OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aulonocara maylandi

Aulonocara maylandi és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental).

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Konings, A., 1990. Konings's Book of Cichlids and All the Other Fishes of Lake Malawi. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City, Nova Jersey.
* Konings, A., 1995. Malawi Cichlids in their Natural Habitat. Segona edició. Cichlid Press, St. Leon-Rot, Alemanya.
* Maréchal, C., 1991. Aulonocara. p. 11-17. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Trewavas, E. 1984. Un nom et une description pour l'Aulonocara (sulphur-head), Poisson cichlidé du lac Malawi. Rev. Fr. Aquariol. v. 11 (no. 1): 7-10.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lacus Oblivionis

El Lacus Oblivionis (en llatí, "Llac de l'Oblit") és una petita mar lunar, localitzada en la cara oculta de la Lluna. Les seves coordenades selenogàfiques són 21.0° Sud, 168.0° Oest i el seu diàmetre envolupant és d'uns 50 km.
El cràter satèl·lit Mohorovičić R jeu al nord-est, i el cràter satèl·lit Sniadecki Y al sud-oest. El nom del llac va ser adoptat per la Unió Astronòmica Internacional en 1976.

## Vegeu també

* Llista de mars lunars
* Geologia de la Lluna
* Selenografia

## Referències

* ↑ "Lacus Oblivionis". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)

## Enllaços externs

* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 9 juliol 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 9 juliol 2018].
# Els cavalls de colors variats són un testimoni de la riquesa en talent

Els cavalls de colors són un testimoni de la riquesa en talent (pinyin:Yunji chengcai) és una pintura sobre seda que representa cavalls de forma realista amb tinta i colors, realitzada pel missioner jesuïta milanès Giuseppe Castiglione (pinyin: Lang Shinin) durant la seva estada a la cort imperial xinesa. Aquesta escena representa vuit cavalls en un paisatge accidentat, sobrealçat amb un salze mort a la dreta. L'emperador Qing Gaozong li atribueix el seu títol, però va ser l'emperador Qianlong qui va reclamar la seva propietat. Aquesta pintura es conserva ara al Museu del Palau Nacional de República de la Xina.

## Context

La data d'acabament d'Els cavalls de colors variats són un testimoni de la riquesa en talent, es desconguda però el seu estil, imbuït de les influències occidentals de Castiglione, suggereix que va ser pintat poc després de la seva arribada a la cort xinesa, el 1715, sota el regnat de l'emperador Yongzheng (1723-1735) .

## Descripció

Els cavalls de colors variats són un testimoni de la riquesa en talent és una pintura de tinta realçada amb colors, realitzada en un rotlle vertical de seda. Les seves dimensions són 59 per 35,4 cm .
Aquest quadre es troba molt a prop d'un altre quadre de Castiglione, Vuit corsers, datat durant el mateix període. També inclou vuit cavalls nus en diverses posicions, amb la diferència de la ubicació del salze mort, que es troba a la dreta del quadre, i tècniques d'ombrejat, conegudes per Castiglione. La pintura porta un títol de quatre caràcters, atribuït per l'emperador Gaozong, Yunji Chengcai, que es tradueix com "Els cavalls de colors variats són un testimoni de la riquesa en talent " .
Castiglione va signar el quadre amb el seu segell, indicant en sinogrames "El subjecte Lang Shining ha pintat respectuosament" .

## Destí de la pintura

El quadre porta el segell de l' emperador Qianlong de la dinastia Qing, que va signar "El pinzell de l'emperador Qianlong", apropiant-se de l'obra. Actualment, es conserva al Museu del Palau Nacional de República de la Xina.

## Notes i referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Cartier, 2004, p. 63.
* 1 2 Zoratto, 1994, p. 97.

## Bibliografia

* Cécile Beurdeley et Michel Beurdeley. Giuseppe Castiglione: a Jesuit painter at the court of the Chinese emperors. C.E. Tuttle Co., 1971, p. 204. ISBN 0804809879.
* Cartier, Michel. Giuseppe Castiglione dit Lang Shining (1688-1766). Éditions Favre, 2004 (Grande écurie de Versaille).
* Bruno Zoratto. Giuseppe Castiglione: pittore italiano alla corte imperiale cinese. Schena, 1994, p. 111.
# Progress (Vorónej)

* Per a altres significats, vegeu «Progress».
Progress (en rus: Прогресс) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 125 habitants.

