OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El club dels divorciats

El club dels divorciats (títol original: Divorce club) és una pel·lícula francesa, dirigida per Michaël Youn, estrenada el 14 de juliol de 2020. S'ha doblat al valencià per a À Punt; també s'ha subtitulat i doblat al català oriental.
La pel·lícula va guanyar el Gran Premi del Festival Internacional de Cinema de Comèdia de L'Aup d'Uès el 18 de gener de 2020.

## Sinopsi

El Ben, després d'una separació traumàtica, es retroba amb el Patrick, amic de la infància i també divorciat de fa poc, que l'acull a la seva enorme vil·la. Amb el temps el Patrick també acull a l'Albane i el Didier també divorciades, pel que de sobte se'ls hi acut crear el Club dels Divorciats en què hi ha festa cada nit i no cal donar explicacions a ningú.

## Repartiment

* Arnaud Ducret com a Benjamin "Ben" Catala
* François-Xavier Demaison com a Patrick
* Matteo Salamone com a fill del Patrick
* Michaël Youn com a Thierry "Titi" Lemaitre
* Audrey Fleurot com l'Albane
* Caroline Anglade com a Marion Rush
* Youssef Hajdi com el Helmut
* Grégoire Bonnet com el Didier
* Jarry com el Dr. Fred Eric
* Frédérique Bel com a Sarah
* Charlotte Gabris com a Gisèle, la millor amiga de la Marion.
* Ornella Fleury com a Vanessa Pignet, exdona del Ben
* Benjamin Biolay com a Blaise
* Claudia Tagbo com a Katy Lemaitre
* David Coscas com a David
* Raphaël Carlier com a Raphaël
* Patrick Braoudé com el pare de la Sarah
* Gladys Cohen com a mare de la Sarah
* Vincent Desagnat com el mandolinista del restaurant italià
* Cartman com a el cambrer del restaurant italià
* Vincent Moscato com el propietari del sex-shop

## Localització

El rodatge va tenir lloc al sud de França, a la vil·la La Folie a Lo Pradet i a les ciutats de Marsella i Ais de Provença.

## Referències

* ↑ «El club dels divorciats». À Punt, 01-01-2023. [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ Divorce Club a la Base de dades de cinema en català
* ↑ «Festival de l’Alpe-d’Huez : triomphe de «Divorce Club», de Michaël Youn, et «Mine de rien»» (en francès). [Consulta: 23 gener 2020].
* ↑ «Michaël Youn et « Divorce Club » remportent le Grand Prix à l’Alpe d’Huez» (en francès). [Consulta: 23 gener 2020].
* ↑ «La Folie. L'icône de Rocabella» (en francès). Rocabella. [Consulta: 25 febrer 2024].
# El club de les polseres vermelles: Com va començar tot

El club de les polseres vermelles: Com va començar tot (originalment en alemany, Club der roten Bänder – Wie alles begann) és un llargmetratge alemany del 2019 dirigit per Felix Binder. És la preqüela de la sèrie dramàtica Club der roten Bänder, adaptació alemanya de la sèrie catalana Polseres vermelles. Es va estrenar el 14 de febrer de 2019 als cinemes alemanys, i el 30 de maig de 2021 es va estrenar el doblatge en català a TV3.
El club de les polseres vermelles: Com va començar tot és una producció de Bantry Bay Productions i està distribuïda per Universum Film. La producció va ser finançada, entre altres coses, per Film- und Medienstiftung NRW amb un milió d'euros. La pel·lícula es va rodar a Colònia i als voltants l'estiu del 2018. La cinta va recaptar 3.639.136 euros i va portar més de 400.000 espectadors als cinemes.

## Sinopsi

En Leo, en Jordi, la Cristina, l'Ignasi, en Roc i en Toni són adolescents a qui la mala fortuna farà trobar-se al mateix hospital. En Leo, fastiguejat d'aquesta vida de presidiari, segueix el consell d'en Benito, un home gran que fa rehabilitació amb ell: «si no vols que la vida a l'hospital se't converteixi en un infern, cal que facis amics aquí dins». Així és com formarà i liderarà el club de les polseres vermelles.

