OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Elias Álvares Lobo

Elias Álvares Lobo (Itu, 9 d'agost de 1834 - São Paulo, 15 de desembre de 1901) va ser un professor, director d'orquestra i compositor erudit brasiler.
Va ser el patró de la càtedra número 14 de l'Acadèmia de Música de Brasil.

## Biografia

Des d'una tendra edat, va revelar una vocació per a la música. De jove, va rebre atenció del pare Diogo Antônio Feijó, un antic regent de l'Imperi i amic de la seva família. Creixent en una llar cristiana i present en cerimònies litúrgiques, el jove Elias va seguir atentament el cor i els acords d'orgue. Aviat, a l'edat de 16 anys, van arribar les primeres composicions per a ritmes, oracions i processons, juntament amb peces per a piano i marxes, dobles i vals per a orquestra i banda de música.
Als 22 anys va desenvolupar una composició per ser cantada durant la missa, seguida de vuit més. El 1858 va compondre la gran missa de São Pedro de Alcântara, cantada a Itu i a la capella imperial de Rio de Janeiro, oferta a l'emperador Pere II.
Entre les seves cançons sagrades que van obtenir un major prestigi hi ha The Seven Words for Holy Week; Oratori de Nossa Senhora do Carmo; Oratori de Nadal; Matins del Santíssim Sagrament i Matins de l'Esperit Sant.
Va ser l'autor de l'òpera A Noite de São João, amb llibret de José de Alencar, la primera òpera escrita en portuguès i estrenada al Brasil. També va ser autor de nombroses peces sacres i música de cambra, a més de professor de música, havent ensenyat a les ciutats de São Paulo, Itatiba i Campinas. Entre els anys 1876 i 1878, va ser mestre de capella de la "Schola Cantorum Sancta Cæcilia", d'Itatiba, on va ser portat pel també itità Padre Francisco de Paula Lima.
Moltes de les seves obres musicals es van perdre i algunes només es van restaurar recentment, entre les quals l'oratori Nossa Senhora da Conceição, recuperat pel mestre Marcos Júlio Sergl, amb la seva primera actuació pública el 2004.
Es va casar en primeres núpcies amb Elisa Euphrosina da Costa, la qual va morir el 1883 a Campinas i, en segones núpcies, amb Isabel de Arruda, que va morir el 2 de gener de 1941, o sigui 40 anys més tard que ell.

## Referències

* ↑ "Lloc web de l'Acadèmia Brasilera de Música - Patrons - Elias Álvares Lobo". www.abmusica.org.br
# Elisa Díaz González

Elisa Díaz González (Alacant, 1977) és una política valenciana, filla de Luis Díaz Alperi, antic alcalde d'Alacant (1995-2008). És militant del Partit Popular.

## Biografia

Llicenciada en dret i màster en Ordenació del Territori i Urbanisme, obté la plaça de tècnic d'Administració General de l'Ajuntament d'Alacant el 2006, siguent el seu pare alcalde. L'abril de 2009 pren possessió com a diputada a les Corts Valencianes en substitució de José Ciscar que deixà l'escó per a ser delegat del Consell a Alacant.
A les eleccions autonòmiques de 2011 no renovà l'acta de diputada i va ser nomenada directora territorial d'Urbanisme a Alacant quasi a la vegada que sortia a la llum un presumpte cas de corrupció política al voltant de la redacció del pla urbanístic d'Alacant quan el seu pare Luis Díaz Alperi era l'alcalde de la ciutat. En 2012 va substituir en el seu escó Pedro Hernández Mateo. Aconseguí novament escó a les eleccions a les Corts Valencianes de 2015.

