OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nitrat de cesi

Nitrat de cesi és un compost químic amb la fórmula química CsNO₃. És un nitrat de metall alcalí, que s'utilitza en composicións pirotècniques, com un colorant i un oxidant, per exemple, en bengales. Les emissions de cesi es deuen principalment a dues línies espectrals de gran abast en 852.113 nm i 894.347 nm.
Els prismes d'aquest compost s'utilitzen en l'espectroscòpia infraroja, en els llums dels raigs X, i en comptadors de centelleig. També s'utilitza en la fabricació de vidres òptics i lents.
Igual que amb altres nitrats de metalls alcalins, el nitrat de cesi es descompon a l'escalfament suau en donar nitrit de cesi:
$2CsNO_{3}\longrightarrow 2CsNO_{2}+O_{2}$
El cesi també forma dos nitrats àcids inusuals, que poden ser descrits com CsNO3 · HNO3 i CsNO3 · 2HNO3 (punts de fusió 100 ° C i 36-38 ° C respectivament).
# E962

La ruta europea E962 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Eleusis (Grècia) i finalitza a Tebes (Grècia). Té una longitud de 50 km. Té una orientació de sud a nord.
Viccionari
# Llista d'alcaldes de Sant Feliu d'Avall

Llista d'alcaldes de Sant Feliu d'Avall, municipi del Rosselló.

## Alcaldes

* 1819-1823 Joseph Nicolau
* 1824 Gaudérique Jaume
* 1824-1830 Joseph Nicolau
* 1830-1833 Michel Barnades
* 1834-1835 Jérôme Sestach
* 1836-1846 Gabriel Bonafos
* 1852-1865 Jean Bassou
* 1865-1869 Sébastien Gauze
* 1869-1870 Vincent Soubielle (interí)
* 1870 Jean Camo
* 1870-1876 Sébastien Gauze
* 1876-1882 Vicent Dabadie
* 1882-1884 Justin Malafosse
* 1884-1896 Désiré Bonafos
* 1896 Vincent Dabadie
* 1896-1904 Jean Bobo
* 1904-1912 Vincent Borreil
* 1912-1915 Guillaume Ribou
* 1915-1917 Gaudérique Garrigou (interí)
* 1917-1935 Guillaume Ribou
* 1935-1937 Jean Llobet Solere
* 1937-1944 Julien Jaume
* 1944-1945 Raymond Selve
* 1945-1947 Etienne Escande
* 1947-1959 Jean Forcade
* 1959-1962 Paul Poudade
* 1962-1965 Aimé Farines (interí)
* 1965-1983 Louis Clerc
* 1983-2001 Francis Boot
* 2001-2011 Henri Dufour
* 2011 - Amie Bertran

## Enllaços externs

* Plana de l'ajuntament (francès)
# Paragoniates alburnus

Paragoniates alburnus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 23 °C - 27 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Riehl, R. i H.A. Baensch 1991 Aquarien Atlas. Band. 1. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 992 p.

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Barriga, R. 1991. Peces de agua dulce del Ecuador. Revista de Información técnico-científica, Quito, l'Equador, Politécnica, XVI(3):7-88.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Riehl, R. i H.A. Baensch 1996. Aquarien Atlas, Band 1. Desena edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Nemzeti dal

Nemzeti dal ('Cant nacional') és un dels poemes més importants i que més influència han tingut en la literatura hongaresa. Escrit per Sándor Petőfi dos dies abans del 15 de març de 1848, és una crida als magiars a recuperar la independència que havien perdut, primer sota l'Imperi Otomà i després sota l'Imperi Austríac. Segons la llegenda, va ser recitat pel mateix Petőfi dirigint-se a la multitud revoltada des de l'escalinata del Nemzeti Múzeum de Pest; el cert és que el va llegir per primera vegada al café Pilvax, on Petőfi solia reunir-se amb els seus amics, i tot seguit es difongué en milers de còpies impreses repartides per tota la ciutat.
La composició fou concebuda com un diàleg entre el poeta i els seus destinataris, que responen repetint el mateix refrany després de cada una de les sis estrofes de què consta, en les quals es confronta el record de les glòries passades dels hongaresos a la vergonyosa submissió del moment, i se'ls incita a conquerir la llibertat i recuperar la dignitat nacional.

