta: 3 novembre 2020].
* ↑ Kelleher, Lynne «Tape accusing SF boss Gerry Adams of death squad role to air on TV» (en anglès). Belfast Telegraph, 25-10-2010 [Consulta: 3 novembre 2020].
* ↑ «Full list of IFTA winners» (en anglès). The Irish Times, 13-02-2011 [Consulta: 3 novembre 2020].
# Hardi les gars !

Hardi les gars ! és una pel·lícula francesa de Maurice Champreux estrenada el 1931. Aquesta pel·lícula va portar com a primer títol Le Facteur du Tour de France.

## Argument

Al carter Biscot no li agrada l'esport, però per seduir Diana, campiona de natació, decideix fer-se ciclista. Aprèn a anar en bicicleta i aconsegueix prendre la sortida del Tour de França. Arriba en darrera posició a cada etapa però, després d'un error, arriba primer al Parc dels Prínceps.

## Repartiment

* Georges Biscot : Biscot
* Diana : Laure Langevin
* Paul Menant : Chocart
* Mona Goya : Yvette
* Georges Cahuzac
* Henri Kerny
* Jeanne Cheirel
* Lily Scott

## Bibliografia

* Maurice Bessy i Raymond Chirat, Histoire du cinéma français (1929-1934), Paris, Pygmalion, 1994, p. 203
# Ulan-Udè

Ulan-Udè és la capital de la República de Buriàtia, a Rússia. Es diu en buriat: Улаан Үдэ, Ulaan Üde; en rus: Улан-Удэ, Ulan-Udè), i antigament anomenada Verkhneúdinsk (Верхнеу́динск). Se situa al peu de les muntanyes, a la línia del Ferrocarril Transsiberià, i la travessa el riu Udà, afluent del Selengà. És la tercera ciutat més gran de la Sibèria Oriental, darrere Vladivostok i Khabàrovsk.
Ulan-Udè fou fundada el 1666 per cosacs russos. Per la situació geogràfica la ciutat va créixer ràpidament i va esdevenir un gran centre comercial que connectava Rússia amb la Xina i Mongòlia.
El 1920 esdevingué la capital de la República de l'Extrem Orient fins que es traslladà a Txità. El 1923 s'integrà a la República Socialista Federada Soviètica de Rússia dins una república socialista soviètica autònoma amb el nom de RSSA dels Buriats-Mongols, que el 1958 fou canviat pel de RSSA dels Buriats. En dissoldre's l'URSS (1991), integrada a la Federació Russa, passà a anomenar-se República dels Buriats o de Buriàtia.
De l'època de la fundació provenen les antigues mansions dels comerciants, ricament decorades amb fusta i pedra tallada, que encara es conserven al centre d'Ulan-Udè, a la vora del riu. Aquestes cases són un bell exemple del classicisme rus. A la plaça major hi destaca un gran cap de Lenin, monument actualment poc habitual en terres russes.

## Ciutats agermanades

* Taipei, República de la Xina (Taiwan)
* Berkeley, Califòrnia, Estats Units

## Imatges d'Ulan-Udè

* El cap de Lenin domina la plaça del Soviet
* Estació del Transsiberià
* Casa de fusta d'Ulan-Udè

## Referències

* ↑ «Ulan-Ude | enciclopedia.cat». [Consulta: 27 agost 2023].
* ↑ «Ulan-Ude city». East Sibertia State University of Technology and Management. [Consulta: 27 agost 2023].
* ↑ «Verkhne-Udinsk». A: Hugh Chisholm. Encyclopædia Britannica (en anglès). 27. 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
* ↑ Bisher, Jamie. White Terror: Cossack Warlords of the Trans-Siberian, juny 2005, p. 302–03. ISBN 9781135765958.
* ↑ «ru:Памятник В. И. Ленину» (en rus). Monulent.ru. Arxivat de l'original el 17 novembre 2007. [Consulta: 31 octubre 2012].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de la ciutat Arxivat 2004-09-23 a Wayback Machine.
* TPC 1:500,000 Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
* «Himne de la ciutat Улаан-Үдэ хотын дуу» (àudio) (en buriatià).
# Trougout

Trougout (en àrab تروكوت, Trūgūt; en amazic ⵜⵔⵓⴳⵓⵜ) és una comuna rural de la província de Driouch, a la regió de L'Oriental, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 11.458 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Dolmen del Camp d'en Serís

El Dolmen del Camp d'en Serís és un megàlit de l'època neolítica del terme comunal de Reiners, a la comarca del Vallespir (Catalunya del Nord).
Es troba al nord del terme comunal, al lloc anomenat Camp d'en Serís, realment una zona boscosa culminada pel turonet on es troba el dolmen.

