OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# José Ordax Avecilla

José Ordax Avecilla (Valderas, 1813 - Madrid, 1856) fou un periodista i polític espanyol. Advocat d'idees iusracionalistes, va passar del Partit Progressista al Demòcrata. Va dirigir El Regenerador (1841) i va ser diputat per un districte de Lleó en la minoria demòcrata del Partit Progressista a les eleccions de 1846; va participar en l'intent de consolidar un únic Partit Demòcrata en 1848, però l'intent va fracassar per no haver-se aconseguit conciliar les idees dels dos programes escrits aleshores com a manifest davant la frustrada revolució de 1848; Ordax va redactar un de retocat per Nicolás María Rivero, Aniceto Puig i Manuel María Aguilar; en fracassar la revolució va ser empresonat.
El 6 d'abril de 1849, no obstant això, el programa redactat per Ordax i retocat pels seus amics Puig i Aguilar va constituir el Manifest Progressista Democràtic que va crear definitivament el Partit Democràtic espanyol. El Manifest declarava i defensava els drets civils, polítics i socials que emanaven de la llibertat i la igualtat naturals de l'home, i que havien de garantir "l'existència de l'individu i el lliure desenvolupament de totes les seves facultats". Els drets civils, reconeguts pel liberalisme moderat però, segons els demòcrates, no efectivament garantits, eren la seguretat individual, la inviolabilitat del domicili, la propietat, la llibertat de consciència, la llibertat de professió, la llibertat de pensament i l'admissió a tots els càrrecs i ocupacions en funció del mèrit. Els drets polítics que admetia la Constitució espanyola de 1845 eren els d'associació i de petició, però ho estaven amb "subjecció a les lleis", el que els invalidava en la pràctica, mentre que els de reunió pacífica, de sufragi i de judici per jurat no es trobaven reconeguts. I eren part de la reivindicació democràtica. Finalment, s'afegien dos drets "socials": el dret a la instrucció primària gratuïta i a la igualtat enfront de les contribucions i el servei militar. Demanaven el sufragi "universal" directe, exercit per "tots els espanyols, majors d'edat que sabessin llegir i escriure, tinguessin domicili fix i una professió o ofici que no els constituís dependents de la voluntat d'altres persones", entre altres avenços.
En la dècada dels cinquanta Ordax va dirigir els periòdics La Asociación (amb Fernando Garrido) i La Creencia, on es constata l'influx cada vegada més gran de Louis Blanc i Proudhon. A l'esclatar la Vicalvarada o Revolució de 1854 va formar part de la Junta Revolucionària de Madrid. En 1855 va ser elegit diputat.

## Obres

* El prisma de la razón aplicado a la política, partidos y guerra actual, Burgos 1839.
* Examen crítico-filosófico: revolución de mayo de 1843. Madrid 1843.
* La política en España: pasado, presente, porvenir, Madrid 1853.
# Chris Bambridge

Christopher "Chris" Francis Bambridge (nascut el 7 d'octubre de 1947) és un àrbitre de futbol australià, ja retirat.
Bambridge és conegut especialment perquè durant la Copa del Món de Futbol de 1986 a Mèxic, i durant el partit entre Espanya i el Brasil, va anul·lar incorrectament un gol a l'espanyol Míchel, en una situació en què la pilota va tocar el travesser, va botar dins la porterir, i va sortir-ne després. També va arbitrar durant els Jocs Olímpics d'estiu de 1988.
Actualment, Bambridge treballa per a la Federació de Futbol de l'estat de Victòria, a Austràlia, on dirigeix i coordina el desenvolupament i la base de l'estament arbitral en aquest estat.

## Referències

* 1 2 Bouzas, Fabian. «Curiosport - ¿Qué pasó con... Chris Bambridge?» (en castellà). Eurosport.Yahoo.com, 12-12-2013. [Consulta: 20 juny 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa a weltfussball.de Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
# Dalsland

Dalsland és una província tradicional de Suècia, o landskap. Ocupa una superfície de 3.708 km² i està situada a Götaland al sud de Suècia. Es troba a l'oest de Llac Vänern, limita amb Värmland al nord, Västergötland al sud-est, Bohuslän a l'oest, i Noruega al nord-oest.
La província té una densitat d'uns 14 habitants/km² i una sola ciutat de mida significativa: Åmål. La seva població total és de 50.527 habitants. Les zones deshabitades són boscoses i amb llacs que li donen el lema de "Província Sueca dels Llacs".
El seu nom llatinitzat és Dalia.

