OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Maria Pia de Borbó-Dues Sicílies (1878-1973)

Maria Pía de Borbó-Dues Sicílies (Canes, 12 d'agost de 1878- Mandelieu-la-Napoule, 20 de juny de 1973), va ser una princesa de les Dues Sicílies i princesa consort del Brasil, per matrimoni.
La princesa María Pía era filla del príncep Alfons de Borbó-Dues Sicílies, Conde de Caserta i de la princesa Maria Antonieta de Borbó-Dues Sicílies. Per via paterna va ser néta del rei Ferran II de les Dues Sicílies i de l'arxiduquessa Maria Teresa d'Àustria-Teschen, mentre que per via materna ho va ser del príncep Francesc de les Dues Sicílies i de l'arxiduquessa Maria Isabel d'Àustria-Toscana.

## Referències

* ↑ Daniel Jones. «Naissance de Maria delle Grazie di Borbone». . Arxivat de l'original el 2014-05-12. [Consulta: 25 novembre 2012].
* 1 2 Almanaque de Gotha. Justus Perthes. Almanach de Gotha (en francès), 1921, p. 21.
# Salvador Mayol

Salvador Mayol o Maiol (Barcelona, 1775 - ídem, 1834) fou un pintor català. Deixeble de Joseph Flaugier a la Llotja. Durant l'ocupació napoleònica de Barcelona residí a Palma, on feu diversos deixebles. El 1820 oferí a la Diputació de Barcelona una Al·legoria de la Constitució del 1812. Des del 1824 fins a la seva mort exercí la direcció interina de la classe de pintura a l'oli de l'Escola Llotja de Barcelona. Participà en l'Exposició de Llotja del 1826 amb Jesucrist baixant de la creu i Ball de boleres. El 1829 ingressà a la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando.
Conreà diversos gèneres (mitològic, bíblic, religiós), però destacà especialment en el retrat i en el costumisme satíric, d'influència goyesca: Un cafè en carnaval, A cal capeller, A cal sastre. El Museu Nacional d'Art de Catalunya conserva el seu Autoretrat, i a l'Acadèmia de Belles Arts de Sant Jordi hi ha diverses obres seves. Morí per l'epidèmia de còlera de 1834 a Catalunya.

## Bibliografia

* DDAA. La col·lecció Raimon Casellas. Publicacions del Mnac/ Museo del Prado, 1992. ISBN 84-87317-21-9. «Catàleg de l'exposició del mateix títol que es va dur a terme al Palau Nacional de Montjuïc entre el 28 de juliol i el 20 de setembre de 1992.»
* Francesc Fontbona i Victoria Durá. Catàleg del Museu de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi. I-Pintura. RACBASJ, Barcelona, 1999.

## Enllaços externs

* Catàleg de l'Acadèmia de Sant Jordi Arxivat 2012-07-10 a Wayback Machine.
# Casa a la platja (Begur)

La Casa a la platja és una obra de Begur (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de planta rectangular de PB i 2 plantes que guanya el fort desnivell des del carrer superior fins a la platja on es troba la portalada d'arc rebaixat i que guarda les barques.
Aquesta porta està flanquejada per 2 petites finestres de llinda planera. A planta pis i respectant la simetria respecte a la porta hi ha 5 obertures de finestra, on la de la més a l'esquerra és un balco que trenca la simetria (és de petja arrodonida). Tota la façana esta encalcinada i en la part baixa crea un sòcol de pedra aplaçada del lloc i que guanya el desnivell de les roques fins al mar. Aquesta façana (aquesta part) clou amb un ribet que separa la part superior en terrassa planera i que retarda la façana- per la part esquerra de la terrassa hi ha un cos -galeria amb 3 arcs de punt rodó a façana pal., 2 a la lateral esquerra i 2 més a la lateral dreta (comunicant amb la terrassa.)
La lateral esquerra té un jardinet que s'accedeix des de la platja per una escala tan gencial. Des del jardí es passa a la casa per porta lateral.

