OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Open de Nice Côte d'Azur 2011

El Torneig de Niça 2011, oficialment conegut com a Open de Nice Côte d'Azur 2011, és una competició tennística professional que es juga sobre terra batuda i està inclosa en les sèries 250 de l'ATP. La 27a edició del torneig es va celebrar entre el 15 i el 21 de maig de 2011 al Nice Lawn Tennis Club de Niça, França.
L'espanyol Nicolás Almagro va guanyar el tercer títol de la temporada.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | D. Ferrer | 6 | 6 | |
| | A. Seppi | 3 | 2 | | 1 | D. Ferrer | 4 | 6 | 5 |
| Q | P. Riba | 6⁵ | 6⁵ | | 5 | A. Dolhopòlov | 6 | 1 | 7 |
| 5 | A. Dolhopòlov | 7 | 7 | | | | | | | 5 | A. Dolhopòlov | 3 | 3 |
| 4 | A. Roddick | 5 | 2 | | | | | | | | V. Hănescu | 6 | 6 |
| | V. Hănescu | 7 | 6 | | | V. Hănescu | 6 | 2 | | | | | |
| LL | R. Haase | 6 | 6 | | LL | R. Haase | 2 | 0 | r | | | | |
| 7 | S. Stakhovski | 2 | 4 | | | | | | | | | | | | V. Hănescu | 7 | 3 | 3 |
| WC | J. Benneteau | 3 | 4 | | | | | | | | | | | 3 | N. Almagro | 6⁵ | 6 | 6 |
| | P. Andújar | 6 | 6 | | | P. Andújar | 1 | 4 | | | | | |
| | C. Berlocq | 7 | 4 | 3 | 3 | N. Almagro | 6 | 6 | | | | | |
| 3 | N. Almagro | 6⁵ | 6 | 6 | | | | | | 3 | N. Almagro | 6 | 6 |
| WC | E. Gulbis | 6 | 4 | 6 | | | | | | 2 | T. Berdych | 4 | 4 |
| | D. Istomin | 3 | 6 | 3 | WC | E. Gulbis | 1 | 4 | | | | | |
| | A. Mannarino | 1 | 4 | | 2 | T. Berdych | 6 | 6 | |
| 2 | T. Berdych | 6 | 6 | | | | | | |

## Quadre doble masculí

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Marcelo Melo Bruno Soares | 6 | 3 | [10] |
| | Dustin Brown Travis Rettenmaier | 3 | 6 | [7] | 1 | Marcelo Melo Bruno Soares | 7 | 4 | [9] |
| 4 | Santiago González David Marrero | 6 | 6 | | 4 | Santiago González David Marrero | 6² | 6 | [11] |
| | Scott Lipsky Rajeev Ram | 4 | 4 | | | | | | | 4 | Santiago González David Marrero | 3 | 4 |
| WC | Arnaud Clément Adrian Mannarino | 6$^7$ | 1 | | | | | | | 2 | Eric Butorac Jean-Julien Rojer | 6 | 6 |
| 3 | František Čermák Filip Polášek | 7 | 6 | | 3 | František Čermák Filip Polášek | 6$^3$ | 5 | |
| | Jonathan Erlich Paul Hanley | 5 | 4 | | 2 | Eric Butorac Jean-Julien Rojer | 7 | 7 | |
| 2 | Eric Butorac Jean-Julien Rojer | 7 | 6 | | | | | | |

## Enllaços externs

* Quadre individual masculí PDF
* Quadre doble masculí PDF
Niça :
1970
1971
1972
1973
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016 :
ATP World Tour 2011
< 2010
2012 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Paladini

Paladini és el nom dels següents personatges:
* Antonio Francesco Paladini (Milà – Lió, segle xvi), músic del Renaixement italià
* Ettore Paladini (Florència, 1849 - Milà, 1928), actor i director teatral italià
* Giuseppe Paladini (Milà, primera meitat del XVIII), mestre de capella en la seva ciutat natal
# Talloires

Talloires és un municipi francès, situat al departament de l'Alta Savoia i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.