## Premi i reconeixements

* Festival Internacional de Cinema Juvenil d'Adelaide - Premis de llargmetratges per a adults
** 2019: premi a la categoria Fet per a majors de 16 anys
* Premi Júpiter
** 2020: premi per a Luise Befort en la categoria de millor actriu nacional

## Referències

* ↑ Elmar Krekeler: Mach Geld aus kranken Kindern, mach noch mehr Geld welt.de, abgerufen am 20. September 2019.
* ↑ Laura Krüger: „Club der roten Bänder“-Kritik: Auch im Kino berührend musikexpress.de, abgerufen am 20. September 2019.
* ↑ «El club de les polseres vermelles: Com va començar tot». ésAdir. [Consulta: 13 abril 2022].
* 1 2 Club der roten Bänder - Wie alles begann Arxivat 2022-09-30 a Wayback Machine. mediabiz.de, abgerufen am 20. September 2019.
* ↑ «"El club de les polseres vermelles. Com va començar tot", l'adaptació alemanya de la sèrie "Polseres vermelles", a TV3». CCMA, 28-05-2021. [Consulta: 13 abril 2022].
* ↑ Winners for AIYFF 2019! Arxivat 2020-03-23 a Wayback Machine. aiyff.com.au, abgerufen am 2. April 2020. Englisch.
* ↑ Jupiter Award 2020: Die Gewinner stehen fest jupiter-award.de, abgerufen am 2. April 2020.

## Enllaços externs

* El club de les polseres vermelles: Com va començar tot a universumfilm.de (alemany)
# El Reguer (Taradell)

El Reguer és una masia de Taradell (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular, coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana situada a migdia. És assentada damunt la roca viva al vessant de ponent de la serra que dona nom a la casa. Consta de planta i dos pisos. El portal de la façana és d'arc rebaixat i a la part dreta se n'hi obre un altre de forma rectangular, així com altres obertures a la resta de l'alçat. A llevant hi ha un portal amb llinda de roure i diversos finestres. Al nord hi ha diverses annexions pertanyents a reformes successives i un mur de tancament. A ponent s'hi adossen cossos moderns. Els materials constructius són diversos i els que donen la fesomia actual a la casa són moderns, la qual cosa desfigura i amaga les construccions antigues de la casa.

## Història

El lloc del Reguer o "Regerio" el trobem documentat ja l'any 1022. La masia existia ja abans del 1325 i com la majoria de masies del NE de la població pertanyia a la parròquia de Santa Eugènia de Berga malgrat que actualment es troben dins el terme municipal de Taradell. Moltes d'aquestes masies havien nascut a rel de l'establiment dels fadristerns dels masos en terres no llunyanes del mas patern. Aquesta masia no patí el despoblament provocat per la pesta negra i la trobem registrada en els fogatges del segle xvi així com en el nomenclàtor de la província del 1860. La fesomia actual de la masia no denota cap element medieval més aviat és fruit de reformes successives que podríem datar des del segle xviii fins a l'actualitat.

## Referències

* 1 2 «El Reguer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2017].
# El Reixac

«El Reixach o el Reixac» té aquests significats:
* El Reixac (Olost), mas al terme d'Olost (Lluçanès)
* El Reixac (Sant Joan de les Abadesses), mas al Ripollès
* El Reixac (Gurb), mas a mig camí dels nuclis de Vic i Roda de Ter, però al terme municipal de Gurb (Osona)
# Dólgoie (Gubkin)

* Per a altres significats, vegeu «Dólgoie».
Dólgoie - Долгое (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2016 tenia 396 habitants. Pertany al districte (raion) de Gubkin.

## Referències

* ↑ «Генеральный план Губкинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Kladovoye» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-10. [Consulta: 10 març 2022].
# Elena de Lacon

Elena de Lacon (vers 1190-vers 1220), fou filla de Barisó I de Lacon, i va heretar el jutjat del seu pare vers el 1203. Es va casar vers el 1207 amb Lambert Visconti que fou proclamat judge de Gallura i Càller. Va morir abans del 1220.
# Santa Fe de Guardiola

Santa Fe de Guardiola és una església romànica de Bassella (Alt Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Santa Fe de Guardiola es troba en un petit veïnat de Bassella, situada sobre un promontori amb la capçalera assentada sobre una gran roca. És una construcció d'una nau coberta amb volta de canó, modificada en època moderna, i absis semicircular. Va ser ampliada amb dues capelles, a cantó i cantó de la nau, i una sagristia al costat de ponent, a tocar de l'absis. Presenta dues finestres de doble esqueixada, una al centre de l'absis i l'altra al mur de migdia. en aquest mateix costat s'obre la portalada d'arc de mig punt adovellada precedida per un porxo. A ponent s'alça la torre campanar refeta recentment.

## Història

No es conserva cap notícia relativa al lloc i a l'església de Guardiola.

