OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chalampé

Chalampé (en alsacià Schàlàmpi) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2006 tenia 888 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 414 | 614 | 891 | 1.034 | 1.011 | 966 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2020 | Martine Laemlin-Delmotte | |
| 2020- | Christine Dupont-Dufeutrelle | |

## Referències

* ↑ Stich, Bernard. «Chalampé. Christine Dupont-Dufeutrelle succède à Martine Laemlin» (en francès). lalsace.fr, 05-07-2020. [Consulta: 26 octubre 2020].
# Chalais (Charente)

Chalais és una ciutat de França situada al departament del Charente i a la regió de la Nova Aquitània.

## Agermanaments

* Chalais, Suïssa, des de 1986, per raó dels noms homònims.
* Bad Saulgau, Alemanya, per raó dels intercanvis escolars.
* Stiring-Wendel (Mosel·la, França) per raó de la deportació d'una part de la població d'aquest municipi el 1939.
# Orange Volunteers

Els Orange Volunteers (Voluntaris Taronja, OV) o Orange Volunteer Force (Força de Voluntaris Taronja, OVF) són un menut grup paramilitar lleialista d'Irlanda del Nord. Va ser format el 1998 per lleialistes que s'oposaven a l'Acord de Divendres Sant i a l'alto el foc lleialista.

## Referències

* ↑ "Loyalist paramilitaries admit to Toomebridge attack". RTÉ News. 9 de febrer de 1999. Consultat el 9 de març de 2011.
# Pau de Bellviure

Pau de Bellviure fou un poeta català que visqué entre els segles xiv i xv. Pels escriptors catalans i espanyols del Renaixement era tot un model de gran fama gràcies a l'amor cortès que mostrava als seus poemes. Pere Torroella l'inclou en la llista de “doctors de la poesia”. D'acord amb Ausiàs March, l'amor per la seva dona el va fer tornar boig, es trencà el coll i morí, i així esdevingué un màrtir del amor.
"Pau de Bellviure" podria ser un pseudònim, i el seu nom seria desconegut. En alguns manuscrits se l'anomena Benviure, el nom d'un famós llinatge. El castell de Benviure va ser més tard tombat i reconstruït en altre castell (castell d'Eramprunyà), una finca de la família March. En el seu Prohemio a carta, el Marqués de Santillana comença l'estudi de la història del vers català amb Guilhem de Berguedan i "Pao de Benbibre". Hi ha una menció d'un Pau, fill de Pere de Benviure, secretari de Joan I d'Aragó, que morí el 1417 sense descendència, però aquest probablement no és el poeta. Segons Guerau de Maçanet, Pau fou membre de les famílies nobles Rocabertí o Cabrera.
En canvi, el manuscrit Històries e conquestes del realme d'Aragó e Principat de Catalunya pareix indicar que el cognom de Benviure no va ser el de Bellviure, essent Pau l'hereu del castell. Aquesta opció és molt probable, ja que Pau de Bellviure fou nomenat cavaller. Per altra part, el cognom arriba a un grup de jueus conversos de València.
Malgrat la posterior fama de Pau, només sobreviu un poema sencer: «Dompna gentil, vos m'enculpats a tort». És un maldit en el qual ataca la seva dona per la seva infidelitat. Un fragment d'un poema perdut de Pau, «Per fembre fo Salamo enganat», es conserva a la Conhort de Francesc Ferrer. En aquest fragment de Pau s'enumeren els noms dels homes famosos que foren víctimes de les mentides de les dones: Salomó d'Israel, David, Samsó, Adam, Aristòtil, Virgili, Joan Baptista, i Hipòcrates. En tots dos llargs fragments, Pau apareix com un misogin, però el tractament que fa de la matèria i l'ús de la ironia li van assegurar la popularitat. No se sap realment si morí d'amor o és tan sols una llegenda que es construí a partir de la seva referència de «la mort qui.m corre» (la mort que em persegueix) en «Dompna gentil».

## Notes

* ↑ Històries e conquestes
* ↑ Biographical Index of the Middle Ages

## Bibliografia

* Històries e conquestes del realme d'Aragó e Principat de Catalunya, pàg. 262, línia: 10
* Cabré, Lluís (1998) "Notas sobre la memoria de Santillana y los poetas de la Corona de Aragón". ‘Cancionero’: Studies in Honour of Ian Macpherson, ed. Alan Deyermond, pp. 25–38. Londres: Queen Maryand Westfield College.
* Riquer i Morera, Martí de (1964). Història de la Literatura Catalana, vol. 1. Barcelona: Edicions Ariel.

