OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Penela

Penela és un municipi portuguès, situat al districte de Coïmbra, a la regió del Centre i a la subregió de Pinhal Interior Norte. L'any 2004 tenia 6.336 habitants. Limita al nord amb Miranda do Corvo, a l'est amb Figueiró dos Vinhos, al sud-oest amb Ansião, a l'oest amb Soure i al nord-oest amb Condeixa-a-Nova.

## Població

Població del concelho de Penela (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 6893 | 7671 | 9954 | 10754 | 9438 | 8023 | 6919 | 6594 | 6421 |

## Freguesies

* Cumeeira
* Espinhal
* Podentes
* Rabaçal
* Santa Eufémia (Penela)
* São Miguel (Penela)
# Paulo Isidoro de Jesús

Paulo Isidoro, nom complet Paulo Isidoro de Jesús, (Belo Horizonte, 3 d'agost de 1953) és un ex-jugador de futbol que va jugar com a migcampista ofensiu.
Disputà el Mundial de 1982. El 1981, va rebre el premi Bola de Ouro.

## Clubs

* 1975–1980 : Clube Atlético Mineiro
* 1980–1983 : Grêmio Foot-Ball Porto Alegrense
* 1983–1985 : Santos Futebol Clube
* 1985–1988 : Guarani Futebol Clube
* 1989–1989 : Esporte Clube XV de Jaú
* 1989–1990 : Cruzeiro Esporte Clube
* 1991–1992 : Associação Atlética Internacional (Limeira)
* 1992–1997 : Valeriodoce Esporte Clube

## Referències

* ↑ Paulo Isidoro Statistics Arxivat 2014-01-10 a Wayback Machine. FIFA. Retrieved 4 febrer 2010.
* ↑ «Todos os brasileiros - 1982» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Drest X

Drest X, també conegut amb el nom de Drest mac Uurad, va ser rei dels pictes del 845 fins al 848.
La Crònica picta li atribueix un regnat de 3 anys i el designa com a fill d'Uurad. Es tracta doncs, molt possiblement, de l'últim hereu del rei Uurad mac Bargoit.
Va ser el darrer rei del tron picte conegut que es va oposar a les pretensions de Kenneth I d'Escòcia de prendre el títol de rei dels pictes, que ell mateix s'havia atribuït vers el 842. Després de la mort de Drest, Kenneth va romandre com a únic sovirà dels pictes i dels escots, tot i que els Annals d'Ulster el considera únicament "rex pictorum" quan parla de la seva mort el 858.
Segons algunes fonts, a Drest l'haurien assassinat a Forteviot. En aquest context, seria el rei «Drest o Drust» qui hauria estat víctima de la mítica «Traïció de MacAlpin» que explicarien els autors posteriors.

## Referències

* ↑ Calise, 2002, p. 215.
* ↑ Crònica picta (en llatí). Edimburg: H. M. General register house, 1867, p. 10.
* ↑ Skene, 1867.
* ↑ Skene, 1867, p. 202.

## Bibliografia

* Calise, J. M. P.. Pictish Sourcebook, Documents of Medieval Legend and Dark Age History (llibre). Londres: Greenwood Press, 2002. ISBN 0313322953.
* Cumming, W. A.. The Age of the Picts (llibre). Londres: Sutton Publishing, 1998. ISBN 0750916087.
* Forbes Skene, William. Celtic Scotland (llibre). Forgotten Books, 2010. ISBN 978-144008053-1.
* Skene, W. F.. Chronicles Of The Picts,Chronicles Of The Scots, And Other Early Memorials Of Scottish History (llibre). Edinburgh: H.M General Register House, 1867. «Reimprès per Kessinger Publishings's (2007) ISBN 1432551051»
* Smyth, Alfred P. Warlords and Holy men Scotland AD 80~1000 (llibre). Edimburg: Edinburgh University Press, 1984. ISBN 0-7486-0100-7.
# Circell

Circell en botànica és un òrgan vegetal especialitzat amb aspecte de tija molt prima. Rep els noms populars de fils o banyes i els més rars cordills, arrapadors, creixents, verguerons, brotons, griolets, reganyols, ullets, rebotís, estenalles, etc.