## Geografia

Cap altra part de Suècia té tants llacs. El llac Stora Le, entre Suècia i Noruega, té una llargada de 66 km.

## Història

Dal literalment significa "Vall".
Al segle xiii els seus habitants rebien el nom de "Gots de l'Oest a l'oest del llac Vänern" per part del Rei Magnus Ladulås. Cap a l'any 1100 van ser conquerits pel noruec Magnus Descalç, que només el va mantenir fins que el Rei Valdemar Atterdag redissenyà les fronteres.

## Cultura

Els municipis de Dalsland encara parlen el dialecte del suec anomenat "Dalbo", que és una variant del dialecte Götamål

## Referències

* ↑ Statistics Sweden
* Del Nordisk familjebok, owl edition; vol. 5; p. 1136 (1906). (link below).
* Del Nordisk familjebok, owl edition; vol. 5; p. 1137 (1906).

## Enllaços externs

* article Dal from Nordisk familjebok, in Swedish only.
* Dalsland - from West Sweden Tourist Board. In Swedish, English and German.
# Tour de Picardia 2015

El Tour de Picardia 2015, 69a edició del Tour de Picardia, es va disputar entre el 15 i el 17 de maig de 2015 sobre un recorregut de 519,5 km repartits entre tres etapes. La cursa formava part del calendari de l'UCI Europa Tour 2015, amb una categoria 2.1.
La cursa fou guanyada pel belga Kris Boeckmans (Lotto Soudal), vencedor de dues de les tres etapes d'aquesta cursa. L'acompanyaren al podi l'italià Andrea Guardini (Astana Qazaqstan Team) i el lituà Evaldas Siskevicius (Team Marseille 13 KTM). Siskevicius també guanyà la classificació per punts, mentre l'Astana Qazaqstan Team fou el millor equip.

## Equips

L'organització convidà a prendre part en la cursa a quatre equips World Tour, sis equips continentals professionals i sis equips continentals:
* equips World Tour: AG2R La Mondiale, Astana Qazaqstan Team, FDJ, Lotto Soudal
* equips continentals professionals: Bretagne-Séché Environnement, Cofidis, Team Europcar, Bora-Argon 18, Wanty-Groupe Gobert, Topsport Vlaanderen-Baloise
* equips continentals: Auber 93, Team Marseille 13 KTM, Roubaix Lille Métropole, Wallonie-Bruxelles, AWT-GreenWay, Armée de Terre

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1a | 15 de maig | Moÿ-de-l'Aisne – Tergnier | 161,5 | Kris Boeckmans (BEL) | Kris Boeckmans (BEL) |
| 2a | 16 de maig | Villers-Saint-Paul – Fleurines | 168,1 | Andrea Guardini (ITA) | Kris Boeckmans (BEL) |
| 3a | 17 de maig | Athies – Mers-les-Bains | 189,9 | Kris Boeckmans (BEL) | Kris Boeckmans (BEL) |

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Kris Boeckmans (BEL) | Lotto Soudal | 12h 55' 44" |
| 2 | Andrea Guardini (ITA) | Astana Qazaqstan Team | + 10" |
| 3 | Evaldas Siskevicius (LTU) | Marseille 13 - KTM | + 16" |
| 4 | Bryan Coquard (FRA) | Team Europcar | + 18" |
| 5 | Fabien Canal (FRA) | Armee De Terre | + 20" |
| 6 | Jasper De Buyst (BEL) | Lotto Soudal | + 20" |
| 7 | Alexis Bodiot (FRA) | Armee De Terre | + 21" |
| 8 | Daniel McLay (GBR) | Bretagne-Séché Environnement | + 22" |
| 9 | Rudy Barbier (FRA) | Roubaix Lille Métropole | + 23" |
| 10 | Pierre Latour (FRA) | AG2R La Mondiale | + 24" |

## Referències

* ↑ «Boeckmans wins Tour de Picardie opener». cyclingnews.com, 16-05-2015 [Consulta: 25 maig 2015].
* ↑ «Guardini wins Tour de Picardie stage 2 sprint». cyclingnews.com, 17-05-2015 [Consulta: 25 maig 2015].
* ↑ «Tour de Picardie: Boeckmans wins final stage and overall title». cyclingnews.com, 18-05-2015 [Consulta: 25 maig 2015].