## Referències

* ↑ Harmat, Árpád Péter. «Az 1848/49-es magyar forradalom és szabadságharc». (La revolució hongaresa i la guerra de la independència de 1848/49). Tőrténelem cikkek. [Consulta: 6 desembre 2018].
* ↑ Horváth, János. Petőfi Sándor. Budapest: Pallas Kiadó, 1922.

## Enllaços externs

* (hongarès) El primer exemplar imprès del "Nemzeti dal", amb anotacions a mà de Sándor Petőfi. (Biblioteca Nacional Széchényi).
* Una versió poètica completa en català del "Cant nacional".
# Francisco Jordán

Francisco Jordán (Andalusia ? - Barcelona, 30 de juny de 1921) fou un anarcosindicalista català d'origen andalús. S'establí a Barcelona, on treballà com a fuster i milità a la Confederació Nacional del Treball. En el Ple Nacional de 24 d'agost de 1916 fou escollit Secretari General de la CNT en substitució de Manuel Andreu Colomer i ocupà el càrrec fins que va dimitir arran de la seva detenció en febrer de 1917. El juny de 1921 fou assassinat als carrers de Barcelona pels pistolers del Sindicat Lliure.

## Enllaços externs

* Biografia a veuobrera.org
# La revolución de Juan Escopeta

La revolución de Juan Escopeta és una pel·lícula d'animació mexicana produïda per Animex Producciones (responsables de La leyenda de la nahuala i Nikté) i Aeroplano Films, va ser dirigida per Jorge A. Estrada i va ser estrenada a le sales el 4 de novembre del 2011.
Va comptar amb la participació de Joaquín Cosío, Bruno Bichir, Julieta Egurrola, Dolores Heredia i aquest seria un dels últims treballs de l'actor Carlos Cobos a causa de la seva posterior mort a l'any següent. Fins al moment i com no hi ha hagut alguna producció nova, aquest seria l'últim llargmetratge de la companyia en animació tradicional.

## Història

En 1914 al poble de Mineral de la Luz, ubicat a l'estat de Guanajuato viu un nen anomenat Gapo qui ha de deixar-lo enrere ja que es després de presenciar la mort de la seva mare decideix anar al nord a la recerca del seu germà major més conegut com El Damián un heroi revolucionari, però no estarà sol ja que en el seu viatge l'acompanyarà l'ex soldat però pistoler a sou Juan Escopeta; durant el seu viatge travessaran llocs i esdeveniments molt significatius per al que és la Revolució mexicana a més de que un assassí anomenat El Zopilote estarà també a la recerca d'aquest heroi.

## Repartiment de veu

* Joaquín Cosío com Juan Escopeta
* Ulises Nieto com Gaspar ¨Gapo¨ Tena
* Pedro Plasencia com Timoteo ¨Timo¨ Domínguez
* Julieta Egurrola com La Monja
* Dolores Heredia com Doña Carmen
* Carlos Cobos com El Gordo
* Bruno Bichir com El Zopilote
* Lalo Tex com Celedonio

## Producció

L'animació va ser feta a Animex Producciones amb el suport de Grup Es Comic! amb algunes referències històriques (com l'ambient, la vestimenta i algun que un altre esdeveniment que es va dur a terme en algun poble vist dins de la trama) i part de la història va venir per part d'alguns dels escriptors de la productora Aeroplao Films. La música va ser composta pel cèlebre compositor Jorge Calleja i en la part de la producció va córrer per Ricardo Arnaiz.

## Còmic

En el 2010 es va llançar un còmic a manera de preqüela de la cinta escrit pel mateix director Jorge A. Estrada.

## Estrena

Originalment es tenia pensada estrenar-se durant els festejos del Centenari de la Revolució Mexicana, no obstant això la pel·lícula es va retardar per complicacions de la producció, per la qual raó va sortir a l'any següent i per fi va poder estrenar-se el 4 de novembre.

