OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan XV

Joan XV (Roma, ? – abril de 996) va ser Papa de l'Església Catòlica del 985 al 996.
Fill d'un fill d'un sacerdot romà anomenat Lleó, va ser escollit com a nou papa quinze dies després des de la mort de l'antipapa Bonifaci VII, i al cap d'un any de la del papa Joan XIV. En la seva elecció comptà amb el suport del patrici romà Crescenci II.
Durant el seu pontificat, de més d'onze anys de duració, va produir-se a França un canvi dinàstic amb l'extinció de la dinastia carolíngia i l'ascensió dels capets (que ocuparia el tron francès durant els següents vuit segles).
Un any després d'accedir al tron, el 988, el nou rei Hug Capet va nomenar Arnulf com a arquebisbe de Reims, en un intent d'aïllar l'oncle d'aquest i màxim rival seu Carles de Lorena. Poc després Carles va capturar la ciutat de Reims i feu presoner al seu nebot, que passà al seu bàndol. Considerant que Arnulf era un traïdor, Hug Capet va demanar al Papa Joan XV que el destituís. Abans d'obtenir resposta Hug va aconseguir recuperar Reims i amb Carles i Arnulf presoners, va fer deposar al segon nomenant com a nou bisbe de Reims a l'abat Gibert (futur Silvestre II).
Considerant que els nomenaments i destitucions de càrrecs eclesiàstics eren prerrogativa exclusiva del papat, Joan XV va intentar anul·lar la destitució d'Arnulf convocant al 993 un concili que, celebrat a Chelles. Però el concilia va resultar contrari a les pretensions papals i va confirmar la derogació, i el mateix resultat va tenir un segon i un tercer concili convocats a Aquisgrà i a Roma. Finalment un nou concili celebrat el 2 de juliol de 995 va declarar il·legal la destitució d'Arnulf, que tanmateix va restar pres fins que després de la mort d'Hug Capet, el 23 d'octubre del 996, data en què fou llibertat i restaurat en el seu càrrec. Aquest conflicte era un preludi de la futura Controvèrsia de les Investidures.
En un sínode celebrat a la basílica romana del Laterà el 31 de gener de 993 va esdevenir el primer papa de la història en emetre formalment un decret de canonització per a elevar als altars al bisbe Ulric d'Augsburg.
Joan XV no va aconseguir mai ser apreciat pels romans que l'acusaven de venal i de pràctiques de nepotisme, la qual cosa va portar que al final del seu pontificat hagués de fugir a la Toscana quan Crescenci II va aprofitar la seva impopularitat per expulsar-lo.
El seu exili va durar poc, ja que va demanar ajuda a l'emperador Otó III a canvi de la coronació imperial. Crescenci II, que de cap manera volia tenir a Otó prop de Roma, es va reconciliar amb el Papa. Joan XV va tornar a Roma, on morí a principis d'abril del 996.
# Salland

Salland és una regió a l'oest de la província d'Overijssel. L'activitat econòmica que hi domina és l'agricultura i la ramaderia. S'hi parla el sallands, un dialecte del baix saxó neerlandès. El nom Salland és d'origen franc.
# Amédée-François Frézier

Amédée-François Frézier (Chambéry, 4 de juliol de 1682 – Brest, 26 d'octubre de 1773) va ser un enginyer militar, matemàtic, botànic explorador i espia francès; va ser qui va portar al vell món els primers espècimens de la maduixera Fragaria chiloensis, la qual, posteriorment hibridada amb Fragaria virginiana, va donar lloc al maduixot cultivat.

## Història familiar

Curiosament, tal com descriu G. M. Darrow, el cognom Frézier deriva de fraise, la paraula en francès per dir maduixera. Segons sembla, el cognom deriva del fet que Julius de Berry, un ciutadà d'Auvers, va ser fet cavaller per Carles el Simple l'any 916 per haver-li regalat maduixes. El cognom Fraise es va transformar en Frazer i tres maduixes figuren en l'escut d'armes de la família. Alguns membres de la família Frazer emigraren a Escòcia; pels seus serveis, el rei escocès Máel Coluim (Malcolm) els recompensà amb terres (vegeu el clan Fraser). Édouard Frazer tornà a França des d'Edimburg cap a l'any 1500 i cercà refugi dels problemes polítics escocesos a Amsterdam.