## Enllaços externs

* (francès) Web oficial
# Serra de Cantacorbs

La serra de Cantacorbs és una serralada al terme municipal de Cabassers, branca del massís de Montsant, entre els barrancs de Montsant i Cavaloca. S'acaba a la Calçada, al riu de Montsant. El seu punt més alt és l'Aixaragall.

## Referències

* ↑ Biete i Farré, Vicenç «Toponímia de Cabacers i el seu terme». Revista Catalana de Geografia, 1979, núms. 5 a 8, pàg. 24.
# José Oliver y Hurtado

José Oliver y Hurtado (Màlaga, 28 de juliol de 1827 - Madrid 31 d'octubre de 1887) fou un advocat i religiós andalús, Bisbe de Pamplona i Tudela de 1875 a 1886.

## Biografia

Es va llicenciar en dret a la Universitat de Madrid i durant alguns anys va exercir d'advocat i va publicar estudis sobre història antiga, gràcies als quals fou escollit acadèmic de la Reial Acadèmia de la Història en 1862. No es va ordenar sacerdot fins al 1862, i assolí fer de canonge, vicari general i provisor de l'arquebisbe de Granada.
El 1875 fou consagrat bisbe de Pamplona i Tudela, el primer després de la tercera guerra carlina. Durant el seu mandat va fundar el col·legi de San Francisco Javier en el seminari per als estudiants pobres. El 1881 va reorganitzar la diòcesi reduint les parròquies de 743 a 550, i convertí en patronat reial els tradicionals patronats populars. El 1879 va fer retornar els caputxins a Pamplona, el 1880 els franciscans a Olite i el 1884 els escolapis a Tafalla.
Va renunciar al càrrec per motius de salut el 24 de maig de 1886. Traslladat a Madrid, va morir el 31 d'octubre de 1887.

## Obres

* Demostración del sitio que ocupó la antigua ciudad de Munda (1860)
* Iliberri y Granada (Madrid 1870)
* Granada y sus monumentos árabes (Málaga 1875)

## Referències

* ↑ José Oliver y Hurtado, a l'Enciclopèdia de Navarra
* ↑ José Oliver y Hurtado a l'Enciclopèdia Basca Auñamendi
# Bund (desambiguació)

«Bund» té aquests significats:
Bund (terme alemany equivalent a federació o unió) pot referir-se a:

## Geografia

* Bund, la zona del dic de la ciutat de Xangai, majoritàriament coneguda com Waitan.

## Política

* Bundisme, moviment polític socialdemòcrata i jueu.
* Unió General de Treballadors Jueus de Lituània, Polònia i Rússia, partit polític jueu conegut generalment com Bund;
* Unió General de Treballadors Jueus a Polònia, formació hereva de l'anterior.
* Unió General de Treballadors Jueus a Rússia, formació hereva de l'anterior.
* Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, ONG ecologista alemanya.

## Economia

* Bund, forma curta de Bundesanleihe, bo del Tresor de la República Federal d'Alemanya.
# Socialització (socialisme)

* Per a altres significats, vegeu «Socialització (desambiguació)».
La socialització és el procés pel qual es converteix tot instrument que genera un producte o un benefici socials i que es troba sota una propietat privada en un instrument de propietat social, això és, que la propietat és col·lectiva de tots els humans, sense excepcions i sense organismes superiors que la tutelin. Tradicionalment, s'ha considerat que aquesta era la base teòrica del Socialisme modern, en tant que sistema econòmic. Per a l'arribada al Socialisme calia socialitzar els mitjans de producció, de canvi i de transport. La variant socialista del comunisme afegeix a aquesta llista la socialització dels béns de consum.

## Vegeu també

* Socialisme
* Comunisme
Viccionari
# FC Universitatea Craiova

El Fotbal Club Universitatea Craiova fou un club de futbol romanès de la ciutat de Craiova.

