OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Waihee-Waiehu

Waihee-Waiehu és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Hawaii. Segons el cens del 2000 tenia 7.310 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Waihee-Waiehu tenia 7.310 habitants, 1.864 habitatges, i 1.598 famílies La densitat de població era de 663,52 habitants per km².
Dels 1.864 habitatges en un 51,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,3% hi vivien parelles casades, en un 12,8% dones solteres, i en un 14,3% no eren unitats familiars. En el 9,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,92 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,6% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 29,9% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 64 i un 8,0% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32,9 anys. Per cada 100 dones hi havia 100,49 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 63.236 $ i la renda mediana per família de 64.195 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.742 $ mentre que les dones 27.015 $. La renda per capita de la població era de 18.008 $. Aproximadament el 5,2% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Waihee-Waiehu». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 19 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Waihee-Waiehu». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# Tylocephale gilmorei

Tylocephale gilmorei és una espècie de dinosaure paquicefalosaure que va viure al Cretaci superior. Era un herbívor. S'estima que mesurava uns 1,4 metres de longitud. El crani presentava les típiques prominències òssies dels paquicefalosàurids.
Fou descobert a la regió Khulsan de Mongòlia. L'holotip és Tylocephale gilmorei, descrit per Maryanska i Osmolska, el 1974.

## Referències

* Sullivan, R.M (2006). "A taxonomic review of the Pachycephalosauridae (Dinosauria: Ornithischia)." A: Lucas, S. G. and Sullivan, R.M., eds., (2006), Late Cretaceous vertebrates from the Western Interior. New Mexico Museum of Natural History and Science Bulletin 35.
# Duskamma

Duskamma era una fortalesa a la Còlquida clàssica, segurament propera a Aripsa, que pertanyia a Anniya, rei d'Azzi i Hayasa a finals del segle xiv aC.
Mursilis II, rei dels hitites va atacar Azzi. Després de la conquesta d'Aripsa, Duskamma també va ser assaltada, i es va rendir voluntàriament.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Reino medio y del Imperio Nuevo. Tres Cantos: Akal, 2004, p. 124. ISBN 8446022532.
# Gneu Domici Ahenobarb (cònsol 162 aC)

Gneu Domici Ahenobarb (en llatí Gnaeus Domitius Cn. F. L. N. Ahenobarbus) va ser un magistrat romà. Formava part dels Ahenobarbs, una branca plebea de la gens Domícia. Era fill del cònsol del 192 aC Gneu Domici Ahenobarb.
L'any 172 aC va ser elegit pontífex i el 169 aC va ser enviat amb dos personatges més com a comissionat romà a Macedònia. Ell 167 aC va ser un dels 10 comissionats per arreglar els afers de la regió Macedònica, en cooperació amb Luci Emili Paule. L'any 162 aC els cònsols electes van abdicar en haver-se produït una irregularitat en un auspici durant l'elecció, i Gneu Domici Ahenobarb i Corneli Lèntul van ser elegits en el seu lloc.

## Referències

* ↑ Joan Alberich; Montserrat Ros. La transcripció dels noms propis grecs i llatins. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993. ISBN 8477392250.
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 84.
# Jakob Hinrichs

Jakob Hinrichs (1977) és un dibuixant i guionista de còmics alemany.

## Publicacions
### Còmic

* Hans Fallada - El bebedor, Denoël Graphic - Selecció oficial del Festival de Angoulême 2016.

### Il·lustració

* ((anglès)) A graphic cosmogony, Nobrow Press
* ((alemany)) Wladimir Majakowski: Der Fliegende Proletarier, Verlagshaus J. Frank

## Referències

* ↑ «Ediciones Maeva - Autores» (en castellà). [Consulta: 1r abril 2017].

