OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Domènec del Castell

Sant Domènec del Castell era la capella del Castell del Soler, del poble del Soler, a la comarca del Rosselló (Catalunya del Nord).
Les seves restes estan situades en el castell del Soler, dalt d'un turó d'argila de la riba de la Tet, al nord del poble del Soler. Aquest turó, amb el castell i l'església, s'ensulsià en una avinguda de la Tet a la segona meitat del segle xvi.

## Història

L'església dedicada a sant Domènec és esmentada des del 959. Des de la seva construcció va estar dins de la jurisdicció directa de l'església d'Elna, juntament amb el castell i l'església parroquial de Sant Julià i Santa Basilissa.
El 1256 fou quan Bernat de Berga, bisbe d'Elna, decidí de construir una església en el castell del Soler.

## L'edifici

Actualment només roman dempeus el mur sud i una part de la capçalera, al nord de la cellera del Soler, integrat en la pàrquing públic que s'hi ha obert després de corregir una part dels efectes de les ensulsiades de l'indret. Es tracta d'una paret de dimensions considerables, on es conserva l'espai de la porta a migdia, i finestres, tot d'època romànica tardana. Al que seria l'interior de l'església hi ha l'arrencada de la volta; tot plegat fa pensar en una església de dimensions considerables.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «El Soler». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 284 i 285. Sant Julià i Santa Basilissa del Soler». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere. «Esglésies del Rosselló anteriors al 1300: El Soler. Sant Domènec del castell del Soler». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ Lloc on són les restes de la capella de Sant Domènec en els ortofotomapes de l'IGN
# Sant Ermengol de Madrona (vell)

Sant Ermengol de Madrona és una església romànica de Pinell de Solsonès (Solsonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Situació

Es troba a la part central del municipi, entre nucli de Sant Climenç i la masia de les Cots, dins un bosquet anomenat de l'Ascensió.
S'hi va des de Sant Climenç seguint la carretera asfaltada provinent de Solsona en direcció a ponent. A la sortida del poble hi ha bons indicadors. Al cap d'1,3 km. (41° 56′ 45″ N, 1° 24′ 16″ E﻿ / ﻿41.945891°N,1.404578°E﻿ / 41.945891; 1.404578) es pren la desviació a la dreta direcció "Cots". Immediatament de passada la masia cal agafar la pista de la dreta que puja entre camps de conreu cap al bosc que es veu enfront. Després d'un parell de corbes s'arriba a la capella nova. La vella és dalt del turó al sud.

## Descripció

Església en runes d'una nau i tres absis rodons. S'ha conservat la meitat nord de l'absis central fins a la finestra, la part baixa de l'arc presbiteral i la meitat de l'absis lateral del mur nord. La nau ha desaparegut. El parament és de pedres regulars ben escairades i col·locades fent filades.

## Referències

* ↑ «Sant Ermengol de Madrona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 juliol 2015].
# Saint-Remy-sous-Broyes

Saint-Remy-sous-Broyes és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 93 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Remy-sous-Broyes era de 93 persones. Hi havia 35 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 8 parelles sense fills, 15 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 36 habitatges, 35 eren l'habitatge principal de la família i 1 estava desocupat. Tots els 36 habitatges eren cases. Dels 35 habitatges principals, 30 estaven ocupats pels seus propietaris i 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 10 tenien quatre cambres i 25 en tenien cinc o més. 33 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 22 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saint-Remy-sous-Broyes el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 8 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 12 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 8 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 61 persones, 45 eren actives i 16 eren inactives. De les 45 persones actives 39 estaven ocupades (20 homes i 19 dones) i 6 estaven aturades (3 homes i 3 dones). De les 16 persones inactives 7 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Saint-Remy-sous-Broyes hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Remy-sous-Broyes a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Remy-sous-Broyes a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Salvassòria

Salvassòria és un llogaret despoblat del terme municipal de Morella (els Ports, País Valencià) situat en un barranc entre els plans de la Llàcua i el Tossal de la Nevera, a la a la capçalera de la rambla de Cervera.
A Salvassòria només queden en peu l'ermita de Santa Llúcia (declarada Bé de Rellevància Local) i alguns elements dels diversos edificis que componien el nucli.