## Educació

Amédée-François Frézier va néixer a Chambéry, Savoia, el 1682. Frézier va estudiar ciència i teologia a París; després viatjà a Itàlia, on estudià art i arquitectura. Tornà a França cap a l'any 1700 i ingressà en la marina francesa.

## Focs artificials

Frézier publicà el Traité des feux d'artifice pour le spectacle (1706, revisat l'any 1747) (Tractat sobre focs artificials). Descriu la pirotècnia recreativa més que no pas la militar. Va ser el text estàndard sobre aquest tema en la seva època. Gràcies a aquest llibre, va entrar en el servei d'intel·ligència (espionatge) militar.

## Treball a Amèrica del Sud

Frézier va rebre l'encàrrec d'estudiar les fortificacions de defensa de Xile i el Perú. Arribà a Concepción, Xile, el 16 de juny de 1712 i després al cap d'Hornos.
Fent-se passar per un comerciant, Frézier va fer croquis dels ports per buscar els millors llocs per on atacar; també va examinar les mines espanyoles d'or i plata, la flora, apreciant el gust i la mida de la maduixera Fragaria chiloensis, i la fauna. Frézier deixà Concepción el 19 de febrer de 1714 i arribà a Marsella el 17 d'agost. El rei Lluís XIV el premià amb diners del tresor reial. El 1719, Frézier anà a la Hispaniola (Santo Domingo), amb la missió de fortificar l'illa.
A la seva tornada a França rebé la Creu de St. Louis. Va ser elegit membre de l'Acadèmia francesa de Ciències el 1752. Morí a Brest.

## Referències

* 1 2 «Chapter 4: The Strawberry From Chile». Arxivat de l'original el 2009-02-13. [Consulta: 26 juliol 2012].

## Enllaços externs

* G. M. Darrow, The Strawberry: History, Breeding and Physiology Arxivat 2009-02-13 a Wayback Machine. (anglès).
* History of the Strawberry Arxivat 2010-07-06 a Wayback Machine. (anglès).
* "Amédée François Frézier discovered the Chilean strawberry" Arxivat 2006-11-08 a Wayback Machine. (anglès).
# Antonio Moreno Ruiz

Antonio Moreno Ruiz (Madrid, 24 de juny de 1796 - 1852) va ser un farmacèutic espanyol, acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.
Influït per Casimiro Gómez Ortega, va estudiar farmàcia a la Universitat Complutense de Madrid, alhora que estudiava física i química al laboratori del Palau Reial de Madrid, botànica al Reial Jardí Botànic de Madrid i mineralogia al Museu de Ciències Naturals de Madrid. En 1824 fou nomenat catedràtic de química i farmàcia experimental al Reial Col·legi de Sant Ferran i en 1830 fou nomenat Apotecari de Cambra de Sa Majestat. Fou conseller d'Instrucció publica i membre dels consells de Sanitat, Agricultura, Indústria i Comerç, així com de la Junta de Moneda i de la d'Aranzels. En 1847 fou acadèmic fundador de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.
Va realitzar l'anàlisi d'aigües, aliments i minerals, entre altres les de les aigües de Riotinto, algunes d'elles per encàrrec de Pedro Maria Rubio, autor del Tratado de las Fuentes Minerales de España. Va rebre l'encomana de l'Orde de Carles III i en honor seu van anomenar un mineral de sulfat de níquel morenosita.

