OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lincoln Park (Nova Jersey)

Lincoln Park és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 10.703 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lincoln Park tenia 10.930 habitants, 4.026 habitatges, i 2.705 famílies. La densitat de població era de 627,1 habitants/km².
Dels 4.026 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,2% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 32,8% no eren unitats familiars. En el 26,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,3% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 33,7% entre 25 i 44, un 25,4% de 45 a 60 i un 14,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 69.050 $ i la renda mediana per família de 77.307 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.651 $ mentre que les dones 36.292 $. La renda per capita de la població era de 30.389 $. Aproximadament l'1,9% de les famílies i el 2,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lincoln Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lincoln Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Litoria nigropunctata

Litoria nigropunctata és una espècie de granota del gènere Litoria de la família dels hílids. Originària d'Indonèsia i Papua Nova Guinea i algunes illes adjacents, inclosa Yapen, la seva localització tipus, i Gebe a les illes Maluku. El seu hàbitat natural són boscos tropicals humits de les terres baixes i rius de corrent lent.

## Referències

* ↑ Frost, Darrel R.. «amphibia/?action=names&taxon=Litoria+nigropunctata Litoria nigropunctata (Meyer, 1875)». Museu Americà d'Història Natural.
* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
# Llit de la Mare de Déu d'Agost

El Llit de la Mare de Déu d'Agost és una tradició cristiana relacionada amb la festa de l'Assumpció, que consisteix a instal·lar dins les esglésies el túmul que representa el cos de Maria just abans de pujar al Cel. L'escena se sol representar sobre un cadafal on reposa la figura jacent de la Mare de Déu, generalment ornada amb espelmes, pal·li, àngels custodis, alfàbregues, bellveures i altre tipus de decoració al voltant. L'origen es troba en les processons de carrer del segle xiv i xv, molt vives encara en el cristianisme ortodox i que també són l'origen del Misteri d'Elx.
Es tracta d'una tradició que arrelà més o menys en diversos territoris de la Corona d'Aragó, com València, el Principat, Sardenya i, particularment, Mallorca, aquesta tradició és ben viva, i recentment s'ha promogut perquè no caigués en l'oblit. Una consueta de 1511 ha hi relata la presència de capellans o seglars vestits a la manera dels apòstols. A Santa Creu, la processó de la Mare de Déu morta i el Llit de la Mare de Déu es documenten per primera vegada de manera més o menys paral·lela a mitjan segle xvi. L'arribada del Barroc suposà l'aparició dels models decoratius dels llits de la Mare de Déu que perduren fins a l'actualitat.
Encara es conserven alguns rituals relacionats amb la festa de l'Assumpció i el Llit de la Mare de Déu. A Valldemossa se celebra la Processó de les Crestes, on unes persones caracteritzades d'apòstols (amb les aurèoles) porten el llit sobre les espatlles. Els cossiers de Montuïri fan la primera sortida dia 15 d'agost, i recentment s'ha recuperat interpretar la dansa Gentil Senyora davant el túmul de la Mare de Déu. A Alaró els cossiers el dia de Sant Roc (16 d'agost) també surten i executen la mateixa dansa però entorn del llit.

## Galeria

* Montuïri
* Convent de Santa Clara (Palma)
* Sant Jaume (Palma), obra de l'Adrià
* L'Alguer
* Badalona (1930)
* Santa Maria in Aracoeli (Roma)

## Referències

* 1 2 3 Assumpció de la Mare de Déu
* ↑ «Exaltació religiosa en època de sol i platja». Ara Balears, 13-08-2016 [Consulta: 27 setembre 2022].
* ↑ Nicolau Bauzà, Josep. L'església parroquial de Santa Creu de Palma. Guia històrico-descriptiva, 2002, p. 46.
# Llit bacterià

Un llit bacterià, biofiltre o filtre bacterià (en anglès:trickling filter), és un tipus de sistema de tractament de l'aigua contaminada. Consta d'un llit fix de roques, lava, coke, grava, escòria, poliuretà escuma, torba de Sphagnum ceràmica porosa o capa de plàstics on les aigües residuals flueixen cap avall i causen que hi creixi una capa de biofilm de microbis els quals cobreixen el llit. Les condicions aeròbiques es mantenen per esquitxament i difusió ja sigui per l'aire forçat que flueix a través del llit o de convecció natural de l'aire si el mitjà de filtre és porós.
En anglès es fan servir com a sínònims els termes de trickle filter, trickling biofilter, biofilter, biological filter i biological trickling filter.