## Descripció

El seu origen es troba en una modificació de la fulla o la tija.
Entre les plantes que presenten circells hi ha moltes lleguminoses com la veça, la guixonera i el pèsol a més d'altres llenyoses com la vinya, entre moltes d'altres.
En certs casos, com a les plantes del gènere Nepenthes, els circells ajuden a sostenir l'estructura de la tija creixent.

## Galeria

* Circell de Nepenthes rafflesiana.
* Circells d'una planta espinosa.
* Circells adhesius de Parthenocissus quinquefolia

## Referències

* ↑ Veny i Clar, Joan: «Arduïtat del treball lexicogràfic i terminològic» PDF, text de Veny de clausura d'unes jornades (extret de les actes), Institut d'Estudis Catalans, any?, p. 4 del pdf, p. 194 de les actes.
* ↑ Clarke, C.M. 1997. Nepenthes of Borneo. Natural History Publications, Kota Kinabalu.
# Avellinia

Avellinia és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.
De vegades s'inclou al gènere Trisetaria.

## Taxonomia

* Avellinia michelii (Savi) Parl.

## Referències

* ↑ «Germplasm Resources Information Network, consultada 03.07.08». Arxivat de l'original el 2008-10-11. [Consulta: 3 juliol 2008].
# Quadrangle Godiva

El quadrangle Godiva és un dels 62 quadrangles definits per la cartografia de Venus aprovats per la Unió Astronòmica Internacional.
En els mapes a escala 1 / 5.000.000 (identificat amb el codi V-60) inclou la porció de la superfície de Venus situada en latitud d'entre 50º a 75° S, i longitud entre 240º a 300° E.
Deu el seu nom al cràter Godiva.

## Referències

* ↑ USGS Astrogeology: Gazetteer of Planetary Nomenclature « Quadrangles de Venus a escala 1 / 5.000.000 »
* 1 2 Godiva, V-60
# Oscar Malmbrandt

Oscar Malmbrandt (17 d'octubre de 1903 - 30 de maig de 1987), a vegades escrit Malmbrant, va ser un atleta suec, especialista en el llançament de martell, que va competir durant la dècada de 1930.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en el llançament de martell al Campionat d'Europa d'atletisme de 1938, rere els alemanys Karl Hein i Erwin Blask, i el campionat nacional de martell de 1932.

## Millors marques

* Llançament de martell. 52,93 metres (1936)

## Referències

* 1 2 «Track and Field Statistics». [Consulta: 21 abril 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 21 abril 2020].
* ↑ Svenska Mästerskapen i friidrott 1896-2005. Trångsund: Erik Wiger/TextoGraf Förlag. 2006
# Arquèbul de Tebes

Arquèbul de Tebes (en llatí Archebulus, en grec antic Ἀρχέβουλος "Arkhebulos",) fou un poeta líric natural de Tebes a la Beòcia, que sembla que va viure als voltants de l'any 280 aC. Euforió diu que va ser el seu mestre.
Una mena particular de versos usats pels poetes lírics eren coneguts com a versos d'Arquèbul, derivat del nom d'aquest poeta. No es conserva cap fragment de la seva obra.

## Referències

* ↑ Archebulus of Thebes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 260
# Albrecht Agthe

Albrecht Agthe (Ballenstedt, 14 d'abril de 1790 - Berlín, 8 d'octubre de 1873) fou un educador i compositor musical alemany. Agthe era el fill de l'organista Carl Christian Agthe.
Agthe va exercir de professor de música a Leipzig, Dresden, Poznan, Breslau i Berlín. A Poznan va ser professor de Theodor Kullak. Va publicar diverses composicions per a piano.

## Fonts

* Wilibald Gurlitt, Carl Dahlhaus (Editor): Lèxic musical de Riemann. En tres volums i dos volums suplementaris. Agthe, Wilhelm Johann Albrecht. 12a edició completament revisada. 1. Persona A - KB Schotts-Söhne, Mainz 1959, pàg. 13 (primera edició: 1882).
* Wilibald Gurlitt, Carl Dahlhaus (Editor): Lèxic musical de Riemann. En tres volums i dos volums suplementaris. Agthe, Wilhelm Johann Albrecht. 12a edició completament revisada. 4. Volum suplementari, secció A - KB Schotts-Söhne, Mainz 1972, pàg. 9 (primera edició: 1882).