## Referències

* 1 2 «Santa Fe de Guardiola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2018].
# Una confessió

Una confessió (títol original, A Confession) és una minisèrie dramàtica britànica basada en la història real de l'assassinat de Sian O'Callaghan. L'estrena anglesa va tenir lloc el 2 de setembre de 2019 al canal de televisió ITV. S'ha doblat al valencià per a À Punt, que el 20 d'abril de 2023 va emetre els dos primers capítols.

## Llista d'episodis

| Núm. | Títol | Direcció | Guió | Data d'emissió original | Data d'emissió al País Valencià (À Punt) |
| 1 | "Capítol 1" | Paul Andrew Williams | Jeff Pope | 2 de setembre de 2019 (2019-09-02) | 20 d'abril de 2023 (2023-04-20) |
| 2 | "Capítol 2" | Paul Andrew Williams | Jeff Pope | 9 de setembre de 2019 (2019-09-09) | 20 d'abril de 2023 (2023-04-20) |
| 3 | "Capítol 3" | Paul Andrew Williams | Jeff Pope i Steve Fulcher | 16 de setembre de 2019 (2019-09-16) | 27 d'abril de 2023 (2023-04-27) |
| 4 | "Capítol 4" | Paul Andrew Williams | Jeff Pope i Steve Fulcher | 23 de setembre de 2019 (2019-09-23) | 27 d'abril de 2023 (2023-04-27) |
| 5 | "Capítol 5" | Paul Andrew Williams | Jeff Pope i Steve Fulcher | 30 de setembre de 2019 (2019-09-30) | 4 de maig de 2023 (2023-05-04) |
| 6 | "Capítol 6" | Paul Andrew Williams | Jeff Pope i Steve Fulcher | 7 d'octubre de 2019 (2019-10-07) | 4 de maig de 2023 (2023-05-04) |

## Referències

* ↑ «Vielen Dank für Ihr Interesse | Telekom» (en alemany). [Consulta: 22 abril 2023].
* ↑ «ITV commissions six-part drama, A Confession, starring Martin Freeman and Imelda Staunton». ITV, 15-10-2018. Arxivat de l'original el 2020-09-27. [Consulta: 13 febrer 2020].
* ↑ «Una confessió». À Punt. [Consulta: 22 abril 2023].
# Peninsular Ranges

Les Peninsular Ranges (també anomenada la Lower California province) són un grup de serralades de muntanyes que discorren 1,500 km (930 mi) des de Southern California fins a la punta sud de la Baja California Peninsula; formen part de les Coast Ranges, que discorren per la costa del Pacífic des d'Alaska fins Mèxic. Les altituds d'aquesta serralada són des de 500 a 10,834 peus (152 a 3,302 m).

## Referències

* ↑ Benke, Arthur C.; Cushing, Colbert E. Rivers of North America. Academic Press, 2005, p. 543. ISBN 0-12-088253-1.
# Dalian Shide FC

El Dalian Shide Football Club fou un club de futbol de la Xina, de la ciutat de Dalian, a la província de Liaoning.
Va jugar al campionat xinès entre 1955 i 2012. Va ser fundat el 1955 com a Dalian Shipyards, i el 1982 fou adquirit pel govern local i adoptà el nom Dalian Football Club. El 1993 esdevingué completament professional amb el nom Dalian Wanda FC i guanyà el campionat nacional el 1994. Més tard, el grup Shide Group adquirí el club i canvià el nom per Dalian Shide. El 30 de novembre de 2012, el Dalian Shide fou adquirit per l'Aerbin Group i es fusionà dins del club Dalian Aerbin FC.
Evolució del nom:
* 1955-1982: Dalian Shipyards
* 1983-1992: Dalian Football Club
* 1993-1993: Dalian Hualu
* 1994-1998: Dalian Wanda
* 1999-1999: Dalian Wanda Shide
* 2000-2012: Dalian Shide

## Palmarès

* Lliga xinesa de futbol:
** 1994, 1996, 1997, 1998, 2000, 2001, 2002, 2005
* Copa xinesa de futbol:
** 1992, 2001, 2005
* Supercopa xinesa de futbol:
** 1997, 2001, 2003