## Referències

* ↑ «Salvassòria | enciclopedia.cat». [Consulta: 5 agost 2024].
# Sant Llorenç de Fontcalçada

Sant Llorenç de Fontcalçada és una església del municipi de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una església d'una sola nau i absis. De l'obra original resta el mur sud amb porta i finestra i la base de l'absis en forma d'arc de ferradura. Els murs són gruixuts i a l'interior les parets són de pedra sense recobrir, també hi ha a l'interior una finestra tapada per la restauració que és de doble esqueixada. A l'exterior es poden veure diferents tipus d'aparell emprats. A la façana nova s'ha utilitzat l'opus spicatum. Té un campanar d'espadanya. Damunt la porta d'entrada hi ha una làpida que fa memòria de la restauració del segle xviii.

## Història

La “Fonte Calciata” és citada al testimonial de l'1 de gener de 991 (ó 992) de les possessions de Sant Pere de les Puel·les de Barcelona.
La capella formava part d'un mas del qual consta documentació des del 1002. Se sap que les masies i les seves terres formaven part del monestir des de l'any 986 en que l'abat Ot comprà terres, cases,... situats al lloc anomenat Fonte Calciata. Més tard formava també part de les propietats eclesiàstiques del monestir de Sant Cugat del Vallès segons la Butlla de Calixte II (1120).

## Referències

* 1 2 3 «Sant Llorenç de Fontcalçada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 abril 2015].
# San Juan Bautista (Califòrnia)

San Juan Bautista és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 1.549 habitants, 567 habitatges, i 388 famílies. La densitat de població era de 842,4 habitants/km².

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Fact Sheet- San Juan Bautista». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- San Juan Bautista». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# San Juan Bautista (Paraguai)

San Juan Bautista, també coneguda com a San Juan Bautista de las Misiones, és una localitat del sud del Paraguai, capital del departament de Misiones. Es troba a 196 km d'Asunción.

## Població

Segons les dades del cens del 2002, San Juan Bautista tenia una població urbana de 9.822 habitants (16.563 al districte).

## Història

San Juan va ser elevada a la categoria de municipi el 26 de gener de 1893; des de 1945 és capital del departament de Misiones.

## Referències

* ↑ «Dades del cens del 2002 - DGEEC» (en castellà). [Consulta: 30 gener 2011].
* ↑ «Ministeri d'Educació i Cultura del Paraguai» (en castellà). [Consulta: 30 gener 2011].

## Enllaços externs

* SENATUR Arxivat 2015-05-20 a Wayback Machine. (castellà)
* ABC Digital "Así es Nuestro País" MISIONES (VIII Departament) (castellà)
# Sanofi

Sanofi és una multinacional dedicada a la fabricació i a la comercialització de productes farmacèutics amb seu a Gentilly, França. Sanofi es dedica a la recerca, el desenvolupament, la fabricació i la comercialització de productes farmacèutics per a la seva venda principalment en el mercat de prescripció, i també a desenvolupar nous medicaments. Sanofi-Aventis abraça les 7 principals àrees terapèutiques: sistema cardiovascular, trombosi, oncologia, diabetis, sistema nerviós central, medicina interna i vacunes (amb la seva filial Sanofi Pasteur). Sanofi-Aventis és membre de ple dret de la Federació Europea d'Indústries Farmacèutiques i Associacions (EFPIA).

## Història

Sanofi Aventis es va crear el 2004, quan Sanofi-Synthelabo adquirí Aventis. A principis de 2004, Sanofi-Synthélabo va fer una OPA hostil per valor de 47.800 milions € per Aventis.

## Seus de Sanofi

Sanofi té seus als cinc continents, incloent-hi Oceania (Austràlia i Nova Zelanda). A l'Àsia té seu a Jordània, Israel, Síria, el Líban, l'Aràbia Saudita, Bahrain, Qatar, els Emirats Àrabs, Oman, Iemen, l'Azerbaidjan, l'Iran, Kuwait, Uzbekistan, el Pakistan, l'Índia, Bangladesh, Tailàndia, el Vietnam, Hong Kong, la Xina, Taiwan, Corea del Sud, Malàisia, Singapur, les Filipines i Japó; a l'Àfrica al Marroc, Algèria, Tunísia, Egipte, al Senegal, Costa d'Ivori, Camerun, Kenya i Sud Àfrica.
A Europa, Amèrica i el Carib pràcticament té seu a tots els estats europeus. A Catalunya té seu a Barcelona i a Riells i Viabrea.

## Vegeu també

* Vacuna del papil·lomavirus, comercialitzada a Europa amb el nom de Gardasil™ per Sanofi Pasteur MSD.
* Vacuna triple vírica, comercialitzada per Sanofi Pasteur MSD amb el nom de Trimovax™.