## Referències

* ↑ Antonio Moreno Ruiz a mcnbiografias.com
* ↑ Biografia Arxivat 2016-04-17 a Wayback Machine. al web de la RAC
* ↑ Antonio Moreno Ruiz al Diccionario de Epónimos
# Pont de la Via (Guàrdia de Noguera)

El Pont de la Via és un pont del municipi de Castell de Mur, en territori de la vila de Guàrdia de Noguera a l'antic terme de Guàrdia de Tremp.
És a l'est/sud-est de la vila, en el punt on la llau de Rodelló passa per sota de les vies del ferrocarril de la Línia Lleida - la Pobla de Segur.
# Haplochromis simpsoni

Haplochromis simpsoni és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Nabugabo (Àfrica).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Johannes Heesters

Johan Marius Nicolaas Heesters, conegut per Johannes Heesters (Amersfoort, 5 de desembre de 1903 − Starnberg, 24 de desembre de 2011) fou un actor de teatre, cinema i televisió neerlandès, tot i que des de mitjan anys 1930 va treballar gairebé només a Alemanya. La seva activitat durant la Segona Guerra Mundial i els seus èxits a l'Alemanya nazi en van fer una figura molt controvertida. Va viure 108 anys i va estar treballant fins a l'any de la seva mort.

## Filmografia

| 1924: Cirque hollandais 1934: Bleeke Bet 1935: De Vier Mullers 1936: Die Leuchter des Kaisers 1936: The Beggar Student 1936: The Court Concert 1937: Wenn Frauen schweigen 1937: Gasparone'' 1938: Nanon 1938: Immer wenn ich glücklich bin..! 1939: Hello Janine!'' 1939: Das Abenteuer geht weiter 1939: Meine Tante – Deine Tante 1940: Liebesschule 1940: Die lustigen Vagabunden 1940: Rosen in Tirol 1941: Immer nur... Du! 1941: Jenny und der Herr im Frack 1941: Illusion 1942: Karneval der Liebe 1943: Melody of a Great City 1944: Es lebe die Liebe 1944: Glück bei Frauen 1944: Es fing so harmlos an 1944: Frech und verliebt 1946: Die Fledermaus 1946: Renée / Renée XIV. Der König streikt 1947: Wiener Melodien 1949: Liebe Freundin 1950: Wenn eine Frau liebt 1950: Hochzeitsnacht im Paradies 1951: Professor Nachtfalter 1951: Tanz ins Glück 1951: Die Csardasfürstin 1952: Im weißen Rößl 1953: Die geschiedene Frau | 1953: Die Jungfrau auf dem Dach 1953: Schlagerparade 1953: Hab' ich nur Deine Liebe 1954: Stern von Rio 1955: Bel-Ami 1955: Gestatten, mein Name ist Cox 1956: Ein Herz und eine Seele / …und wer küßt mich 1956: Opernball 1956: Heute heiratet mein Mann 1957: Bel Ami. Der Frauenheld von Paris 1957: Viktor und Viktoria 1957: Von allen geliebt 1958: Bühne frei für Marika! 1958: Besuch aus heiterem Himmel / Jetzt ist er da aus USA 1958: Frau im besten Mannesalter 1959: Die unvollkommene Ehe 1960: Am grünen Strand der Spree (TV) 1961: Junge Leute brauchen Liebe 1968: Unsere liebste Freundin (TV) 1973: Hallo, Hotel Sacher…Portier (TV) 1974: Hochzeitsnacht im Paradies (TV) 1980: Liebe bleibt nicht ohne Schmerzen (TV) 1982: Sonny Boys (TV) 1984: Die schöne Wilhelmine (TV) 1985: Otto – Der Film 1991: Altes Herz wird nochmal jung 1993: Zwei Münchner in Hamburg 1994: Silent Love (curtmetratge) 1995: Grandhotel 1996: Ein gesegnetes Alter (TV) 1999: Theater: Momo (TV) 2001: Otto – Mein Ostfriesland und mehr (TV) 2003: Zurück ins Leben 2008: 1½ Ritter – Auf der Suche nach der hinreißenden Herzelinde 2008: Wege zum Glück 2011: Ten (curtmetratge) |