## Enllaços externs

* https://www.lavoz.com.ar/numero-cero/entrevista-al-historietista-jakob-hinrichs-me-gustan-las-emociones-fuertes
# Trifosfat d'uridina

El trifosfat d'uridina (Uridina-5'-trifosfat o UTP) és un nucleòtid pirimidina, que consisteix en una base orgànica uracil enllaçada al carbó 1' del sucre de ribosa, i esterificat amb àcid trifosfòric a la posició 5'. El seu rol principal és com a substrat per a la síntesi d'ARN durant la transcripció. UTP és el precursor per a la producció de CTP mitjançant CTP sintetasa. La UTP es pot biosintetitzar a partir d'UDP mitjançant la nucleòsid difosfat quinasa després d'utilitzar el grup fosfat d'ATP. UDP + ATP ⇌ UTP + ADP; tots dos UTP i ATP són energèticament iguals.

## Paper en la mediació del receptor

La UTP també té un paper en la mediació de respostes mitjançant la unió extracel·lular als receptors P2Y de les cèl·lules. La UTP i els seus derivats encara s'estan investigant per les seves aplicacions en medicina humana. Tanmateix, hi ha proves de diversos sistemes de models que suggereixen que té aplicacions en la defensa de patògens i la reparació de lesions. En ratolins, s'ha trobat que la UTP interacciona amb receptors P2Y4 per mediar una millora en la producció d'anticossos. A les cel·les Schwannoma, L'UTP s'uneix als receptors P2YP en cas de dany. Això condueix a la cascada de senyals aigües avall que condueix a la reparació eventual de la lesió.
L'UTP també té un paper com a font d'energia o activador de substrats en reaccions metabòliques, com l'ATP, però més específic. Quan l'UTP activa un substrat, normalment és forma un complex UDP-substrat i s'allibera un fosfat inorgànic. La UDP-glucosa inicia la síntesi del glicogen. S'utilitza UTP en el metabolisme de la galactosa, en el que la forma activada UDP-galactosa es converteix a UDP-glucosa. UDP-glucuronat s'utilitza per a conjugar la bilirubina a una bilirubina diglucurònida, més soluble en aigua.

## Referències

* ↑ Meisenberg, Gerhard Meisenberg. Principes of Medical Biochemistry. Philadelphia, PA, EUA: Elsevier, 2017, p. 505. ISBN 978-0-323-29616-8.
* ↑ Victor, Rodwell. Haper's illustrated Biochemistry. USA: McGraw-Hill, 2015, p. 118. ISBN 978-0-07-182537-5.
* ↑ Meisenberg, Gerhard Meisenberg. Principes of MEDICAL BIOCHEMISTRY, 4th edition. Philadelphia, PA, EUA: Elsevier, 2017, p. 59. ISBN 978-0 -323-29616-8.
* 1 2 Voet, Donald. JOHN WILEY & SONS, INC. Biochemistry, 4a edició, 2011, p. 645. ISBN 978-0-470-57095-1.
* ↑ Iwaki, Yoshimi; Sakai, Yusuke; Ochiai, Kenji; Umemura, Takashi; Sunden, Yuji «Enhancement of antibody production against rabies virus by uridine 5′-triphosphate in mice». Microbes and Infection, vol. 16, 3, 01-03-2014, pàg. 196–202. DOI: 10.1016/j.micinf.2013.11.012. ISSN: 1286-4579. PMID: 24309427.
* ↑ Lamarca, Aloa; Gella, Alejandro; Martiañez, Tania; Segura, Mònica; Figueiro-Silva, Joana; Grijota-Martinez, Carmen; Trullas, Ramón; Casals, Núria «Uridine 5′-Triphosphate Promotes In Vitro Schwannoma Cell Migration through Matrix Metalloproteinase-2 Activation» (en anglès). PLOS ONE, vol. 9, 6, 06-06-2014, pàg. e98998. Bibcode: 2014PLoSO...998998L. DOI: 10.1371/journal.pone.0098998. ISSN: 1932-6203. PMC: 4048211. PMID: 24905332.
# Sant Ponç de Vall-llebrera

Sant Ponç de Vall-llebrera és l'església parroquial de Vall-llebrera, del municipi d'Artesa de Segre, inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església d'una nau amb capelles, sagristia i garatge adossat lateralment. La façana principal té una composició amb un eix central definit per la porta amb arc de mig punt i grans dovelles regulars sobre una imposta. A sobre hi ha una fornícula i un rosetó amb calat de pedra rematat per una espadanya de dues obertures, amb una campana. La coberta és de dues vessants sobre la planta rectangular. L'edifici té un atirantat metàl·lic de reforç.