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«[{{{url}}} Sanofi names Viehbacher as new CEO]» (en anglès). USA Today, 09-10-2008. [Consulta: 8 juliol 2014].
* ↑ «The Pharmaceutical Industry in Figures - 2008 Edition» (en anglès). European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA), p. 49 [Consulta: 25 agost 2008]. Arxivat 2008-09-16 at Archive.is «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2008-09-16. [Consulta: 20 març 2009].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2016-01-02 a Wayback Machine.
* «Anàlisi gràfic de les farmacèutiques 4. Sanofi-Aventis (SAN)». Borsa CAT, 20-06-2007. Arxivat de l'original el 2007-11-03. [Consulta: 20 març 2009].
* «La Reina inaugura un nuevo centro de Sanofi Aventis» (en castellà). El Periódico de Aragón., 11-10-2008. [Consulta: 20 març 2009].
# Sannirió

Sannirió (en llatí Sannyrion, en grec antic Σαννυρίων) fou un poeta còmic atenenc dels darrers anys de la vella comèdia i començament de la mitjana. Era contemporani de Diocles de Flios i Filil·le, segons diu Suides.
Va ser un dels que va ridiculitzar la pronunciació de l'actor Hegèloc en una representació de l'Orestes d'Eurípides, obra publicada l'any 408 aC, i devia començar la seva carrera teatral cap aquell any. Alguna autors proposen que va viure fins al 370 aC.
Sannirió també va ser ridiculitzat per Estratis a la seva obra Κινησίας ("Kinesías"), i per Aristòfanes a la Γηρυτάδης (Gerytades), on ell, Mèlet i Cinèsies són enviats com a ambaixadors dels poetes a l'Hades pel seu poc pes, ja que tots tres eren molt prims.
Suides dona alguns títols de les seves comèdies:
* Τέλως (Telos "propòsit")
* Δανάη (Dànae)
* Ἰώ (Io)
* Ψυχασταί (Psichastai)
Eudòxia Macrembolitissa hi afegeix Σαρδανάπαλλος (Sardanàpal).

## Referències

* ↑ Sannyrion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 706

## Enllaços externs

* Public and Performance in the Greek Theatre de Peter D. Arnott (anglès)
# Santiago Marí Torres

Santiago Marí Torres (Eivissa, 17 de novembre de 1977) és un polític eivissenc senador al Senat d'Espanya en la XI Legislatura.
És llicenciat en història de l'art i té un màster en museologia i museografia didàctica. Ha treballat com a professor d'ensenyament secundari. Militant del Partido Popular, el 2012 en fou secretari a la secció local de Sant Joan de Labritja.
A les eleccions municipals espanyoles de 2011 i 2015 fou escollit tinent d'alcalde de l'ajuntament de Sant Joan de Labritja i regidor d'educació, cultura, patrimoni i esports. De 2011 a 2015 fou president del Consell Escolar Insular d'Eivissa. A les eleccions generals espanyoles de 2015 i 2016 fou escollit senador per Eivissa.

## Referències

* ↑ Santiago Marí Torres: «No dejaremos que la Penya desaparezca», Diario de Ibiza, 9 de juliol de 2015
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Qui són els diputats i els senadors que representaran les Balears? Arxivat 2016-01-25 a Wayback Machine., Diari de Balears, 21 de desembre de 2015
# Santiago Millas

Santiago Millas és un municipi de la província de Lleó a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Tierra de Astorga.

## Demografia

Evolución demográfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 401 | 359 | 322 | 335 |
# Scandal (sèrie)

Scandal és una sèrie de televisió dels Estats Units, creada per Shonda Rhimes i protagonitzada per Kerry Washington. La sèrie es va començar a emetre el 5 d'abril de 2012 a la cadena American Broadcasting Company (ABC) fins al 19 d'abril de 2018, quan va acabar la setena i darrera temporada. El personatge de la protagonista està basat parcialment en Judy Smith, cap de premsa de l'administració de George H. W. Bush.
La sèrie està ambientada a Washington DC i se centra en l'agència de control de crisis d'Olivia Pope, Olivia Pope & Associates i el seu personal així com en el personal de la Casa Blanca, entre els quals, el mateix president dels Estats Units, Fitzgerald Grant III, el seu cap de gabinet, Cyrus Beene, i la primera dama, Mellie Grant.

## Sinopsi

Olivia Pope (Kerry Washington) és una advocada experta en el maneig de crisis i escàndols. S'hi dedica plenament i fins i tot és client seu el president dels Estats Units. La seva missió i la del seu equip és protegir i defensar la imatge i les vides dels seus clients, que normalment pertanyen a l'elit del país.