## Funcionament

L'eliminació de contaminants del corrent d'aigües residuals implica tant l'absorció i l'adsorció de compostos orgànics per la capa microbiana del biofilm. El mitjà del filtre es tria típicament per proporcionar una àrea superficial molt alta en relació al volum. Els materials típics són sovint porosos i tenen una considerable àrea de superfície interna, a més de la superfície externa del medi. El pas de les aigües residuals a través dels medis proporciona aire dissolt, l'oxigen que la capa de biofilm requereix per a l'oxidació bioquímica dels compostos orgànics i allibera gas diòxid de carboni, l'aigua i altres productes finals oxidats. A mesura que es va fent gruixuda, la capa de biofilm amb el temps forma part d'un fang secundari. Típicament, un biofiltre és seguit per un clarificador o tanc de sedimentació per a la separació i eliminació de la descamació. Altres filtres que utilitzen, per exemple, sorra, escuma o torba no produeixen un fang residual que s'hagi de treure però requereixen ventilació amb aire forçat, el rentat contracorrent o un ambient anaerobi tancat.
El tractament d'aigües residuals o altres aigües residuals amb filtres de degoteig és una de les tecnologies més antigues i més ben caracteritzades de tractament de les aigües residuals.

## Tipus

Els tres tipus bàsics de biofiltres són:
* per al tractament de fangs residuals en zones aïllades o rurals
* grans sistemes municipals centralitzats
* sistemes aplicats al tractament d'aigües residuals industrials.

### Configuració i components

Tots els sistemes de biofiltrat comparteixen els mateixos components fonamentals:
* un dipòsit sèptic per a la fermentació dels sòlids
* un medi de filtració sobre el qual els microbis beneficiosos es promouen i es desenvolupen
* un contenidor que hostaja el medi de filtració
* un sistema de distribució per a l'aplicació d'aigua residual a tractar al filtre
* un sistema de distribució per a l'eliminació dels efluents o de la percolació.

## Enllaços externs

* Overview of Biological Wastewater Treatment - Dokuz Eylul University, Turkey
* The History of Fixed-Film Wastewater Treatment Systems
# Llista de clubs de futbol sala del País Valencià

Llista dels clubs de futbol sala del País Valencià, organitzats per comarques.

## Alcalatén

* L'Alcora FS - L'Alcora

## Alt Palància

* CFS Segorbe - Sogorb

## Alt Vinalopó

* CD Bel·liana - Villena

## Baix Maestrat

* Benicarló FS - Benicarló
* Peníscola FS - Peníscola
* Llagostí de Vinaròs FS - Vinaròs

## Baix Segura

* CFS Horadada - Pilar de la Foradada
* Atlètic Almoradí - Almoradí
* Bigastro-Orihuela FS - Bigastre / Oriola

## Baix Vinalopó

* Femesala Elx - Elx

## Camp de Morvedre

* Atlètic Morvedre - Port de Sagunt
* CE Benifairó de les Valls - Benifairó de les Valls

## Camp de Túria

* CFS Riba-roja - Riba-roja de Túria

## Comtat

* Ye Faky FS - Cocentaina

## Foia de Bunyol

* CB Buñol - Bunyol

## L'Alacantí

* CD Universitat d'Alacant - Alacant
* CDA Costablanca - Alacant
* Xaloc Alacant FS - Alacant
* Esp. Sant Vicent - Sant Vicent del Raspeig

## L'Alcoià

* CH La Salle-CD Alcoyano - Alcoi
* FS Banyeres - Banyeres de Mariola
* Porta de Mariola FS - Banyeres de Mariola
* Ibi FS - Ibi

## L'Horta

* UPV-Maristas - València
* CE Universitat de València - València
* AD El Pilar - València
* CD Algiròs - València
* CE Univ. Politècnic - València
* AD Maristas - València
* Mislata FS - Mislata
* Claret Fuensanta FS - Mislata
* CD Cumbres - Paterna
* CFS La Canyada - Paterna
* FS Puçol - Puçol
* CD Almàssera FS - Almàssera
* Catarroja CFSF - Catarroja
* CFS Alfafar - Alfafar