## Història

Antigament havia estat casa de pescadors, i de les més antigues.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa a la platja». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 21 desembre 2019].
# Associació de Consells Locals de la Franja

Associació de Consells Locals de la Franja (ACLF) és una entitat creada el 1985 i que té la seu a Tamarit de Llitera. El seu objectiu és la promoció de la llengua i la cultura catalanes a la comarca de la Llitera, a la Franja de Ponent. Edita la revista Desperta, Ferro!. Forma part de la Iniciativa Cultural de la Franja.

## Referències

* ↑ «Associació de consells locals de La Franja» (en castellà). Gran Enciclopèdia Aragonesa, s.d.. Arxivat de l'original el 2014-08-08 [Consulta: 5 agost 2014 (2014-08-05)].
* ↑ «Associació de Consells Locals de la Franja». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Atxan

Atxan (en rus: Ачан) és un poble del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2020 tenia 495 habitants.

## Referències

* ↑ «Численность населения Хабаровского края по муниципальным образованиям на 1 января 2020 года». Arxivat de l'original el 2022-03-31. [Consulta: 18 febrer 2021].
# Andel

* Aquest article tracta sobre el municipi francés. Vegeu-ne altres significats a «Andel (desambiguació)».
Andel (en bretó Andel, gal·ló Andèu) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2005 tenia 1.125 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 505 | 517 | 565 | 717 | 727 | 900 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| -2008 | Sébastien Couepel | |
| 2008- | Daniel Donet | |
# Agrupació Valencianista Republicana

Agrupació Valencianista Republicana (AVR) fou un partit polític valencianista, republicà i d'esquerra fundat el 1930 per Francesc Bosch i Morata, Adolf Pizcueta, Francesc Soto i Mas, Maximilià Thous i Llorens i Artur Perucho. Tenia un ideari proper a Esquerra Republicana de Catalunya. Propugnà una estructura federal per a Espanya i la creació d'un Estat valencià integrat per municipis autònoms amb àmplies competències, el reconeixement de la funció social del treball, la cooficialitat, dins el País Valencià, del català i castellà, l'autonomia universitària i establir un concert tributari amb l'estat federal.
Durant la Segona República Espanyola i a través del seu portaveu Avant intentà l'obtenció d'un Estatut d'Autonomia del País Valencià. A les eleccions municipals d'abril de 1931 van ser elegits regidors de la ciutat de València dos dels seus militants Francesc Soto i Enric Duran i Tortajada. Ells dos, junt a Joaquim Reig, que va ser escollit per la Unió Valencianista dins la candidatura de les dretes, van formar un grup municipal valencianista, acordant plena llibertat de vot, excepte en les qüestions que afectaren l'actuació municipal en l'aspecte valencianista, polític i administratiu.
El 1932, l'AVR convocà una conjunció de partits en favor de l'Estatut, però sense èxit. A les eleccions generals espanyoles de 1933 es presentà en el Front d'Esquerres, però el seu candidat, Enric Bastit, no fou escollit. El 1934 s'aproximà ideològicament al socialisme i col·laborà amb organitzacions obreres. Alhora, va promoure la unitat dels grups valencianistes d'esquerra que desembocarien en la fundació del Partit Valencianista d'Esquerra, al que es va unir el 1935.

## Referències

* ↑ «Instituto de Estudios Documentales sobre Ciencia y Tecnología: Instituciones, Sociedades y Grupos Políticos (Siglos XIX y XX)». Arxivat de l'original el 2008-03-20. [Consulta: 9 agost 2012].
* ↑ La Guerra Civil als Països Catalans (1936-1939) p. 23
* ↑ Francesc Soto a Memòria Valencianista
# Paul Hisao Yasuda

Paul Hisao Yasuda (japonès: パウロ 安田 久雄; Pauro Yasuda Hisao) (20 de desembre de 1921 – 23 d'abril de 2016) va ser un prelat japonès de l'Església Catòlica.
Va néixer a Kurume (prefectura de Fukuoka) i va ser ordenat prevere el 21 de maig de 1955. Va ser nomenat bisbe auxiliar d'Osaka i titular de bisbat de Tucci el 5 de febrer de 1970, sent consagrat bisbe el 21 de març de 1970 per Bruno Wüstenberg.
Yasuda va ser nomenat arquebisbe d'Osaka el 15 de novembre de 1978, on serví fins al seu retir el 10 de maig de 1997.
Va morir el 23 d'abril de 2016.

