OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rivulus insulaepinorum

Rivulus insulaepinorum és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden arribar als 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Cuba.

## Referències

* ↑ «Rivulus insulaepinorum». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Héctor Escorihuela Almudéver

Héctor Escorihuela Almudéver (Alcàsser, 14 d'octubre de 1978) és un ex-pilot de trial valencià que destacà en competicions estatals al tombant de la dècada del 1990. Al llarg de la seva carrera va guanyar dos campionats d'Espanya de trial en categoria Sènior B (1996 i 2001) i diversos campionats del País Valencià. Escorihuela es mantingué en actiu en competició fins a ben entrada la dècada del 2000.

## Referències

* ↑ «The rider... Escorihuela Hector» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 15 desembre 2021].
* ↑ «RFME Campeonatos de España de Trial / Trial Indoor» (PDF) (en castellà). rfme.net. RFME, 24-11-2020. Arxivat de l'original el 3 de novembre 2021. [Consulta: 30 octubre 2021].
* ↑ «Entrevista a Héctor Escorihuela» (en castellà). trialnet.net, 28-02-2014. [Consulta: 15 març 2022].
* ↑ Llinares, Jaime. «III Dos Días de La Nucía» (en castellà). todotrial.com, 10-12-2006. [Consulta: 15 març 2022].
# Agnano

Agnano era un llac d'Itàlia situat a uns 8 km a l'oest de Nàpols, que omplia la boca del cràter del volcà extingit Agnano. No existia en temps dels romans i es creu que es va formar a l'edat mitjana. Tenia uns 6 km de circumferència.
A la seva riba s'hi trobaven els banys naturals sulfurosos de Stufe di San Germano, i propera la Grotta del Cane, esmentada ja per Plini el Vell. Per la zona volcànica s'han trobat restes d'edificis i escultures romanes.
L'any 1870 el van dessecar, perquè s'estenia la plaga de mosquits que propagaven la malària. Ara és terra de conreu.

## Referències

* 1 2 «Agnano». Enciclopedia Treccani. [Consulta: 9 maig 2023].
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, II, 93
* ↑ Encyclopædia Britannica: vol I /Agnano, Lago di. Cambridge: Cambridge University Press, 1911, p. 377.
# Antiga muralla (Vilaür)

L'Antiga muralla és una construcció del municipi de Vilaür (Alt Empordà) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Situada dins del nucli urbà de la població de Vilaür, emmarcant les restes de l'antic recinte emmurallat de la vila. Es tracta de les restes conservades de l'antic recinte medieval. En concret s'han conservat parcialment les muralles de la banda de llevant, actualment integrades als habitatges del poble. Destaca l'antic portal de la muralla, format per una torre de planta quadrangular, actualment reconvertida en habitatge. Està bastit amb una volta de canó, amb dos arcs de mig punt a cada extrem fets amb dovelles de mida mitjana. Actualment, la torre presenta la coberta a un sol vessant de teula i està distribuïda en dos nivells, on destaquen dues finestres rectangulars emmarcades amb carreus de pedra, la llinda plana sostinguda amb permòdols i amb espitlleres a la part inferior. En direcció sud, la muralla queda amagada amb la construcció d'una casa del segle xvii, can Metge. Altres trams de la fortificació es localitzen a l'angle nord-est del l'antic recinte emmurallat del poble. Possiblement pertanyien a una torre angular, transformada i integrada als habitatges actuals. El sector de tramuntana també conserva algun tram de parament, seguint el carrer de la Rectoria i el primer tram del carrer Nou. Destaquen dues petites espitlleres integrades al parament d'una de les cases actuals.
La muralla és bastida amb rierencs de pedra de mida mitjana, disposats en filades regulars, i lligats amb morter. Als angles hi ha carreus ben desbastats.

## Història

Muralles bastides en època medieval, tot i que no s'ha trobat documentació directa sobre el seu bastiment, ja que les primeres fonts documentals sobre indicis de fortificació ens remeten al 1299, quan el cavaller Dalmau de Creixell feu fortificar l'església. En tot cas cal pensar que ja estarien completes el 1353, donat que es troba un document en el que Bernat Guillem de Foixà sol·licita que es declari nul·la la venda del "castell de Vilaür", feta dos anys abans per Guillerma, l'esposa de Guillem de Creixell, fill de Dalmau de Creixell. Hom pot dir que el nucli es va mantenir dins el recinte fortificat fins als segles XVI-XVII, en què es va iniciar el procés d'expansió cap a la banda de ponent, ja que les grans masies de llevant limitaven el creixement cap a aquella banda. Una vegada perduda la funció defensiva, els murs van ser aprofitats, integrant-los als habitatges de Vilaür. La primera documentació coneguda sobre el nom "Villa Dur" correspon a una butlla papal de Bernat VIII l'any 1017, on se cita una possessió del monestir de Sant Esteve de Banyoles en el terme de villa dur.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Antiga muralla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 agost 2014].
# Cotorra frontvermella

