OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Moratuwa

Moratuwa és un gran suburbi de la ciutat de Colombo, a la costa sud-oest de Sri Lanka. Està situat a la carretera principal de Galle a Colombo (coneguda com a carretera de Galle), 18 km al sud del centre de la ciutat de Colombo. Moratuwa està envoltada en tres costats per l'aigua, excepte en el nord de la ciutat, per l'Oceà Índic a l'oest, el llac Bolgoda a l'est (abans llac Moratuwa) i el riu Moratu al sud. Segons el cens de 2012, el barri tenia 168.280 habitants.
Moratuwa és també el lloc de naixement de Vira Puran Appu, un heroi que es van aixecar contra l'opressió dels britànics a Kandy, del llegendari filantrop Sir Charles Henry de Soysa i del músic icònic Pandit W. D. Amaradeva.

## Referències

Wikipèdia en anglès
# Carles de Berry

Carles de Berry fou un príncep francès fill de Carles de França, duc de Berry (1686-1714), duc d'Alençon (1686-1714) i comte de Ponthieu (1710-1714).
Va néixer a Versalles el 26 de març de 1713 i va rebre el títol de duc d'Alençon, però va morir a les tres setmanes el 16 d'abril de 1713. El títol de duc d'Alençon va retornar al seu pare fins a la mort d'aquest el maig de 1714.

## Font

* Extractes del Dictionnaire Bouillet.
# Tsutomu Sonobe

Tsutomu Sonobe (Prefectura d'Ibaraki, Japó, 29 de març de 1958) és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Tsutomu Sonobe va disputar 7 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Lori cridaner

El lori cridaner o cotorra cridanera (Lorius garrulus) és un petit ocell de la família dels psitàcids propi de les illes Moluques.

## Descripció

* Aquesta cotorra fa uns 30 cm de llargària.
* Color general vermell, incloent en cap.
* Bec i iris de color taronga. Anell ocular gris.
* Ales verdes amb muscle groc. Cuixes i cua verdes.
* Potes de color gris fosc.
* En algunes races apareix una zona de color groc al dors.

## Hàbitat i distribució

Habita la selva humida i cocoters a les terres baixes costaneres de les Moluques septentrionals.

## Sistemàtica

S'han descrit tres subespècies:
* Lorius garrulus flavopalliatus, Salvadori, 1877. Illes Kasiruta, Bacan, Obi i Mandiole.
* Lorius garrulus garrulus (Linnaeus, 1758). Illes Halmahera, Widi i Ternate.
* Lorius garrulus morotaianus (Bemmel, 1940). Illes Morotai i Rau.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
* ↑ Cotorra cridanera a TERMCAT Rev. 08/10/2011
* ↑ Joseph M. Forshaw, Joseph M. (2006). Parrots of the World; an Identification Guide. Illustrated by Frank Knight. Princeton University Press. ISBN 0691092516.
* ↑ La cotorra cridanera a Birdlife (anglès) Rev. 08/10/2011
# Moravia (Iowa)

Moravia és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 713 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Moravia tenia 713 habitants, 317 habitatges, i 206 famílies. La densitat de població era de 237,3 habitants/km².
Dels 317 habitatges en un 27,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,5% hi vivien parelles casades, en un 11,4% dones solteres, i en un 35% no eren unitats familiars. En el 31,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 21,2% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 23,3% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,3 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 26.042 $ i la renda mitjana per família de 29.231 $. Els homes tenien una renda mitjana de 26.250 $ mentre que les dones 17.212 $. La renda per capita de la població era de 15.821 $. Entorn del 7,6% de les famílies i el 13,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Moravia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Moravia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Manisuris

Manisuris és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* M. leonin Hitchc. Chase
* M. tuberculosa Nash
# Nóvovàrvarovka

Nóvovàrvarovka (en rus: Нововарваровка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 180 habitants. Pertany al districte rural d'Anútxinski.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Tsutomu Yamaguchi