## Persones il·lustres

* Claude Louis Berthollet, químic (s.XVIII-XIX).
# Katerina Peristeri

Katerina Peristeri (en grec: Κατερίνα Περιστέρη, nascuda el 1955 a Kavala) és una arqueòloga grega.
Va estudiar a la Universitat Aristotèlica de Tessalònica i a la Sorbona de París.
Les primeres excavacions en què participà van ser a Tassos. Després col·laborà amb Dimitrios Lazaridis en les excavacions d'Amfípolis entre 1979 i 1980. A partir de 1980 va participar en excavacions de Mesembria-Zona, Abdera, Maronea, Ntikili-Tas, Kali Vrisi, Arcadiko i Potamoí. A Drama fou la responsable de l'organització dels fons del museu de la ciutat, que s'obrí al públic l'any 2000.
Tornà a excavar a Tassos, aquesta vegada ja com a arqueòloga responsable, en col·laboració amb l'Escola Arqueològica francesa. Des de 2004 és responsable de les antiguitats prehistòriques i clàssiques de Serres. Com a competència de la seua labor ha realitzat excavacions a Neo Eskopos, lloc identificat on s'assentava l'antiga ciutat de Berga (Tràcia). També va excavar a Sidirókastro i a l'antiga Argilos, a més de tornar a Amfípolis.
Des de l'any 2012 fins a desembre del 2014 dirigí les excavacions de la Tomba d'Amfípolis. El complex consta d'un túmul envoltat per una muralla de pedra de tres metres d'alt i una circumferència de 500 m. En aquests treballs arqueològics es trobà una sepultura datada de la darreria del segle iv aC, precedida d'una entrada custodiada per dues esfinxs i una segona cambra que té una entrada decorada amb dues cariàtides i on es trobà un mosaic que representa el rapte de Persèfone. D'altra banda, l'equip sosté que el Lleó d'Amfípolis, una escultura monumental trobada a trenc del segle xx, coronava la part superior d'aquest túmul.
Al setembre de 2015 l'equip d'arqueòlegs responsable de l'excavació anuncià que, segons el resultat dels seus estudis, el monument funerari hauria estat erigit per ordre d'Alexandre el Gran com a homenatge a Hefestió de Pel·la i hauria estat construït per Dinòcrates de Macedònia.

## Referències

* ↑ «Katerina Peristeri» (en anglès). Greek Travel Pages. [Consulta: 24 gener 2020].
* ↑ Kozelj, Tony; Peristeri, Katerina; Wural-Kozni, Manuela «Une carriere antique aux environs de Drama» (en francès). Bulletin de correspondance hellénique, 130, 2, 2006, pàg. 665. ISSN: 0007-4217.
* ↑ «Κατερίνα Περιστέρη: Ολα όσα δεν ξέρετε για την επικεφαλής αρχαιολόγο της Αμφίπολης (Tot el que no sabeu sobre l'arqueòleg en cap d'Amfipolis» (en grec). Thema, 31/1O/2014.
* ↑http://www.ethnos.gr/politismos/arthro/h_epimoni_arxaiologos-64053725/
* ↑ «The People» (en anglès). The Amphipolis Tomb. [Consulta: 24 gener 2020].
* ↑ Tsakirulu, Vasilis «Περιστέρη: Το μνημείο της Αμφίπολης είναι του Ηφαιστίωνα (Peristeri: el monument d'Amfipolis és d'Hephaestion)» (en grec). Thema, 30-09-2015.
# Marģers Skujenieks

Marģers Skujenieks (Riga, 22 de juny de 1886 − Moscou, 1941), va ser un polític letó que va ocupar el càrrec de Primer Ministre de Letònia dues vegades, la primera des del 19 de desembre de 1926 fins al 23 de gener de 1928 i la segona del 6 de desembre de 1931 al 23 de març de 1933. Totes dues vegades va estar unit al Partit Socialdemòcrata Obrer Letó (LSDSP).
# Cantó de Mézières-Centre-Oest

El cantó de Mézières-Centre-Oest és un cantó francès del departament de les Ardenes, situat al districte de Charleville-Mézières. Té 10 municipis i el cap és Charleville-Mézières.