## Enllaços externs

* Incipitario de Pau de Bellviure, amb enllaços originals editables de totes les seves obres links to edited original-language texts of all his works
# Ahmad Xah Bahadur

Ahmad-Xah Bahadur Mujahid-ad-Din Abu-Nasr (1725 - 1775) fou un emperador mogol. Va pujar al tron el 1748 succeint al seu pare Muhammad Shah, però el poder efectiu estava en mans de Safdar Jang, nabab d'Oudh, que va ser nomenat visir de l'emperador. Per mantenir allunyats als rohilla (rohela) va cridar als marathes amb el resultat del saqueig dels seus territoris per aquestos mentre els afgans entraven al Panjab.
En 1749 Joseph François Dupleix es va aliar amb Chanda Sahib i Muzaffar Jung, els dos administradors mogols al Deccan i va voler donar-los el poder a les seves respectives regions, i altres famosos líders com Hyder Ali també es van aliar amb els francesos. Aviat Chanda Sahib, Muzzafar Jung i els francesos liderats per Patissier i De Bussy van ser capaços de derrotar el Nabab d'Arcot Ànwar al-Din Muhàmmad Khan en la batalla d'Ambur, en la que morí, i en resposta, el seu fill Wala Jah Muhammad Ali i Nasir Jang es van alinear amb els anglesos el 1750. Quan Nasir Jung va intentar recuperar Gingee Fort, fou aturat per De Bussy, derrotat i mort per les tropes de Himmat Khan, Nawab de Kadapa. Joseph François Dupleix, l'autèntic governant rere els successors va delegar un notable govern en els seus aliats: Muzaffar Jung fou declarat Nizam de Mughal al Deccan oriental i Chanda Sahib Nawab del Carnatic. Els francesos es van guanyar la reputació d'aristòcrates poderosos a l'imperi Mogol, mentre que els anglesos eren vistos com a pirates des dels temps d'Aurangzeb.
El 1754 el visir Safdar Jang fou derrocat per Imad al-Mulk Ghazi l-Din Khan, que va declarar a Bahadur indigne, el va cegar i empresonar a Salimgarh fins a la seva mort en 1754.

## Referències

* ↑ Boswell, John Alexander Corrie. A Manual of the Nellore District in the Presidency of Madras (en anglès). vol.4. Government Press, 1873, p. 446-447.
* ↑ Tucker, Spencer C. A Global Chronology of Conflict: From the Ancient World to the Modern Middle East (en anglès). ABC-CLIO, 2009, p. 756. ISBN 1851096728.
* ↑ Ahmad, Laiq. The prime ministers of Aurangzeb (en anglès). Chugh Publications, 1976, p. 135.
* ↑ Chhabra, G.S.. Advance Study in the History of Modern India (en anglès). Volume-1: 1707-1803. Lotus Press, 2005, p. 11. ISBN 8189093061.
# Ahmad Vahidi

Ahmad Vahidi (en persa: احمد وحیدی, nascut el 27 de juny de 1958) és un comandant militar iranià de la Guàrdia Revolucionària i actual ministre de l'Interior de l'Iran des del 25 d'agost de 2021. A més, actualment és membre del Consell de Discerniment de l'Opportància.
El 1988, va ser nomenat comandant de les seves forces especials extraterritorials, la Força Quds. Va ser ministre de Defensa sota el govern de Mahmoud Ahmadinejad, després d'haver ocupat el càrrec des del 3 de setembre de 2009 fins al 15 d'agost de 2013. Vahidi va ser anteriorment president de la Universitat Suprema de Defensa Nacional des d'agost de 2016 fins a 2021.

## Referències

* ↑ «Behind the Headlines: Iran's terrorist defense minister». Israeli Ministry of Foreign Affairs, 23-08-2009. [Consulta: 28 agost 2009].
* ↑ «Iran defense minister a terror suspect». The Washington Times, 21-08-2009. [Consulta: 23 agost 2009].
* ↑ Kenneth Katzman (6 February 2017), Iran's Foreign and Defense Policies, Federation of American Scientists, p. 25, <https://fas.org/sgp/crs/mideast/R44017.pdf>. Consulta: 1r març 2017
* ↑ «Iran News Round Up – August 3, 2016». AEI Critical Threats Project, 03-08-2016. Arxivat 7 August 2016$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
# Paulo Henrique Souza de Oliveira

Paulo Henrique Souza d'Oliveira, conegut com a Paulo Henrique, (5 de gener de 1943) és un exfutbolista brasiler. El seu fill fou Paulo Henrique Filho.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1966.

