OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# President del Iemen

El President de la República del Iemen és el cap d'estat del Iemen.
Segons s'indica a la vigent Constitució del Iemen, el president és alhora comandant supremde les Forces Armades iemenites així com cap del govern del país.
El primer president de la república, que actualment encara es manté en el càrrec, és Ali Abdallah al-Salih. President del Iemen del Nord entre 1978 i 1990, exerceix la presidència de la república unificada des del 22 de maig de 1990, el mateix dia en què es signà la unificació de la República Àrab del Iemen i la República Popular Democràtica del Iemen. Fins a 1994 el seu títol va ser el de President del Consell de Govern. Des del primer d'octubre de 1994 exerceix el càrrec de President de la República.

## Llista de caps d'estat de la República del Iemen (1990-Present)

| 1 | Ali Abdallah Saleh علي عبدالله صالح (1947-2017) | 22 | 25 | Congrès général du peuple |
| 2 | Ali Abdallah Saleh علي عبدالله صالح (1947-2017) | 22 | 25 | Congrès général du peuple |
| 3 | Abdrabbo Mansour Hadiعبد ربه منصور هادي (né en 1945) | 4 | 23 | Congrès général du peuple |
| (4) | Abdrabbo Mansour Hadiعبد ربه منصور هادي (né en 1945) | 23 | 25 | Congrès général du peuple |
| 5 | Abdrabbo Mansour Hadiعبد ربه منصور هادي (né en 1945) | 25 | 6 février 2015 | Congrès général du peuple |
| 6 | Mohammed Ali al-Houthi محمد علي الحوثي (né en 1979) | 6 | 14 | Ansar Allah |
| 7 | Saleh Ali al-Sammad صالح علي الصماد (1979-2018) | 14 | 19 | Ansar Allah |
| 8 | Mehdi Hussein al-Machat مهدي حسين المشاط | 25 | en fonction | Ansar Allah |
# Ecosistema

Un ecosistema és un sistema natural que està format per un conjunt d'organismes vius (biocenosi) i el medi físic on es relacionen (biòtop), les relacions que estableixen entre si, així com les característiques físiques d'un lloc on viuen i les relacions entre el medi i els organismes.
Un ecosistema té en compte les complexes interaccions entre els organismes (plantes, animals, bacteris, algues, fongs i d'altres) que formen la comunitat (biocenosi) i els fluxos d'energia (endosomàtica i exosomàtica) i materials que la travessen. Aquestes interaccions entre els organismes es donen mitjançant el que s'anomena xarxa tròfica o xarxa alimentària, que és una sèrie de cadenes alimentàries o tròfiques íntimament unides que s'estableixen de manera lineal entre organismes que pertanyen a diferents nivells tròfics.

## Estructura

Normalment, se'n diu que les parts són les diferents classes de components, és a dir, el biòtop i la biocenosi i els diferents tipus ecològics d'organismes (productors, depredadors, descomponedors,..). Els ecosistemes no són totalment homogenis, sinó que presenten parts, on les condicions a cada una d'aquestes són diferents. Està estructurat per diferents interfases, anomenades ecotons i per gradients direccionals de factors fisicoquímics del medi, ecoclines.
L'estructura física de l'ecosistema pot desenvolupar-se en direcció vertical i horitzontal: en els dos casos es parla d'estratificació.

## Tipus

* Desèrtic
* Ecosistema aquàtic
* Sabana
* Ecosistemes artificials
* Selva pluvial
* Tundra
* Prat
* taiga
* taiga nevada

## Destrucció

D'ecosistemes, n'hi ha per tot el planeta però a causa de la influència i a l'acció humana en una escala fins ara mai coneguda, se n'estan destruint molts. Alguns dels impactes ambientals de l'activitat humana sobre els ecosistemes són:
* Destrucció i fragmentació d'hàbitats
* Canvi climàtic
* Contaminació
* Espècies introduïdes
* Efecte cascada
* Sobreexplotació
Controlar el canvi dels ecosistemes pot ser un dels reptes més importants amb què la humanitat s'hagi d'enfrontar. La protecció dels ecosistemes naturals que queden en parcs naturals i altres àrees protegides és decisiva.