## Referències

* ↑ Data de naixement corregida segons: Riemann Musiklexikon, 1972 en comparació amb Riemann Musiklexikon 1959.
* 1 2 3 4 Lèxic musical Riemann
# Dèficit cognitiu

El dèficit cognitiu és un terme inclusiu per descriure qualsevol característica que actuï com a barrera al procés cognitiu.
El terme pot descriure
* dèficits en la intel·ligència global (com amb discapacitats intel·lectuals),
* dèficits específics i restringits en habilitats cognitives (com en trastorns d'aprenentatge com la dislèxia),
* dèficits neuropsicològics (com en atenció, memòria de treball o funció executiva),
* o pot descriure un deteriorament induït per fàrmacs en la cognició i la memòria (com el vist amb l'alcohol, els glucocorticoides, i les benzodiazepines.)
Generalment es refereix a una característica duradora, en contraposició al nivell alterat de consciència, que pot ser agut i reversible. Els dèficits cognitius poden ser innats o causats per factors ambientals com ara lesions cerebrals, trastorns neurològics o malalties mentals.

## Referències

* ↑ Coren, Stanley; Lawrence M. Ward; James T. Enns. Sensation and Perception. Harcourt Brace, 1999, p. 9. ISBN 0-470-00226-3.
* ↑ Belanoff, Joseph K.; Gross, Kristin; Yager, Alison; Schatzberg, Alan F. «Corticosteroids and cognition.». J Psychiatr Res, 35, 3, 2001, pàg. 127–45. DOI: 10.1016/s0022-3956(01)00018-8. PMID: 11461709.
* ↑ Kalachnik, JE.; Hanzel, TE.; Sevenich, R.; Harder, SR. «Benzodiazepine behavioral side effects: review and implications for individuals with mental retardation». Am J Ment Retard, 107, 5, 01-09-2002, pàg. 376–410. DOI: 10.1352/0895-8017(2002)107<0376:BBSERA>2.0.CO;2. ISSN: 0895-8017. PMID: 12186578.
* ↑ Hockenbury, Don and Sandy. Discovering Psychology. Worth Publishers, 2004. ISBN 0-7167-5704-4.
* ↑ Fried, Yehuda; Joseph Agassi Paranoia: A Study in Diagnosis. Boston Studies in the Philosophy of Science, 50, 1976. ISBN 90-277-0704-9.

## Vegeu també

* Trastorn cognitiu
# Choerodon cauteroma

Choerodon cauteroma és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 36 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord-oest d'Austràlia.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lo Bassal (Estorm)

Lo Bassal és un indret i partida rural a cavall dels termes municipals de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Mur, en terres del poble de Les Esplugues, i Sant Esteve de la Sarga, en terres del poble d'Estorm, al Pallars Jussà.
És al sud-oest de les Esplugues i a llevant de Moror i al sud-est d'Estorm, a prop i al nord-est de la Masia de Miret. És a la dreta de la llau de la Grallera i a l'esquerra de la llau de la Comella, al sud-est de les Vinyes i al nord-oest de la Vinya d'Estorm, a ponent de les Esplugues.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# BQ Aquaris E4.5

El bq Aquaris E4.5 és un telèfon intel·ligent amb el sistema operatiu Android produït per l'empresa espanyola bq. El model, considerat com de gamma mitjana, va ser presentat al març de 2014. És el Segon model de la gamma dels BQ Aquaris E, i el 6 de febrer de 2015 va ser presentat a Londres la versió amb Ubuntu Touch, que no té els botons tàctils del marc de la pantalla. La gamma Aquaris E, són mòbils de bq 100% dissenyats a Espanya, però estan construïts a la Xina.