## Història

Els primers clubs de la ciutat van ser fundats el 1921, Craiovan Craiova i Rovine Grivita Craiova. El 1940, ambdós clubs es fusionaren creant un dels clubs més exitosos del moment, el FC Craiova, que guanyà el campionat romanès del 1942-1943, no oficial per la guerra.
Finalment, el 1948 nasqué el Universitatea Craiova per iniciativa de professors i estudiants de la universitat. El 1982/1983 fou la millor temporada del club, arribant a semifinals de la Copa de la UEFA. El 1991 guanyà per darrer cop la lliga romanesa.
Denominacions del club:
* 1948: CSU Craiova (Clubul Sportiv Universitar)
* 1950: Ştiinţa Craiova
* 1966: CS Universitatea Craiova
* 1992: FC Universitatea Craiova
El 20 de juliol de 2011, el club fou exclòs temporalment de la Federació Romanesa de Futbol per haver iniciat una disputa a la cort civil. L'abril de 2014 l'Alta Cort de Cassació i Justícia confirmà la decisió de la Federació.

## Palmarès

* 4 Lliga romanesa de futbol: 1974, 1980, 1981, 1991
* 6 Copa romanesa de futbol: 1977, 1978, 1981, 1983, 1991, 1993

## Futbolistes destacats

* Paul Manta
* Silviu Lung
* Gheorghe Popescu
* Titus Ozon
* Ilie Balaci
* Gabi Popescu
* Ion Oblemenco
* Ştefan Stoica
* Gheorghe Craioveanu
* Ioan Ganea
* Claudiu Niculescu
* Florin Costea
* Julius Wobay

## Entrenadors destacats

* Nicolò Napoli
* Ilie Balaci
* Mircea Rednic
* José Ramón Alexanko
* Emerich Jenei
* Emil Sandoi
* Victor Piţurcă
* Constantin Oţet
* Sorin Cârţu
* Valentin Stănescu
* Constantin Cernăianu
* Ion Oblemenco

## Referències

* ↑ «Hotărâri ale Comitetului Executiv al FRF». FRF, 20-07-2011. Arxivat de l'original el 22 de juliol 2011. [Consulta: 9 setembre 2011].
* ↑ «Somaţie trimisă Fotbal Club U Craiova». FRF, 13-07-2011. Arxivat de l'original el 14 de setembre 2011. [Consulta: 15 setembre 2011].
* ↑ FRF a câştigat procesul cu FC Universitatea Craiova. Dezafilierea din 2011 s-a făcut în condiţii legale jurnalul.ro

## Enllaços externs

* Web oficial
* Web oficial de seguidors
# De Nardi-Pasta Montegrappa

L'equip De Nardi-Pasta Montegrappa (codi UCI: NAR) va ser un equip ciclista eslovac. Creat el 1999, va competir fins al 2002, quan finalment es va fusionar amb el Team Colpack-Astro italià, i es va crear el nou equip De Nardi-Colpack-Astro.

## Principals victòries

* Volta a Iugoslàvia: Milan Dvorščík (1999)
* Volta a Suècia: Michael Andersson (2000)
* Scandinavian Open Road Race: Magnus Ljungblad (2000)
* Gran Premi Raiffeisen: Jan Bratkowski (2001)
* Poreč Trophy IV: Jan Bratkowski (2001), Andrus Aug (2002)
* Gran Premi del cantó d'Argòvia: Giuseppe Palumbo (2002)
* Gran Premi Nobili Rubinetterie IV: Andrus Aug (2002)

### Grans Voltes

* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

Fins al 1998 els equips ciclistes es trobaven classificats dins l'UCI en una única categoria. El 1999 la classificació UCI per equips es dividí entre GSI, GSII i GSIII. D'acord amb aquesta classificació els Grups Esportius I són la primera categoria dels equips ciclistes professionals. La taula presenta les classificacions de l'equip al circuit, així com el millor ciclista individual.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 1999 | 1r (GSIII) | Oleksandr Fèdenko (349è) |
| 2000 | 9è (GSIII) | Kim Kirchen (682è) |
| 2001 | 37è (GSII) | Ján Valach (499è) |
| 2002 | 9è (GSII) | Giuseppe Palumbo (198è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI 2009 i arxius dels anys 1995 a 2008 Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Traçabilitat

La traçabilitat és la capacitat de reproduir l'historial d'un producte o d'un lot de productes, i es refereix a l'acumulació d'informació sobre cada pas dels processos de producció, d'emmagatzematge i de distribució per a millorar-ne la qualitat, poder localitzar ràpidament l'origen dels problemes que puguin aparèixer i mirar d'evitar-los en el futur.