## Història

És obra del s. XVI. Pertanyé a Sant Miquel de Montmagastre fins al 1592 i després a Sant Pere d'Àger. A la façana hi ha un carreu amb la inscripció: "A. DONAT. LO/ SOR. ROR.PER.A/ QVESTA.OBRA/ 1148".

## Referències

* ↑ «Vall-llebrera». [Consulta: 26 juliol 2023].
* 1 2 «Sant Ponç de Vall-llebrera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Djabalah

Djabalah és una muntanya aïllada del Najd, a l'Aràbia Saudita.
És famosa per dues batalles:
* Batalla de Yawn Djabalah (als rierols que baixen de la muntanya), preislàmica, entre els Tamin i les tribus Amir ibn Sasaa i els Abs. Aquests van resultar triomfadors; després d'aquesta batalla el poder dels Kinda a l'Aràbia Central es va ensorrar. La data és incerta però probablement no gaire lluny del 580.
* Batalla de Djabalah del 1929 entre dues branques dels Utayba, la del cap rebel Sultan ibn Bidjad al-Humayd, i la dels lleials als saudites, Umar ibn Rubayan. Els rebels havien estat derrotats a al-Sabala pels saudites i els que van fugir foren perseguits cap a Djabalah per la facció dels al-Rawka dels Utayba que eren lleials. Sultan va escapar però fou fet presoner poc després.

## Bibliografia

* Philby, Saudi Arabia, Londres, 1955
# Onésimo Sánchez González

Onésimo Sánchez González, Onésimo (Valladolid, Espanya, 14 d'agost de 1968) és un exfutbolista castellanolleonès. Jugava de davanter i el seu primer equip va ser el Reial Valladolid, al qual va arribar des de les categories inferiors. Posteriorment ha fet d'entrenador de futbol.

## Biografia

Conegut per la seva habilitat per a l'esquivament, va passar pel Cadis CF i Barça per a tornar al Reial Valladolid. Seguidament va fitxar pel Rayo Vallecano, en el qual jugaria fins a la temporada 95-96. Després militaria al Sevilla FC, Burgos CF i CF Palencia, retirant-se del futbol en actiu als 33 anys.
Va arribar a disputar un partit amb la selecció Sub-21 espanyola i el 1998 juga un partit amb la selecció autonòmica de Castella i Lleó.
Comença la seva carrera com a entrenador en el Real Valladolid B, al que mantindria en Segona Divisió B. El 2008 és entrenador de la Sociedad Deportiva Huesca juntament amb Carlos Hugo García Bayón, tot ascendint a l'equip a Segona Divisió. L'última vegada que va militar en aquesta categoria va ser en la temporada 1951-1952.
Actualment és entrenador. Ha entrenat equips com el Reial Valladolid o la SD Huesca.
# Gneu Domici Ahenobarb (cònsol 32 aC)