## Marina Alta

* CD Salinas Platges de Calp - Calp
* CDFS Benissa - Benissa
* Denia BC - Denia

## Marina Baixa

* CD La Vila - La Vila Joiosa
* Benidorm FS - Benidorm

## Plana Alta

* Platges de Castelló Futbol Sala - Castelló

## Plana Baixa

* Onda FS - Onda
* Vall d'Uxò FS - La Vall d'Uxò

## Plana d'Utiel

* Requena FS - Requena

## Ribera Alta

* Alzira FS - Alzira
* Algemesí FS - Algemesí
* FS Carcaixent - Carcaixent
* Neskas Benifaió - Benifaió

## Ribera Baixa

* Sucro Cullera FS - Cullera
* CD Corbera - Corbera
* FS Fortaleny - Fortaleny
* Riola FSF - Riola

## Safor

* CFS La Safor - Oliva

## Vall d'Albaida

* L'Olleria FS - L'Olleria

## Vinalopó Mitjà

* CD Papas La Muñeca - Elda

## Referències

* ↑ Clubs de Primera Divisió Arxivat 2017-02-26 a Wayback Machine. a valenciafutbolsala.es
* ↑ «Clubs de Segona Divisió a valenciafutbolsala.es». Arxivat de l'original el 2017-02-26. [Consulta: 26 febrer 2017].
* ↑ Clubs de Tercera Divisió Arxivat 2017-02-27 a Wayback Machine. a valenciafutbolsala.es

## Enllaços externs

* Cercador de clubs valencians de futbol sala Arxivat 2017-02-26 a Wayback Machine. al web deportevalencia.com
* Lligues de Futbol Sala valencianes
# London Chess Classic 2011

El London Chess Classic 2011 va ser un torneig d'escacs que va tenir lloc a Londres entre el 3 i el 12 de desembre de 2011.
Una vegada més la tercera edició es va caracteritzar per ser el torneig més fort que mai s'ha fet a la Gran Bretanya. L'organitzador Malcolm Pein va afegir un novè jugador, el número tres del món l'armeni i Gran Mestre Levon Aronian, assegurant-se que els quatre millor del món hi participen. Amb dues rondes extra, les partides varen ocupar dos caps de setmana i cada dia. Kràmnik va acabar com a clar guanyador amb 16 punts.

## Participants

Els participants de la tercera edició foren:
* Viswanathan Anand, campió del món i número dos del ranking
* Magnus Carlsen, número u del rànking mundial
* Levon Aronian, número tres del rànking
* Vladímir Kràmnik, excampió del món (2000–2007) i número quatre del rànking
* Hikaru Nakamura, número u dels Estats Units
* Michael Adams, campió britànic i número u d'Anglaterra
* Nigel Short, exfinalista del campionat del món i número dos d'Anglaterra
* Luke McShane, número tres d'Anglaterra
* David Howell, número quatre d'Anglaterra

## Classificació

London Chess Classic 2011 :
| | Jugador | Elo | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Punts | TPR |
| 1 | Vladímir Kràmnik | 2800 | X | 1 | 1 | 3 | 1 | 1 | 3 | 3 | 3 | 16 | 2935 |
| 2 | Hikaru Nakamura | 2758 | 1 | X | 0 | 1 | 3 | 3 | 1 | 3 | 3 | 15 | 2888 |
| 3 | Magnus Carlsen | 2826 | 1 | 3 | X | 1 | 1 | 1 | 1 | 3 | 3 | 14 | 2879 |
| 4 | Luke McShane | 2671 | 0 | 1 | 1 | X | 1 | 1 | 3 | 3 | 3 | 13 | 2853 |
| 5 | Levon Aronian | 2802 | 1 | 0 | 1 | 1 | X | 1 | 3 | 1 | 1 | 9 | 2741 |
| 6 | Viswanathan Anand | 2811 | 1 | 0 | 1 | 1 | 1 | X | 3 | 1 | 1 | 9 | 2740 |
| 7 | Nigel Short | 2698 | 0 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | X | 1 | 3 | 6 | 2613 |
| 8 | David Howell | 2633 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | X | 1 | 4 | 2570 |
| 9 | Michael Adams | 2734 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 0 | 1 | X | 3 | 2499 |

## Altres activitats

Altres torneigs organitzats durant el festival varen ser un torneig tancat femení de nou rondes i un obert internacional també de nou rondes. La mestra internacional Dagne Ciuksyte d'Anglaterra i la mestra internacional Guliskhan Nakhbayeva del Kazakhstan varen compartir la victòria amb 7½ punts de 9, mentre el Gran Mestre indi Abhijeet Gupta va ser vencedor de l'obert amb 8 punts de 9.