## Referències

* ↑ 'Heesters was Methusalem van Nederlandse podiumkunsten'
# Antoni Dalmau

Antoni Dalmau és el nom dels següents personatges:
* Antoni Dalmau i Ribalta (1951-2022), polític i escriptor igualadí, president de la Diputació de Barcelona entre 1982 i 1987.
* Antoni Dalmau i Jover (1916-2001), polític i escriptor igualadí, pare d'Antoni Dalmau i Ribalta.
* Antoni Dalmau (arquitecte), mestre d'obres de la Catedral de València, segle XV
# The Sims 3

The Sims 3 és un videojoc de simulació social per a PC i Mac OS. Es tracta de la tercera entrega de la popular i famosa saga de The Sims (posterior al ja reeixit videojoc de The Sims 2), aclamats per la crítica. Fou anunciat en una entrevista d'EA el novembre del 2006. La seva data de comercialització fou el 2 de juny del 2009 als Estats Units i el 4 de juny a la resta del món (Europa i Austràlia).

## Sistema de joc
### Creació de Sims

L'eina de crear un sim s'ha redissenyat respecte de les altres entregues. S'ha augmentat el nivell de detallisme a l'hora de definir els detalls facials i ha canviat el sistema de configuració del cos. Mentre que a entregues anteriors a l'hora de crear un sim només es podia escollir entre cos intermedi i sobrepès (i al joc es podia aconseguir també un cos musculat) i aquests tres modes eren idèntics per a tots els sims, en aquesta entrega cada sim pot tenir un cos diferent al d'un altre. Hi ha tres lliscadors per als homes i quatre per a les dones que permeten configurar al mil·límetre la complexió de cada sim. El primer d'ells fa referència al nivell de primesa o grassor, el segon fa referència a la mida muscular. Antigament aquests dos eren els únics lliscadors disponibles, però en una actualització posterior s'hi afegiren els lliscadors restants. El tercer lliscador fa referència al fibrat muscular, fent més o menys marcats els abdominals i els músculs del cos. El quart lliscador és exclusiu de les sims dones i defineix la mida i exuberància o no dels pits. Cal destacar que aquests lliscadors estan disponibles per a adolescent, jove adult i adult. Els altres grups d'edat només tenen disponibles alguns d'aquests lliscadors o cap en el cas dels infants.
La part de la roba també ha patit un redissenyat intensiu. Mentre que abans només era possible escollir peces superiors i inferiors o bé peces de cos complet a partir d'un repertori predeterminat, ara és possible escollir a més d'això les sabates i complements de tota mena com ulleres, mitjons, mitges, polseres, etc, i a més és possible definir un pentinat diferent per a cada mena de roba, a escollir entre informal, formal, roba de dormir (la qual cosa inclou tant pijames com roba interior), roba atlètica i roba de bany. En una actualització posterior s'hi afegí també la possibilitat d'escollir la roba per anar a la feina. A l'hora d'escollir la roba, també és possible definir el color de forma totalment dinàmica a partir de tot l'espectre de color, i depenent de la mena de roba serà possible escollir diversos colors diferents, i guardar l'estil creat per reutilitzar-lo per a altres sims en qualsevol moment. A diferència de l'entrega anterior, tota la roba està disponible per a tots els sims en tot moment, sense ser necessari acudir a cap botiga a comprar-la.

## Referències

* ↑ «The Sims 3: World Adventures» (en anglès). IGN. [Consulta: 29 gener 2015].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de The Sims 3
* Comunitat de The Sims 3
# Pont de la riera (Sant Vicenç de Montalt)

El Pont de la riera és una obra de Sant Vicenç de Montalt (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Obra de pedra i totxo massís on destaca la col·locació dels arcs, té una planta romboïdal, la qual cosa li proporciona independència estructural. Es tracta d'un element aïllat que serveix per facilitar-li el pas als cotxes.