## Referències

* ↑ Село Бобяково на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
* ↑ Расстояние от Анны до Бобякова
# Fundación Juan March

Fundación Juan March és una entitat cultural i benèfica de caràcter privat, creada el 1955 per Joan March i Ordinas nascuda de l'interès per la cultura espanyola i de la voluntat d'afavorir, mitjançant una política d'ajudes, beques i pensions, l'estudi, la investigació i la creació en els més diversos camps de la cultura i de la ciència.
La literatura i el teatre han estat molt presents en les activitats culturals de la Fundació. Així, a partir de 1975, la Fundació ha organitzat més de 450 conferències, reunions i actes diversos. Des dels seus inicis, la Fundació donà suport també a les ciències biomèdiques, concedint al llarg dels seus 50 anys d'història unes 800 beques i ajuts tant per a la investigació com per a l'adquisició de materials. Ha promogut també 200 trobades científiques. Destaca la creació d'una Biblioteca de la Ciència, integrada per 1.412 volums que foren donats a l'Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.
En el camp de l'art, destaca la labor de recuperació i conservació del patrimoni artístic; en són exemple nombrosos retaules gòtics de diverses esglésies de Mallorca. La Fundació ha organitzat un total de 560 exposicions monogràfiques de grans artistes internacionals i moviments artístics, principalment del segle xx, visitades per més de 10 milions de persones. Ha concedit també 500 ajuts per a estudis i treballs de creació. Amb el nom de Col·lecció March, la Fundació inaugura el 1990 el Museu d'Art Espanyol Contemporani de Palma. Després de diverses reformes i ampliacions, en les 16 sales exhibeix 69 obres de 52 autors espanyols. Compta, a més, amb sales per a exposicions temporals.
Les ciències socials, la música, les humanitats, el dret, les ciències sagrades, la filosofia, la història, l'arquitectura i l'urbanisme, les ciències de la informació, i d'altres disciplines, han estat també objecte d'interès de la Fundació Juan March, a través de premis, ajuts, beques, programes d'investigació i de nombroses activitats.
De la tasca desenvolupada per la Fundació Juan March s'han de ressaltar les tres biblioteques per a investigadors, creadors intèrprets i públic en general. Així, el 1977 es creà la Biblioteca de Teatre Espanyol Contemporani i el 1983 el Centre de Documentació de Música Espanyola Contemporània, actualment fusionats en la Biblioteca Espanyola de Música i Teatre Contemporanis, la qual disposa de més de 150.000 documents. La Fundació és titular de la Biblioteca de Ilusionismo i de la Biblioteca Julio Cortázar. El 2006 va rebre el Premi Ramon Llull.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Premis Ramon Llull 2006. Currículum guardonats» p.11-12. Govern de les Illes Balears. [Consulta: 17 abril 2014].

## Enllaços externs

* Fundación Juan March - Lloc web oficial
# Macarelleta

La platja Macarelleta està situada a l'illa de Menorca i concretament al sud del municipi de Ciutadella.

## Descripció

La platja es troba a 14 quilòmetres de Ciutadella, entre el Castellet de Macarella i Cala Macarella. El seu nom fa referència al nom de la Cala germana i a les seves dimensions diminutes. El seu paisatge és típic del litoral meridional menorquí. Està envoltada de penya-segats agrestes i poc accessibles, que donen pas a les petites cales, que coincideixen en la desembocadura de barrancs i canals.
És una de les cales més visitades de Menorca, tant per a turistes com per a ciutadellencs. Per arribar-hi, cal fer-ho amb un en vehicle particular, aparcar-lo a l'aparcament gratuït i caminar una mitja hora, o bé aparcar el vehicle a l'aparcament de Cala Macarella (peatge) i caminar uns 10 minuts.

## Referències

* ↑ «Macarelleta». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Platges de Balears
# Aulus Manli

Aulus Manli (llatí: Aulus Manlius) va ser un militar romà.
Va ser llegat de Gai Màrius en la guerra contra el rei de Numídia, Jugurta, l'any 107 aC. Més endavant va ser enviat juntament amb Sul·la a entrevistar-se amb Boccus I, per negociar la rendició de Jugurta.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Lapras

Lapras (ラプラス, Rapurasu) és una espècie de Pokémon que apareix a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. Va aparèixer per primera vegada als videojocs Pokémon Green i Pokémon Red, llançats al Japó el 1996.
És de tipus aigua i gel.