Gneu Domici Ahenobarb (llatí: Cnaeus Domitius L. F. Cn. N. Ahenobarbus) va ser un magistrat romà. Era fill del cònsol del 54 aC Luci Domici Ahenobarb, amb qui va ser fet presoner a Corfinium el 49 aC i el va acompanyar a la batalla de Farsàlia (48 aC) on va morir el pare. Formava part de la gens Domícia i era de la família dels Ahenobarb.
No va participar en cap altra batalla, i va tornar a Itàlia el 46 aC quan va ser perdonat per Cèsar. No se sap segur que fes part de l'assassinat de Cèsar l'any 44 aC, si bé hi ha historiadors que diuen que era un dels conspiradors. Va seguir a Brutus a Macedònia. El 43 aC va ser condemnat conforme a la llei Pèdia com un dels culpables de la mort de Juli Cèsar.
El 42 aC dirigia una flota de 50 vaixells a la mar Jònica i va derrotar a Domici Calví quan va sortir de Brundisium, just al mateix dia de la primera batalla de Filips. Després de la batalla, Ahenobarb va dirigir la guerra separadament de Sext Pompeu i amb una flota de 70 vaixells i 2 legions va assolar les costes de la mar Jònica.
L'any 40 aC Ahenobarb es va reconciliar amb Marc Antoni que li va concedir el govern de Bitínia. El 38 aC en la pau firmada amb Sext Pompeu, Antoni va negociar la seguretat d'Ahenobarb i va obtenir per a ell la promesa del consolat per l'any 32 aC. Domici Ahenobarb va restar a Àsia i va acompanyar a Antoni en la campanya de Pàrtia el 36aC. El 32 aC va ser nomenat cònsol tal com s'havia acordat, però aquell mateix any es va produir el trencament entre Octavi i Antoni, i Ahenobarb va fugir de Roma i es va reunir amb Antoni a Efes, on el va trobar amb Cleòpatra. Va provar de separar a la reina de l'exèrcit, ja que la seva presència disgustava als legionaris i aquests van arribar a oferir el comandament a Ahenobarb, però ell va preferir renunciar i es va sotmetre a August a Tàrent poc abans de la batalla d'Àccium. Al cap de pocs dies va morir sense veure el resultat d'Àccium. Suetoni diu que era la millor persona de la seva família.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 85-86.
# Jakob Kuhn

Jakob Kuhn (alemany: Köbi Kuhn) (Zúric, 12 d'octubre de 1943 - Zollikerberg, 26 de novembre de 2019), també anomenat Köbi Kuhn, va ser un futbolista suís de la dècada de 1960.
Fou 63 cops internacional amb la selecció suïssa amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1966. Pel que fa a clubs, defensà els colors de FC Zürich.
Com a entrenador destacà al capdavant de la selecció suïssa, que entrenà en dues Eurocopes i un Mundial.

## Referències

* ↑ Garin, Erik. «Switzerland - Record International Players». RSSSF, 16-01-2009. Arxivat de l'original el 6 gener 2012. [Consulta: 6 febrer 2009].
* ↑ Kuhn wants special Swiss win Arxivat 2007-08-13 at Archive.is - newtwg.sbs.com.au - Reuters, 2006.
* ↑ «Wife of Swiss coach suffers fit». BBC Sport, 02-06-2008 [Consulta: 6 febrer 2009].
* ↑ «Swiss coach's wife woken from coma». SBS. Arxivat de l'original el 30 de març 2020. [Consulta: 16 juny 2008].
* ↑ Garin, Erik. «Switzerland - International Matches since 1905». RSSSF, 09-10-2008. [Consulta: 6 febrer 2009].
# Maroussi BC

El Maroussi BC és un club de bàsquet de la ciutat grega de Marussi ubicada al nord-est d'Atenes. És la secció de basquetbol de la societat poliesportiva Gymnastikos Syllogos Maroussi (Γυμναστικός Σύλλογος Αμαρουσίου).
El club poliesportiu GS Maroussi es va fundar el 1896, el mateix any que Spirídon Luïs, natiu de Marussi, va guanyar la marató olímpica als Jocs Olímpics d’estiu de 1896. La secció de bàsquet masculí del club va començar el 1950.

## Palmarès

* Copa Saporta
** Campions (1): 2000-01
* FIBA Europe League
** Finalistes (1): 2003-04
* Lligues gregues
** Finalistes (1): 2003–04
* Copes gregues
** Finalistes (2): 2001–02, 2005–06

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Gneu Domici Ahenobarb (pretor)

Gneu Domici Ahenobarb (en llatí Gnaeus Domitius Ahenobarbus) va ser un magistrat romà. Formava part de la família Ahenobarb, una branca plebea de la gens Domícia. Probablement era fill del cònsol del 94 aC Luci Domici Ahenobarb.
Va ser pretor romà l'any 54 aC i va presidir el segon judici de Marc Celi.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 86.
# Estàndard d'or (prova)

En medicina (i menys en estadística) s'anomena estàndard d'or o prova de referència a la millor prova de diagnòstic disponible en condicions raonables. No ha de ser necessàriament la millor prova possible en termes absoluts; per exemple, en la medicina, una autòpsia pot ser la millor prova per tenir un diagnòstic exacte, en aquest cas l'estàndard d'or és menys precís que l'autòpsia.