## Referències

* ↑ «Pont de la riera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2017].
# Haplochromis saxicola

Haplochromis saxicola és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Victòria (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Jagir (comarca)

Jagir fou el nom històric d'una comarca que correspon més o menys al que fou el districte de Changalpat (que va existir fins al 1999).
Fou la primera possessió important de la Companyia Britànica de les Índies Orientals al sud de l'Hindustan. Fou concedida pel nawab d'Arcot a canvi dels serveis de la companyia el 1760, i confirmada per l'emperador mogol el 1763.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# An Zhengwen

An Zhengwen (xinès tradicional: 安正文, xinès simplificat: 安正文, pinyin: Ān Zhèngwén; romanització Wade-Giles: An Cheng-wen); (dates de naixement i mort desconegudes) va ser un pintor imperial xinès durant la Dinastia Ming (1368–1644). An va nàixer a Wuxi i va ser conegut per pintar persones, paisatges, i edificis.

## Vegeu també

* Llista de pintors i cal·lígrafs xinesos

## Referències

* ↑ 中国古代书画鑑定组: Pàgina 39.

## Enllaços externs

* Zhongguo gu dai shu hua jian ding zu (中国古代书画鑑定组). 2000. Zhongguo hui hua quan ji (中国绘画全集). Zhongguo mei shu fen lei quan ji. Beijing: Wen wu chu ban she. Volum 10.
# Cryptotis tropicalis

Cryptotis tropicalis és un mamífer molt petit de la família dels sorícids. Aquesta espècie viu als altiplans orientals de Chiapas (Mèxic) i a parts de Belize, El Salvador, Guatemala i Hondures. Fins fa poc se la considerava una subespècie de la musaranya d'orelles petites nord-americana (C. parva), però se li ha assignat el rang d'espècie. La seva relació amb Cryptotis orophila encara ha de ser estudiada.
# Arcadia (revista)

Arcadia fou una revista colombiana dedicada a temes nacionals i internacionals relacionats amb el periodisme cultural i que es publicava tots els mesos. Pertanyia al Grupo Publicaciones Semana. La seva fundadora fou Marianne Ponsford i des de 2014 el seu director era l'escriptor Juan David Correa El febrer de 2014 va arribar a la seva edició 100.
Des de 2012, junt amb la seva activitat editorial i periodística, la revista organitzava el Festival de Llibreries Arcadia amb el suport del Ministeri de Cultura, la Secretària de Cultura, Recreació i Esport, i la Càmera Colombiana del Llibre. El 2013 hi van ser presents divuit llibreries colombianes.
A principis del 2020, l'equip editorial de la revista va ser acomiadat. Pocs mesos després, després d'una última edició, la revista va ser clausurada. La seva fundadora, Marianne Ponsford, va assegurar que "Arcadia no mor per raons financeres sinó per censura".

## Referències

* ↑ «Marianne Ponsford y su homenaje a los libreros de Bogotá» (en castellà). Kienyke.com.
* ↑ Artunduaga, Édgar «"A la cultura colombiana le faltan indicadores”: Juan D. Correa, director de Arcadia» (en castellà). Kienyke.com, 19-09-2015. Arxivat de l'original el 2 abril 2015 [Consulta: 11 maig 2022]. Arxivat 27 de setembre 2018 a Wayback Machine.
* ↑ «Cien años de realidad» (en castellà). Revistaarcadia.com, 03-12-2014. Arxivat de l'original el 2 de març 2014 [Consulta: 11 maig 2022].
* ↑ «Arranca el segundo 'Festival de Librerías Arcadia 2013'» (en castellà). Elespectador.com, 25-10-2013 [Consulta: 11 maig 2022].
* ↑ Casañas, Joseph «“El futuro de Arcadia es incierto”, dice la exeditora general de la revista» (en castellà). elespectador.com, 17-03-2020 [Consulta: 11 maig 2022].
* ↑ «"Arcadia no muere por razones financieras sino por censura"» (en castellà). ligacontraelsilencio.com.com, 21-04-2020 [Consulta: 11 maig 2022].