Tsutomu Yamaguchi (山口 彊) (Nagasaki, Prefectura de Nagasaki, 16 de març del 1916 - Nagasaki, Prefectura de Nagasaki, 4 de gener del 2010) va ser un enginyer japonès, testimoni i única víctima oficialment reconeguda de l'explosió de les dues bombes nuclears llançades pels Estats Units sobre Hiroshima i Nagasaki l'agost del 1945. Va morir de càncer d'estómac el gener de 2010 als 93 anys. Tot i que figurava en la llista dels hibakusha de Nagasaki, no va ser fins al 2009 quan el govern japonès va reconèixer també a Yamaguchi com supervivent de la bomba d'Hiroshima, convertint oficialment en l'única persona que va viure dos esdeveniments ocorreguts durant els últims dies de la Segona Guerra Mundial, encara que hi ha altres casos no reconeguts pel govern.

## Casos similars

Encara Tsutomu Yamaguchi és l'única persona que ha estat reconeguda oficialment com a supervivent dels dos atacs nuclears, el Museu de la Pau d'Hiroshima calcula que hi ha hagut 160 persones en les mateixes circumstàncies.

## Referències

* ↑ «La doble suerte de Yamaguchi». BBC, 25-03-2009. [Consulta: 26 març 2009].
* 1 2 «Un japonés sobrevivió a las dos bombas atómicas de Hiroshima y Nagasaki en 1945». Público, 25-03-2009. [Consulta: 26 març 2009].
# Romualdo Rodríguez de Vera

Romualdo Rodríguez de Vera Romero (Oriola, Baix Segura, 2 de febrer de 1891 - París, 22 de febrer de 1978) fou un metge i polític socialista valencià.

## Biografia

Va estudiar Medicina i Cirurgia en la Universitat de Madrid i va exercir la professió de metge. A més, fou un destacat membre del Partit Socialista Obrer Espanyol, primer en l'Agrupació Socialista d'Oriola, en la qual va ingressar en 1919, i després la Federació Provincial Socialista alacantina. Per aquest partit va concórrer a les eleccions de 1931 i 1933 per la província d'Alacant, i fou triat en ambdues ocasions (en les primeres, en la llista de la coalició Esquerra Republicana i Socialista, formada pel PSOE i els radical socialistes, en la segona, en segona volta, en la llista del PSOE). Pertanyia a la maçoneria i va ser membre del Gran Orient Espanyol, amb el nom simbòlic de Galeno.
Durant la legislatura 1931-1933 va ser secretari general del Ministeri de Comunicacions (estiu de 1931) i director general de Comunicacions (1933), vocal del Consell Tècnic d'Estupefaents i de la Comissió Gestora de Línies Aèries. En la 1934-1936 va ser membre de la Comissió Parlamentària de Comunicacions que va aprovar la primera Llei de Radiodifusió espanyola (1934)
Rodríguez Vera era un dels líders provincials de la tendència besteirista oposada a la caballerista, raó per la qual va ser exclòs de la candidatura en les eleccions de febrer de 1936. Aleshores intentà formar una llista dissident dins el Front Popular amb Juan Botella Asensi, Manuel González Ramos i Gregori Ridaura, però no assoliren escó. Durant la guerra civil espanyola exercí com a metge a la presó de dones de València. El 1939 fou detingut a Benidorm i condemnat a 12 anys de presó. El 1942 fou alliberat, però el 1944 fou arrestat novament acusat d'intentar reorganitzar el PSOE. El 1945 fou alliberat per malaltia, però el Tribunal Especial de Repressió de la Maçoneria i del Comunisme el condemnà el 1947 a 12 anys de llibertat vigilada. El 1953 li fou commutada la pena i marxà a França, on exercí la medicina al Dispensari Cervantes de París.