## Bibliografia

* Abélanet, Jean. Itinéraires mégalithiques : dolmens et rites funéraires en Roussillon et Pyrénées nord-catalanes (en (francès)). Canet: Trabucaire, 2011. ISBN 9782849741245.
* Becat, Joan. «131-Ceret». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatébia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Carreras Vigorós, Enric; Tarrús Galter, Josep. «181 anys de recerca megalítica a la Catalunya Nord (1832-2012)». A: Annals de l'Institut d'Estudis Gironins, 54. Girona: Institut d'Estudis Gironins, 2013, p. 31-184. Llegir-lo en línia
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Reiners». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ El Dolmen del Camp d'en Serís en els ortofotomapes de l'IGN
# Triplophysa coniptera

Triplophysa coniptera és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes. Es troba a Euràsia.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Triplophysa brachyptera

Triplophysa brachyptera és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes. És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima temperat, el qual viu a Gansu (la Xina). És inofensiu per als humans.

## Morfologia

* Cos allargat, cilíndric, de 13,7 cm de llargària maxima, amb el musell rom, el peduncle de l'aleta caudal comprimit i amb 6 parells de barbetes sensorials.
* 3 espines i 7 radis tous a l'aleta dorsal. 2 espines i 5 radis tous a l'anal.
* 37-38 vèrtebres.
* Escates diminutes, invisibles, només a la vista al peduncle caudal.
* Bufeta natatòria completament tancada en una càpsula òssia.

## Referències

* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Wu, Y. i C. Wu, 1992. The fishes of the Qinghai-Xizang Plateau. Sichuan Publishing House of Science & Technology, Txengdu, la Xina. 599 p.
# Harrisburg (Missouri)

Harrisburg és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 184 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Harrisburg tenia 184 habitants, 77 habitatges, i 50 famílies. La densitat de població era de 103 habitants per km².
Dels 77 habitatges en un 32,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,6% hi vivien parelles casades, en un 13% dones solteres, i en un 33,8% no eren unitats familiars. En el 31,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,5% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 14,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.714 $ i la renda mediana per família de 44.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.000 $ mentre que les dones 24.375 $. La renda per capita de la població era de 14.298 $. Entorn del 12% de les famílies i el 18% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Harrisburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Harrisburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Un dia per morir

Un dia per morir (A Day to Die en anglès) és una pel·lícula d'acció de robatori nord-americana del 2022 escrita, dirigida i produïda per Wes Miller. És protagonitzada per Kevin Dillon, Bruce Willis, Gianni Capaldi, Brooke Butler, Leon Robinson i Frank Grillo. Es va estrenar el 4 de març de 2022 per Vertical Entertainment. Ha estat doblada i subtitulada al català.

## Repartiment

* Kevin Dillon com a Connor Connolly, un oficial de llibertat condicional deshonrat i antic membre d'un equip "fantasma"
* Bruce Willis com Alston, el cap de policia
* Frank Grillo com a Brice Mason, l'excapità d'un equip "fantasma"
* Leon com a Tyrone Pettis, el cap de la droga local
* Gianni Capaldi com a Tim Connolly, el germà de Connor i un antic membre d'un equip "fantasma"
* Brooke Butler com a Candice Connolly, la dona embarassada de Connor
* Johnny Messner com a cap adjunt Schipp
* Vernon Davis com a Dwayne Miller, un antic membre d'un equip "fantasma".
* Alexander Kane com a Steven Rogers, un antic membre d'un equip "fantasma".
* Aspen Kennedy com a Joaquin Smith
* Mohamed Karim com el detectiu Reynolds, un oficial de policia
* Curtis Nichouls com a Spade, la mà dreta de Pettis

## Producció

El rodatge va començar a Jackson, Mississipi, el març de 2021, com el primer llargmetratge que es va rodar a la ciutat el 2021. Va concloure després de sis setmanes a l'abril, amb les escenes finals rodades a l'aeroport de Hawkins Field. El maig de 2021, Vertical Entertainment va adquirir els drets de distribució de la pel·lícula.

## Referències

* ↑ «Un dia per morir». Goita què fan, ara!. [Consulta: 13 abril 2023].
* ↑ Anderson, Roselyn. «Filming wraps in Capital City on action thriller starring Bruce Willis», 24-04-2021. Arxivat de l'original el 12 maig 2021. [Consulta: 12 maig 2021].
* ↑ N'Duka, Amanda. «Vertical Entertainment Acquires A Day to Die Starring Bruce Willis & Frank Grillo», 12-05-2021. Arxivat de l'original el 12 maig 2021. [Consulta: 12 maig 2021].

## Enllaços externs

* Un dia per morir a Goita què fan, ara!
# Un dia perfecte per volar

Un dia perfecte per volar és una pel·lícula de l'any 2015 dirigida per Marc Recha i Batallé i protagonitzada per Sergi López, Marc Recha i Roc Recha. Rebé nou candidatures als Premis Goya de 2016.