## Referències

* ↑ «Edició 2011». Arxivat de l'original el 8 de desembre 2015. [Consulta: 6 desembre 2015].
* ↑ IndiaVoice. «Kràmnik guanya el London Chess Classic del 2011», 14-12-2011. Arxivat de l'original el 2012-04-25. [Consulta: 26 desembre 2011].
* ↑ «Kramnik Wins 2011 London Classic». chess.com. [Consulta: 6 desembre 2015].
* ↑ «Participants edició 2011». chessdom.com. [Consulta: 6 desembre 2015].
* ↑ CHESS magazine – Vol 76, Agost 2011, p 4

## Enllaços externs

* London Chess Classic 2011 - Lloc web oficial
# Luci Postumi Megel

Luci Postumi Megel (Lucius Postumius Megellus) és el nom dels següents personatges:
* Luci Postumi Megel I, cònsol vers el 305 aC, 294 aC i 291 aC
* Luci Postumi Megel II, cònsol el 262 aC
# Luci Publici Mal·leol

Luci Publici Mal·leol (en llatí Lucius Publicius L. F. L. N. Malleolus) va ser un magistrat romà del segle iii aC. Formava part de la gens Publícia, una gens romana d'origen plebeu.
Va ser edil plebeu o curul en una data propera al 240 aC, i durant el seu any va construir el temple de Flora junt amb el seu col·lega i germà petit Marc Publici Mal·leol i va instaurar els Ludi Florales que Vel·leu Patèrcul diu que es van celebrar per primer cop l'any 240 aC. També va construir la Publicius Clivus, un camí amb pendent que portava a l'Aventí. Tot això es va fer amb els diners de les multes dels que havien violat les lleis agràries. Pescenni Fest diu que els germans eren edils curuls mentre Marc Terenci Varró i Ovidi els esmenten com a edils plebeus.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/918?rgn=full+text;view=image;q1=MalleolusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 908. ]
# Luci Postumi Albí (cònsol 154 aC)

Luci Postumi Albí (llatí: Lucius Postumius Sp. f. L. n. Albinus) va ser un magistrat romà del temps de la República. Formava part de la gens Postúmia, una de les famílies patrícies romanes més antigues, i era de la família dels Postumi Albí.
Era fill d'Espuri Postumi Albí. Quan era edil curul l'any 161 aC, va organitzar els Jocs Megalenses on es va estrenar L'Eunuc de Terenci.
Va ser cònsol l'any 154 aC, però va morir al cap d'una setmana de sortir de Roma per anar cap a la seva província. Es sospitava que va ser enverinat per la seva dona.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 92.
# Lolita Séchan

Lolita Séchan, nascuda el 9 d'agost de 1980 a París, és una escriptora francesa, autora especialment de contes infantils i de guions de còmics.

## Biografia

És filla del cantant autor-compositor-intèrpret Renaud i de Dominique Quilichini (ex-esposa de Gérard Lanvin). Renaud li ha dedicat diverses cançons, com Morgane de toi,, Mistral gagnant i L.O.L.I.T.A.
Lolita Séchan va fer estudis humanístics a Montreal durant tres anys.
Escriu llibres per a nens i ha estat ajudant a rodatges, com el del clip Doctor Renaud, Mister Renard o la pel·lícula Wanted (Crim Spree), en què ha participat el seu pare.

### Vida privada

El 31 de juliol del 2009, es casà amb el cantant autor-compositor-intèrpret francès Renan Luce, amb qui va tenir una filla anomenada Héloïse el 3 d'agost del 2011. La parella se separà l'any 2016.

## Publicacions

* Les Cendres de maman. Les 400 Coups, 2006. ISBN 2-89540268-X.
* Todo loco - Todo loco. Les 400 Coups, 2009 (Mécanique générale). ISBN 2-92282743-7.
* Marshmalone. Helium, 2010. ISBN 978-2-35851036-3. ,
* Les Bromes de Sapa, Delcourt, 2016
* Una escapada de Bartok Biloba, Actes Sud, 2018
* Tout le monde devrait rester tranquille près d'un petit ruisseau et écouter, Actes Sud, 2018

## Premis i distincions

* 2008 : Miss Space.॥॥
* 2017 : Finalista del Preu de la BD Fnac per a les Brumes de Sapa