## Referències

* ↑ «China League Tables 1984». RSSSF, 22-10-2009. Arxivat de l'original el 2011-04-05. [Consulta: 11 abril 2012].
* ↑ «Seven China Jia A Championships won by Dalian_DalianNews». English.runsky.com, 24-03-2004. Arxivat de l'original el 2009-01-11. [Consulta: 15 febrer 2013].
* ↑ «大连阿尔滨官方宣布：整体收购实德 将上报足协». sohu.com, 30-11-2012. Arxivat de l'original el 2021-02-28. [Consulta: 30 novembre 2012].
* ↑ «China's most successful club on the brink of death? An in-depth background – Wild East Football» (en anglès britànic). wildeastfootball.net. Arxivat de l'original el 2017-04-24. [Consulta: 17 novembre 2017].
* ↑ «China - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «China List of Cup Winners». RSSSF, 02-09-2015. Arxivat de l'original el 2022-08-19. [Consulta: 9 novembre 2015].
# Destral de bomber

La destral de bomber és una eina formada per una fulla plana d'acer en un cap, proveïda de tall, i per una peça acabada en punta a l'altre, amb un mànec encaixat en l'ull que hi ha entre els extrems, la qual, per la llargada i pes, s'ha d'empunyar amb les dues mans.
Hi ha diversos tipus de destrals de bombers; les dues més utilitzades són la destral de foc de cap pla i la destral de cap de pic. Es pot utilitzar per trencar finestres o portes per entrar, o per tallar forats en un sostre per a la ventilació. La destral de bomber amb cap pla es pot utilitzar com a eina de cop sola o juntament amb altres eines de bomber.

## Referències

* ↑ «Diccionari de Bombers». Termcat. Generalitat de Catalunya.
* ↑ «Destrals de bombers» (en anglès). Fire End.
# Medaller dels Jocs Olímpics d'estiu de 1928

El medaller dels Jocs Olímpics de 1928 presenta totes les medalles lliurades als esportistes guanyadors de les proves disputades en aquest esdeveniment, realitzat entre el 17 de maig i el 22 d'agost de 1928 a la ciutat d'Amsterdam (Països Baixos).
Les medalles apareixen agrupades pels Comitès Olímpics Nacionals participants i s'ordenen de forma decreixent contant les medalles d'or obtingudes; en cas d'haver empat, s'ordena d'igual forma contant les medalles de plata i, en cas de mantenir-se la igualtat, es conten les medalles de bronze. Si dos equips tenen la mateixa quantitat de medalles d'or, plata i bronze, es llisten en la mateixa posició i s'ordenen alfabèticament.

## Medaller

| Jocs Olímpics d'estiu de 1928 | Jocs Olímpics d'estiu de 1928 | Jocs Olímpics d'estiu de 1928 | Jocs Olímpics d'estiu de 1928 | Jocs Olímpics d'estiu de 1928 | |
| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Estats Units | 22 | 18 | 16 | 56 |
| 2 | Alemanya | 10 | 7 | 14 | 31 |
| 3 | Finlàndia | 8 | 8 | 9 | 25 |
| 4 | Suïssa | 7 | 6 | 12 | 25 |
| 5 | Itàlia | 7 | 5 | 7 | 19 |
| 6 | França | 6 | 10 | 5 | 21 |
| 7 | Països Baixos | 6 | 9 | 4 | 19 |
| 8 | Hongria | 4 | 5 | 0 | 9 |
| 9 | Canadà | 4 | 4 | 7 | 15 |
| 10 | Regne Unit | 3 | 10 | 7 | 20 |
| 11 | Argentina | 3 | 3 | 1 | 7 |
| 12 | Dinamarca | 3 | 1 | 2 | 6 |
| 13 | Txecoslovàquia | 2 | 5 | 2 | 9 |
| 14 | Japó | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 15 | Estònia | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 16 | Egipte | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 17 | Àustria | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 18 | Austràlia | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 18 | Noruega | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 19 | Polònia | 1 | 1 | 3 | 5 |
| 20 | Iugoslàvia | 1 | 1 | 3 | 5 |
| 21 | Sud-àfrica | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 22 | Espanya | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 22 | Índia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 22 | Irlanda | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 22 | Nova Zelanda | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 22 | Uruguai | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 23 | Bèlgica | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 24 | Haití | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 24 | Xile | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 25 | Filipines | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 25 | Portugal | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 110 | 108 | 109 | 327 |
# Tadas Daugirdas

Tadas Daugirdas, en rus Тадас Даугирдас, (Torbin, Nóvgorod, 10 de març de 1852 - Kaunas, 1 de novembre de 1919) va ser un pintor, arqueòleg i historiador lituà. Va estudiar a Vílnius, Sant Petersburg i Múnic. A partir de 1876, va anar a la província de Kaunas, on es va establir. Exposà pintures a Varsòvia, majoritàriament paisatges, i rarament escenes de gènere.