## Referències

* ↑ La revolución de Juan Escopeta, al web de la Secretaría de Cultura
* ↑ Jorge Estrada entrega “La Revolución de Juan Escopeta”, Revista Toma, 5 de novembre de 2011
* ↑ La revolución de Juan Escopeta en còmic Arxivat 2021-04-24 a Wayback Machine. al web de Jorge Estrada

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
* Tràiler de la pel·lícula a Vimeo
# Felipe Agoncillo

Felipe Agoncillo (26 de maig de 1859 a Taal, Batangas - 29 de setembre de 1941 a Manila, Filipines) va ser el primer diplomàtic filipí i advocat representant de les Filipines a les negociacions a París, que va portar el Tractat de París (1898), que va posar final a la Guerra Hispano-Americana.
Com a conseller i amic de la família del general Emilio Aguinaldo i el general Antonio Luna durant els moments crítics de la revolució, Agoncillo va participar activament quan va presidir la junta de Hong Kong. La seva contribució més important a la història de les Filipines va ser quan el van assignar perquè negociés amb els països estrangers per assegurar la independència del país, l'assignació és considerada com la més important assignació donada a un general.
# Nitrat de gal·li

El nitrat de gal·li és la sal de gal·li de l'àcid nítric amb la fórmula química Ga(NO₃)₃. S'utilitza com a fàrmac per tractar la hipercalcèmia simptomàtica secundària al càncer. Funciona prevenint la descomposició de l'os a través de la inhibició de l'activitat osteoclàstica, reduint així la quantitat de calci lliure a la sang. El nitrat de gal·li també s'utilitza per a sintetitzar altres compostos de gal·li.
# Campos d'Arenós

Camps d'Arenós (en castellà, Campos de Arenoso) va ser una població de la comarca de l'Alt Millars, al País Valencià. Va desaparèixer durant els anys setanta, deshabitat primer i posteriorment anegat per a la construcció de l'Embassament d'Arenós. El 1974, el seu terme municipal es va agregar al de Montanejos.
Estava situat en una revolta del riu Millars, entre les poblacions de Montanejos i de la Pobla d'Arenós. Era una vila de caràcter agrícola. Les xarxes de séquies possibilitaven els regadius. També s'hi explotava la ramaderia ovina i de cabrum, així com els pinars.

## Galeria

* Plànol de Campos d'Arenós
* Pont de Campos d'Arenós
* Campanar de l'església de Campos d'Arenós
* Bous a la Plaça Major

## Referències

* ↑ Alt Millars-UV

## Enllaços externs

* Pàgina amb dades i fotos sobre Campos
* http://www.seppv.uji.es/est_historiques/series/campos-ar.html Arxivat 2007-10-09 a Wayback Machine.
# Paragrantia waguensis

Paragrantia waguensis és una espècie d'esponja calcària, marina i amb espícules formades per carbonat de calci. L'esponja és l'única espècie del gènere Paragrantia, de la família Grantiidae. El nom científic de l'espècie va ser publicat per primera vegada el 1940 per Sanji Hôzawa.

## Referències

* ↑ Van Soest, R.W.M.; Boury-Esnault, N.; Hooper, J.N.A.; Rützler, K.; de Voogd, N.J.; Alvarez, B.; Hajdu, E.; Pisera, A.B.; Manconi, R.; Schönberg, C.; Klautau, M.; Kelly, M.; Vacelet, J.; Dohrmann, M.; Díaz, M.-C.; Cárdenas, P.; Carballo, J.L.; Ríos, P.; Downey, R.; Morrow, C.C. (2021). World Porifera Database. Paragrantia waguensis Hôzawa, 1940. Accessed through: World Register of Marine Species at: http://marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=192843 on 2021-04-06
# Nen Jesús de Praga de Cal Tort

El Nen Jesús de Praga de Cal Tort és una capella particular de Cal Tort, casa senyorial del poble d'Alós d'Isil que va ser propietat dels Arnalot. Se situa en el terme municipal d'Alt Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà. Pertanyia a l'antic terme d'Isil.
És una petita capella integrada a la mateixa casa a la qual pertany, Cal Tort.

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Son». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* El Nen Jesús de Praga de Cal Tort en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Francisco José Antón i Lledó

Francisco José Antón i Lledó (Alacant, 2 de juliol de 1967) és un exfutbolista valencià, que ocupava la posició de defensa.

## Trajectòria esportiva

Va debutar a primera divisió amb l'Hèrcules CF a la temporada 84/85, en la jornada en la qual els futbolistes professionals van fer vaga i els equips van alinear als filials i juvenils.
Antón no va retornar a la màxima categoria fins a la campanya 92/93 a les files del CD Logroñés. Anteriorment, havia formar part del segon equip del Reial Madrid, però sense donar el salt al primer. Amb el conjunt riojà, l'alacantí va ser titular tres temporades.
Regressa a l'Hèrcules CF a l'estiu de 1995. Aconsegueix l'ascens a Primera amb els herculans, però tornen de nou a Segona. L'aportació d'Antón aniria minvant any rere any, fins a la seua sortida el 1998.