La cotorra frontvermella (Pyrrhura rhodocephala) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita la selva humida de les muntanyes de l'oest de Veneçuela.
# Antonio Aretxabala Díez

Antonio Aretxabala Díez (Vigo, 2 de maig de 1963) és un geòleg i divulgador científic que va néixer a Galícia, va créixer a Cantàbria i viu a Pamplona.

## Trajectòria

Es va llicenciar en Geologia a la Universitat d'Oviedo. El 1992 va treballar temporalment amb la NASA per un problema de fonamentació de l'antena de l'estació de seguiment per satèl·lit a Madrid. Ha realitzat importants investigacions sobre la sismicitat històrica de Navarra, i des de finals de 2012 és representant del Col·legi de Geòlegs.
Va treballar a l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de la Universitat de Navarra com a expert en geotècnia durant uns vint-i-cinc anys fins que va ser acomiadat l'any 2016 per «motius ideològics» en haver defensat davant de les institucions administratives i el Parlament de Navarra el perill que suposa per a la població seguir amb les obres de recreixement de l'embassament de Yesa, els vessants del qual van ser forçats al trencament i porten en moviment des del 2013. El Tribunal Laboral de Navarra va aixecar acta sobre això amb l'expedient Nº I 2247/2016 emparant-se en la llibertat de càtedra i la Universitat de Navarra va assumir la improcedència de l'acomiadament fet pel qual va ser indemnitzat. També ha treballat a la Universitat de Saragossa com a professor-investigador on va realitzar un doctorat en Ciències de la Terra sobre la interacció entre història, geologia i construcció a Navarra.
Aretxabala ha publicat diversos articles i ha pronunciat nombroses conferències, per exemple explicant la seva visió sobre l'embassament de Yesa o explicant el seu punt de vista sobre el no futur de l'economia capitalista difonent dades contra el mite del creixement econòmic.

## Referències

* ↑ , <https://www.unav.edu/documents/10174/1893335/aretxabala.pdf/>https://www.unav.edu/documents/10174/1893335/aretxabala.pdf/>
* ↑ , <https://www.euskonews.eus/0641zbk/elkar_es.html>
* ↑ , <https://www.argia.eus/albistea/esaren-mugimenduen-inguruko-informe-bat-aurkezteagatik-nafarroako-unibertsitateak-kaleratu-zuela-salatu-du-geologo-batek/inprimatu>
* ↑ , <https://www.cleanenergywire.org/experts/antonio-aretxabala>
* ↑ , <https://revistes.ub.edu/index.php/audens/article/view/35223>
* ↑ , <http://www.cantabreando.com/aretxabala/> Arxivat 2021-11-21 a Wayback Machine.
* ↑ , <https://www.berria.eus/paperekoa/1845/040/001/2015-05-15/herria-eta-zientzia-gailentzen-ari-zaizkie-fracking-proiektuei.htm>
* ↑ , <https://www.berria.eus/paperekoa/1855/013/001/2020-03-31/bukatu-egin-da-hazkunde-amaigabearen-garaia.htm>
* ↑ , <https://www.argia.eus/aktualitatearen-gakoak/2020/egun-autoa-duten-500-pertsonatik-bakarrak-izango-du-etorkizunean>
# Scutiger ruginosus

Scutiger ruginosus és una espècie de granota de la família dels megòfrids. Només es coneix que visqui a Kangding i Muli, a l'oest de la Província de Sichuan, a la Xina, a una altitud d'uns 3.400 metres. És possible que la població de Muli pertanyin a l'espècie Scutiger muliensis. És una espècie rara.
Viu en corrents petites i calmades, envoltades per vegetació, en boscos o prats. Probablement es reprodueix en aquests corrents, com altres espècies del gènere Scutiger. No té cap amenaça rellevant, encara que la seva distribució reduïda la fa vulnerable a possibles futures amenaces.