## Referències

* ↑ (castellà) La filla de Díaz Alperi assoleix la segona millor nota en una oposició en l'Ajuntament d'Alacant, a Las Provincias de 28/02/2006.
* ↑ (castellà) Pren possessió del seu escó Elisa Díaz, filla del també diputat Díaz Alperi, a La Verdad de l'01/04/2009.
* ↑ (castellà) La mà que va teixir la trama, a El País del 25/09/2011.
* ↑ Fitxa de les Corts Valencianes Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine., IX Legislatura

## Enllaços externs

* Fitxa de la diputada a la web de les Corts Arxivat 2010-09-29 a Wayback Machine.
# Eleccions presidencials de Mongòlia de 2013

Les eleccions presidencials de Mongòlia de 2013 van ser unes eleccions presidencials que es van celebrar el 26 de juny de 2013 a Mongòlia. El llavors president Tsakhiagiin Elbegdorj, candidat del Partit Democràtic, va ser reelegit, derrotant al diputat Badmaanyambuugiin Bat-Erdene, candidat del Partit del Poble de Mongòlia, i a Natsagiin Udval, candidat del Partit Revolucionari del Poble de Mongòlia i ministre de Sanitat en el moment de les eleccions. Elbegdorj va prendre possessió el 10 de juliol de 2013 per al seu segon mandat presidencial.
Tant Elbegdorj com Bat-Erdene van comptar amb el suport de la població urbana d'Ulan Bator; Bat-Erdene tenia més seguidors conservadors i el president en funcions tenia el suport de la classe mitjana. Elbegdorj va guanyar les eleccions amb el 50,9% dels vots populars, un marge de gairebé el 9% sobre Bat-Erdene. El tercer candidat va rebre el 6,6% dels vots populars.
La reelecció d'Elbegdorj va mantenir al Partit Democràtic en el poder, tant en la presidència com en el Gran Jural de l'Estat.

## Sistema electoral

Les eleccions es van celebrar mitjançant el sistema de segona volta; si cap candidat hagués obtingut la majoria dels vots en la primera volta, se celebraria una segona. En cas necessari, la segona volta se celebraria el 10 de juliol de 2013. Només els partits amb escons en el Gran Khural Estatal podien designar candidats.
Les eleccions van ser les primeres en les quals es va permetre votar als mongols residents a l'estranger, estimant-se en 39.800 el nombre de ciutadans mongols que vivien fora de Mongòlia en el moment de les eleccions. Des de les eleccions parlamentàries de 2012 s'havien dut a terme altres reformes, entre elles la limitació dels diners gastats pels candidats en campanya i publicitat. Igual que en les eleccions de 2012, en les presidencials es van utilitzar màquines de votació electrònica de Dominion Voting Systems.

## Candidats

Tres partits podien presentar un candidat presidencial: el Partit del Poble de Mongòlia, el Partit Democràtic i el Partit Revolucionari del Poble de Mongòlia.

## Referències

* ↑ «President to be sworn in on 10th in front of Genghis Khan monument». shuud.mn (in Mongolian), 03-07-2013. Arxivat de l'original el 5 juliol 2013. [Consulta: 6 juliol 2013].
* ↑ Namjilsangarav, Ganbat «Mongolian President wins re-election». Associated Press [Toronto], 26-06-2013 [Consulta: 27 juny 2013].
* ↑ Mongolian presidential election starts Xinhua, 26 June 2013
* ↑ «IFES Election Guide | Elections: Mongolia Pres May 2013». [Consulta: 3 novembre 2023].
* ↑ «IFES Election Guide». [Consulta: 3 novembre 2023].
* ↑ Dari, E. «The unique features of the 6th Presidential Election of Mongolia». UB Post, 27-05-2013 [Consulta: 27 juny 2013].
* ↑ Dari, E. «Candidates for the Presidential Election announced». UB Post. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 17 maig 2013].
# Coronado (Uruguai)

Coronado és una localitat del departament d'Artigas, al nord de l'Uruguai. Es troba sobre la vora del riu Uruguai i limita al nord amb el municipi de Bella Unión, formant part de l'àrea rural de la ciutat.
Rep el seu nom d'Hipólito Coronado (1840-1876). Va ser fundada el 1885, al costat del poblat de Franquia. L'activitat econòmica principal és l'horticultura.