## Referències

* ↑ Entrada traçabilitat a Termcat
# Portada/article juny 12
## Atemptat d'Enpetrol

L'atemptat d'Enpetrol va ser un atemptat sense víctimes mortals que es va perpetrar la matinada del 12 de juny de 1987 contra la refineria que l'empresa Enpetrol (actual Repsol) tenia ubicada al Morell (Tarragona). Es van produir dues explosions simultànies com a resultat de dues bombes col·locades al llarg d'un feix de canonades de l'oleoducte del Complex Petroquímic, que travessava el terme municipal de Tarragona. Es va atribuir a l'organització armada ETA (que va reivindicar posteriorment l'acte) i va formar part d'una campanya d'atacs a la zona costanera catalana.
L'acció terrorista, que es va produir minuts després de mitjanit, va agafar per sorpresa als habitants dels municipis adjacents a la zona industrial. El desconeixement de la magnitud dels fets, unit a la violència de les flames, va provocar la fugida de fins a 20.000 ciutadans de la capital del Tarragonès camp a través o per l'Autovia de la Mediterrània que transcorre al costat del municipi.
# José Castro y Serrano

José de Castro y Serrano, conegut també pel seu pseudònim Cocinero de S. M., (Granada, 1829 - Madrid, 1896) va ser un metge, gastrònom, periodista i escriptor espanyol de la segona meitat del segle xix.

## Biografia

Als divuit anys era ja metge, ofici que no va voler mai exercir, perquè li atreien més les lletres, que va conrear com a periodista, cronista de l'alta societat i d'exposicions a Londres i París, narrador i assagista. Moderat en política, mai va voler acceptar cap càrrec públic (o no l'hi van oferir els seus nombrosos amics); va ser oficial del ministeri d'Ultramar i va formar part de la tertúlia granadina de La Cuerda amb el nom de "Novedades" i de la de Gregorio Cruzada Villaamil a Madrid; va residir un temps a Londres i va conèixer a la perfecció la literatura anglesa, de la qual va prendre el seu característic humor, que es fixava especialment en el que anomenava la bêtisse humaine, la "estultícia humana"; estimava l'art pictòric i la música; va estar a París representant a Espanya en l'Exposició Universal.
Va ser redactor de La Gacetilla (1859), El Crítico (1856) i El Observador (1857) i va col·laborar en les principals publicacions de la seva època. El 1862 va publicar en La América les seves Cartas transcendentales; també té forma epistolar La novela de Egipto, publicada per lliuraments a La Época el 1869. Va ser membre de la Reial Acadèmia de la Llengua (1889) i de l'Acadèmia de Belles Arts de Sant Ferran. Va escriure diversos contes, quadres de costums i llibres de viatges amb elegància i humor chispeante, en els quals sabia criticar sense que l'ofès arribés a sentir-se atacat. Leopoldo Alas, González-Blanco i Azorín van lloar els seus escrits. Va documentar els plats de la cuina espanyola vuitcentista. Va publicar l'any 1888 un dels primers llibres de gastronomia escrits en castellà.

## Obres
### Literàries

* La mascarada, 1853.
* La otra vida (cuentos viejos), 1859.
* Cartas trascendentales escritas a un amigo de confianza, publicades el 1862 a La América i reimpreses després diverses vegades.
* La novela de Egipto, publicada per lliuraments La Época, 1869.
* Cuadros contemporáneos (Madrid, 1871).
* España en Londres, 1862.
* Mesa revuelta, 1872.
* Historias vulgares, 1887.
* Dos historias vulgares, 1891.
* Los Países Bajos vistos por alto, 1880.
* España en París, 1867.
* De la amenidad y galanura en los escritos, discurs de recepció en l'Acadèmia Espanyola, 1889.
* Madrid al deguerrotipo.
* El reloj de arena, novel·la.

### Gastronòmiques

* La mesa moderna (1888) realitzat en col·laboració amb Mariano Pardo y Figueroa (Doctor thebussem).

## Referències

* ↑ Dionisio Pérez Gutiérrez, (1929), Guia del buen comer español, ed Maxtor, pp. 282-288
# Agrupació Sardanista l'Ideal d'en Clavé de les Roquetes

L'Agrupació Sardanista l'Ideal de Clavé de les Roquetes és una entitat cultural fundada l'any 1960 que es dedica, des del barri de Roquetes de Barcelona, a ensenyar i difondre la sardana i a promoure la dansa i la música tradicionals. Organitzadora del conegut aplec anual al parc de la Guineueta, també destaca la seva tasca de formació de monitors en l'àmbit sardanístic i el foment d'activitats culturals catalanes, especialment al districte barceloní de Nou Barris.
El seu president és Ramon Rodon i Pi. Publica la revista La Rotllana i organitza aplecs al parc de la Guineueta el mes d'octubre. El 1999 va rebre la Medalla d'Honor de Barcelona.
El 2015 aquesta entitat va rebre la Creu de Sant Jordi.