## Referències

* ↑ «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ «Lapras» (en anglès). Pokedex. [Consulta: 1r juny 2013].

## Enllaços externs

* Lapras a Bulbapedia (anglès)
Espècies de Pokémon :
# Le Creusot

Le Creusot és un municipi francès, situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2003 tenia 26.283 habitants.

## Fills il·lustres

* René Rateau (1909-[...]) fou un músic flautista.
* Claudie Haigneré (1957): política, metgessa i astronauta.
# Hickson 44

Hickson 44 (HCG 44) és un grup de galàxies a la constel·lació del Lleó.
Com Arp 316, una part d'aquest grup també es designa com a grup de galàxies a l'Atlas of Peculiar Galaxies.

## Referències

* ↑ «Hickson 44 in Leo». Astronomy Picture of the Day. [Consulta: 27 juliol 2020].
# Quadrangle Hecate Chasma

El quadrangle Hecate Chasma és un dels 62 quadrangles definits per la cartografia de Venus aprovats per la Unió Astronòmica Internacional.
En els mapes a escala 1 / 5.000.000 (identificat amb el codi V-28) inclou la porció de la superfície de Venus situada en latitud d'entre 0° a 25° N, i longitud entre 240º a 270° E.
Deu el seu nom a l'Hecate Chasma.

## Referències

* ↑ USGS Astrogeology: Gazetteer of Planetary Nomenclature « Quadrangles de Venus a escala 1 / 5.000.000 »
* 1 2 Hecate Chasma, V-28
# Glottolog

Glottolog és una base de dades bibliogràfica de les llengües menys conegudes del món, desenvolupada i administrada primer a l'Institut Max Planck d'Antropologia Evolutiva de Leipzig, Alemanya, i des de 2015 a l'Institut Max Planck de Ciència de la Història Humana a Jena, Alemanya. Entre els seus curadors hi ha Harald Hammarström i Martin Haspelmath.

## Funció

Glottolog proporciona una llista de les llengües, famílies de llengües i bibliografies dels idiomes menys parlats del món. Difereix del catàleg similar Ethnologue en diversos aspectes:
* Cerca només acceptar llengües que els editors hagin pogut confirmar que existeixen i siguin diferents d'altres més conegudes (varietats que no hagin estat confirmades, però provenen d'alguna altra font, són catalogades com a "espuri" o "no testificat");
* Intenta només classificar famílies de llengües que han estat demostrades com a vàlides;
* Es proporciona informació bibliogràfica, especialment per a llengües poc conegudes; i,
* Fins a un cert punt, els noms alternatius estan llistats segons les fonts que els utilitzen. Els noms de les llengües utilitzades en les entrades bibliogràfiques estan identificats pel codi ISO 639-3 o el codi propi de Glottolog (Glottocode);
* A excepció d'una sola localització en un mapa en el seu respectiu centre geogràfic, cap informació etnogràfica o demogràfica és proporcionada. Els enllaços externs dirigeixen a ISO, Ethnologue i altres bases de dades de llengües digitals.
Edició 2.2 publicada en línia en 2013 i baix llicència de Creative Commons Attribution-Sharealike 3.0 Unported License. Edició 2.4 publicada en 2015 i edició 3.0 en 2017.

## Famílies de llengües

Glottolog és més conservador en la seva classificació que altres bases de dades digitals en establir connexions entre llengües i grups dins de famílies però més liberals en considerar llengües no classificades com aïllades. L'edició 2.4 enlista 425 famílies de llengües orals, incloent aïllades, i 75 famílies de llengües de signes i aïllades, fins ara.
A més de les llengües classificades en famílies, Glottolog reconeix 79 pidgins (incloent una llengua de senyals pidgin), 24 llengües mixtes, 8 llengües artificials, 9 registres de discurs (incloent 3 sistemes de senyals auxiliars), 118 testificades però no classificades llengües (incloent 2 llengües de senyals), 61 llengües no testificades, i 270 llengües espuri (com a articles ISO retirats, i incloent 3 llengües de senyals) mantingudes per propòsits bibliogràfics.

## Referències

* ↑ Vegeu, per exemple, la secció Plantilla:Glottolink per a idiomes ISO que Glottolog ha considerat distincions falses. Aquesta discriminació no s'aplica als dialectes, molts dels quals s'han heretat des de MultiTree o altres fonts sense verificació.