## Referències

* ↑ Versi, E «"Gold standard" is an appropriate term.». BMJ, 01-07-1992. PMID: 1515860.
# Hard (Àustria)

Hard és una ciutat austríaca, situada a l'estat federat de Vorarlberg a l'oest del país. La ciutat, propera a les fronteres de Suïssa i d'Alemanya, està situada a la riba del llac de Constança.
| edit | Ciutats i Districtes (Bezirke) de Vorarlberg | Ciutats i Districtes (Bezirke) de Vorarlberg |
| | | Bludenz | Bregenz | Dornbirn | Feldkirch |
Viccionari
# Vicenç Reynés Mimó

Vicenç Reynés Mimó (Deià, 31 de juliol de 1981) és un ciclista mallorquí, professional des del 2003 fins al 2016.
Passarà a la història com el primer ciclista espanyol en aconseguir una victòria UCI ProTour, gràcies al seu triomf a la tercera etapa de la París-Niça 2005. El seu millor resultat en un dels monuments del ciclisme és una novena posició a la Milà-Sanremo 2007. El 2016 es va retirar per problemes de salut.

## Palmarès

* 2003
** 1r del GP Abimota i vencedor d'una etapa
* 2005
** Vencedor d'una etapa a la París-Niça
* 2007
** 1r del Trofeu Cala Millor
** 1r del Circuit de Getxo

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2005. Abandona (14a etapa)
* 2010. 117è de la classificació general
* 2013. 109è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2009. 103è de la classificació general
* 2011. 87è de la classificació general
* 2012. 82è de la classificació general
* 2013. No surt (13a etapa)
* 2014. 61è de la classificació general
* 2015. 86è de la classificació general
* 2016. Abandona (4a etapa)

## Referències

* ↑ «Vicenç Reynés se retira». ib3tv.com, 19-12-2016 [Consulta: 7 gener 2017]. Arxivat 7 de gener 2017 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-01-07. [Consulta: 7 gener 2017].

## Enllaços externs

* Reynés i l'aposta de les Balears Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (castellà)
* Fitxa a Les-sports.info (francès)
* Fitxa a MyUCIteam.com Arxivat 2008-06-15 a Wayback Machine. (anglès)
* Fitxa a Cyclebase.nl (neerlandès)
* Fitxa a Sitiodeciclismo.net (castellà)
# Cargolet ventrenegre

El cargolet ventrenegre (Pheugopedius fasciatoventris) és un ocell de la família dels troglodítids (Troglodytidae).

## Hàbitat i distribució

habita els boscos densos i matolls de les terres baixes al sud-oest de Costa Rica, Panamà i oest i nord de Colòmbia.

## Referències

* ↑ «Cargolet ventrenegre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 2/12/2021(català)
# Déu nacional

Un déu nacional és una divinitat guardiana la preocupació especial de la qual és la seguretat i el benestar d'un grup ètnic (o nació) i dels líders d'aquest grup. Això es contrasta amb altres figures guardianes com els déus familiars responsables del benestar dels clans o professions individuals, o els déus personals que són responsables del benestar dels individus.
# Besart Berisha

Besart Berisha (29 de juliol de 1985) és un futbolista albanès.

## Selecció d'Albània

Va debutar amb la selecció d'Albània el 2006. Va disputar 16 partits amb la selecció d'Albània.

## Estadístiques

Selecció d'Albània :
| Anys | Partits | Gols |
| 2006 | 1 | 0 |
| 2007 | 5 | 0 |
| 2008 | 4 | 0 |
| 2009 | 6 | 0 |
| Total | 16 | 0 |

## Referències

* ↑ Besart Berisha a National-Football-Teams.com (anglès)
# Kobellita

La kobellita és un mineral de coure, plom, bismut antimoni i sofre, químicament és un sulfur de coure, plom, bismut i antimoni, de fórmula Cu₂Pb$_{10}$(Bi,Sb)$_{16}$S$_{35}$, de color gris fosc, una duresa de 2,5-3, i una densitat de 6,48-6,51 g/cm³, cristal·litza en el sistema ortoròmbic. El seu nom fa honor al mineralogista alemany Wolfgang Franz von Kobell (1803-1882).