## Referències

* ↑ ”Biology Concepts & Connections Sixth Enjuuhndition”, Campbell, Neil A. (2009), page 2, 3 and G-9. Retrieved 2010-06-14.
* 1 2 Christopherson, RW (1994) Geosystems: An Introduction to Physical Geography. Prentice Hall Inc.
* ↑ Tansley, AG (1935) The use and abuse of vegetational terms and concepts. Ecology 16, 284-307.

## Vegeu també

* Ecosfera
* Silvicultura propera a la natura
* Dinàmica de sistemes
* Ecocidi
* Servei de l'ecosistema
# El Oso Yonki

El Oso Yonki fou un grup de música harcore punk del Pont de Suert, a l'Alta Ribagorça. Algunes de les seues cançons esdevingueren himnes per a l'escena alternativa de l'època.

## Discografia

* Venganza (Tralla Records, 1994)
* Andakenó (Tralla Records, 1995)
* El Oso Yonki (Radio Bronka, 2001)
* Hardware to hell (Autoedició, 2007)

## Referències

* ↑ «Concert de El Oso Yonki i Pankarrada Nui». Nació Lleida, 02-07-2010. [Consulta: 15 març 2023].
* ↑ «Cultura de resistencia: Recopilatorio musical en catalán por el Centro de Documentación Arran». La Haine, 03-01-2011. [Consulta: 15 març 2023].
* ↑ «Manolo Kabezabolo - Girando por Salas - En Vela - Snakeyes - Bajolicencia - Riff And Roll - Leather Boys» (en castellà). Mariskal Rock, 03-04-2020. [Consulta: 15 març 2023].
* ↑ Vázquez, David Directa, 70, 14-11-2007, pàg. 26.
# El Oued

El Oued (àrab: الوادي, al-Wādī) o Oued Souf (àrab: Wādī Sūf) és una ciutat de la província o wilaya d'El Oued, a Algèria. És una ciutat oasi dins el Sàhara amb l'aigua fornida per un riu subterrani i per això rep el nom d'El Oued, «el Riu.»
S'hi cultiven palmeres datileres i, cosa rara en el desert, les cases estan construïdes amb maons.
Molts dels seus terrats tenen forma de cúpula i per això també és coneguda com la «Ciutat del Miler de Cúpules.»
El Oued es troba a uns 600 km al sud-est d'Alger. A 20 km es troba l'aeroport de Guemar.
L'any 1998 tenia 139.362 habitants.

## Vegeu també

* Wadi Suf

## Referències

* ↑ «Algeria: El-Oued, the City of a thousand Domes - English blog | By Algeria Channel».

## Enllaços externs

* El-Oued: Perla del Sàhara Arxivat 2007-03-10 a Wayback Machine.
* Explora Oued Souf amb Google Earth Arxivat 2011-08-17 a Wayback Machine. a Global Heritage Network
# Pregària de Jesús

La pregària de Jesús o pregària del cor és una tècnica cristiana ortodoxa de pregària típica de l'escola de l'hesicasme i perfeccionada pels starets. Ha estat emprada, ensenyada i discutida a través de la història del cristianisme oriental. Reflecteix l'ensenyament donat per Jesús de Natzaret a la paràbola del fariseu i el publicà (Lluc, 18:10-14), així com la pregària Senyor, salva'm! dita per Pere a Jesucrist mentre Pere s'enfonsava a la mar de Galilea (Mateu, 14:30).
Es pot repetir moltes vegades com a part d'una pràctica ascètica personal. Amb freqüència es fa amb l'ajut del cordó d'oració. També es pot acompanyar la pregària amb postracions i amb el senyal de la creu.
L'extensió de la pregària pot variar des del simple Senyor, tingueu misericòrdia fins al Senyor Jesucrist, Fill de Déu, tingues misericòrdia de mi, pecador.
# Ptòlic d'Egina

Ptòlic d'Egina (grec antic: Πτόλιχος, llatí: Ptolichus) va ser un escultor grec natural de l'illa d'Egina.
Era el fill i el deixeble de Sinnoont, i va viure entre les Olimpíades 75 i la 82 (és a dir, entre el 460 aC i 448 aC). Va esculpir, que se sàpiga, dues estàtues de guanyadors olímpics: Teognet d'Egina i Epicradi de Mantinea, descrites per Pausànias (Descripció de Grècia VI, 9,1; 10,2).