## Enllaços externs

* Pàgina principal de Gottolog
* Llista de famílies
# Macarena

«Macarena» té aquests significats:
* Macarena (cançó), senzill del duo musical espanyol Los del Río
* Macarena (Sevilla), districte de la ciutat de Sevilla, capital de la comunitat autònoma d'Andalusia, en Espanya
* Basílica de la Macarena, temple catòlic al barri de la Macarena de la ciutat de Sevilla, Espanya
# Backbone.js

Backbone.js és un entorn de treball per a aplicacions web en JavaScript de codi lliure amb interfície RESTful JSON. Backbone està basat en Model-vista-presentador (MVP) i és conegut per la seva senzillesa, ja que només depèn de la llibreria JavaScript, Underscore.js, i jQuery. Està dissenyat per a desenvolupar aplicacions de pàgina única, i per a mantenir sincronitzades diverses parts d'una aplicació web. Backbone va ser creat per Jeremy Ashkenas, qui també és conegut per CoffeScript i Underscore.js.

## Característiques

* Backbone és una biblioteca de codi lliure que conté més de 100 extensions disponibles.
* Permet crear aplicacions web del costat de client o aplicacions mòbils d'una forma organitzada i ben estructurada.
* BackboneJS és una biblioteca simple (7.5 KB en producció i 72 KB en desenvolupament) que permet separar la lògica d'usuari de la lògica del negoci.
* BackboneJS té un lligam o dependència suau amb jQuery i un lligam fort amb Underscore.js
* Proveeix diversos blocs funcionals tals com: models, vistes, events, routers i col·leccions amb l'objectiu de construir aplicacions web del costat de client.

## Referències

* ↑ «Backbone.js» (en anglès). http://backbonejs.org.+[Consulta: 20 juliol 2017].
* ↑ «Developing Backbone.js Applications -» (en anglès). https://addyosmani.com. Arxivat de l'original el 2017-03-06. [Consulta: 20 juliol 2017].
* ↑ «DevDocs — Backbone.js documentation (fast, offline)» (en anglès). http://devdocs.io/.+[Consulta: 20 juliol 2017].

## Vegeu també

* Entorn de treball per a aplicacions web
# Lapsus calami

Lapsus calami és una locució llatina d'ús actual que significa 'error involuntari' o 'ensopegada inconscient en escriure' (si es tractés d'un error en parlar seria lapsus linguae (lingua,-ae, «llengua»). Gramaticalment, està formada amb el nominatiu de lapsus,-us ('error') i el genitiu de calamus, -i ('ploma').

## Vegeu també

* Acte fallit
* Lapsus
# Hylocryptus

Hylocryptus és un gènere obsolet d'ocells de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per dues espècies:
* Hylocryptus erythrocephalus
* Hylocryptus rectirostris
Estudis genètics posteriors van propiciar la inclusió al gènere Clibanornis.

## Referències

* ↑ EP Derryberry, S Claramunt, G Derryberry, RT Chesser, J Cracraft, A Aleixo, J Pérez-Emán, JV Remsen Jr et RT Brumfield. 2011. Lineage diversification and morphological evolution in a large-scale continental radiation: the Neotropical ovenbirds and woodcreepers (Aves: Furnariidae). Evolution 65: 2973–2986
# Hicksville (Ohio)

Hicksville és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 3.649 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hicksville tenia 3.649 habitants, 1.476 habitatges, i 957 famílies. La densitat de població era de 559,1 habitants per km².
Dels 1.476 habitatges en un 32,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,9% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 35,1% no eren unitats familiars. En el 29,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,3% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 15,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.459 $ i la renda mediana per família de 43.571 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.066 $ mentre que les dones 22.413 $. La renda per capita de la població era de 17.385 $. Aproximadament el 2,1% de les famílies i el 3,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hicksville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hicksville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Giovanni Roccardi

Giovanni Roccardi (Serrone, 6 de juliol de 1912 - ?) va ser un oficial de la Marina Militare i director de cinema italià.

## Biografia

Roccardi es va dedicar carrera militar i es va fer oficial de la Marina Militare. També era fotògraf i cineasta aficionat que aviat es va implicar en material documental sobre la seva temàtica professional, elaborant i produint documentals com La pesca delle spugne, KM 618, Nei regni del mare i Oasi nell'Artide, en els que va filmar nombrosos plans submarins. A més de dirigir unes quantes pel·lícules llargmetratges, Roccardi va codirigir algunes pel·lícules d'aventures. Als anys setanta va passar a la televisió i va presentar alguns guions per a les obres d'antics companys.