## Referències

* 1 2 3 «Scutiger ruginosus» (en anglès). IUCN Red List. Wu Guanfu, Wang Yuezhao. 2004. [Consulta: 9 setembre 2014].
# Ed Wood

* Aquest article tracta sobre el director Ed Wood. Vegeu-ne altres significats a «Ed Wood (pel·lícula)».
Edward Davis Wood Jr. (10 d'octubre de 1924 - 10 de desembre de 1978), director, productor, guionista, editor i actor de cinema estatunidenc conegut com a Ed Wood. És considerat com el pitjor director de tots els temps.

## Biografia

Nascut a Poughkeepsie a l'estat de Nova York, el jove Ed es va interessar des de molt petit per al cinema, especialment per les pel·lícules de terror i de l'oest. Als onze anys els seus pares li van regalar una càmera de cinema, la qual cosa va iniciar la seva passió per al film.
Després de servir en la Segona Guerra Mundial (on anys després va confessar haver combatut vestint roba interior de dona), es va establir a Hollywood el 1948. Lloc en el qual va començar a actuar en obres de teatre alhora que intentava trobar productors amatents a finançar els seus projectes.
Després de diversos intents fallits, finalment va conèixer Alex Gordon, amb el qual va escriure alguns guions i que finalment el va ajudar a conèixer Bela Lugosi, famós actor de pel·lícules de terror durant els anys 30, entre els papers dels quals cap destacar el de Dràcula i que, ja en la seva etapa crepuscular i després de fer-se amic d'Ed, participaria en les seves primeres pel·lícules.
Glen o Glenda, (1953) va ser el debut cinematogràfic de Wood i l'única pel·lícula no produïda pel mític director. Hi tracta el tema del transvestisme, en una època en la qual aquest tema quedava controvertit i callat.
La seva segona pel·lícula, La promesa del monstre (1955), va suposar la primera incursió del director en el gènere de terror. Hi dona el paper protagonista a Bela Lugosi, secundat pel lluitador suec Tor Johnson.
El 1956 mor Bela Lugosi, fet que va significar un dur cop per a Wood, el qual, després de diverses incursions en la televisió i projectes de menor categoria, finalment roda el 1959 la que per molts és considerada la seva pitjor pel·lícula (o millor, segons com es miri): Pla 9 des de l'espai. Partint de les últimes escenes que va rodar Lugosi en vida (tot just 5 minuts), Wood va escriure el guió en menys de dues setmanes i va utilitzar metratge sobrant en estudis d'altres pel·lícules. Amb un pressupost inferior a 6000 dòlars, va rodar una pel·lícula amb molts forats i fallades de posada en escena, que difícilment va obtenir un distribuïdor i que, en no donar beneficis, va ser retirada ràpidament de les sales on es va estrenar.
Al moment de la seva mort, l'any 1978, havia quedat en l'oblit, fins que aquest mateix any es va publicar un llibre, The Golden Turkey Awards, que el definia com el pitjor director de cinema de tots els temps i la seva darrera pel·lícula (Pla 9 des de l'espai) el pitjor film de tots els temps.

## Referències

* 1 2 Harry and Michael Medved. The Golden Turkey Awards, 1980, Putnam, ISBN 0-399-50463-X
# Rivulus isthmensis

Rivulus isthmensis és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden arribar als 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: Costa Rica, Panamà i Nicaragua.

## Referències

* ↑ «Rivulus isthmensis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Héctor Fabián Carini Hernández

Héctor Fabián Carini Hernández (nascut a Montevideo, Uruguai el 26 de desembre de 1979) és un exfutbolista uruguaià que jugava de porter.
# Aina Tarabini-Castellani Clemente

Aina Tarabini-Castellani Clemente (Palma, 1978) o simplement Aina Tarabini és una doctora en Sociologia mallorquina i professora a la Universitat Autònoma de Barcelona.
És especialista en sociologia de l'educació i en anàlisi de desigualtats educatives, i membre dels grups de recerca Globalització, Educació i Política Social (GEPS) i del Grup Interdisciplinar de Polítiques Educatives (GIPE). Així mateix, ha realitzat estades d'investigació en centres de recerca tals com la Graduate School of Education de la Universitat de Bristol i l'Institute of Education de la Universitat de Londres. La seva recerca se centra en l'anàlisi de les desigualtats socials i en les seves repercussions educatives a tres nivells: les subjectivitats dels actors, les seves pràctiques i les seves accions quotidianes en el món educatiu, les pràctiques escolars i els dispositius pedagògics de les escoles, les polítiques i programes educatius.