## Referències

* ↑ 1.Ptolichus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 599
# Pu Lieping

Pu Lieping (xinès simplificat: 卜列平, pinyin: Bǔ Lièpíng; Chengdu, 1959) és un cal·lígraf i artista xinès.
Provinent d'una família de la intel·liguèntsia de la Xina maoista, va patir la repressió de la Revolució Cultural. A partir dels 10 anys, comença a practicar la cal·lígrafia, en part per rebre comparacions poc afalagoses amb altres persones. A partir del 1980 comença a rebre lliçons de Bai Yunshu, referent local, i a l'edat de 22 anys ja estava entre els millors cal·lígrafs de la província de Sichuan. A finals de la dècada del 1990 participa a diverses conferències sobre el futur de la cal·ligrafia xinesa moderna.
El seu art és un exponent de l'assimilació d'estils, ja que obres com Works Like Dreams s'assemblen més a pintures surrealistes que a treballs de cal·ligafia xinesa. També ha utilitzat cal·lígrafia japonesa en els seus treballs, i se li han trobat semblances amb l'obra de Joan Miró. El 2002 participa en una exposició col·lectiva al British Museum, i el 2012 va exposar a l'IVAM de València, juntament amb Gu Gan.

## Referències

* 1 2 3 4 Barrass, Gordon S. The Art of Calligraphy in Modern China. University of California Press, 2002, p. 236. ISBN 978-0-520-23451-2.
* ↑ «书法与现代视觉艺术的精神图式_艺术中国». [Consulta: 7 novembre 2021].
* ↑ Huang, Michelle Ying Ling. Beyond Boundaries: East and West Cross-Cultural Encounters. Cambridge Scholars Publishing, 2012-04-25. ISBN 978-1-4438-3936-5.
* 1 2 3 Játiva, Juan Manuel «Idilio entre caligrafía y abstracción». El País [Madrid], 27-09-2012. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Barrass, Gordon S. The Art of Calligraphy in Modern China. University of California Press, 2002. ISBN 978-0-520-23451-2.

## Enllaços externs

* Pu Lieping, a l'enciclopèdia Baidu-Baike.
# Priaranza del Bierzo

Priaranza del Bierzo és un municipi de la província de Lleó a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'El Bierzo.

## Entitats Locals Menors

* Priaranza del Bierzo
* Villalibre de la Jurisdicción
* Santalla del Bierzo
* Paradela de Muces
* Villavieja
* Ferradillo (deshabitat)
* Rioferreiros (deshabitat)

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1015 | 1021 | 920 | 865 |

## Vegeu també

* Associació Cultural Muces
* Associació d'Amics del Castell de Cornatel i el seu entorn
* Amics de Ferradillo Arxivat 2009-06-04 a Wayback Machine.
# Priapos

Priapos (en llatí Priapus, en grec antic Πρίαπος) era una ciutat d'Eòlia, a Mísia, a la part de la Propòntida, prop de la muntanya Pytius.
Se suposa que era una colònia de Milet però alguns diuen que era una colònia de Cízic. El seu nom derivaria de l'adoració al déu Príap. Tenia un bon port i al seu territori es produïa un bon vi. En parlen Estrabó, Tucídides, Pomponi Mela i Esteve de Bizanci.
Les seves ruïnes es troben prop de Karabiga, al districte de Biga, província de Çanakkale (Turquia).