## Aquaris E4.5 Ubuntu Edition

Al febrer de 2015, bq va donar a conèixer aquest model que compta amb una edició Ubuntu Touch, que el va convertir en el primer telèfon intel·ligent del món comercialitzat amb aquest sistema operatiu. El preu de llançament d'aquest Aquaris E4.5 és de 169,90 euros. El tefefono només està disponible a la Unió Europea.
El dispositiu permet accedir als Scopes, pantalles individuals d'inici ràpid per a música, vídeos, xarxes socials entre d'altres serveis sense que hagis de navegar d'aplicació en aplicació.
Aquesta versió del Aquaris E4.5 té una pantalla de 4,5 polzades amb una resolució de 960x540 píxels (340ppp), un processador de 1.3GHz de quatre nuclis MediaTek, una GPU Mali 400, 1GB de RAM, 8 GB d'emmagatzematge amb ranura per a microSD de 32GB, una bateria de 2,150mAh, una càmera de 8 megapíxels, una càmera frontal de 5 megapíxels i té dues ranures per targetes SIM.

## Referències

* ↑ «El primer «smartphone» del mundo con sistema Ubuntu llega de la mano de la española bq» (en castellà). abc.
* ↑ «El primer celular con Ubuntu, BQ Aquaris E4.5, saldrá a la venta en Europa» (en castellà). CNET en Español, 10-02-2015.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Pàgina del dispositiu amb Ubuntu Touch
# Oskar Fredriksen

Oskar Fredriksen (Lunner, 9 de febrer de 1909 - 19 de juny de 1991) va ser un esquiador de fons noruec que va competir durant la dècada de 1930. En el seu palmarès destaca una medalla d'or al Campionat del Món d'esquí nòrdic de 1937.

## Referències

* ↑ Resultats al Campionat del món d'esquí nòrdic (alemany)
# Aristòmenes (poeta)

Aristòmenes (en grec antic Ἀριστομένης) fou un poeta còmic d'Atenes de la vella comèdia. Sembla que els autors antics distingien, dins de la vella comèdia, als autors que van viure abans de la Guerra del Peloponès, i els que vivien durant aquesta guerra. Aristòmenes era del segon grup, segons diuen Suides i Eudòxia Macrembolitissa. De vegades se'l ridiculitzava amb l'epítet ὁ Δυροποιός, segurament perquè ell, o potser el seu pare, havia estat un artesà, potser fuster.
L'any 425 aC va donar a conèixer una obra titulada ὑλοφόροι ("uloforoi", que viuen als boscos), quan Aristòfanes presentava la seva obra Els cavallers (Ἱππεῖς) i Cratí d'Atenes feia representar El sàtir (Σάτυροι). Si Aristòmenes va presentar l'any 389 aC una obra titulada Admetus, la seva vida com a autor hauria estat molt llarga. D'aquestes dues obres de teatre no en queda cap resta, però es coneixen els títols i es conserven alguns fragments d'altres tres:
* Βοηθοί ("els que criden") que a vegades s'atribueix a Aristòfanes. Sovint es confonen als manuscrits els noms d'Aristòmenes i Aristòfanes.
* Γόητες ("impostor")
* Διόνυσος ἀσκητής ("Dionisi pràctic").
Queden alguns fragments dispersos, que no se sap si són d'aquestes obres o d'altres de les que es desconeix el títol.

## Referències

* ↑ 1.Aristomenes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 309
# Petrukita

La petrukita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de l'estannita. En honor de William Petruk (nascut el 1930), mineralogista canadenc, que va prendre nota de la possible existència del mineral en el seu estudi del jaciment de Mount Pleasant.

## Classificació

La petrukita es troba classificada en el grup 2.KA.05 segons la classificació de Nickel-Strunz (2 per a Sulfurs i sulfosals (sulfurs, selenurs, tel·lururs; arsenurs, antimonurs, bismuturs; sulfarsenits, sulfantimonits, sulfbismutits, etc.); K per "Sulfarsenats, Sulfantimonats" i A per "Sulfarsenats amb (As, Sb) S4 tetraedres"; el nombre 05 correspon a la posició del mineral dins del grup). En la classificació de Dana el mineral es troba al grup 2.9.18.1 (2 per a Sulfurs i 9 per A$_m$B$_n$X$_p$, amb (m+n):p = 1:1; 18 i 1 corresponen a la posició del mineral dins del grup).

## Característiques

La petrukita és un sulfur de fórmula química (Cu,Fe,Zn,Ag)₃(Sn,In)S₄. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5.