## Filmografia

* 1978 La riva di Charleston - minisèrie de televisió
* 1965 La violenza dei dannati
* 1963 Tempesta su Ceylon
* 1957 L'oceano ci chiama
* 1957 Noi dell'oceano
* 1953 Africa sotto i mari

## Referències

* ↑ Roberto Poppi: Dizionario del cinema italiano. I Registi. Rom, Gremese Editore 2002, S. 364

## Enllaços externs

* Giovanni Roccardi a mymovies.it
* Giovanni Roccardi a filmportal.de
# Marcel Duriez

Marcel Duriez (Seclin, 20 de juny de 1940 - Clarmont d'Alvèrnia, 2 de febrer de 2023) fou un atleta francès, especialista en curses amb tanques, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on quedà eliminat en sèries de la cursa dels 110 metres tanques del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Tòquio, fou sisè en la mateixa prova. El 1968, disputà els seus tercers, i darrers, Jocs Olímpics, on fou setè en els 110 metres tanques.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en els 110 metres tanques del Campionat d'Europa d'atletisme de 1966; dues medalles de plata en la mateixa prova als Jocs del Mediterrani de 1959 i 1963 i cinc campionats nacionals, el 1963, 1965, 1966, 1967 i 1968.
Va millorar el rècord francès dels 100 metres tanques repetidament fins a situar-lo en 13.73" el 1968.

## Millors marques

* 110 metres tanques. 13.73" (1968)

## Referències

* ↑ «Olympedia – Marcel Duriez». [Consulta: 7 febrer 2023].
* ↑ «Nécrologie - Carnet noir : Marcel Duriez, double finaliste olympique, est décédé», 06-02-2023. [Consulta: 7 febrer 2023].
* 1 2 3 «Olympedia – Marcel Duriez». [Consulta: 12 octubre 2022].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 2020-10-26. [Consulta: 1r juliol 2020].
* ↑ «Mediterranean Games». [Consulta: 12 octubre 2022].
* ↑ Dupuy, Gérard. «Les finalistes des championnats de France – 1888 à 1969» (en francès) p. 225, 232, 240, 248, 256, 272, 279, 287, 295. cdm.athle.com, 21-05-2021. Arxivat de l'original el 2021-05-21. [Consulta: 12 octubre 2022].
* ↑ Waśko, Janusz. Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. Zamość: GreenArt Jacek Kardasz, 2013, p. 75. ISBN 978-83-62033-30-0.
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Baden-Rodemachern

Baden-Rodemachern fou un marcgraviat del Sacre Imperi Romanogermànic.
Sorgí el 1536 per partició de Baden-Baden a la mort de Bernat III, corresponent a Cristòfol II, a la mort del qual es va dividir en Baden-Rodemachern i Baden-Rodenheim, corresponent la primera a Eduard Fortunat. Del 1588 al 1596 va ocupar Baden-Baden però després, del 1596 al 1622, va estar ocupat al seu torn per Baden-Durlach i llavors una part va passar a Baden-Baden, però la línia va subsistir fins a la mort del marcgravi Carles Guillem el 1666 quan va passar íntegrament a Baden-Baden.

## Marcgravis

* Cristòfol II 1536-1575
* Eduard Fortunat 1575-1596 (+1600)
* Ocupació per Baden-Durlach 1596-1622
* Herman Fortunat 1622-1664
* Carles Guillem 1664-1666

## Referències

* Regnal Chronologies Arxivat 2019-09-26 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Marcgraviat de Baden
# Cabana de volta (Sant Martí de Riucorb)

La Cabana de volta és una obra de Sant Martí de Riucorb (Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un exemple de cabana de volta típica de l'arquitectura popular. Tradicionalment, la part més vista és l'entrada principal perquè la resta de l'estructura està endinsada dins un marge de terra. Ens trobem davant un tipus d'arquitectura inserida perfectament en el seu context ambiental de tal manera que a vegades passen desapercebudes.
S'estructura a partir d'una falsa volta apuntada que exteriorment es tradueix en una coberta de dues vessants. La porta d'accés és rectangular i es distingeixen perfectament les diferents etapes constructives i reformes que ha patit la cabana.

## Referències

* 1 2 «Cabana de volta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2016].