## Temporades

| Temporades | Episodis | Data d'inici | Data de finalització |
| 1a. | 7 | 5 d'abril de 2012 | 17 de maig de 2012 |
| 2a. | 22 | 27 de setembre de 2012 | 16 de maig de 2013 |
| 3a. | 18 | 3 d'octubre de 2013 | 17 d'abril de 2014 |
| 4a. | 22 | 25 de setembre de 2014 | 14 de maig de 2015 |
| 5a. | 21 | 24 de setembre de 2015 | 12 de maig de 2016 |
| 6a. | 16 | 26 de gener de 2017 | 18 de maig de 2017 |
| 7a. | 18 | 5 d'octubre de 2017 | 19 d'abril de 2018 |

## Repartiment

* Kerry Washington és Olivia Pope.
* Columbus Short és Harrison Wright.
* Darby Stanchfield és Abby Whelan.
* Katie Lowes és Quinn Perkins.
* Guillermo Díaz és Huck.
* Tony Goldwyn és el president dels Estats Units, Fitzgerald Thomas Grant III
* Jeff Perry és Cyrus Beene
* Henry Ian Cusick és Stephen Finch.
* Joshua Malina és David Rosen.
* Bellamy Young és Mellie Grant.
* Scott Foley és Jake Ballard.

## Premis i nominacions

2012, Alma Awards. Actor de Televisió Favorit - De repartiment en Drama: Guillermo Díaz
Actriu favorita: Kerry Washington
Sèrie Drama favorita
NAMIC Vision Awards
Imagen Foundation Awards. Millor actor de televisió: Guillermo Díaz
Millor guió en sèrie Drama: Shonda Rhimes
Millor sèrie Drama
Millor actriu en sèrie Drama: Kerry Washington
BET Awards
Millor actriu
Premis Primetime Emmy de 2013
Sèrie dramàtica, millor actor convidat: Dan Bucatinsky
Primetime Emmy a la millor actriu: Kerry Washington
Millor actuació en sèrie drama: actriu jove convidada, Mandalynn Carlson

## Referències

* ↑ Ausiello, Michael. «'Scandal' To End With Season 7» (en anglès). TVline, 10-05-2017. Arxivat de l'original el 15 de juliol 2017. [Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ vegeu article

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial Arxivat 2012-01-13 a Wayback Machine. (en anglès)
* Pàgina a Facebook
* Usuari @ScandalABC de Twitter
* Fitxa a Filmaffinity (castellà)
# Sant Tomàs

«Sant Tomàs» té aquests significats:
* Biografies:
** Sant Tomàs apòstol (? - 72 dC?), un dels dotze que acompanyaren Jesús de Natzaret
** Sant Thomas Becket (Londres, 21 de desembre de 1118 - Canterbury, 29 de desembre de 1170), arquebisbe de Canterbury.
** Sant Tomàs d'Aquino (1225 - 1274), teòleg i filòsof italià
** Sant Tomàs de Villanueva, bisbe de València al segle XVI
** Sant Tomàs Moro o Thomas More (1478 - 1535), jurista, escriptor i estadista anglès
** Sant Thomas Cranmer, eclesiàstic anglicà, venerat com a sant per l'anglicanisme
** Catalina de Sant Tomàs de Villanueva (Ciutat de Mallorca, 1664 - 1735), religiosa agustiniana
* Entitats de població:
** Sant Tomàs des Migjorn Gran, urbanització del municipi des Migjorn Gran, a Menorca
** Sant Tomàs de Fluvià, nucli de població del municipi alt-empordanès de Torroella de Fluvià
* Edificis:
** Sant Tomàs de Ventajola, església del poble de Ventajola (Puigcerdà, Baixa Cerdanya)
** Torre de Sant Tomàs, fortificació de l'illa de Malta
** Sant Tomàs de Ca n'Anglada, capella de la masia de Ca n'Anglada a l'Ametlla del Vallès (Vallès Oriental)
** Església de Sant Tomàs de Villanueva de Benicàssim, església parroquial de Benicàssim (Plana Alta)
** Església de Sant Tomàs i Sant Felip Neri, temple d'estil barroc a la plaça de Sant Vicent Ferrer de la ciutat de València
** Sant Tomàs de Riudeperes
* Miscel·lània:
** Sant Tomàs (la Vall de Bianya), serra de la Vall de Bianya a la comarca de la Garrotxa
** Sant Tomàs Parmo
** Sant Tomàs de Calbinyà
** Sant Tomàs de Fluvià
** Sant Tomàs de Roians
** Sant Tomàs (Ardecha)
# Scinax sugillatus

Scinax sugillatus és una espècie de granota que es troba a Colòmbia i l'Equador.