## Referències

* ↑ Historia de la Radiodifución en España Arxivat 2009-12-27 a Wayback Machine., de Virgilio Soria (1935)

## Bibliografia

* Martínez de Sas, María Teresa. Diccionari biogràfic del moviment obrer als països catalans. Abadia de Montserrat, 2000, p. 1189. ISBN 848415243X [Consulta: 9 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Biografies de polítics valencians Arxivat 2009-09-20 a Wayback Machine.
# Can Camps (Bellcaire)

Can Camps és un edifici civil al municipi de Bellcaire d'Empordà (Baix Empordà). Es tracta d'un casal, catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya, de dues plantes i golfes amb façana al carrer Major i eixida amb pati clos posterior. Hi destaca la façana principal amb portada gran, d'arc de mig punt amb grans dovelles, formant conjunt amb la finestra superior, rectangular, decorada amb motllures a la llinda, muntants i ampit; prominent guardapols incurvat i mènsules als extrems on es representen dos caps humans i rosetes, esculpits en baix relleu. Aquestes obertures són fetes amb pedra calcària del massís del Montgrí, ben tallada i allisada, com altres finestres molt més simples, amb llinda i ampits destacats. Aquesta façana i els altres murs perimetrals visibles són arrebossats. A la part posterior de l'edifici hi ha dependències i una torreta, afegits al segle xix o inicis del XX. A l'interior els baixos són coberts amb voltes de pedra morterada; al pis hi destaca l'àmplia sala major.
A la vila de Bellcaire hi ha nombroses façanes del s. XVI amb obertures que presenten decoració renaixentista, semblants a la descrita. Fan pensar en la molt probable actuació d'un grup reduït -o d'una nissaga- de mestres de cases en aquesta rodalia, ja que el mateix tipus de casals i decoració apareixen també als pobles veïns d'Albons, Tor (La Tallada d'Empordà) i Viladamat. Al mateix carrer Major, a pocs metres de Can Camps, a l'altre costat del vial hi ha una casa amb façana -conjunt portal -adovellat i finestral- pràcticament idèntica ala descrita (fitxa a part). La casa Saguer i una altra de propera, ambdues al carrer de Sant Joan, darrere el castell de Bellcaire, són datades el 1581 i el 1561, respectivament.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Casa Camps». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].
# Lori de Forsten

El lori de Forsten (Trichoglossus forsteni) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita els boscos de les illes Petites de la Sonda. Conté diverses subespècies, ubicades tradicionalment a Trichoglossus haematodus.
# Antzuola

Antzuola és un municipi de Guipúscoa (País Basc), a la comarca de l'Alt Deba.

## Referències

* ↑ Antzuola DB-CITY

## Vegeu també

* Caserío Iturbe Haundi
* Caserío Iriarte Azpikoa
# Mormia hespera

Mormia hespera és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Austràlia: és un endemisme d'Austràlia Occidental.

## Referències

* ↑ Enderlein, G., 1935. Zur Klassifikation der Psychodinen. Sber. Ges. Naturforsch. Freunde Berlin, 1935, 248. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2014-05-25. [Consulta: 1r maig 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Duckhouse, D. A., 1990. Morphology and taxonomy of the Bornean Mormia maai (Quate) and related forms in northern Australia (Diptera, Psychodidae). Aquatic Insects 12: 247-256 (247).
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Atlas of Living Australia Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Australian Faunal Directory (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Duckhouse, D. A., 1995. The final-stage larvae of Brunettia (Diptera: Psychodidae: Psychodinae) and their evolutionary significance. Invertebrate Taxonomy 9: 83-105.
# Partit dels Nous Liberals

Partit dels Nous Liberals (grec Kόμμα των Nεοφιλελευθέρων) fou un partit polític grec d'ideologia liberal fundat el 1977 per Konstantinos Mitsotakis. Només es va presentar a les eleccions legislatives gregues de 1977 i va obtenir l'1,08% dels vots i dos escons al Parlament Hel·lènic (l'altre escó fou per a Pavlos Vardinoyannis). El 1978 es va unir a Nova Democràcia.
# Can Ramonet