## Referències

* ↑ Obituary of Paul Hisao Yasuda (In Japanese)
* Catholic-Hierarchy (anglès)
* Arxdiòcesi d'Osaka (japonès)
# Luis Ernesto Michel

Luis Ernesto Michel (21 de juliol de 1979) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 2010.

## Referències

* ↑ «¡Al Saprissa!» (en castellà). El Sol de Mexico, 06-01-2014. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 1r gener 2018].
* ↑ Luis Ernesto Michel a National-Football-Teams.com (anglès)
# Atxlavda

Atxlavda fou un principat de l'Índia, a Partapgarh, a la Rajputana. L'estat fou format com un jagir o terres en feu concedides pel maharaja Hari Singh de Partapgarh (1628-1673) al seu quart fill Madhav Singh, tingut amb una de les seves deu dones (la maharani Ajabkuveri Goad); altres dos fills (el segon i tercer) van rebre també jagirs a Sakthali i Salimgarh respectivament.

## Referències

* Llista de governants i genealogia de Henry Soszynski, Brisbane (AUS)
# Mónica Cervera Rodríguez

Mónica Cervera Rodríguez (Màlaga, 6 de juny de 1975) és una exactriu espanyola.

## Biografia

Encara que la seva biografia es refereix a ella com a malaguenya, la veritat és que va néixer a Marbella. Va estudiar dansa en Madrid i art dramàtic a la seva Màlaga natal. Va començar en el curtmetratge, Hongos, de Ramón Salazar. A televisió va participar en la sèrie Manos a la obra. En cinema, va formar part dels repartiments dels llargmetratges Octavia, Piedras, Entre vivir y soñar, Crimen ferpecto i 20 centímetros, que són comèdia i drama. Els seus més recents treballs són Busco i la sèrie Con dos tacones. El seu últim treball en teatre s'ha basat en un conte de l'escriptor Gabriel García Márquez, La mujer que llegaba a las seis.L'obra segueix el format del microteatro, només deu espectadors en cada sessió en una sala petita on actors i públic estan pròxims i formant part del mateix espectacle. L'obra ha estat dirigida per Joakín Lluna i porta el títol del conte.En aquesta obra va treballar al costat de l'actor José Prieto, ideòleg del projecte i guionista de l'obra. Actualment prepara una versió de Salomé (Oscar Wilde). El 2024, va revelar a la revista Semana que havia renunciat del tot a la interpretació, vivia en la indigència i dormia en un parc, per voluntat pròpia.

## Filmografia
### Cinema

| Any | Pel·lícula | Personatge |
| 1999 | Hongos | Marisa Martínez |
| 2002 | Octavia | Toñi |
| 2002 | Piedras | Anita |
| 2004 | Entre vivir y soñar | Lucía |
| 2004 | Crimen ferpecto | Lourdes |
| 2005 | 20 centímetros | Marieta |
| 2006 | Busco | Mónica |

### Sèries de televisió

| Any | Sèrie | Personatge | Notes |
| 2000 - 2001 | Manos a la obra | Nicolasa "Nico" | 14 episodis |
| 2006 | Con dos tacones | Malena | 11 episodis |
| 2013 - 2014; 2016 | La que se avecina | María José "Marijose" Rivas Latorre | 3 episodis |

### Teatre

| Any | Obra Teatral | Director |
| 2013 | 80 Metros Cúbicos | Juan Manuel F. Pina |
| 2015 | La mujer que llegaba a las seis | Adaptació teatral del conte de G.G. Márquez, direcció Joakín Luna. |

## Premis

El festival de Màlaga va premiar Mónica Cervera pel seu paper a Hongos. També va rebre 3 nominacions entre els quals destaquen:

### Premis Goya

| Any | Pel·lícula | Categoria | Resultat |
| 2005 | Crimen ferpecto | Millor actriu revelació | Nominada |

### Premis Unión de Actores

| Any | Pel·lícula | Categoria | Resultat |
| 2005 | Crimen ferpecto | Millor actriu revelació | Nominada |