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Priapus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 12 gener 2021].
# Douglas Preston

Douglas Preston (Cambridge, Massachusetts, 1956), és un escriptor estatunidenc. És conegut per haver escrit diversos llibres amb Lincoln Child que s'han convertit en best-sellers internacionals.
Preston va començar la seva feina d'editor al Museu Nord-americà d'Història Natural. A més a més de les seves col·laboracions amb Child, ha escrit dues novel·les i diversos llibres de temàtica científica que giren al voltant de la història del sud-oest nord-americà. També ha treballat a la Universitat de Princeton i ha escrit una gran quantitat d'articles per a The New Yorker sobre temes científics.

## Novel·les amb Lincoln Child

* The Relic (1995)
* Mount Dragon (1997)
* Reliquary (1998)
* Riptide (1999)
* Thunderhead (2000)
* Ice Limit (2001)
* The Cabinet of Curiosities (2003)
* Still Life with Crows (2003)
* Brimstone (2004)
* (Dance of Death) (2005)
* (Book of the Death) (2006)

## Novel·les en solitari

* Jennie (1994)
* The Codex (2004)
* Tyrannosaur Canyon (2006)

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Douglas Preston i Lincoln Child
* Douglas Preston a Lecturalia
# El Reixac (Sant Joan de les Abadesses)

el Reixacés un mas a mig camí dels nuclis de Sant Pau de Segúries i Sant Joan de les Abadesses (el Ripollès) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es tracta d'una masia amb coberta, de teula àrab i a doble vessant amb el carener perpendicular a la façana. La porta d'accés presenta una llinda amb inscripcions i brancals de pedra. Hi ha dues finestres sense una disposició ordenada. La façana està arrebossada i a la part superior hi ha un rellotge de sol en el qual les hores estan representades per números àrabs. Al damunt del plafó del rellotge hi ha una base de ferro en forma de sol de la qual surt una vareta que marca les hores en dies assolellats.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya. ICGC
* ↑ «Masia del Reixac». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# Ranjit

«Ranjit» té aquests significats:
* Ranjit Singh, maharajà sikh de Lahore
* Gran Ranjit, riu
* Petit Ranjit, riu
# Ranjit Singh

Ranjit Singh (1801- 1839), conegut com el lleó del Panjab, va ser un maharajà i fundador de la confederació sikh del Panjab (Índia). Va néixer el 13 de novembre de 1780 a Gujranwala (Imperi Mogol) i va morir el 27 de juny de 1839 a Lahore.
A la mort del seu pare, Maha Singh (un capità sikh) el 1792, va esdevenir el cap dels sukerchakies (un grup sikh situat al territori que actualment és el Pakistan). Tenia tan sols 12 anys i després de diverses campanyes, els seus rivals van acabar acceptant-lo com a líder i va unir les faccions sikhs en una única entitat.
El 1799 va conquerir Lahore, la capital del Panjab (avui és al Pakistan) i el 1801 es va proclamar maharajà. El 1802 va conquerir Amritsar, una ciutat sagrada dels sikhs. El 1820 havia consolidat el seu domini sobre la totalitat del Panjab entre els rius Sutlej i Indus. Va derrotar en diverses ocasions afganesos i paixtus durant les dècades de 1820 i 1830, acabant per envair l'Afganistan, junt amb tropes britàniques el 1838.
Va crear un Estat sikh que admetia tant sikhs com musulmans i hindús a l'exèrcit i al govern. Aquest Estat, però, es va col·lapsar a la mort del seu fundador.

## Referències

* ↑ The Times Atlas Of World History, Times Books (1978) ISBN 0-8437-1125-6

## Enllaços externs

* Biografia de Ranjit Singh (en anglès). Arxivat 2010-01-21 a Wayback Machine.
* Article del Govern del Pakistan sobre Ranjit Singh Arxivat 2010-09-14 a Wayback Machine.
# Ramon Aleu i Jornet

Ramon Aleu i Jornet (Margalef, Priorat, 30 de juliol de 1948) és un polític català.