## Palmarès
### Jugador
#### Flamengo

* Torneio Rio-São Paulo: 1961
* Campeonato Carioca: 1963, 1965, 1972
* Torneio do Povo: 1972

#### Avaí

* Campionat catarinense: 1973

### Entrenador
#### Goytacaz

* Campeonato Carioca Série B1: 2017

## Referències

* ↑ «Paulo Henrique - Que fim levou?». Terceiro Tempo. [Consulta: 13 juny 2016].
* ↑ «Morre Paulo Henrique Filho, ex-jogador e ex-técnico do Flamengo» (en portuguès). Clube de Regatas do Flamengo, 14-02-2017. [Consulta: 15 febrer 2017].
* ↑ «Todos os brasileiros - 1966» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Paulo Gazzaniga

Paulo Gazzaniga (Murphy, 2 de gener de 1992) és un futbolista professional argentí que juga com a porter pel Girona FC després d'haver jugat a diversos equips de la Liga i de la Premier League com ara el Rayo, el Tottenham i el Fulham FC.

## Referències

* ↑ «Paulo Gazzaniga». Barry Hugman's Footballers.
* ↑ «Paulo Gazzaniga: Overview». Premier League. [Consulta: 17 febrer 2018].
* ↑ Madrià, Arnau. «Gazzaniga: "L'objectiu ha de ser la permanència"». [Consulta: 15 setembre 2022].
* ↑ «Paulo Gazzaniga - Perfil del jugador 22/23» (en castellà). [Consulta: 15 setembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Paulo Gazzaniga al web del Tottenham Hotspur F.C.
# Paulo Henriques Britto

Paulo Henriques Britto (Rio de Janeiro, 1951) és poeta, professor i traductor brasiler.
El 1982 va debutar com a poeta amb Liturgia da matéria, seguit de Mínima lírica (1989), Trovar claro(1997), obra amb la que va rebre el Premi Alphonsus de Guimarães de la Fundació Biblioteca Nacional, i Macau (2003), amb la que va rebre el premi Portugal Telecom de Literatura. El 2004 va presentar el llibre de relats breus Paraísos artificiais i el 2007 va publicar Tarde, seguit de Formas do nada, el 2012.
Ha traduït més d'un centenar de llibres, incloent obres de William Faulkner, Elizabeth Bishop, Lord Byron, John Updike, Thomas Pynchon i Charles Dickens. És professor d'escriuptura creativa, traducció i literatura a la Pontifícia Universitat Catòlica de Rio de Janeiro.

## Obres

* 1989 - Liturgia da matéria
* 1989 - Mínima lírica
* 1997 - Trovar claro
* 2003 - Macau
* 2004 - Paraísos artificiais (contes)
* 2007 - Tarde
* 2009 - Eu quero é botar meu bloco na rua
* 2012 - Formas do nada

## Referències

* ↑ «Paulo Henriques Britto». Bokmässan 2014. Arxivat de l'original el 2014-09-22. [Consulta: 28 març 2015].

## Enllaços externs

* Paulo Henriques Britto - Lloc web oficial
# Paradoxa de les patates

La paradoxa de les patates és un càlcul matemàtic que té un resultat contraintuïtiu.

## Descripció

La paradoxa s'ha descrit així
   Tu tens 100 kg de patates, dels quals el 99% és aigua. Les deixes deshidratar fins que siguin el 98% aigua. Quant pesen ara?
Al llibre "The Universal Book of Mathematics" presenta el problema de la següent forma:
   Fred porta a casa 100 lliures de patates, que (per ser patates matemàtiques) consisteixen en un 99% d'aigua. Les deixa deshidratar tota la nit i passen a ser un 98% d'aigua. Quin és el seu nou pes? La resposta és 50 lliures.
A la classificació de Quine de paradoxes, la paradoxa de les patates és una paradoxa verídica.

## Explicacions senzilles
### Mètode 1

Una explicació senzilla és considerar que inicialment el pes de la no-aigua és l'1% del total. Llavors ens podem preguntar: 1 kilo és el 2% de quants kilograms? Per què aquest percentatge sigui el doble, el pes total ha de ser la meitat.