## Referències

* 1 2 Cañada, S. «L'actriu nominada a un Goya que viu ara en la indigència: "No vull ni que m'esmentin la paraula cinema"». Regió7, 03-01-2024. [Consulta: 4 gener 2024].
* ↑ «Mónica Cervera: películas, biografía, fotos». [Consulta: 2009].
* ↑ Alex de la Iglesia vuelve a la comedia con «Crimen ferpecto», La Voz de Galicia, 6 de setembre de 2004
* ↑ 20 centímetros muy bien aprovechados, espinof.com
* ↑ Mónica Cervera: "Mi novio está buenísimo y me tiene loca", 20 Minutos, 26 d'abril de 2006
# Algues brunes

Les algues brunes, algues marrons o feòfits (Phaeophyceae) són una classe d'algues que es distingeixen bé de la resta d'algues pel seu color, sempre dins una gamma de bruns, des del daurat fins al negre. Són plantes no vasculars, fotosintètiques amb clorofil·la a i c (mai b), acompanyades de carotens i xantofil·les; una d'elles, la fucoxantina, és la responsable del color bru. Com a substàncies de reserva tenen un polisacàrid, manitol (un sucre-alcohol) i oli. Algunes d'elles són comestibles.
Són un grup d'algues freqüents en els mars boreals o freds, com ara l'Atlàntic, on s'han adaptat preferentment a la zona intermareal. A la Mediterrània, els feòfits no tenen l'exuberància dels atlàntics, però es poden trobar des de la superfície fins a les màximes fondàries compatibles amb la vida vegetal. Alguns exemples d'algues brunes són Fucus, Undaria i Sargassum fusiforme.

## Classificació

Aquesta és la llista dels ordres dins la classe Phaeophyceae:
* Ascoseirales Petrov
* Cutleriales Oltmanns
* Desmarestiales Setchell & Gardner
* Dictyotales Kjellman
* Discosporangiales
* Ectocarpales Setchell & Gardner
* Fucales Kylin
* Ishigeales G. Y. Cho & Boo
* Laminariales Migula
* Nemodermatales M. Parente, R. L. Fletcher, F. Rousseau & N. Phillips
* Onslowiales Draisma & Prud'homme van Reine ex Phillips et al.
* Ralfsiales Nakamura
* Scytosiphonales Feldmann
* Scytothamnales A. F. Peters & M. N. Clayton
* Sphacelariales Migula
* Sporochnales Sauvageau
* Syringodermatales E. C. Henry
* Tilopteridales Bessey

## Referències

* ↑ Guiry, M. D. & G. M. Guiry. «AlgaeBase». World-wide electronic publication: National University of Ireland, Galway, 2009. [Consulta: 18 agost 2009].

## Vegeu també

* Ectocarpus siliculosus
# Marina Arrate Palma

Marina Arrate Palma (Osorno, 14 de febrer de 1957) és una poeta i psicòloga clínica xilena. Estudià psicologia a la Universidad Católica de Chile, i fou màster a la universitat de Concepción. Començà a publicar el 1985 a la revista LAR de Concepción (ciutat xilena). De retorn a Santiago, creà l'editorial Libros de la Elipse. Ha estat docent a diverses universitats com la Universidad Tecnológica Metropolitana i al Centro de Género y Cultura de América Latina (CEGECAL) de l'Universidad de Chile. El 2003 va rebre el Premio Municipal de Poesía de Santiago per Trapecio.

## Obres

* Este Lujo de Ser, 1986, Editorial LAR, Concepción.
* Máscara Negra, 1990, Editorial LAR, Concepción.
* Tatuaje, 1992, Editorial LAR, Concepción.
* Compilación de su Obra Publicada, 1996, Editorial Tierra Firme, Buenos Aires, Argentina.
* Uranio, 1999, Editorial LOM, Santiago.
* Trapecio, 2002, Editorial LOM, Santiago. Premio Municipal de Poesía de Santiago 2003
* El Libro del Componedor, 2008, Sello Editorial Libros de la Elipse, Santiago.
* Satén, 2009, Editorial Pen Press, New York, EUA
* Carta a Don Alonso de Ercilla y Zúñiga, Memoria Poética. Reescrituras de la Araucana, 2010

## Referències

* ↑ Green, Mary. Diamela Eltit: reading the mother (en anglès). 2007: Tamesis Books, p.50. ISBN 1855661551.