## Biografia

Es llicencià en enginyeria agrònoma a l'Escuela Tècnica Superior de Ingenieros Agrónomos de Madrid. De 1975 a 1982 ha treballat com a gerent de la cooperativa FARE, de Vinebre (Ribera d'Ebre) i da 1982 a 1984 de la Cooperativa agrària de Falset.
És militant del PSC, on és encarregat de la secció de finances de la federació del Camp de Tarragona. Fou alcalde de Falset el 1979-1983 i 1987-1991, tinent d'alcalde el 1983-1987 i el 1991-1995 i regidor del 1995 al 2003. De 1979 a 1987 ha estat vicepresident primer de la Diputació de Tarragona.
A les eleccions al Parlament de Catalunya de 1984 i 1988 fou elegit diputat per la província de Tarragona. Fou vicepresident de la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca del Parlament de Catalunya de 1984 a 1988. A les eleccions generals espanyoles de 1993 fou escollit senador per la mateixa circumscripció, càrrec que repetí a les eleccions generals espanyoles de 1996, 2000, 2004 i 2008.

## Referències

* ↑ Diputats de la III Legislatura
* ↑ Diputats de la II Legislatura
* ↑ Fitxa del Senat

## Enllaços externs

* Blog personal de Ramon Aleu
# Puffinus baroli

Puffinus baroli és el nom científic d'una baldriga, ocell marí de la família dels procel·làrids (Procellariidae) que era considerat una subespècie de la baldriga d'Audubon. Cria a les illes de Madeira, Canàries i Cap Verd i es dispersa per l'Atlàntic.
# Elacatinus macrodon

Elacatinus macrodon és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes. Va ser descrit pels ictiòmegs W. Beebe i John Tee Van el 1928.

## Morfologia

Els adults poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del sud de Florida fins al nord de Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ Beebe, William; Tee-Van, John «The fishes of Port-au-Prince Bay, Haiti. With a summary of the known species of marine fishes of the Island of Haiti and Santo Domingo». Zoologica : scientific contributions of the New York Zoological Society, 10, 1, 31-12-1928, pàg. 1––279. DOI: 10.5962/p.190326. ISSN: 0044-507X.
* 1 2 Yue, Hao; et alii. «Tigrigobius macrodon (Beebe & Tee-Van, 1928) Tiger goby» (en anglès). Fishbase. [Consulta: 1r març 2023].

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
# Elacatinus prochilos

Elacatinus prochilos és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud de Florida i a les Petites Antilles.

## Referències

* ↑ Jordan D. S. 1904. Notes on the fishes collected in the Tortugas Archipelago. Bull. U. S. Fish Comm. v. 22 [1902]. 539-544.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Böhlke, J. E. & C. R. Robins. 1968. Western Atlantic seven-spined gobies, with descriptions of ten new species and a new genus, and comments on Pacific relatives. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 120: 45-174.
* Bussing, W.A., 1990, New species of gobiid fishes of the genera Lythrypnus, Elacatinus and Chriolepis from the eastern tropical Pacific., Revista de Biología Tropical, 38(1):99-118.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Eleccions municipals de 1999 a Cabra del Camp

Les eleccions municipals de 1999 a Cabra del Camp van ser unes eleccions locals que es van celebrar el diumenge 13 de juny de 1999 a Cabra del Camp, a l'Alt Camp, com a part de les eleccions municipals espanyoles. Es van triar els 7 regidors de l'Ajuntament de Cabra del Camp.

## Sistema electoral

Les eleccions als ajuntaments de l'Estat espanyol estan fixades per celebrar-se el quart diumenge de maig cada quatre anys. El sistema electoral fa servir la regla D'Hondt amb representació proporcional, llistes tancades i una barrera electoral del 5% dels vots vàlids, que inclou els vots en blanc. La votació per a l'assemblea local es basa en el sufragi universal.
En les eleccions municipals, la circumscripció electoral és el municipi i el nombre d'escons (o sigui, regidors) a triar del municipi es determina en funció del nombre d'habitants censats en aquest municipi. En el cas de Cabra del Camp, en tenir 485 persones censades, l'hi correspon 7 regidors.

## Candidatures

El 18 de maig del mateix any, la Junta Electoral de Zona de Valls va proclamar l'única candidatura del municipi de Cabra del Camp en el Butlletí Oficial de la Província de Tarragona.
* Grup d'Independents de Cabra del Camp-FIC (GICC-FIC)

## Jornada electoral
### Constitució de les meses

En aquell moment, Cabra del Camp tenia una població de 508 habitants, dels quals 485 persones van ser cridades a votar a l'única mesa que es va constituir al municipi.