## Referències

* ↑ Adolfas Tautavičius. Tadas Daugirdas. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 523 psl.
* ↑ Wielka Ilustrowana Encyklopedia Powszechna, t. IV.
# Tadarida insignis

Tadarida insignis és una espècie de ratpenat de la família dels molòssids, que viu al Japó, la península de Corea i la Xina.

## Taxonomia

Anteriorment inclosa dins del ratpenat cuallarg europeu, actualment se la considera una espècie, tot i que alguns autors encara no accepten clarament aquesta nova consideració d'aquest clade.

## Referències

* ↑ Tadarida insignis a Mammal Species of the World (MSW) (anglès)
* ↑ Yoshiyuki, M «A systematic study of the Japanese Chiroptera.». National Science Museum, [Tòquio], 1989, pàg. 242 pp. (anglès)
* ↑ Funakoshi, K; Kunisaki, T «On the validity of Tadarida latouchei, with references to morphological divergence among T. latouchei, T. insignis and T. teniotis (Chiroptera, Molossidae)». Mammal Study, n.25, 2000, pp.115-123. (anglès)
* ↑ Kock, D «Tadarida (Tadarida) latouchei, a separate species recorded from Thailand with remarks on related Asian taxa (Mammalia, Chiroptera, Molossidae)». Senkenbergiana Biologica, vol.78, pp.237-240. (anglès)
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# Telmatobius hauthali

Telmatobius hauthali és una espècie de granota que viu a l'Argentina.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Lavilla, E. 2004. Telmatobius hauthali. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008.
# Antoni Bayona i Rocamora

Antoni Bayona i Rocamora (Sabadell, 1954) és un jurista i professor català, que exercí de lletrat major del Parlament de Catalunya entre el 10 de juliol de 2012 i el 5 de juny de 2018. Actualment exerceix de lletrat al Parlament de Catalunya i és professor de dret a la Universitat Pompeu Fabra.

## Biografia

Nascut a Sabadell el 1954, es va llicenciar en Dret a la Universitat Autònoma de Barcelona el 1977. Va obtenir el títol de doctor a la Universitat Pompeu Fabra el 1991 i és professor de dret administratiu a la mateixa universitat.
Entre el 1988 i el 1994 va ser membre el Consell Consultiu de la Generalitat. Del 1994 fins al 2003 va dirigir l'Institut d'Estudis Autonòmics. L'any 2003 va ser nomenat conseller del Consell de l'Audiovisual de Catalunya, on va estar-se fins al 2006.

## Publicacions

* Sistema de serveis socials a Catalunya, garantir drets. Generalitat de Catalunya, 2008. ISBN 978-84-393-7914-0.
* El dret a legislar en l'estat autonòmic, Antoni Bayona Rocamora, 1993. ISBN 978-8439323679
* Les fonts del dret administratiu. Antoni Bayona Rocamora, Editorial UOC, 1998. ISBN 978-84-8318-357-1.
* Comentarios sobre el Estatuto de Autonomía de Cataluña: competencias de ejecución, Antoni Bayona Rocamora, 1991.
* Comentarios sobre el Estatuto de Autonomía de Cataluña: competencias de desarrollo legislativo, Antoni Bayona Rocamora, 1991.
* Comentarios sobre el Estatuto de Autonomía de Cataluña: competencias exclusivas, Antoni Bayona Rocamora, 1991.

## Referències

* ↑ «Bayona deixa el càrrec de lletrat major del Parlament». DiariJornada.coop, 05-06-2018. Arxivat de l'original el 28 de febrer 2019. [Consulta: 5 juny 2018].
* ↑ «Antoni Bayona». [Consulta: 28 març 2022].
* ↑ «¿Quién es Antoni Bayona, el hombre que se niega a tramitar el referéndum?. Noticias de Cataluña» (en castellà). El Confidencial.
* ↑ Barcelona, El Periódico / «Los letrados del Parlament que se han rebelado contra Forcadell» (en castellà). elperiodico, 06-09-2017.
* ↑ Vozpópuli «Antoni Bayona, el letrado con 30 años de experiencia que plantó cara al golpe secesionista» (en castellà). Vozpópuli.
* ↑ «CAC». [Consulta: 15 gener 2018].
# Elefant a la sala

En anglès, elephant in the room («elefant a la sala») és una expressió metafòrica que fa referència a una veritat evident que és ignorada o que passa inadvertida. També s'aplica a un problema o risc obvi que ningú no vol discutir, o un cas de pensament de grup que ningú no vol encarar.
Es basa en la idea que seria impossible passar per alt la presència d'un elefant en una habitació i, per tant, que tots els que són dins fingeixen que l'elefant no hi és i han decidit defugir l'enorme problema que implica. Així, la sociologia i psicologia de la repressió també opera en una escala macro.