## Enllaços externs

* Poemas de Marina Arrate.
* Reseñas, presentaciones, artículos y otros Arxivat 2011-07-20 a Wayback Machine..
# Brookland

Brookland és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2007 tenia 1.603 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brookland tenia 1.332 habitants, 499 habitatges, i 384 famílies. La densitat de població era de 471,8 habitants/km².
Dels 499 habitatges en un 43,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,3% hi vivien parelles casades, en un 14,4% dones solteres, i en un 23% no eren unitats familiars. En el 19,6% dels habitatges hi vivien persones soles l'11% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,7% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 31,8% entre 25 i 44, un 17,6% de 45 a 60 i un 11,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.125 $ i la renda mediana per família de 37.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.471 $ mentre que les dones 18.864 $. La renda per capita de la població era de 13.744 $. Entorn del 7% de les famílies i l'11,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Brookland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Brookland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cas datiu

* Casos gramaticals
* Llista de casos gramaticals
* Cas abessiu
* Cas ablatiu
* Cas absolutiu
* Cas adessiu
* Cas adverbial
* Cas al·latiu
* Cas benefactiu
* Cas causal
* Cas causal final
* Cas comitatiu
* Cas datiu
* Cas dedatiu
* Cas delatiu
* Cas disjuntiu
* Cas distributiu
* Cas distributiu temporal
* Cas elatiu
* Cas essiu
* Cas essiu formal
* Cas essiu modal
* Cas exessiu
* Cas final
* Cas formal
* Cas genitiu
* Cas il·latiu
* Cas inessiu
* Cas instructiu
* Cas instrumental
* Cas latiu
* Cas locatiu
* Cas modal
* Cas multiplicatiu
* Cas objectiu
* Cas oblic
* Cas partitiu
* Cas possessiu
* Cas postposicional
* Cas preposicional
* Cas prolatiu
* Cas prosecutiu
* Cas separatiu
* Cas sociatiu
* Cas sublatiu
* Cas superessiu
* Cas temporal
* Cas terminatiu
* Cas translatiu
* Cas vial
* Cas vocatiu
* Arranjament morfosintàctic
* Cas absolutiu
* Cas acusatiu
* Cas ergatiu
* Cas instrumental
* Cas instrumental comitatiu
* Cas intransitiu
* Cas nominatiu
* Declinació
* Declinació alemanya
* Declinació basca
* Declinació eslovaca
* Declinació eslovena
* Declinació irlandesa
* Declinació islandesa
* Declinació llatina
* Declinació polonesa
* Declinació russa
* Declinació sèrbia
* Declinació txeca
En lingüística, el cas datiu s'associa amb l'objecte indirecte, és a dir, amb el beneficiari de l'acció d'un verb. L'etimologia del nom ve del llatí do, das, dare, dedi, datum, és a dir: "donar".
Existeix com a cas separat i amb una forma lèxica pròpia en moltes llengües, entre elles la gran majoria de les llengües eslaves (com el rus o el txec), les llengües bàltiques com el lituà i el letó, el llatí i el grec, l'armeni o algunes llengües germàniques com ara l'islandès (que té un sistema complet de declinació), o l'alemany.
També s'anomena datiu ètic a la construcció sintàctica que fa servir un datiu que gramaticalment no actua com a objecte indirecte.
En alemany, llengua que conserva quatre casos, el datiu expressa la locació (pren la funció d'un cas locatiu), i l'acusatiu la direcció (del directiu). En romanès (que conserva dos casos), el datiu i el genitiu s'expressen amb el mateix cas indirecte.
# MNS

MNS té els següents significats:
* Moviment Nacional Somali, partit polític històric de Somàlia
* Moviment Nacional Simeó II, partit polític de Bulgària
* Matriu MNS (de les inicials dels seus introductors, els físics Maki, Nakagawa i Sakata), matriu que proporciona informació dels estats quàntics dels neutrins
* mns també és el codi ISO 639-3 del mansi, llengua parlada a Khàntia-Mànsia (Rússia)
# Pèlops (metge)