## Notes i referències

* 1 2 Céline Walter, « Lolita Séchan, manga de toi » sur Libération, 15 novembre 2016.
* ↑ Lola, j'suis qu'un fantôme, quand tu vas où j'suis pas, Tu sais ma môme, que j'suis morgane de toi
* ↑ «Lolita et Renan Luce se sont mariés». purepeople, aout 2009. Arxivat de l'original el 2011-03-18. [Consulta: 1r desembre 2019].
* ↑ «Renan Luce et Lolita séparés, Renaud vole au secours de sa fille». closer, avril 2016.
* ↑ Jocelyn Léonard. «Il était une fois…la réalité : étude comparative de Beauchemin et Lolita Séchan», 07-02-2010. [Consulta: 25 setembre 2014].
* ↑ «Rencontre - Lolita Séchan : Renaud, ma mère et moi…». France-Soir. Arxivat de l'original el 2014-08-27. [Consulta: 1r desembre 2019].
* ↑ «Marshmalone - Les nouvelles aventures de Lolita Séchan». culturebox.france3. Arxivat de l'original el 2011-04-25. [Consulta: 1r desembre 2019].
* ↑ «Lolita Séchan gagne le Concours Miss Space 2008». Le Post, 12-01-2008. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2008. [Consulta: 1r desembre 2019].
* ↑ « Les 6 finalistes du Prix de la BD Fnac 2017 dévoilés », article du site huffingtonpost.fr du 5 janvier 2017. Arxivat 2017-01-08 a Wayback Machine.'
# Luke Young

Luke Paul Young (Harlow, Essex, Anglaterra, 19 de juliol de 1979), futbolista anglès. Juga de defensa i el seu actual equip és l'Aston Villa de la Premier League d'Anglaterra.

## Internacional

Ha estat internacional amb la selecció de futbol d'Anglaterra, ha jugat 7 partits internacionals amb ella.

## Clubs

| Club | País | Any |
| Tottenham Hotspurs | Anglaterra | 1997-2001 |
| Charlton Athletic | Anglaterra | 2001-2007 |
| Middlesbrough FC | Anglaterra | 2007-2008 |
| Aston Villa | Anglaterra | 2008- |

## Enllaços externs

* Dades estadístiques sobre Luke Young a soccerbase.com (anglès)
* Perfil a TheFA.com (anglès)
# Lucio Gaudino

Lucio Gaudino (Nàpols, 2 de març de 1953) és un guionista i director de cinema italià.

## Biografia

Ha fet pel·lícules i sèries de televisió. El 1991 va escriure i dirigir Adelaide, una comèdia del segle XVIII, amb Agnese Nano, Philippe Leroy i Assumpta Serna. Després va fer Io e il re el 1994, produïda per Duea i Rai 1, amb Laura Morante, Franco Nero i Philippe Leroy. La seva següent pel·lícula va ser Prime luci dell'alba amb Gian Marco Tognazzi i Laura Morante. La pel·lícula, el 2000, va participar en competició al Festival de Cinema de Berlín. El 2003 va dirigir Segui le ombre, un noir inspirat en “I misteri di Alleghe” i produït per Rai Cinema. La pel·lícula participa en nombrosos festivals internacionals.
Per a televisió del 1999 al 2003 va dirigir capítols de la sèrie La squadra per a Rai 2. El 1999 va fer Dov'è mio figlio amb Laura Morante per a Mediaset. L'any 2005 se li va encarregar la direcció de Distretto di Polizia 5. El 2006 va dirigir Lino Banfi i Gerry Scotti a Il mio amico Babbo Natale 2, produïda per Tao2, i emesa a Canale 5. El 2007-2008 va dirigir Terapia d'urgenza per Rai 2.
Va escriure amb Andrea Ferreri i va publicar la novel·la L'enigma del digiunatore. El llibre, ambientat a finals del segle XIX, explica la història de Cesare Lombroso, cridat per la policia italiana per resoldre un misteriós assassinat. Investigatori d'Italia es basa en el llibre de Rai 2, en coproducció amb TF1 i Taurus Film, una sèrie de televisió en tretze capítols de 55 minuts ambientada al Torí del segle xix.
El 2012-13 va produir dos llargmetratges per al cinema amb Habanafilm: Barbara ed io (dirigit per Raffaele Esposito) i Eppideis (Seven little killers) (dirigit per Matteo Andreolli).