### Mètode 2

100 kg de patates, 99% aigua (de pes) vol dir que hi ha 99 kg d'aigua i 1 kg de sòlid. És un ratio de 1:99.
Si l'aigua baixa al 98%, llavors el sòlid passa a ser el 2% del sòlid. El ratio 2:98 es pot reduir a 1:49. Com que el sòlid encara pesa 1 kg, l'aigua pesarà 49 kg, fent un total de 50 kg de pes.

## Explicacions usant àlgebra
### Mètode 1

Després d'evaporar l'aigua, la quantitat total romanent x conté 1 kg de sòlid de patates i (98/100)x d'aigua. L'equació és: ${\begin{aligned}1+{\frac {98}{100}}x&=x\\\Longrightarrow 1&={\frac {1}{50}}x\end{aligned}}$
que resulta ser x = 50 kg.

### Mètode 2

El pes de l'aigua en les patates fresques és $0.99\cdot 100$.
Si $x$és el pes de l'aigua perdut per les patates al deshidratar-se llavors $0.98(100-x)$ és el pes de l'aigua que queda a les patates. Per tant:
    $0.99\cdot 100-0.98(100-x)=x$
Expandint i simplificant es te
    $99-(98-0.98x)=x$
    $99-98+0.98x=x$
    $1+0.98x=x$
Restant $x$de cada costat:
    $1+0.98x-0.98x=x-0.98x$
    $1=0.02x$
I resolent
    ${\frac {1}{0.02}}={\frac {0.02x}{0.02}}$
Que dona que l'aigua perduda és
    $50=x$
I el pes de les patates deshidratades és
    $100-x=100-50=50$

## Implicacions

La resposta és la mateixa sempre que la concentració del sòlid es dobla. Per exemple, si les patates fossin originalment un 99.999% d'aigua, reduint el percentatge a 99.998% també es dividiria el pes per dos.

## Referències

* ↑ «Water Content of Fruits and Vegetables, Cooperative Extension Service, University of Kentucky». Arxivat de l'original el 15 de gener 2016.
* ↑ «Agar production methods – Food grade agar, UN Food and Agriculture Organization».
* ↑ «potato paradox», 02-02-2014. Arxivat de l'original el 2014-02-02. [Consulta: 13 agost 2018].
# Albox

Albox és una localitat de la província d'Almeria. L'1 de gener de 2006 tenia 11.000 habitants. Situada a la conca mitjana del riu Almanzora. Té una extensió de 165 km que limita al nord amb Chirivel i Vélez-Rubio (comarca de los Vélez), al sud amb Cantoria, a l'est amb Taberno i Arboleas, i a l'oest amb Oria i Partaloa.

## Barris i pedanies

* Pueblo
* Barrio Alto
* La Loma
* Los Segovias
* La Molata
* Llano de los Olleres
* Llano del Espino
* Llano de las Ánimas
* Las Pocicas
* Los Galeras
* Saliente Alto
* Aljambra
* Locaiba
* Cerro Bolea
* Barrio de las zorras
* Fuente del Mojón
* La Hortichuela
* Las Labores
* Los Guillenes
* Los Marcelinos

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 9.471 | 9.671 | 9.599 | 9.661 | 9.974 | 10.409 | 10.680 | 11.271 | 11.000 | 11.166 |
# Albrandswaard

Albrandswaard és un municipi de la província d'Holanda Meridional, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2021 tenia 25.814 habitants repartits sobre una superfície de 23,75 km² (dels quals 1,64 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Rotterdam, a l'est amb Barendrecht i al sud amb Spijkenisse, Oud-Beijerland i Binnenmaas.

## Districtes

* Poortugaal
** Poortugaal-Dorp en Landweg
** Deltawijk en Zuid
** Oost-Valckestijn
** West-Valckestijn
** (binnenkort) Kasteeltuin
** Overige huizen Poortugaal
* Rhoon
** Centrum en Rhoon-West
** Oude Koedood
** Rhoon-Noord
** Ghijseland en Huyters
** Industrieterrein Overhoeken
** Overige huizen Rhoon
** Portland

## Ajuntament

Des de l'1 de juny del 2019, l'alcalde del municipi és Jolanda de Witte del D66. Els 21 membres del consistori municipal són, des del 2022:
Resultats eleccions municipals 2022 :
| Partit | Escons |
| Echt voor Albrandswaard | 6 |
| VVD | 4 |
| Stem-Lokaal | 3 |
| GL/PvdA | 3 |
| CDA | 3 |
| Leefbaar Albrandswaard | 1 |
| Nieuwe Albrandswaardse Partij | 1 |
| Font: ||