## Orígens

El 1814, Ivan Andréievitx Krilov (1769-1844), poeta, fabulista i comediògraf rus, escrigué una faula titulada "L'home inquisitiu" que parla d'un home que va a un museu i es fixa en un caramull de detalls menors però no s'adona d'un elefant que hi ha. Aquesta imatge esdevingué proverbial. Fiódor Dostoievski, a la seva novel·la Els dimonis traduïda a l'anglès per Richard Pevear i Larissa Volokhonsky i al català (en traducció directa del rus) per Josep Maria Güell, escrigué, "Belinsky era com l'home inquisitiu de Krilov, que no s'adonà de l'elefant a l'habitació...".
L'Oxford English Dictionary recull el primer ús registrat, en anglès, d'aquesta frase, com a símil, al The New York Times del 20 de juny de 1959: "Financing schools has become a problem about equal to having an elephant in the living room. It's so big you just can't ignore it."

## Vegeu també

* Tabú
* El vestit nou de l'emperador

## Referències

* ↑ Cambridge academic content dictionary (en anglès). Cambridge University Press, 2009, p. 298. ISBN 9780521691963 [Consulta: 17 juliol 2017].
* ↑ «Oxford Dictionaries - the elephant in the room» (en anglès). Oxford University Press. Arxivat de l'original el 2017-12-05. [Consulta: 17 juliol 2017].
* ↑ Sánchez-Cuenca, Ignacio. «El elefante en la habitación» (en castellà). InfoLibre, 01-02-2017. [Consulta: 17 juliol 2017].
* ↑ Fyodor Dostoevsky. Vintage. Demons (en anglès). Traducció: Richard Pevear i Larissa Volokhonsky, 2006, p. 38.
* ↑ Fiódor Dostoievski. Edhasa. Els dimonis. Traducció: Josep Maria Güell, 1987. ISBN 8435033783.
* ↑ «OED, Draft Additions June 2006: elephant, n.» (en anglès). Oxford University Press. [Consulta: 11 novembre 2008].

## Enllaços externs

* Oxford Advanced Learners Dictionary (OALD), Word of the Month
# Santa Fe de Tudela

Santa Fe de Tudela és una església de Tudela de Segre, al municipi d'Artesa de Segre (Noguera) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'ermita de Santa Fe s'emplaça al sud del nucli de Tudela de Segre, poble agregat a Artesa de Segre, enmig de camps de conreu. Es tracta d'una església isolada senzilla, amb una planta quadrangular i una sola nau.
La façana on es troba la porta, orientada vers el nord-oest, compta amb una àmplia portalada d'arc de mig punt amb grans dovelles. A la clau hi figura el nom de l'advocació i la data de construcció de l'ermita, l'any 1705. A banda i banda del portal hi ha dues finestres quadrangulars que semblen sincròniques a la construcció del temple. La façana està coronada per una petita espadanya d'un sol ull coronada per una creu. La teulada de l'ermita és a doble vessant, realitzat amb teula àrab.
L'interior de la construcció està totalment arrebossat, sense pintura enlloc. L'estructura és simple, de nau única i volta de canó.
Tot el conjunt constructiu és molt homogeni i sembla construït sincrònicament, destacant un aparell molt heterogeni amb grans i mitjans blocs combinats amb cura.

## Història

No se'n coneixen notícies històriques. La presència de la data "1705" a la clau de dovelles és l'únic element a aquest respecte que es coneix.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Santa Fe de Tudela». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 gener 2016].
# Devitsa

Devitsa (en rus: Девица) és un poble de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que el 2011 tenia 1.762 habitants. Pertany al districte rural d'Úsman.

## Referències

* ↑ «Комсомольская правда». «В Липецкой области в селе сгорело 103 дома». Николай Боков, 30 июля 2010. Проверено 01-08-2010
# Barca (desambiguació)

«Barca» té aquests significats:
* Nàutica: el vehicle anomenat barca
* Geografia:
** Barca, municipi de Sòria
** Ciutat de Barca, ciutat històrica
** Barca (Eslovàquia), municipi d'Eslovàquia
* Història: el partit i família cartaginesa dels Barca
Viccionari