## Població

Segons les dades del cens de 2004, Coronado tenia una població aproximada de 469 habitants.
| Any | Població |
| 1963 | 360 |
| 1975 | 441 |
| 1985 | 403 |
| 1996 | 373 |
| 2004 | 469 |

## Referències

* ↑ «Cens de 2004 del Departament d'Artigas» (XLS) (en castellà). INE, 2004. Arxivat de l'original el 2013-06-15. [Consulta: 4 desembre 2011].
* ↑ «Estadístiques 1963–1996 / C» (DOC) (en castellà). Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai, 2004. Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 4 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Mapa de l'INE de Bella Unión – Coronado Arxivat 2015-07-11 at Archive-It (castellà)
Viccionari
# Torino

« Torino» té aquests significats:
* Geografia: ciutat del nord d'Itàlia, Torí.
* Futbol: club de futbol de la capital del Piemont, Torino Football Club.
* Automòbils: automòbil de gran potència, molt popular a l'Argentina, Renault Torino.
# Newtral

Newtral és un mitjà de comunicació espanyol constituït com a empresa dedicada al fact checking (o comprovació de fets) i producció de programes de televisió. La seva finalitat com verificadora és informar els ciutadans i verificar rumors que circulen per les xarxes socials, especialment Twitter, Instagram i Facebook i plataformes com Youtube. És membre de la Intertational Fact-Checking Network. Com productora és partícip de producció de diversos programes de La Sexta, així com a productora de Nevenka (Netflix) i Un Somni Real (HBO).
Newtral treballa verificant informacions que circulen a internet, sobretot en xarxes socials, com Facebook, Twitter, WhatsApp i Instagram així com plataformes com Youtube. Contacta informació de successos quotidians: en definitiva; «Desmentir rumors i notícies falses». El 2020, es va convertir en firmate del codi de la Intenational Fact-Checking Network (en català: Xarxa internacional de verificació de fets). També treballa a Facebook i TikTok comprovant publicacions i amb Google té un projecte per a la vacunació de la Covid-19 a España.
Newtral té una secció d'educació, encarregada de donar conferències, xerrades i congressos en col·legis, instituts i universitats, en els quals ajuden i ensenyen el treball de verificació de fets. El projecte es va iniciar al maig del 2019 i el desembre de l'any 2020 van llançar el primer Màster en Veficiació Digital, Fact-Checking i Periodisme de Dades.
El nom complet de l'empresa és Newtral Media Audiovisual, és a dir, és una productora. Actualment produeix els programes El objetivo (La Sexta) i Dónde estabas entonces? (La Sexta). També va produir Nevenka per Netflix (un documental) i Un sueño real per HBO (un documental).

## Referències

* 1 2 «Newtral IFCN Code of Principles». [Consulta: 16 juliol 2021].
* ↑ «Aplicació Newtral IFCN Code of Principles». [Consulta: 16 juliol 2021].
* ↑ «Nevenka | Sitio oficial de Netflix» (en castellà). [Consulta: 16 juliol 2021].
* 1 2 «Nevenka (Miniserie de TV) (2021)» (en castellà). [Consulta: 16 juliol 2021].
* 1 2 «Un sueño Real (Miniserie de TV) (2020)» (en castellà). [Consulta: 16 juliol 2021].
* 1 2 «"Fact-checking": el código para ser una agencia de verificación homologada» (en castellà), 20-04-2020. [Consulta: 16 juliol 2021].
* ↑ «Google y Newtral lanzan una campaña contra la desinformación sobre las vacunas» (en castellà), 14-04-2021. [Consulta: 16 juliol 2021].
* ↑ Colomé, Jordi Pérez «Facebook ficha a Newtral y Maldita para combatir las noticias falsas» (en castellà). El País [Madrid], 12-03-2019. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Máster en Verificación y Periodismo de Datos (Newtral) | Universidad CEU San Pablo». [Consulta: 16 juliol 2021].
# Jō