«Can Ramonet» té aquests significats:
* Can Ramonet (Badalona), restaurant desaparegut
* Can Ramonet (Tossa de Mar), casa a la Selva
* Can Ramonet (Sant Pere de Ribes),
* Can Ramonet (Amer), casa a la Selva
* Can Ramonet o Can Fortià, habitatge al nucli de Santa Maria de Besora (Osona)
# Tsuyoshi Kitazawa

Tsuyoshi Kitazawa (Tòquio, Japó, 10 d'agost de 1968) és un futbolista japonès retirat que va disputar 58 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Dario Hübner

Dario Hübner (Muggia, Província de Trieste, 28 d'abril de 1967), anomenat Bisonte (bisó), és un antic futbolista italià que jugava de davanter. Hübner començà la seva carrera la temporada 1987-88 al Pievigina, de la categoria Interregionale, marcant 10 gols. Fou successivament màxim golejador de la Sèrie C (1991-92), la Serie B (1995-96) i la Sèrie A (2001-02, a l'edat de 35 anys, jugant al Piacenza Calcio, marcant 24 gols). Entre els clubs on jugà destaquen Cesena (Sèrie B), Brescia Calcio (dues temporades a la Sèrie A, i dues més a la B), Piacenza (Sèrie A), Ancona (Sèrie A), Perugia (Sèrie A) i Mantova (Sèrie C1). El setembre de 2005 abandonà el futbol professional i fitxà pel Chiari de la Sèrie D, club al que abandonà al cap de dos mesos per fitxar pel Rodengo Saiano, també de la Sèrie D. El 2007-08 jugà a Orsa Corte Franca d'Eccellenza.

## Enllaços externs

* Perfil
# Riu Bia

* Aquest article tracta sobre el riu de Rússia. Vegeu-ne altres significats a «Bia».
El riu Bia (rus: Би́я) és un riu de Rússia, que passa per la República de l'Altai i pel krai de l'Altai. Prop de Biïsk s'uneix amb el riu Katun per a formar el riu Obi que és un dels rius més importants de Sibèria. Té una longitud de 301 km i la seva conca hidrogràfica és de 37.000 km². Neix al llac Telétskoie. El riu es glaça cap amunt entre novembre i desembre i es desglaça cap a l'abril.
El riu Bia és navegable fins a la ciutat de Biïsk. La seva profunditat màxima és de 8,5 m.
# Can Pau Birol

Can Pau Birol és un indret situat a la ciutat de Girona, concretament al sud-oest. Fins a la troballa dels mosaics, es tractava d'un lloc desconegut però gràcies a les restes musives trobades, va poder-se determinar que es tractava d'una vil·la de luxe durant l'època romana. El fet de no estar al centre de la Gerunda romana rau en el fet que és una vil·la suburbana, situada fora la ciutat. El nom de Can Pau Birol prové d'una masia que va construir-se en aquell espai durant l'època medieval. En aquesta vil·la romana van trobar-se tres mosaics que avui estan museïtzats: Mosaic del Circ (al Museu d'Història de Girona), Mosaic de Bel·lerofont i la Quimera (ambdós descoberts l'any 1876 i actualment exposat al Museu Arqueològic Nacional amb seu a Barcelona) i el Mosaic de Teseu i Ariadna (descobert l'any 1877 i mostrat en el Museu Arqueològic Nacional amb seu a Girona). Aquests tres mosaics han estat investigats des de diferents àmbits –iconogràficament, compositivament, epigràficament, etc.– per diferents estudiosos perquè presenten característiques úniques pròpies dels mosaics més rics de l'època romana. També van trobar-se restes d'altres mosaics i testimonis fotogràfics que encara no han estat identificats.
Determinar com era la planta de la vil·la de Can Pau Birol en el moment en què van fer-se els mosaics és encara una tasca difícil perquè no hi ha massa restes arqueològiques, més enllà dels mosaics. No obstant això, alguns autors han plantejat una hipòtesi de reconstrucció. Així doncs, es planteja que els tres mosaics formen part d'un sol espai, una gran estança. El punt de visió del mosaic ve donat per les inscripcions, els noms del mosaic del circ estan orientats cap a llevant, i el del propietari es llegeix en direcció nord. El més important, en aquest cas, és el nom del propietari, per aquest motiu, està orientat en el sentit en què mira l'observador. L'escena de Bel·lerofont i la Quimera, que faria referència a la lluita entre el bé i el mal donaria pas a un seguit de sales de recepció. Així doncs plantegen que “aquesta faixa de mosaics formaria part d'una façana porticada que donaria pas a tot un seguit d'espais situats a ponent. Els dos emblemes menors marcarien l'accés a dos espais diferenciats clarament en la seva funcionalitat, mentre que el del circ també podria marcar l'accés a una gran estança en posició central, a més de constituir el punt d'accés al porticat”.
Sigui quina sigui la distribució exacta de la vil·la sabem amb certesa que es tracta d'una gran vil·la de tipus àulic amb una estructura clarament palacial.