## Enllaços externs

* Fitxa d'Antón
# Felipe Alfonso Criado

Felipe Alfonso Criado (nascut el 14 d'abril de 1993) és un futbolista castellanolleonès que juga a l'AD Mérida com a lateral dret.

## Carrera de club

Nascut a Valladolid, Castella i Lleó, Alfonso va ser un producte juvenil del club local Reial Valladolid, va debutar-hi amb l'equip B i va passar dues temporades a Tercera Divisió amb ells. El 22 d'octubre de 2011 va debutar amb el primer equip, titular i jugant 80 minuts en la victòria a casa per 2-1 de Segona Divisió contra el CD Numància.
Alfonso es va incorporar al Vila-real CF B de Segona Divisió B el 22 de juny de 2012. El 25 d'agost de 2015, després d'establir-se com a titular i convertir-se en el capità de les reserves, va patir una greu lesió al genoll que el va deixar de banda durant tota la temporada.
El 9 de juliol de 2017, Alfonso va tornar a la segona categoria després de signar un contracte amb l'AD Alcorcón. El 5 de juliol de 2019 va passar a l'Hèrcules CF a la tercera divisió.

## Referències

* ↑ «El lateral derecho Felipe Alfonso, primer fichaje del Hércules de la temporada 2019/20» (en castellà). Hércules CF, 05-07-2019. [Consulta: 9 juliol 2019].

## Enllaços externs

* Perfil oficial del Vila-real (en castellà)
* Felipe Alfonso Criado a BDFutbol
* Fitxa de Felipe Alfonso Criado a Futbolme (castellà)
* Felipe Alfonso Criado, Fitxa a Soccerway
# Nitrat de coure(II)

El nitrat de coure(II), Cu(NO₃)₂, és un compost inorgànic que forma un sòlid cristal·lí blau. El nitrat de coure anhidre forma cristalls de color blau fosc i sublima al buit a 150-200 °C. També es presenta en cinc hidrats diferents, els més comuns són el trihidrat i l'hexahidrat.

## Síntesi i reaccions

El nitrat de coure hidratat es pot preparar per hidratació del material anhidre o tractant el coure metall en una solució aquosa de nitrat d'argent o àcid nítric concentrat:
    Cu + 4 HNO₃ → Cu(NO₃)₂ + 2 H₂O + 2 NO₂
El Cu(NO₃)₂ anhidre es forma quan el metall coure es tracta amb N₂O₄:
    Cu + 2 N₂O₄ → Cu(NO₃)₂ + 2 NO
Aprofitant la seva reactivitat, el nitrat de coure(II) es pot usar per generar àcid nítric. L'equació de la reacció és la següent:
    2 Cu(NO₃)₂ → 2 CuO + 4 NO₂ + O₂
    3NO₂ + H₂O → 2HNO₃ + NO

## Aplicacions

El nitrat de coure(II) té moltes aplicacions, una de les principals és la conversió a òxid de coure (II), el qual es fa servir com catalitzador en molts processos de química orgànica. Les seves solucions es fan servir en tèxtils i agents polidors per altres metalls. També es troba en alguns productes de pirotècnia. Sovint es fa servir en els laboratoris escolars per demostrar les reaccions químiques en les piles voltaiques.

### Síntesi orgànica

El nitrat de coure combinat amb anhídrid acètic, és un reactiu efectiu per la nitració de compostos aromàtics sota les anomenades "condicions Menke".

## Presentació a la natura

No es coneix cap mineral amb la fórmula Cu(NO₃)₂. la likasita és l'únic hidrat de nitrat de coure conegut, Cu₃(NO₃)(OH)₅$^.$2H₂O

## Referències

* ↑ Pass and Sutcliffe. Practical Inorganic Chemistry. Londres: Chapman and Hall, 1968.
* 1 2 H.Wayne Richardson "Copper Compounds" Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry 2005, Wiley-VCH, Weinheim. doi:10.1002/14356007.a07 567
* ↑ Menke J.B. «Nitration with nitrates». Recueil des Travaux Chimiques des Payes-Bas, 44, 1925, pàg. 141.