## Referències

* ↑ «Kerncijfers wijken en buurten 2021» (en neerlandès). Oficina Central d'Estadística, 06-08-2021. [Consulta: 16 agost 2022].
* ↑ «Jolanda de Witte nieuwe burgemeester van Albrandswaard» (en neerlandès). Vereniging van Nederlandse Gemeenten. Arxivat de l'original el 16 d’agost 2022. [Consulta: 16 agost 2022].
* ↑ «Gemeenteraad 16 maart 2022» (en neerlandès). Kiesraad. [Consulta: 16 agost 2022].

## Enllaços externs

* www.albrandswaard.nl
# Agkistrodon contortrix

Agkistrodon contortrix és una espècie de serp verinosa de la família Viperidae i subfamília Crotalinae. Habita als Estats Units i Mèxic.

## Subespècies

* A. c. contortrix (Linnaeus, 1766)
* A. c. laticinctus Gloyd & Conant, 1934
* A. c. mokasen Palisot de Beauvois, 1799
* A. c. phaeogaster Gloyd, 1969
* A. c. pictigaster Gloyd & Conant, 1943

## Referències

* ↑ «Agkistrodon contortrix» (en anglès). UICN Red List. [Consulta: 13 setembre 2024].
* ↑ Smith, Charles F.; Schuett, Gordon W.; Earley, Ryan L.; Schwenk, Kurt «The Spatial and Reproductive Ecology of the Copperhead (Agkistrodon contortrix) at the Northeastern Extreme of Its Range» (en anglès). Herpetological Monographs, 23, 1, 01-12-2009, pàg. 45–73. DOI: 10.1655/08-026.1. ISSN: 0733-1347.
* ↑ «Agkistrodon contortrix (Linnaeus, 1766)» (en castellà). [Consulta: 13 setembre 2024].
# Xavier Pla i Barbero

Xavier Pla i Barbero (Girona, 1966) és un filòleg català.

## Biografia

És llicenciat en filologia catalana i francesa, i doctor en Lletres per la Universitat de París-Sorbona (París IV) el 1996. És professor de Literatura Catalana Contemporània i Teoria de la Literatura a la Universitat de Girona i col·labora a La Vanguardia i El Temps. És membre del Patronat de la Fundació Josep Pla, de Palafrugell, des del 1998, i ha editat llibres de Josep Pla, Eugeni d'Ors i Eugeni Xammar. El 2014 edità i prologà La vida lenta. Notes per a tres diaris (Destino), un llibre inèdit que recull les anotacions de Josep Pla els anys 1956, 1957 i 1964. El 2015 fou guardonat amb el Premi Nacional de Cultura «per la seva tasca de recerca i la seva mirada acadèmica a la creació d'un dels grans autors de la literatura catalana de tots els temps».

## Obres

* Josep Pla: ficció autobiogràfica i veritat literària. Quaderns Crema, 1997, ISBN 9788477272366 (Premi Crítica Serra d'Or d'Assaig, 1998)
* Simenon i la connexió catalana. Edicions Tres i Quatre, 2007, ISBN 9788475027760 (Premi Joan Fuster d'assaig, 2006)
* Un cor furtiu. Vida de Josep Pla. Ediciones Destino, col·lecció "L'Àncora", 2024, ISBN 9788419734082

## Referències

* ↑ «Xavier Pla i Barbero». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].
* ↑ Xavier Pla Arxivat 2014-12-13 a Wayback Machine. al web de la UdG
* ↑ Serra, Montserrat. «Xavier Pla: 'D'aquest Josep Pla inèdit, en sorprèn el desànim permanent'». VilaWeb. [Consulta: 6 desembre 2014].
* ↑ «Núria Espert, Francesc Parcerisas, la Federació de Diables i Dimonis i l'Espai Guinovart, Premis Nacionals de Cultura». VilaWeb, 25-03-2015. [Consulta: 25 març 2015].
# Malik Ayaz Abu l-Nadjm