## Referències

* ↑ Palahí, Ll., Costa, A., (2016) Una hipòtesi de reconstrucció de l'espai. Les dades disponibles. Buxó, R. Els mosaics de Bell-Lloc del Pla (Girona). Una aventura de 140 anys. (Pag. 61-67).
* ↑ Palahí, Ll., Costa, A., (2016) Una hipòtesi de reconstrucció de l'espai. Les dades disponibles. (Pag. 67) Buxó, R. Els mosaics de Bell-Lloc del Pla (Girona). Una aventura de 140 anys. (Pag. 61-67).
# Apatxe (pel·lícula)

Apatxe o Apache és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Robert Aldrich estrenada el 1954. Ha estat doblada al català.

## Argument

Rebutjant la rendició de Gerónimo i dels apatxes, Massai vol continuar la guerra contra els blancs per les armes. Després d'anys de sagnant lluita contra els colons i l'exèrcit, el cap apatxe Gerónimo es veu obligat a abandonar la seva terra. Però Massai (Lancaster), el guerrer més orgullós de la tribu, es nega a acceptar la derrota i decideix enfrontar-se amb astúcia a la cavalleria. Llevat, és clar, que la seva dona, embarassada, i l'exemple dels Cherokees que viuen en pau amb els blancs, el facin canviar d'opinió.

## Repartiment

* Burt Lancaster: Massai
* Jean Peters: Nalinle
* John McIntire: Al Sieber
* Charles Buchinsky: Hondo
* John Dehner: Weddle
* Paul Guilfoyle: Santos
* Ian MacDonald: Cagg
* Walter Sande: Tinent-Coronel Beck
* Morris Ankrum: Dawson / El cherokee
* Monte Blue: Gerónimo

## Crítica

La segona pel·lícula com a director de Robert Aldrich, produïda pel seu propi protagonista, Burt Lancaster, i llunyanament basada en un fet real. Encara que l'argument resulta poc creïble, la cinta té el mèrit de ser una de les primeres a allunyar-se de l'estereotip hollywoodià de l'indi dolent, per donar un punt de vista molt més favorable als nadius americans. En un paper secundari apareix un Charles Bronson encara lluny del seu posterior estatus d'estrella, reflectit en els títols de crèdit amb el seu nom autèntic: Charles Buchinsky.

## Al voltant de la pel·lícula

* El final previst inicialment per Aldrich era més pessimista, Hondo (Charles Bronson) havia de matar el seu germà Massai en l'acorralament final. United Artists, espantats per la negror d'aquesta conclusió, van imposar la seva malgrat el descontentament de Burt Lancaster, sempre darrere el seu realitzador.