## Enllaços externs

* National Pollutant Inventory – Copper and compounds fact sheet
* ICSC Copper and compounds fact sheet
# Cajamarca (Tolima)

Cajamarca és un municipi del departament colombià de Tolima. Fou fundada l'any 1867.
# Learc de Règion

Learc de Règion (grec antic: Λέαρχος, llatí: Learchus) va ser un artista i escultor grec al llindar entre el període mític i el període històric.
Hom el considera deixeble de Dèdal o de Dipè. Pausànias diu que va veure una estàtua de bronze seva a Esparta que representava Zeus, feta de peces separades de bronze treballades amb martell i unides amb claus les unes amb les altres. Pausànias afegeix que aquesta era l'estàtua més antiga feta amb bronze de totes les existents. Pertanyia a una època en què encara no es coneixia l'art de fondre el bronze en un motlle, però això no es correspon amb el fet que fos deixeble de Dipè i Escil·lis, ja que es diu que aquests artistes van iniciar l'escultura en marbre, un art que generalment s'admet que va començar després de la fosa del bronze. Els inventors de les estàtues de bronze, Roec i Teodor, se situen generalment a l'època de la primera Olimpíada, i Learc hauria d'haver florit abans, però si era deixeble de Dipè cal situar-lo uns 200 anys després.
En un passatge de Pausànias l'anomena Clearc i en un altre passatge anomena un Clearc de Rhègion que era mestre de Pitàgores de Règion i deixeble d'Èuquir de Corint. Aquest Clearc hauria viscut aproximadament l'any 500 aC, uns vuitanta anys abans que Dipè. Així doncs, hi hauria pogut haver dos escultors del mateix nom, un quan encara les estàtues eren de bronze i un altre, artista del marbre.

## Notes

* ↑ Segons la forma del nom que proposen el Diccionari Grec-Català, p. 1329, i les obres de la Fundació Bernat Metge

## Referències

* ↑ Learchus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 727
# Partit Comunista del Nepal (Masal-II)

Partit Comunista del Nepal (Masal-II) fou un partit polític comunista del Nepal.
El 1999 el Partit Comunista del Nepal (Masal-COC) es va dividir en el Partit Comunista del Nepal (Masal-II) i el Partit Comunista del Nepal (Masal-I) o Partit Comunista del Nepal (Masal-COC).
El Masal II estava dirigit per Deena Nath Sharma i va donar suport al Partit Comunista del Nepal (Maoista) o Communist Party of Nepal (Maoist), al que va acabar unit vers el 2001.
# Quars Herkimer

El quars Herkimer, o diamant Herkimer, és una varietat de quars que es caracteritza per ser incolora i mostrar una doble terminació. Rep el seu nom del Comtat de Herkimer (Nova York, Estats Units).
Els cristalls de quars Herkimer són poc freqüents a la naturalesa. Es formen en roques sedimentàries, i la seva mida pot variar entre cristalls microscòpics fins als 15 cm. Es caracteritzen per no ser gaire llargs i per presentar doble terminació. Tenen 16 cares i la seva duresa a l'escala de Mohs és de 7,5, una mica més alta que la del quars normal, que és 7. Són translúcids i les cares es troben ben polides. Poden presentar inclusions de vapor d'aigua o d'hidrocarburs.
Els primers exemplar van ser descoberts a la vall del riu Mohawk al segle xviii, al Comtat de Herkimer (Nova York). La seva popularitat va fer que ràpidament se'ls comencés a conèixer com a "Diamants Herkimer". Tot i que aquests cristalls s'anomenen d'aquesta manera degut al comtat de Herkimer, cristalls de quars biterminats similars s'han trobat en altres llocs del planeta, com ara als comtats de Warren, Fulton i Montgomery (Estats Units), Afganistan, Noruega, Ucraïna, Xina, Ontario (Canadà), Orizaba (Mèxic), Caravia (Astúries, Espanya), Mendoza (Argentina) i Polònia.

## Referències

* 1 2 3 «Herkimer Diamond» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 juliol 2015].
* 1 2 Corona Esquivell, Rodolfo; et al. «Geología y ambiente de formación de los "cuarzos diamante" de Orizaba, Estado de Veracruz» (en castellà). Instituto de Geologia de la Universidad Autónoma de México, 01-10-2009, pàg. 32.
* ↑ «Secrets About Mining Herkimer Diamond Quartz Crystals» (en anglès). Geology.com. [Consulta: 24 juliol 2015].
# Lenske

Lenske (en (ucraïnès): Ленське, en rus: Ленское, Lénskoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 204 habitants. Pertany al districte de Txornomórske.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].