## Referències

* 1 2 «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 27 personalitats i 15 entitats». Gencat, 14-04-2015 [Consulta: 15 abril 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa de l'entitat Arxivat 2008-05-09 a Wayback Machine.
# Brunettia curta

Brunettia curta és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Austràlia: Queensland.

## Referències

* ↑ Annandale, 1910. Rec. Indian Mus., 5, 141. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 9 març 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Atlas of Living Australia Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Federació Moçambiquesa de Futbol

La Federació Moçambiquesa de Futbol (portuguès: Federação Moçambicana de Futebol; FMF) és la institució que regeix el futbol a Moçambic. Agrupa tots els clubs de futbol del país i es fa càrrec de l'organització de la Lliga moçambiquesa de futbol i la Copa. També és titular de la Selecció de futbol de Moçambic absoluta i les de les altres categories.
Va ser fundada el 1975.
* Afiliació a la FIFA: 1980
* Afiliació a la CAF: 1978

## Referències

* ↑ Mozambique Arxivat 2018-05-18 a Wayback Machine. at the FIFA website.
* ↑ Mozambique at CAF Online

## Enllaços externs

* Federació Moçambiquesa de Futbol - Lloc web oficial
# Traçat concèntric

El traçat concèntric és un tipus de traçat urbà que es caracteritza per tenir avingudes circunvalants i carrers o avingudes en quadrícula (des del centre a la perifèria o a la inversa).
És important la força d'atracció o de concentració que exerceixen els grans monuments centralitzant l'estructura de tota la ciutat. Lògicament que la focalització de l'estructura al voltant del monument té directa relació amb l'ús i el significat d'aquest en la societat local. Un edifici o monument d'ús religiós sumarà a la seva funció el seu valor estètic. Aquest tipus d'edificis com les catedrals, abadies, santuaris, centres culturals, cabildes, etcètera, tenen gran influència en la morfogènesi de la ciutat.

## Ús clàssic

En l'occident medieval es troben molts traçats que presenten aquestes característiques, alguns amb major aproximació que altres. A tall d'exemple es poden citar Nördlingen i Havelberg a Alemanya; Vitòria i Pamplona a Espanya i Aversa a Itàlia, entre d'altres. El cas d'Alep amb la fortificació al mig de la ciutat en seria també un exemple.

## Ús modern

Aquest disseny presenta l'avantatge que permet una fàcil i ràpida circulació des del centre a la perifèria o en sentit contrari. És més dificultós el trasllat d'un punt a un altre per les avingudes circunvalants i la visibilitat a les cruïlles entre els carrers o avingudes circunvalants o en quadrícula resulta incòmoda, perquè es formen angles de 120º. A més d'aquests problemes també és complicat el seu parcel·lament en comparació del traçat en quadrícula.
Pierre Lavedan afirma que en l'organització d'usos del sòl en el traçat s'hi «afirmen dues idees directrius, implicació i atracció». Es fa servir per envoltar de cases o habitatges una edificació (o monument) que es distingeix dels altres per la seva bellesa arquitectònica, pel seu valor moral, o per la seva impressionant solidesa material per a la defensa: en general els temples religiosos (esglésies) que com a element morfogenètic, genera l'aparició de carrers, avingudes o sendes que hi convergeixen ell. Això últim produeix com resultant l'aparició dels denominats traçats concèntrics, és a dir constituïts per carrers o avingudes circunvalants i carrers o avingudes que convergeixen en un centre en forma radial o concèntrica.

## Vegeu també

* Traçat ortogonal, en quadrícula
* Traçat lineal.
* Traçat urbà.
* Traçat irregular.

## Referències

* ↑ Traçat - "Recorregut d'un camí, d'un canal, etc., sobre el terreny.." a Optimot
* ↑ Pilar Benejam. Horizonte, historia e geografía: primer año de Educacion Media. Andres Bello, 1 November 1996, p. 311–. ISBN 978-84-316-3522-0 [Consulta: 30 December 2012].

## Enllaços externs

* Tipus de traçats urbans Arxivat 2012-10-01 a Wayback Machine.