Malik Ayaz Abu l-Nadjm ibn Aymak (mort 1057/1058) fou un esclau turc dels gaznèvides, fill d'Aymak Abu l-Nadjm, i servidor a la cort del sultà Mahmud de Gazni del que fou el favorit. La passió del sultà pel seu esclau és un tema recurrent a la poesia de la seva època on també apareix com a Ayas.
Era el guardavaixelles reial (saqi). Mahmud el va nomenar el 1021 com a sobirà de Lahore, que acabava de conquerir després d'un llarg setge. Va reconstruir i repoblar la ciutat que havia quedar seriosament damnada i despoblada. A la mort de Mahmud vno va acceptar al successor Muhammad ben Mahmud (1030) i amb altres nobles va fugir de Gazni per unir-se a l'altre germà pretendent Masud I ben Mahmud (1030-1040) sota el qual va continuar gaudint del favor del sobirà.
Ahmad ibn Hasan Maymandi el va recomanar per ser governador de Rayy, però el sultà va decidir que no estava prou capacitat per manca d'experiencia. Però més tard fou governador de Kusdar i Kirman. Segon Ibn al-Athir va morir el 1057/1058. La seva tomba es conserva a Lahore i una altra tomba anomenada d'Ayaz prop de Mashad correspon de fet al governador gaznàvida Arslan Djadeb
# Sami de Macedònia

Sami, en llatí Samius o Samus, en grec antic Σάμιος, Σάμος, fou un poeta líric i epigramàtic grec nadiu de Macedònia i criat amb Filip V de Macedònia. Filip el va condemnar a mort per causes desconegudes.
Va estar en la seva màxima esplendor al final del segle III aC i Polibi va conservar algunes línies de versos iàmbics escrits per ell, i a més a més hi ha dos epigrames seus a l'Antologia grega. Els dos epigrames fan referència a la cacera d'un toro salvatge per part del rei Filip a les muntanyes d'Orbelos, tema sobre el que el poeta Antípater de Sidó també en té un epigrama.

## Referències

* ↑ Samius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 702
# Tirà terrestre de ventre canyella

El tirà terrestre de ventre canyella (Muscisaxicola capistratus) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones obertes i vessants pedregosos del sud de Xile fins Terra del Foc.

## Referències

* ↑ «Tirà terrestre de ventre canyella». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Picot rovellat

El picot rovellat (Chrysocolaptes validus) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita la selva humida amb dens sotabosc, de les terres baixes fins als 2000 m, a la Península Malaia, Sumatra, Borneo i Java.
És considerat sovint l'única espècie del gènere Reinwardtipicus Bonaparte, 1854. Modernament ha estat inclòs al gènere Chrysocolaptes.
# Gregory Helms

Gregory Shane Helms (12 de juliol del 1974 -) és un lluitador professional estatunidenc que treballa a la marca Smack Down de World Wrestling Entertainment (WWE).

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (anglès)
* Perfil a WWE.com (anglès)
* Helms al MySpace (anglès)
# Rome (Nova York)

Rome és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 34.950 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rome tenia 34.950 habitants, 13.653 habitatges, i 8.328 famílies. La densitat de població era de 180,1 habitants per km².
Dels 13.653 habitatges en un 28,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,6% hi vivien parelles casades, en un 13,9% dones solteres, i en un 39% no eren unitats familiars. En el 33,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,1% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 29,9% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 17,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 105 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.643 $ i la renda mediana per família de 42.928 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.635 $ mentre que les dones 23.899 $. La renda per capita de la població era de 18.604 $. Entorn del 12% de les famílies i el 15% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rome». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rome». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Riksdag

«Riksdag» té aquests significats:
* Riksdag o Parlament de Suècia
* Riksdag o Eduskunta, parlament finlandès
# Rubén Vega Fuertes

Rubén Vega Fuertes (Castrillo de las Piedras, Lleó, 24 de juliol de 1977) és un futbolista castellanolleonès, que ocupa la posició de davanter.

## Trajectòria

Sorgit del planter de la Reial Societat, debuta amb el primer equip la temporada 97/98. La temporada 99/00 és cedit a l'Albacete Balompié, i a l'any següent, el passa entre la Reial i el Sevilla FC, sense destacar massa en cap dels dos.
L'estiu del 2001 fitxa per la Cultural Leonesa, amb qui roman tres anys a la Segona B. La temporada 04/05 marxa a la SD Ponferradina, amb qui aconsegueix l'ascens a Segona Divisió el 2006. En la 06/07, amb els bercians a la categoria d'argent, Rubén Vega és titular i marca 9 gols, insuficients per mantindre la categoria.

## Enllaços externs

* Fitxa de Rubén Vega