## Filmografia
### Cinema

* La seconda notte (1986) - guió
* Adelaide (1991)
* Abbronzatissimi 2 - Un anno dopo (1993) - guió
* E quando lei morì fu lutto nazionale (1993)
* Io e il re (1995)
* Prime luci dell'alba (2000)
* Segui le ombre (2003)
* Eppideis (Seven Little Killers) (2014) - producció
* Barbara ed io (2015) - producció
* Il camionista (2016)
* Fausto & Furio (2017)

### Televisió

* È proibito ballare - sèrie de televisió (1989, guió alguns episodis)
* La squadra - sèrie de televisió (1999-2003, dirigeix alguns episodis)
* Dov'è mio figlio - telefilm (2000, director)
* Distretto di Polizia 5 - sèrie de televisió (2005, dirigeix 26 episodis)
* Il mio amico Babbo Natale 2 - Film TV (2006, director)
* Terapia d'urgenza - sèrie de televisió (2008, director)

## Referències

* ↑ Roberto Poppi: Dizionario del cinema italiano, I Registi, Gremese 2002, p. 199.
* ↑ Lucio Gaudino a filmitalia.org
* ↑ Lucio Gaudino a cineuropa.org
# Lucio Godoy

Lucio Godoy (Paraná (Argentina), 1958) és un músic argentí compositor de bandes sonores per a pel·lícules, guanyador d'un Goya a la millor cançó original.
Va estudiar als conservatoris de Buenos Aires, Boston i París; va viure a París de 1978 a 1985, on va entrar en contacte amb la música de cinema. Després va voler estudiar composició de pel·lícules a la Universitat del Sud de Califòrnia, però finalment es va matricular al Berklee College of Music. Va viure a Boston durant més de set anys. Després va tocar en diverses bandes durant diversos anys abans de traslladar-se a Espanya el 1992, on es va establir com a compositor de cinema i va compondre la banda sonora de Los lunes al sol, Amador i Un cuento chino Godoy va ser nominat tres vegades als Premis Goya, i finalment va guanyar el Goya a la millor cançó original el 2007 per la seva cançó "Tiempo pequeño" a La educacion de las hadas.
Des del 2013 és director del màster de bandes sonores per cinema, televisió i videojocs al campus Berklee de València.

## Filmografia

* Cenizas a las cenizas (1993)
* Cachorro (1996) '
* Pintadas (1996)
* El Ramo de flores (1996)
* Sangre ciega (1994)
* Ataque verbal (1999)
* Marta y alrededores (1999)
* Manolito Gafotas (1999)
* La primera noche de mi vida 1998)
* Las razones de mis amigos (2000)
* Carretera y manta (2000)
* Intacto (2001)
* Mujeres en un tren (2001)
* El Cielo abierto (2001)
* Carlos contra el mundo (2002)
* Los Lunes al sol (2002)
* Rencor (2002)
* EL lugar donde estuvo el paraíso (2002)
* El lápiz del carpintero (2003)
* El Principio de Arquímedes (2004)
* Non ti muovere (2004)
* Cachorro (2004)
* Melissa P. (2005)
* El Aura (2005)
* Heroína (2005)
* Hermanas (2005)
* Manchas (2005)
* Películas para no dormir: Regreso a Moira (2006) (TV)
* Los Aires difíciles (2006)
* Volando voy (2006)
* Blackthorn (2011)
* Un cuento chino (2011)
* Gran Hotel (2011)
* Bakery in Brooklyn (2016)
* Tiempo Después (2018)

## Referències

* ↑ Entrevista a Lucio Godoy a bsospirit.com
* ↑ Lucio Godoy, a los alumnos de Caxton College: «La creatividad os puede llegar en el momento más inesperado», ABC, 12 d'octubre de 2018
# Lucio Nicoletto

Lucio Nicoletto (Este, 18 d'agost de 1972) és un religiós i arquebisbe italià que ha viscut gran part de la seva vida al Brasil, país on es bisbe elegit de la Prelatura territorial de São Félix, a l'estat de Mato Grosso.
Nascut a Este l'any 1972, es va traslladar amb la seva família a Ponso i del 1983 al 1987 va assistir a l'escola Manfredini, dirigida pels salesians. Va rebre l'ordenació sacerdotal el 7 de juny de 1998, incardinant-se a la diòcesi de Pàdua. Del 2019 al 2024 va ser vicari general de la diòcesi de Roraima. El 13 de març de 2024 va ser nomenat nou prelat de São Félix pel Papa Francesc, succeint a Adriano Ciocca Vasino.

## Referències

* ↑ «Rinuncia e nomina del Vescovo Prelato di São Félix (Brasile)». press.vatican.va. [Consulta: 18 març 2024].