El Jō (じょう) és un bastó d'aproximadament 1,28 m de llarg, utilitzat en certes arts marcials del Japó, com el jōjutsu o l'aikido. És també conegut com a bastó curt en oposició al bō o bastó llarg, d'aproximadament 1,80 m de longitud.
Segons una llegenda molt difosa, al començament del segle xvii Musō Gonnosuke Katsuyoshi hauria creat el jō després d'una derrota en combat amb el cèlebre Miyamoto Musashi en el qual Katsuyoshi lluitara amb un bō contra els dos sabres de Musashi. Reconeixent l'avantatge de comptar amb una arma de menor longitud, Katsuyoshi hauria posteriorment lluitat una vegada més contra Musashi, aquesta vegada vencent-lo mitjançant l'ús del nou bastó curt.
L'escola fundada per Katsuyoshi s'anomenà Shintō Musō-ryū.

## Vegeu també

* Bushido

## Enllaços externs

* Article sobre el Shinto Muso Ryu (anglès)
# West Freehold

West Freehold és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2000 tenia 12.498 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, West Freehold tenia 12.498 habitants, 4.659 habitatges, i 3.429 famílies. La densitat de població era de 822,1 habitants per km².
Dels 4.659 habitatges en un 32,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,1% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 26,4% no eren unitats familiars. En el 22,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,8% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 28,1% de 45 a 60 i un 13,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 72.577 $ i la renda mediana per família de 87.609 $. Els homes tenien una renda mediana de 62.074 $ mentre que les dones 36.563 $. La renda per capita de la població era de 33.218 $. Aproximadament el 3,7% de les famílies i el 4,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- West Freehold». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- West Freehold». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Crivitz (cràter marcià)

Crivitz és un cràter d'impacte del planeta Mart situat a la franja central a 14,5º Sud i 174,7º Est, amb un diàmetre de 6,1 quilòmetres. Està dins d'un altre cràter molt major, el Gússev de 166 quilòmetres.
En 2002, Stephan Gehrke va proposar posar-li aquest nom en honor de la petita ciutat Crivitz, situada a Mecklenburg-Pomerania Occidental, Alemanya.

## Referències

* ↑ "Crivitz (cràter marcià)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
# Criçòl

Criçòl (italià Crissolo, piemontès Crisseul) és un municipi italià, situat a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 195 habitants. Està situat a la Vall del Po, dins de les Valls Occitanes. Limita amb els municipis de Banhòl, Buebi (Torí), Oncino, Ostana, Pont e la Chanal, Ristolas (Alts Alps), lo Vilar de Pèlis (Torí).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Pietro Reverdito | Llista cívica |
# Creu de terme del Pont Nou (Manresa)

La Creu de terme del Pont Nou és una obra del municipi de Manresa (Bages) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una creu de terme que consta de diversos elements. Té dos graons sota un basament prismàtic de pedra de St. Vicenç motllurat a la base i a la part superior. Després s'observa una columna vuitavada també de pedra de St. Vicenç, amb coller metàl·lic. A sobre hi ha un capitell en forma de caseta, amb 4 cares humanes esculpides a cadascun dels costats. Finalment hi ha una creu de ferro forjat amb dos personatges al peu.

## Història

L'origen se situa probablement al segle xv. Al segle xvi era coneguda amb el nom de Creu d'en Mateu.
El 1765 cau a terra i és substituïda per una de ferro conservant-se la corona i el capitell antic, aquest esculpit amb figures humanes picaresques.
Actualment la creu és de construcció recent.

## Referències

* 1 2 3 4 «Creu de terme del Pont Nou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 juny 2015].
# Cristián Eduardo Zapata

Cristián Eduardo Zapata Valencia (Padilla, Colòmbia, el 30 de setembre de 1986) és un futbolista professional colombià que actualment juga a les files de l'Atlético Bucaramanga.

## Trajectòria futbolística
### Udinese Calcio

Després de formar-se a les categories inferiors de l'AC Deportivo Cali, equip en el qual va jugar només una temporada, el 31 d'agost del 2005 va firmar amb l'Udinese Calcio. El seu debut a la Serie A es va produir el 19 de novembre de 2005 contra l'AC Messina. El mes de desembre del mateix any va marcar el primer gol en la màxima competició italiana, va ser front la Sampdoria.
Durant el mes d'octubre del 2007 es va fer oficial la seva prolongació contractual fins al juny del 2012.