### Participació

La participació en aquestes eleccions va ser de 56,1%, el qual cosa implica que un total de 272 ciutadans del municipi van decidir exercir el seu dret a vot. Comparant aquesta participació amb la mitjana catalana, Cabra del Camp va registrar una xifra pràcticament idèntica, situant-se en 0,2 punts percentuals per sobre.
A continuació, es presenta una taula amb els percentatges de participació registrats a diferents hores del dia de les eleccions:
| Hores | Cabra del Camp |
| Participació (14h) | 28,9% ( -6,0%) |
| Participació (18h) | 48,9% ( -1,0%) |
| Participació (20h) | 56,1% ( -1,3%) |

## Referències

* 1 2 «Llei orgànica 5/1985, de 19 de juny, del règim electoral general». Portal Jurídic de Catalunya. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Infoelectoral | Resultados electorales» (en castellà). Ministerio de Interior | Gobierno de España. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Elecciones. Elecciones Locales. 13 de junio de 1999.» (en castellà). Junta Electoral Central. [Consulta: 17 juny 2023].
* 1 2 «Resultats electorals». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2022-10-10. [Consulta: 4 juny 2023].
# Eleccions municipals de 1999 a la Masó

Les eleccions municipals de 1999 a la Masó van ser unes eleccions locals que es van celebrar el diumenge 13 de juny de 1999 a Masó, a l'Alt Camp, com a part de les eleccions municipals espanyoles. Es van triar els 7 regidors de l'Ajuntament de la Masó.

## Sistema electoral

Les eleccions als ajuntaments de l'Estat espanyol estan fixades per celebrar-se el quart diumenge de maig cada quatre anys. El sistema electoral fa servir la regla D'Hondt amb representació proporcional, llistes tancades i una barrera electoral del 5% dels vots vàlids, que inclou els vots en blanc. La votació per a l'assemblea local es basa en el sufragi universal.
En les eleccions municipals, la circumscripció electoral és el municipi i el nombre d'escons (o sigui, regidors) a triar del municipi es determina en funció del nombre d'habitants censats en aquest municipi. En el cas de la Masó, en tenir 235 persones censades, l'hi correspon 7 regidors.

## Candidatures

El 18 de maig del mateix any, la Junta Electoral de Zona de Valls va proclamar dues úniques candidatures del municipi de la Masó en el Butlletí Oficial de la Província de Tarragona.
* Esquerra Republicana de Catalunya-Acord Municipal (ERC-AM)
* Convergència i Unió (CiU)

## Jornada electoral
### Constitució de les meses

En aquell moment, la Masó tenia una població de 256 habitants, dels quals 235 persones van ser cridades a votar a l'única mesa que es va constituir al municipi.

### Participació

La participació en aquestes eleccions va ser de 91,9%, el qual cosa implica que un total de 216 ciutadans del municipi van decidir exercir el seu dret a vot. Comparant aquesta participació amb la mitjana catalana, la Masó va registrar una xifra notablement alta, situant-se en 36,0 punts percentuals per sobre.
A continuació, es presenta una taula amb els percentatges de participació registrats a diferents hores del dia de les eleccions:
| Hores | la Masó |
| Participació (14h) | 51,9% ( -7,3%) |
| Participació (18h) | 85,1% ( 5,3%) |
| Participació (20h) | 91,9% ( 1,5%) |

## Referències

* 1 2 «Llei orgànica 5/1985, de 19 de juny, del règim electoral general». Portal Jurídic de Catalunya. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Infoelectoral | Resultados electorales» (en castellà). Ministerio de Interior | Gobierno de España. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Elecciones. Elecciones Locales. 13 de junio de 1999.» (en castellà). Junta Electoral Central. [Consulta: 17 juny 2023].
* 1 2 «Resultats electorals». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2022-10-10. [Consulta: 4 juny 2023].