## Formació i jaciments

S'ha descrit a l'Amèrica del Nord i del Sud i a l'Àsia.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Petrukite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].

## Bibliografia

* PETRUK, W. (1973): Tin sulphides from the deposit of Brunswick Tin Mines, Limited. Canadian Mineralogist 12, 46-54.
* KISSIN, S.A. & OWENS, D.R. (1989): The relatives of stannite in the light of new data. Canadian Mineralogist 27, 673-688.

## Enllaços externs

* Web Mineral.com
# Bärenreiter

Bärenreiter (Bärenreiter-Verlag) és una casa editorial de música clàssica alemanya amb seu a Kassel (Hessen). L'empresa va ser fundada per Karl Vötterle (1903–1975) a Augsburg el 1923, i traslladada a Kassel el 1927, on encara manté la seu; també té oficines a Bsilea, Londres, Nova York i Praga. L'empresa actualment està dirigida per Barbara Scheuch-Vötterle i Leonhard Scheuch.
Des de 1951, la prioritat de l'empresa han estat les Noves Edicions Completes de diversos compositors. Són edicions urtext, i cobreix l'obra sencera del compositor seleccionat. La sèrie inclou: J.S. Bach (el Neue Bach-Ausgabe, un projecte desenvolupat conjuntament amb Deutscher Verlag für Musik), Berlioz, Gluck, Händel, Janáček, Mozart, Rossini, Schubert, Telemann i altres.

## Referències

* ↑ Llista d'obres de Rossini Arxivat 2014-02-24 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Pàgina web de Bärenreiter
* Article d'IMSLP sobre l'empresa
* Entrevista a Leonhard Scheuch - NAMM Oral History Library (2016)
* Entrevista a Barbara Scheuch-Vötterle - NAMM Oral History Library (2016)
# Choerodon azurio

Choerodon azurio és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud del Japó, Corea, Taiwan i el Mar de la Xina.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Azkarate

Azkarate (en francès i oficialment Ascarat), és una comuna de la Baixa Navarra, un dels set territoris del País Basc, al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània. Limita amb les comunes d'Ortzaize i Arrosa al nord, Izpura a l'est, Irulegi a l'oest, Anhauze al sud-oest, i Uharte Garazi i Lasa al sud.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 334 | 260 | 279 | 369 | 402 | 441 | 440 | 445 | 403 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 340 | 375 | 354 | 360 | 353 | 350 | 354 | 346 | 412 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 338 | 350 | 354 | 321 | 323 | 355 | 353 | 348 | 325 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 274 | 283 | 282 | 294 | 294 | 275 | 280 | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |
# Oskar Becker

Oskar Becker (Leipzig, 5 de setembre de 1889 - Bonn, 13 de novembre de 1964) fou un filòsof alemany.
Estudià especialment problemes de lògica i de filosofia de les matemàtiques des del punt de vista de la fenomenologia de Husserl. El treball d'Oskar Becker en filosofia de les matemàtiques representà una important contribució a la comprensió filosòfica del programa constructivista. Com a estudiant d'Edmund Husserl i associat de Martin Heidegger, va intentar inicialment fonamentar una visió constructivista de les matemàtiques en la fenomenologia transcendental de Husserl. Posteriorment, va adoptar una visió heideggeriana i existencial de les matemàtiques que, segons ell, permetria rescatar grans parts de les matemàtiques clàssiques des d'una perspectiva intuïcionista i constructiva. En els seus escrits posteriors, finalment es va dirigir a una interpretació radicalment historicista del programa constructivista.

## Referències

* ↑ «Oskar Becker». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Sluga, Hans «Oskar Becker or the Reconciliation of Mathematics and Existential Philosophy». Meta: research in hermeneutics, phenomenology, and Practical philosophy, Vol. XI, Núm. 2, 2019, pàg. 569-588. ISSN: 2067-3655 [Consulta: 30 octubre 2020].