Pèlops (en llatí Pelops, en grec antic Πέλοψ) era un metge d'Esmirna a Lídia que va viure al segle ii i es va fer cèlebre pel seu coneixement de l'anatomia humana.
Era deixeble de Numisià i va ser també un dels primers mestres de Galè, el qual va viatjar a Esmirna i va viure a casa seva per una temporada per poder assistir a les seves conferències i a les del filòsof platònic Albinos. Paule Egineta l'esmenta en relació al tractament del tètanus. Va escriure Ιπποκράτειαι Εἰσαγωγαί, Introductiones Hippocraticae, obra formada per almenys tres llibres, en el segon dels quals diu que el cervell era l'origen dels nervis, i també de les venes i les artèries, tot i que en una altra obra deia que les venes s'originaven al fetge, com la majoria d'anatomistes de l'època.

## Referències

* ↑ Pelops a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 182
# Neuf-Brisach

Neuf-Brisach (en alsacià Nej-Brisàch' ) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2007 tenia 2.397 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.127 | 2.580 | 2.579 | 2.205 | 2.092 | 2.197 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1971-1983 | René Adolf | RPR |
| 1983-2006 | Maurice Zimmerlé | UMP |
| 2008- | Richard Alvarez | |
# Amípsies

Amípsies (en grec antic: Ἀμειψίας, llatí: Ameipsias) fou un poeta còmic de l'antiga Grècia natural d'Atenes que va viure a la segona meitat del segle v aC.
Era contemporani d'Aristòfanes, amb qui va competir almenys dues vegades en competicions dramàtiques. A les Dionísies de l'any 423 aC va fer segon amb la seva obra Κόννος ('Connos'), darrere de Πυτίνη ('la botella') de Cratí i per davant d'Els núvols d'Aristòfanes. A les Dionísies del 414 aC, va ser primer amb la seva obra Κωμασταί ('els comastes'), davant d'Els ocells d'Aristòfanes i de Προάστριαι Μονότροπος de Frínic. Sembla que la seva obra Connos tenia la mateixa temàtica que Els núvols, i, segons Diògenes Laerci, Sòcrates sortia com a personatge en aquesta obra.

## Obres

Ateneu de Nàucratis ha conservat els títols i alguns fragments d'obres seves:
* Κόννος ('Connos')
* Κωμασταί ('els Comastes')
* Ἀποκοτταβίζοντες ('els Jugadors de còtabos')
* Κατεσθίων ('el Menjador') (dubtosa)
* Μοιχοί ('els Adúlters')
* Σαπφώ ('Safo')
* Σφενδόνη ('la Fona')
La major part de les seves obres de teatre eren de la vella comèdia, però n'hi ha que es poden adscriure amb tota probabilitat a la comèdia mitjana.

## Referències

* 1 2 Smith, William. «Ameipsias». A: A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 141-142.
# Operació unària

Es defineix com a operació unària aquella operació matemàtica, que només necessita l'operador i un únic operand (argument) perquè es pugui calcular un valor.
Per exemple, la funció valor absolut «| |» és un operador unari, perquè només necessita un argument.
També podem veure que: donat un conjunt A, el complement d'un element x de A és un altre element y de A, definint a y com el complement de X:
    ${\begin{array}{rcl}\sim \colon A&\to &A\\x&\mapsto &y\mathop {:=} \sim x\end{array}}$
Amb el que hem del complement és una operació unària interna, si a cada element x de A li correspon un únic element y d'A, sent y el complement de x.
El nombre d'arguments d'una funció s'anomena aritat.

## Exemples de llenguatges de programació
### Família C

En la família de llenguatges de programació C, els operadors següents són unaris:
* Increment: ++x, x++
* Decrement: −−x, x−−
* Adreça: &x
* Indirecció: *x
* Positiu: +x
* Negatiu: −x
* El complement: ~x
* Negació lògica: !x
* Sizeof: sizeof x, sizeof(nom-tipus)
* Cast: (type-name) expressio-conversio

## Vegeu també

* Operador
* Operació nul·lària
* Operació binària
* Operació ternària

## Enllaços externs

* Weisstein, Eric W., «Unary Operation» a MathWorld (en anglès).