## Obra publicada

* 2018: Les aliances Magnet: innovació per combatre la segregació escolar (Fundació Jaume Bofill)
* 2017: L'escola no és per a tu: el rol dels centres educatius en l'abandonament escolar (Fundació Jaume Bofill)
* 2015: Política de lucha contra el abandono escolar en España (Editorial Síntesis)

## Referències

* ↑ «Línies investigació - Tarabini - Departament de Sociologia - UAB Barcelona». Arxivat de l'original el 2018-12-10. [Consulta: 9 desembre 2018].
* ↑ CCMA. «Per què a Catalunya hi ha un 19% de joves que deixen els estudis sense cap títol més que el d'ESO?». Catalunya Ràdio, 28-11-2017. [Consulta: 9 desembre 2018].
* ↑ «Los jóvenes abandonan el sistema educativo por aburrimiento» (en castellà). Diario de Ibiza, 06-03-2018. [Consulta: 9 desembre 2018].
* ↑ «Un 18% dels joves abandonen els estudis sense un títol». Empordà.info, 21-10-2018. [Consulta: 9 desembre 2018].

## Enllaços externs

* Aina Tarabini a Dialnet
* Articles d'Aina Taribini a El diari de l'educació
* Aina Tarabini a Twitter
# Conservatori de Praga

El Conservatori de Praga (en txec: Pražská konzervatoř) és una escola secundària txeca de Praga dedicada a l'ensenyament de les arts musicals i el teatre.

## Instrucció

El conservatori ofereix instrucció per aprendre a tocar diversos instruments musicals, així com cant, composició, direcció orquestral i teatre. Els estudis tenen una durada de sis anys. El currículum inclou estudis teòrics avançats, aprenentatge d'idiomes així com nocions bàsiques. La institució té les seves pròpies orquestres simfòniques i de cambra, diversos conjunts cambrístics i una companyia de teatre. Es duen a terme uns 250 concerts i 40 interpretacions dramàtiques a l'any.
Aproximadament, hi estudien 550 txecs i 40 alumnes estrangers al conservatori.

## Història

El Conservatori de Praga va ser fundat el 1808 per aristòcrates locals i burgesos. Les classes van començar el 1811, després del retard causat per les Guerres Napoleòniques. Friedrich Dionysius Weber va ser nomenat el primer director de l'escola.
El 1891, Antonín Dvořák va formar part de la facultat com a cap d'estudis del departament de composició. Va ser el director de l'escola entre 1901 i 1904. Entre els estudiants de Dvořák es troben els compositors Vítězslav Novák, Josef Suk (que va ser més tard director del conservatori), Rudolf Friml, Oskar Nedbal o Franz Lehár. La llista de professors que van ensenyar a l'escola inclouen el pianista Vilém Kurz.
Els següents alumnes van estudiar a l'escola: Jan Hřímalý, Otakar Sevcik, Jan Kubelík, Václav Talich, Karel Ančerl, Rafael Kubelík, Vítězslav Novák, Eugen Suchoň, Bohuslav Martinů (abandonar), Kateřina Jalovcová, Jana Jonášová, Jaroslav Ježek, Nadezda Kniplová, Václav Neumann, Jiří Bělohlávek, Franz Simandl, Václav Smetacek, Jana Sykorova, Josef Rudolf Zavrtal, entre d'altres.
Després de la creació de Txecoslovàquia el 1918, es van crear departaments de drama i ballet. Entre d'altres, Lída Baarová, Jiří Langmajer, Tatiana Vilhelmová, Filip Blazek i Zuzana Vejvodová hi van estudiar. Katya Zvelebilova va començar a ensenyar ballet clàssic al conservatori abans d'unir-se a la Royal Ballet School de Londres, on forma part de la plantilla en haver-se retirat del món professional.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Pompton Lakes

Pompton Lakes és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2008 tenia 11.031 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pompton Lakes tenia 10.640 habitants, 3.949 habitatges, i 2.803 famílies. La densitat de població era de 1.383,2 habitants/km².
Dels 3.949 habitatges en un 33,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,8% hi vivien parelles casades, en un 10,1% dones solteres, i en un 29% no eren unitats familiars. En el 23,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,2% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 33% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 13,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 65.648 $ i la renda mediana per família de 74.701 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.776 $ mentre que les dones 38.221 $. La renda per capita de la població era de 26.802 $. Aproximadament l'1,6% de les famílies i el 3,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pompton Lakes». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pompton Lakes». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Scutiger sikimmensis

Scutiger sikimmensis és una espècie de granota de la família dels megòfrids. Es troba a la major part del Nepal, part del nord de l'Índia (Bengala Occidental, Sikkim i Meghalaya) i al sud de la província de Xizang, Xina. Probablement la seva distribució és major, incloent les zones entre les localitats on sí que s'ha trobat, com podria ser Bhutan. Habita entre els 2.700 i 5.000 metres d'altitud.
És una espècie alpina associada a petits cursos d'aigua, a pantans i a boscos i pastures limítrofes. Es reprodueix als rierols. La seva major amenaça és l'ús de l'aigua d'aquests rierols per l'agricultura.