## Referències

* ↑ esadir.cat. Apatxe. esadir.cat.
* ↑ Apache a la Base de dades de cinema en català
* ↑ «Apache». The New York Times.
* ↑ «Crítica del film». sincroguia.tv.
# Antàgores de Rodes

Antàgores de Rodes (en llatí Antagoras, en grec Ἀνταγόρας), va ser un poeta èpic grec que vivia a la segona meitat del segle III aC. Era amic d'Antígon Gònates i contemporani d'Arat. Es diu que li agradava la bona vida, i Plutarc i Ateneu n'expliquen algunes anècdotes facecioses. Va escriure un poema titulat Thebais (Θηβαΐς) que segons es diu quan el va llegir als beocis el van trobar tant tediós que no es van poder abstenir de badallar. Va compondre alguns epigrames dels que se'n conserva una part, inclosos a l'Antologia grega.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Boston: Little, Brown and Co., 1867, p. Vol. I pàg. 181.
# Muhàmmad Xah II Bahman

Muhàmmad Xah II Bahman fou sultà bahmànida del 1378 al 1397. Era fill de Mahmud Khan, el fill petit d'Ala al-Din Hasan Bahman Shah.
Ruh Parwar, germana d'Ala al-Din Mudjahid Shah, va prendre revenja de la mort del seu germà, que havia estat assassinat per Masud Khan (fill de Mubarak Khan) i per Dawud Khan (Dawud Shah I). Després de fer assassinar Dawud, el fill d'aquest Sanjar, fou cegat i va posar al tron a Muhammad II, un germà de Dawud, el 20 de maig de 1378.
Va regnar 19 anys de manera pacífica sense cap guerra exterior. Era aficionat a la poesia i les lletres. Del 1387 al 1395 l'estat fou assolat per una gran fam i el sultà va permetre la lliure importació de blat, va crear escoles on s'ensenyava als infants i se'ls alimentava per compte de l'estat i va prendre altres mesures per alleujar la situació, especialment destinades a protegir els lectors de l'alcorà i als cecs. Però les seves mesures només afectaven els musulmans i els hindús en quedaren exclosos.
No tenia fills i va adoptar a dos fills del seu oncle Ahmad Khan (fill d'Ala al-Din Hasan Bahman Shah), Firuz Shah i Ahmad Shah. Però al naixement d'un fill de nom Tahmatan Shah, Muhammad Shah, al seu llit de mort, el va designar hereu i a la seva mort el 20 d'abril de 1397, va pujar al tron com Ghiyath al-Din Shah (o Tahmatan Shah) i fou reconegut per Firuz i Ahmad. El 21 d'abril de 1397 moria Malik Saif al-Din Ghuri que havia viscut sota cinc sultans i havia estat primer ministre en la tempestuosa època de tres dels quatre regnats.

## Referències

* Cambridge History of India, volum III, 1937.
* Dinastia Bahmànida Arxivat 2006-10-19 a Wayback Machine. (anglès)
# Patriotes Resistents Mai-Mai

Patriotes Resistents Mai-Mai (Francès: Patriotes Résistants Maï-Maï) fou un dels grups de la part oriental de la República Democràtica del Congo format per congolesos i per ruandesos hutus exiliats, que va lluitar durant uns anys contra l'exèrcit ruandès i els ruandesos tutsis, els ugandesos, i les milícies del Congo que els donaven suport, a la zona de Kivu del Nord. Va signar l'acord de pau de Pretoria de 2002 i va esdevenir un partit polític.
A les eleccions va aconseguir 4 escons (sobre 500).
La seva bandera és blanca amb un guerrer negre amb llança al centre portant un escut blau clar. Al damunt hi ha les lletres P. R. M. en blau clar i sota elles "PATROTES RESISTANTS" en majúscules més petites de color vermell, ocupant una mica menys que les tres lletres; sota el guerrer les lletres MAI-MAI, de manera que són més altes al centre i més baixes a les vores, formant com una muntanya.

## Referències

* ↑ Flag Report #70, abril 2014