### Vila-real CF

El 12 de juliol del 2011 es va fer oficial el seu traspàs al Vila-real CF a canvi de 7 milions d'euros.
Va debutar a la Primera Divisió al Camp Nou contra el FC Barcelona en la derrota del seu equip per 5-0. Va disputar tot el partit com a lateral dret.

### Milan AC

Després del descens del submarí es va fer oficial la seua cessió al Milan durant una temporada amb opció de compra al final d'aquesta. Després del bon rendiment amb l'equip rossonero el jugador va fitxar definitivament pel Milan, va signar un contracte que l'unia a l'equip fins al 2016. El Vila-real s'emportà 6 milions d'euros en l'operació. Posteriorment va fitxar pel Genoa CFC, el seu darrer club a Europa. És també jugador de la selecció colombiana.

### Selecció Colombiana

Ha disputat diverses competicions juvenils amb el combinat nacional. També ha format part de la selecció absoluta que va jugar-se la qualificació per al Mundial 2010 de Sud-àfrica. I el mes de juny del 2011 el seleccionador colombià va fer oficial la seva convocatòria per a la Copa Amèrica de futbol 2011.

## Referències

* ↑ «Cristián Zapata ja és jugador del Vila-real» (en castellà). Web de Superdeporte. [Consulta: 18 agost 2010].
* ↑ «Udinese prolunga 4 contratti a 2012» (en italià). Corriere dello sport. Arxivat de l'original el 2012-10-14. [Consulta: 29 setembre 2010].
* ↑ «El 'submarino' acelera y ficha a Zapata» (en castellà). Marca, 07-07-2011. [Consulta: 25 juliol 2013].
* ↑ «Zapata se va cedido al Milan» (en castellà). Marca, 08-08-2012. [Consulta: 27 setembre 2012].
* ↑ «El Milan se queda con Zapata» (en castellà). Marca, 23-05-2013. [Consulta: 25 juliol 2013].
* ↑ «CRISTIAN ZAPATA E’ UN GIOCATORE DEL GENOA – Genoa Cricket and Football Club – Official Website». [Consulta: 4 juliol 2019].

## Enllaços externs

* Estadístiques a Soccerway
# Cristià vell

El cristià vell era aquell habitant d'Espanya i Portugal que podia adduir avantpassats cristians pels quatre costats, en contraposició als cristians nous, que tenien un origen convers. El terme, fruit del racisme de l'Antic Règim, era força subjectiu, ja que imaginava una ascendència sense barreja de sang o mestissatge, sovint basant-se en els cognoms o en impressions i no en proves. Els cristians vells tenien prestigi social i podien accedir a qualsevol professió, perquè algunes estaven prohibides als sospitosos de practicar una altra religió segons les lleis locals. El terme de cristià nou s'usava com a insult freqüent, fins i tot dirigit a la noblesa.

## Referències

* ↑ Norman Roth (2002). Conversos, Inquisition, and the Expulsion of the Jews From Spain. University of Wisconsin Press
# Will Self

William Woodard "Will" Self (nascut el 26 de setembre de 1961 a East Finchley, Londres) és un escriptor anglès contemporani que combina la seva obra de ficció i assaig amb les seves aparicions a televisió a programes de la BBC com Newsnight i Question Time, i articles a premsa. Fill d'un anglès, l'economista Peter Self, i una jueva nord-americana, va estudiar a la University College School del nord-oest de Londres i la carrera de filosofia a l'Exeter College de la Universitat d'Oxford, i durant la dècada de 1990 va ser tan conegut per la seva producció com per la seva addicció a l'heroïna i altres drogues, tema que ocupa bona part de la seva obra.
Part de la seva fama prové d'un incident durant la campanya electoral de John Major va ser corresponsal del diari The Observer, del qual fou acomiadat després que l'enxampessin injectant-se heroïna a l'avió privat del primer ministre. Actualment és considerat juntament amb Martin Amis com un dels autors més importants de la ficció contemporània a Anglaterra. La seva obra està profundament arrelada en el gènere satíric i en la crítica de la societat britànica, influït per autors com J.G. Ballard, William S. Burroughs, Hunter S. Thompson, Louis-Ferdinand Céline, Jonathan Swift o Franz Kafka. El seu germà és l'escriptor Jonathan Self.