## Argument

A prop de la costa en un paratge solitari, un nen fa volar un estel que el seu pare li ha construït. Però el vent bufa fort i l'estel s'enreda entre la vegetació i el nen necessita l'ajuda de l'adult per seguir jugant amb l'estel. Tots dos, enmig de la natura, començaran la narració d'un conte de milers d'episodis, una història protagonitzada per un gegant que sempre té gana, al qual posarà veu el pare, i amb el qual el petit entaularà una llarga conversa.

## Repartiment

* Sergi López i Ayats: adult
* Marc Recha i Batallé
* Roc Recha: nen

## Referències

* ↑ Pons, Joan «Un dia perfecte per volar». Ara, 23-10-2015 [Consulta: 31 gener 2016].
* ↑ «Un dia perfecte per volar». Filmoteca de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2022].
* ↑ «Un dia perfecte per volar (Un día perfecto para volar)» (en castellà). PremiosGoya.com. [Consulta: 10 octubre 2022].
* ↑ «Un dia perfecte per volar». CCMA.cat. [Consulta: 10 octubre 2022].
* ↑ «Un dia perfecte per volar». Filmin.cat. [Consulta: 10 octubre 2022].
# Turó de Sant Jaume (Pineda de Mar)

El Turó de Sant Jaume és una muntanya de 88 metres que es troba al municipi de Pineda de Mar, a la comarca del Maresme. Tot i la seva poca alçada, degut a la proximitat amb el mar el feia un punt de guaita de primer ordre, i per aquest motiu s'hi va construir la Torre de Sant Jaume, construcció defensiva que es creu s'hi va ubicar al segle XVI.
Al turó també s'hi troba la Sant Jaume de Pineda de Mar, petita església construïda al segle XIX de planta rectangular, amb portal de llinda i brancals de pedra.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Turó de Sant Jaume (Pineda de Mar)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Torre de Sant Jaume». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 agost 2017].
* ↑ «Sant Jaume de Pineda de Mar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 agost 2017].
* ↑ «LES ERMITES - Sant Jaume». [Consulta: 24 setembre 2023].
# Txekxa

Txekxa (en rus: Чекша) és un poble (un possiólok) de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 369 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Turpilià

Turpilià és el nom dels següents personatges:
* Petroni Turpilià, un dels triumvirs monetaris d'August.
* Gai Petroni Turpilià, cònsol el 61.
# Hawiza

Hawiza (apareix també el diminitiu Huwayza) fou una antiga ciutat a la regió de maresmes a l'est del Tigris, dins el Khuzistan (avui Iran), que va donar nom a tota la comarca.
Era una ciutat d'origen sassànida fundada suposadament per Sapor I i reconstruïda pels musulmans al darrer quart del segle x. Hi vivien nombrosos nabateus. Al segle xiv encara era una ciutat de certa importància. Després fou capital de la dinastia anomenada mushasha. Es va quasi despoblar el 1834 després de l'enfonsament d'una presa.
# Edifici a la plaça del Blat, 5 (Valls)

La casa damunt el carrer Espardenyers, Casa Pont, Ca l'Esmolet del Racó o edifici a la plaça del Blat, 5 de Valls (Alt Camp) era una obra modernista protegida com a Bé Cultural d'Interès Local, actualment desapareguda arran de la construcció del Museu Casteller i de la qual només se'n conserven un parell d'arcs apuntats.

## Descripció

A la raconada que comunica la plaça del Blat amb el carrer dels Espardenyers hi havia aquest edifici d'habitatges que constava de baixos comercials i quatre plantes més. A la primera planta, dos dels tres balcons estaven emmarcats per sengles arcs de mig punt d'obra arrebossada, que són l'únic que en resta. Per sota de la balconada correguda hi havia un esgrafiat que formava una sanefa, detall artístic que es repetia a la segona i tercera planta, encara que més discret. A tots els pisos hi havia tres obertures per planta que corresponien als balcons; els del tercer pis tenien més volada i amplada que els del quart.
La façana es rematava amb cornisa amb motllura senzilla, encara que tenia un perfil més desenvolupat que la cornisa existent en el forjat de la primera planta.

## Història

La data de l'immoble corresponia a l'any 1833, ja que damunt de la porta principal, que era bastant petita, hi havia un treball de forja que determinava un rectangle i al centre s'hi assenyalava aquesta data.
L'edifici va ser enderrocat el 2014 arran de la construcció del museu Món Casteller.

## Referències

* 1 2 «La degradació patrimonial del nucli històric de Valls: més enllà dels grans edificis». CatalunyaDiari, 07-02-2020. [Consulta: 25 setembre 2023].
* ↑ «Els arcs gòtics del Museu Casteller, finalitzats». El Vallenc, 19-03-2022. [Consulta: 25 setembre 2023].
* 1 2 3 «Edifici a la plaça del Blat, 5». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2013].
* ↑ «Valls comença a enderrocar els immobles on s'aixecarà el futur Museu Casteller». La Vanguardia, 16-04-2014 [Consulta: 25 setembre 2023].