## Enllaços externs

* «Arcadia - Lloc web oficial» (en castellà). Arxivat de l'original el 2 novembre 2013. [Consulta: 11 maig 2022].
Viccionari
# Arp 272

L'Arp 272 és un parell de galàxies en interacció que consisteixen en dues galàxies espirals, NGC 6050 (esquerra) i IC 1179 (dreta). L'Arp 272 s'hi troba a uns 450 milions d'anys llum de la Terra a la constel·lació d'Hèrcules. Les galàxies són part del cúmul d'Hèrcules, que forma part de la Gran Barrera CfA2.
Les dues galàxies de l'Arp 272 estan en contacte físic a través dels seus braços en espiral. Una tercera galàxia es pot veure a la part superior d'ells; aquella galàxia també està interaccionant amb ells.

## Referències

* ↑ Pauline Barmby «Kinematics of the Hercules supercluster». Astronomical Journal, 1998, pàg. 6–25. DOI: 10.1086/300179.
* 1 2 «Catalogue of HI maps of galaxies. I». Astronomy and Astrophysics, 1998. DOI: 10.1051/AAS:1998252.
* ↑ «NGC 6050». Hubble Space Telescope. Arxivat de l'original el 2019-01-27. [Consulta: 29 juny 2020].
# Catedral de Santa Maria de Hildesheim

La catedral de Santa Maria (en alemany: Dom St. Maria) de Hildesheim, a l'estat de la Baixa Saxònia a Alemanya, és una important catedral catòlica medieval, inclosa per la UNESCO en la llista del Patrimoni de la Humanitat a Europa el 1985 juntament amb l'església de Sant Miquel de Hildesheim.

## Història

La primera catedral fou construïda aquí entre 851 i 874 per ordre del bisbe Altfried. Una part d'aquest edifici és visible a la cripta de l'església actual. L'església va ser construïda entre 1010 i 1020 en estil romànic per ordre del bisbe Godehard. Segueix un plànol simètric amb dos absis, característic de l'estil otonià del ducat de Saxònia. L'església va ser engrandida i modificada en els segles xi, xii i xiv. L'any 1943, les obres d'art foren amagades i enterrades als terraplens de l'edat mitjana de Hildesheim, i per això varen sobreviure a la destrucció de la catedral. El 22 de març de 1945 va quedar completament destruïda pels bombardejos aliats, i va ser reconstruïda entre 1950 i 1960.
La catedral és famosa per les obres d'art que conté, entre les quals destaquen:
* Les portes de bronze de 4,7 metres d'alt, encarregades pel bisbe Bernward el 1015, amb relleus sobre la història d'Adam i Crist.
* Una columna de bronze de 4,5 metres d'alt, que data de 1020, adornada amb relleus de la vida de Crist.
* Dos grans canelobres del segle xi amb forma de roda.
* El sarcòfag de sant Gotard de Hildesheim.
* El santuari de sant Epifani, del segle xii.
* Una pica baptismal de 1225.
Al pati interior hi ha:
* El claustre construït entre 1060 i 1070, poc malmès durant la Segona Guerra mundial.
* La capella de Santa Anna, construïda l'any 1321 en estil gòtic, poc malmesa durant la Segona Guerra mundial.
* El llegendari roser mil·lenari, localitzat a l'absis de l'oest. Va sobreviure a la destrucció del 22 de març de 1945. Les arrels foren investigades per un botànic, amb el resultat que les arrels tenen almenys 700 anys.
* El roser mil·lenari
* El roser mil·lenari
* La capella de Santa Anna, construïda l'any 1321
* El claustre, construït entre 1060 i 1070

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «St Mary's Cathedral and St Michael's Church at Hildesheim» (en anglès). [Consulta: 26 gener 2021].

## Enllaços externs

* More information about St. Mary's Cathedral Arxivat 2012-11-30 at Archive.is (Hornemann Institut).
* Pictures Arxivat 2010-08-27 a Wayback Machine. (Raymond Faure's Website).
* German Homepage of the Cathedral Museum.
* German Video clips Arxivat 2014-11-06 a Wayback Machine. Two dozen short films covering the renovation work and archeological finds dating back to the Carolingian foundation including rare, well-preserved 12th-century textile remnants (from liturgical vestments of robed ecclesiastics as interred).
* English Sacred Destinations entry for Hildesheim Cathedral.