## Referències

* 1 2 «Scutiger sikimmensis» (en anglès). IUCN Red List. Fei Liang, Michael Wai Neng Lau, Sushil Dutta, Annemarie Ohler, Tej Kumar Shrestha. 2004. [Consulta: 1r setembre 2014].
# Ed Westwick

Edward Westwick (Stevenage, Hertfordshire, Anglaterra, 27 de juny de 1987) és un actor i músic britànic. És conegut per interpretar el multimilionari Chuck Bass a Gossip Girl (The CW) i el vocalista del grup de rock The Filthy Youth. També apareix en pel·lícules com S. Darko (2009), Chalet Girl (2011), J. Edgar (2011) i Romeo and Juliet (2013).

## Primers anys

És fill d'un professor de negocis anomenat Peter Westwick i d'una psicòloga educativa anomenada Carole, a més de ser el petit de tres germans. Tant ell com els seus germans van estudiar a St. Ippolyts English Church i a l'Escola de Barclay. Va rodar Breaking and Entering, del difunt Anthony Minghella, mentre estudiava en la Universitat de North Hertfordshire. Era la seva primera pel·lícula.

## Carrera com a actor

Format en el National Youth Theatre de Londres, Ed va actuar en la britànica Doctors, en Casualty i en Afterline. A més, va aparèixer en pel·lícules com Children of Men, Son of Rambow, 100 Feet i la seqüela de Donnie Darko.
Encara que el paper que li ha donat la fama ha sigut el de Chuck Bass, un dels multimillonaris protagonistes de la sèrie Gossip Girl. Els seus companys són Blake Lively, Leighton Meester, Penn Badgley i Chace Crawford.

## Carrera com músic

Westwick també és el cantant de la banda de rock britànica The Filthy Youth, al costat de Allingham Benjamin Lewis, Jimmy Wright, Mitch Cox i John Vooght.

## Filmografia

| Any | Títol | Rol | Notes |
| 2004 | Goodbye K'Life | Nino Salithers | |
| 2006 | Fills dels homes | Alex | |
| 2006 | Breaking and Entering | Zoran | |
| 2007 | Son of Rambow | Lawrence Carter | |
| 2008 | 100 Feet | Joey | |
| 2009 | S. Darko | Randy Jackson | |
| 2010 | The Commuter | Bell Boy | Filmada per Nokia |
| 2011 | Chalet Girl | Jonny | Dirigida por Phil Traill y escrita por Tom Williams |
| 2011 | J. Edgar | Agente Smith | |
| 2013 | Romeo & Juliet | Teobaldo | Dirigida per Carlo Carlei |
| 2015 | The Kitchen Sink | Milan | Protagonista |

## Televisió

| Any | Títol | Rol | Episodi |
| 2006 | Doctores | Holden Edwards | Episodi "Young Mothers Do Have 'Em" |
| 2006 | Casualty | Johnny Cullin | Episodi "Family Matters" |
| 2006 | Afterlife | Darren | Episodi "Roadside Bouquets" |
| 2007-2012 | Gossip Girl | Chuck Bass | |
| 2009 | Californication | Chris "Balt" Smith | Episodi "The Land of Rape and Honey" |

## Nominacions

| Any | Premi | Categoria | Sèrie | Resultat |
| 2008 | Teen Choice Award | Choice TV Star Male | Gossip Girl | Guanyador |
| 2008 | Teen Choice Award | Choice TV Villain | Gossip Girl | Guanyador |
| 2009 | Teen Choice Award | Choice TV Villain | Gossip Girl | Guanyador |
| 2010 | Teen Choice Award | Choice TV Villain | Gossip Girl | Nominat |
| 2011 | Teen Choice Award | Choice TV Villain | Gossip Girl | Nominat |
| 2012 | Teen Choice Award | Choice TV Actor: Drama | Gossip Girl | Nominat |

## Referències

* ↑ Pressler, Jessica and Rovzar, Chris. «The Genius of Gossip Girl». New York magazine, 21-04-2008.

## Enllaços externs

* Ed Westwick cast bio on The CW Arxivat 2010-06-19 a Wayback Machine.
* Ed Westwick on Celebuzz
# Rivulus karaja

Rivulus karaja és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ «Rivulus karaja». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)