## Obra
### Novel·les

* Cock and Bull (1992)
* My Idea of Fun (1993)
* Great Apes (1997)
* Dorian, an Imitation (2002)
* The Book of Dave (2006)
* The Butt (2008)
* Walking to Hollywood (2010)

### Relats

* The Quantity Theory of Insanity (1991)
* Grey Area (1994)
* "License to Hug", publicat a la revista Esquire de novembre de 1995
* The Sweet Smell of Psychosis (novel·la curta il·lustrada) (1996)
* Design Faults in the Volvo 760 Turbo (1998)
* Tough, Tough Toys for Tough, Tough Boys (1998)
* Dr. Mukti and Other Tales of Woe (2004)
* Liver: A Fictional Organ with a Surface Anatomy of Four Lobes 2008
* The Undivided Self: Selected Stories 2010

### Assaigs i articles

* Junk Mail (1996)
* Perfidious Man (2000) photography by David M. Gamble
* Sore Sites (2000)
* Feeding Frenzy (2001)
* Psychogeography (2007)
* Psycho Too (2009)

### Obra encara no publicada

* Entirely Women

### Pròlegs

* El blau del cel de Georges Bataille (2000)
* Riddley Walker de Russell Hoban (2002)
* Notes a Genius: the best of Warren Zevon (2002)
* Junkie de William S. Burroughs (2002)
* Notes a Before the Poison de Marianne Faithfull (2004)
* Nosaltres de Ievgueni Zamiatin (2007)
* Little People in the City: the street art of Slinkachu (2008)
* El Mestre Margarita de Mikhail Bulgàkov (2010)
* El colós de Maroussi by Henry Miller (2010)
* Tristram Shandy de Laurence Sterne (Visual Editions, 2010)

## Referències

* ↑ Wroe, Nicholas «A life in writing: Will Self» (en anglès). The Guardian, 02-06-2001 [Consulta: 2 agost 2018].
* ↑ «Will Self» (mp3) (en anglès). The Guardian, 15-06-2007.

## Enllaços externs

* Will Self - Lloc web oficial
* Kinson, Sarah «Will Self». The Guardian, 09-05-2007.
* "The Principle", conte de Will Self
* No Smoking, de Will Self
* «Will Self Profile» (en anglès). perfil al New Statesman
# Will Sasso

William "Will" Sasso (Ladner, Colúmbia Britànica, 24 de maig de 1975) és un actor còmic canadenc.

## Filmografia

* Ernest Goes to School (1994)
* Ski School II (1995)
* Màgia a l'aigua (Magic in the Water) (1995)
* Malicious (1996)
* Happy Gilmore (1996)
* Homeward Bound II: Lost in San Francisco (1996)
* Doctor Who (1996)
* Beverly Hills Ninja (1997)
* The 6th Man (1997)
* MADtv (1997-2002)
* Brown's Requiem (1998)
* Drop Dead Gorgeous (1999)
* Best in Show (2000)
* Family Guy (2000, 2008)
* Dawg (2002)
* A Mighty Wind (2003)
* The Hot Chick (2003)
* Stewie Griffin: The Untold Story (2005) (veu)
* Dark Ride (2006)
* Southland Tales (2007)
* Entourage (2007)
* College Road Trip (2008)
* Lower Learning (2008)
* How I Met Your Mother (2008, 2011)
* Year of the Carnivore (2009)
* Two and a Half Men (2009)
* Life As We Know It (2010)
* The Legend of Awesomest Maximus (2010)
* The Three Stooges (2012)
* The Right Kind of Wrong (2013)

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2016-11-08 a Wayback Machine. (anglès)