## Referències

* ↑ Garrido, Josep Lluís; Ybarra, Joan Manuel. Nomenclàtor de les espècies minerals, 2010, p. 374. D.L. B-38531-2010 [Consulta: 25 juny 2014].
* ↑ Anthony, J.W.; Bideaux, R.A.; Bladh, K.W. [et al.].. «Kobellite». A: Handbook of Mineralogy (pdf). Chantilly, EUA: Mineralogical Society of America, 2005 [Consulta: 4 abril 2012].
# Javier Chacón Quesada

Javier Chacón Quesada (Vélez Rubio, Almeria, 29 de juliol de 1985) és un ciclista espanyol que va debutar com a professional a finals del 2008 amb el Contentpolis-AMPO professional encara que anteriorment ja havia disputat algunes carreres professionals amb la Selecció Espanyola.
El 2011 es va haver de requalificar amateur, però durant el mes de juny es va anunciar que actuaria com stagiaire a l'Andalusia-Caja Granada des del mes d'agost. L'Andalusia-Caixa Granada confirma tres stagiares] el 2012 va ser confirmat en la plantilla de l'equip andalús.
Es va retirar al 2014 a l'equip serbi del Keith Mobel-Partizan.

## Palmarès

* 2006
** Campió d'Espanya sub-23 en contrarellotge
** 1r a la Volta a Segòvia i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Palència
* 2010
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Veneçuela
* 2011
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Extremadura
* 2012
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Azerbaidjan

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2012. 161è de la classificació general.

## Referències i notes

* ↑ El Andalucía-Caja Granada confirma tres stagiares

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Un baúl lleno de miedo

Un baúl lleno de miedo és una pel·lícula de comèdia mexicana dirigida per Joaquín Bissner, escrita per Danilo Cuéllar i produïda per Roberto Gómez Bolaños. Estrenada en 1997, és protagonitzada per Diana Bracho i Julián Pastor.

## Argument

Esteban Estévez, escriptor de novel·les de misteri, ha d'acabar el seu nou treball, per la qual cosa, a la recerca d'inspiració, es muda a una cabanya aïllada en el bosc amb la seva esposa, Cristina, i el seu secretari, Federico. Secretament, Federico havia estat llogant la cabanya a una misteriosa dona a la qual ell li insta a abandonar la casa abans que arribin Esteban i Cristina. Mentre es va, la dona decideix mantenir una cosa incòmoda dins de la casa: un bagul que conté un cadàver.

## Repartiment

* Diana Bracho com Cristina d'Estévez.
* Julián Pastor com Esteban Estévez.
* Carlos Espejel com Federico.
* Patricia Llaca com Laura Toledo.
* Maya Mishalska com Emilia.
* Miguel Ángel Fuentes com El Vampiro Negro.
* Arturo Amor com a Muerte.

## Producció

Diana Bracho va fer la pel·lícula dos anys després d'haver fet Entre Pancho Villa y una mujer desnuda.
En la seva autobiografia Sin querer queriendo, Roberto Gómez Bolaños va afirmar que la pel·lícula va sofrir d'una «paupèrrima promoció», per la qual cosa «no va aconseguir l'èxit esperat», amb Gómez Bolaños afirmant que el mateix havia succeït amb l'anterior pel·lícula que va produir, ¡Que vivan los muertos!.

## Referències

* ↑ «Morre Roberto Bolaños, o Chaves» (en portuguès). Ego. O Globo, 28-11-2014.
* ↑ Ibarra, Jesús. Los Bracho: tres generaciones de cine mexicano. UNAM, 2006, p. 358. ISBN 970-32-3074-1.
* ↑ Gómez Bolaños, Roberto. Sin querer queriendo. Penguin Random House Grupo Editorial México, 2007, p. 336. ISBN 978-607-11-1056-5.

## Enllaços externs

* Un baúl lleno de miedo a YouTube