## Referències

* Fordham et al (2006). Scinax sugillatus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 3 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Scinax trilineatus

Scinax trilineatus és una espècie de granota que es troba al Brasil, Guyana, Surinam i Veneçuela.

## Referències

* Fordham et al (2006). Scinax trilineatus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 3 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Schofield Barracks

Schofield Barracks és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Hawaii. Segons el cens del 2000 tenia 14.428 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Schofield Barracks tenia 14.428 habitants, 2.965 habitatges, i 2.903 famílies La densitat de població era de 2027,62 habitants per km².
Dels 2.965 habitatges en un 78,0% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 91,5% hi vivien parelles casades, en un 4,8% dones solteres, i en un 2,1% no eren unitats familiars. En el 2,0% dels habitatges hi vivien persones soles el 0,0% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,58.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,1% tenia menys de 18 anys, un 29,9% entre 18 i 24, un 36,6% entre 25 i 44, un 1,3% de 45 a 64 i un 0,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 22,1 anys. Per cada 100 dones hi havia 152,33 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 183,56 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.788 $ i la renda mediana per família de 32.970 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.112 $ mentre que les dones 18.737 $. La renda per capita de la població era de 12.316 $. Aproximadament el 6,7% de les famílies i el 7,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Schofield Barracks». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 19 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Schofield Barracks». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# Sara (pel·lícula)

Sara és un telefilm dirigit per Sílvia Quer i protagonitzat per Laura Conejero.
La trama se centra en la vida de la Sara, un jove de classe alta que amaga els maltractaments físics i psicològics que li infligeix el seu marit, en Víctor, i que quan decideix explicar-ho ningú la creu.
Aquesta pel·lícula va ser la primera del seu tipus a rodar-se en gallec, sent una coproducció de diferents productores catalanes i gallegues: Televisió de Catalunya, Televisió de Galícia, ALEA TV, Ignacio Benedeti Cinema i Bausan Films. Es va estrenar a TV3, TVG i ALEA TV per primer cop el 25 de juny de 2003. La duració total de la pel·lícula és de 90 minuts.

## Argument

La Sara, interpretada per Laura Conejero, i en Víctor, interpretat per Manel Barceló, són un matrimoni benestant socialment i econòmicament, però la Sara pateix abusos físics i psicològics per part del seu marit.
Per assolir una plaça a la UNESCO en Víctor presentarà treballs realitzats per la seva dona signats per ell i, al no aconseguir la càtedra, començarà a maltractar la Sara. Com que són un matrimoni acomodat, la Sara decideix amagar-ho i patir l'abús en silenci. Aleshores en Víctor comença a ser-li infidel amb l'Elena, interpretada per la Sonia Castelo.
Finalment, quan la Sara decideix explicar els abusos que ha patit i demanar ajuda ningú no la creurà.

## Repartiment

El repartiment dels principals personatges de la pel·lícula és el següent:
| Actor / actriu original | Personatge fictici |
| Laura Conejero | Sara |
| Manel Barceló | Víctor |
| Anna Lizaran | Mare |
| Sonia Castelo | Elena |
| Manuel Botana | Amadeo |
| Paco Campos | John O'Connor |
| María Bouzas | Assistent social |
| María del Carmen Álvarez | Miss Hammann |
| Laura Ponte | Mamen |

## Referències

* 1 2 «La TVG coproduce la primera película para televisión rodada en gallego» (en castellà). Juan Capeáns. La voz de Galicia. [Consulta: 1r maig 2015].
* 1 2 «Sara (TV)» (en castellà). filmaffinity. [Consulta: 1r maig 2015].
* 1 2 3 «Sara (2003)» (en anglès). IMDb. [Consulta: 1r maig 2015].
* ↑ «La "tv movie" "Sara" de TVC competirà al Festival Internacional de Produccions Audiovisuals». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, S.A., 14-01-2004. [Consulta: 1r maig 2015].

## Vegeu també

* La granja (sèrie)
* Estació d'enllaç (sèrie)
* Crims (sèrie)
* Nines russes (pel·lícula)
* Herois (pel·lícula)
* Pa negre (pel·lícula)

## Enllaços externs

* "Sara" competeix en els premis FIPA(català)