## Bibliografia

* Peckhaus, Volker (ed.). Oskar Becker und die Philosophie der Mathematik. München: Wilhelm Fink Verlag, 2005.
# Anàlisi d'humitat

Les anàlisis d'humitat cobreixen una gran varietat de mètodes per a mesurar el contingut d'humitat tant en alts nivells com en quantitats traces en els sòlids, líquids o gasos. La humitat en quantitats percentuals es monitora com una especificació en la producció comercial d'aliments. Hi ha moltes aplicacions on la mesura de les traces d'humitat és necessària. Les traces d'humitat en els sòlids ha de ser controlada en els plàstics, els productes faramacèutics i els processos per tractament de calor. El mesurament en líquids i gasos inclouen l'aire sec, el processament d'hidrocarbonis, gasos semiconductors purs, gasos purs de massa, gasos dielèctrics (com els dels transformadors i plantes energètiques) i el transport en gasoductes del gas natural.

## Pèrdua de pes en l'assecat

El mètode clàssic de laboratori en els sòlids és mesurar-ne la pèrdua de pes (en anglès: Loss on drying (LOD)) després d'assecar-lo en una estufa de laboratori. Si el contingut volàtil d'un sòlid és principalment aigua aquest mètode dona una bonamesura del seu contingut d'humitat. Actualment aquest procés ha incrementat la seva rapidesa gràcies a l'automatització i es pot obtenir també una corba d'assecat.

## Titulació de Karl Fischer

És un sistema molt acurat, la titulació de Karl Fischer va ser desenvolupada l'any 1935. Aquest mètode només detecta l'aigua contràriament a la pèrdua de pes en l'assecat el qual detecta totes les substàncies volàtils

## Tècniques usades en el gas natural

El gas natural pot tenir alts nivells de contaminants líquids i sòlids a més de substàncies corrosives.
Les tècniques emprades són:
* Tubs indicadors de color
* Miralls refredats
* Tècniques electrolítiques
* Sorbció piezoelèctrica també conguda com Microequilibri de cristall-quars (Quartz Crystal Microbalance)
* Òxids d'alumini i de silici
* Espectroscòpia

## Referències

* http://www.cscscientific.com/moisture/
# Pierre Joseph Macquer

Pierre Joseph Macquer (nascut a París el 9 d'octubre de 1718 i traspassat a París el 15 de febrer de 1784), químic i metge francès.

## Biografia

De l'any 1770 a l'any 1783 fou professor de química i de farmàcia al Jardí Reial de les Plantes Medicinals, a París, i membre de l'Académie de Sciences des de l'any 1745 i d'altres institucions (Société Royal de Médecine i Societat Filosòfica Americana). Destacà com a opositor a les noves teories d'Antoine Laurent Lavoisier que canviarien la química.

## Obra

Va introduir l'any 1768 a Sèvres la fabricació de porcellana de Saxe treballant conjuntament amb Antoine Baumé (1757-1773). Va estudiar l'arsènic, As, i els seus composts, i també el blau de Prússia. Fou el primer químic que observà, l'any 1776, que la combustió de l'hidrogen, H₂, anomenat en aquell temps aire inflamable, produïa aigua, H₂O. Realitzà la combustió d'un diamant i estudià l'oxidació de l'estany, Sn, i de l'argent, Ag. Treballà també en química orgànica determinant la composició de la llet i descobrint dissolvents pel cautxú descobert a Amèrica i duit a Europa per Charles-Marie de La Condamine després d'una expedició a prop de l'Equador. Les seves dues obres més importants, Élémens de chymie théorique (1749) i Dictionnaire de chymie (1761) foren textos de referència durant molt de temps.

### Obres

* Élémens de chymie théorique (1749) Text en línia Arxivat 2010-03-13 a Wayback Machine.
* Élémens de chymie-pratique, contenant la description des opérations fondamentales de la chymie, avec des explications & des remarques sur chaque opération (2 volums, 1751)Text en línia 1 Arxivat 2010-03-13 a Wayback Machine. 2 Arxivat 2010-03-13 a Wayback Machine.
* Dictionnaire de chymie, contenant la théorie et la pratique de cette science, son application à la physique, à l'histoire naturelle, à la médecine et aux arts dépendans de la chymie (2 volums, 1761) Text en línia 1 Arxivat 2010-03-13 a Wayback Machine. 2 Arxivat 2010-03-13 a Wayback Machine.
* Art de la teinture en soie (1763)
* Manuel du naturaliste (1770)