## Municipis

* Belval
* Charleville-Mézières (part)
* Évigny
* Fagnon
* Neuville-lès-This
* Prix-lès-Mézières
* Sury
* This
* Warcq
* Warnécourt

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1977 | Robert Ninitte | PCF |
| 1977-1988 | Alain Léger | PCF |
| 1988- | Pierre Pandini | Divers gauche, després PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | - | - | - | 15.870 | 15.690 | 15.312 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Afanàssovo

«Afanàssovo» té aquests significats:
* Afanàssovo (Ivànovo), poble de l'óblast d'Ivànovo, a Rússia
* Afanàssovo (Múrom), poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia
* Afanàssovo (Kirjatx), poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia
# Oslinka

Oslinka (en rus: Ослинка) és un poble de l'óblast de Kaluga, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 92 habitants, pertany al districte de Jizdra.

## Referències

* ↑ Населенные места Российской империи в 500 и более жителей с указанием всего наличного в них населения и числа жителей преобладающих вероисповеданий, по данным первой всеобщей переписи населения 1897 г..
# Clàudia de França

* Aquest article tracta sobre la filla d'Enric II de França i Caterina de Mèdici. Si cerqueu la filla del rei Lluís XII de França i d'Anna de Bretanya, vegeu «Clàudia d'Orléans».
Clàudia de França (Fontainebleau, 12 de novembre de 1547 - Nancy, 21 de febrer de 1575) fou la segona filla d'Enric II de França i Caterina de Mèdici, pertanyent per llinatge a la dinastia Valois-Angulema, que arribà a ser consort duquessa de Lorena i de Bar. Persona de rang equiparable a les seves coetànies Isabel de Valois i Maria I d'Escòcia, el 1559 es va casar amb Carles III de Lorena, duc de Lorena i Bar. Tanmateix, assumí un discret paper de princesa residint poc a Nancy, capital de la Lorena, per viure a la cort de França amb la seva mare, que apreciava molt. Rep el nom de la seva àvia paterna Clàudia de França. Casada a 12 anys, Clàudia de França va donar a llum a nou fills:
* Enric II de Lorena (1563 -1624), duc de Lorena i Bar
* Cristina de Lorena (1565 -1637), es va casar el 1587 amb Ferran I de Mèdici, Gran Duc de la Toscana (1549 -1609)
* Carles (1567 -1607), cardenal de Lorena, bisbe de Metz (1578-1607) i Estrasburg (1604-1607)
* Antonieta (1568 -1610), es va casar el 1599 amb Jean-Guillaume (1562 -1609), duc de Jülich i Berg
* Anna (1569 -1676)
* Francesc II de Lorena (1572 -1632), comte de Vaudémont, duc de Lorena i Bar
* Caterina (1573 -1648), abadessa de Remiremont
* Elisabet de Lorena (1575 -1635), casada el 1599 amb l'Elector Maximilià I de Baviera (1573 -1651)
* Clàudia (1575 -1576)

## Referències

* ↑ «Claude de France (1547–1575) | Encyclopedia.com». [Consulta: 10 desembre 2020].
# Kitty Crowther

Kitty Crowther (Brussel·les, 4 d'abril de 1970) és una escriptora i il·lustradora belga de llibres per a infants, que va debutar el 1994 amb Mon royaume.

## Reconeixement

El jurat del Gouden Griffel li va concedir el 1997 un "Vlag en Wimpel" pel llibre il·lustrat Mon ami Jim.
El 2003 i el 2005 se li va fer un altre reconeixement, quan va rebre el Llapis de plata per In het pikkedonker i Kleine Dood en het meisje.
El 2010 va rebre el Premi Memorial Astrid Lindgren, el premi més gran de literatura infantil i administrat pel Swedish Arts Council, per la seva contribució professional a la "literatura infantil i juvenil en el sentit més ampli". En la citació del jurat, va ser descrita com "la mestra de la línia però també de l'ambient".

## Referències

* ↑ PDF Myriam Deru et Mireille Moureau, « Analyse de l'album Mon royaume », dossier « Voyage au royaume de Kitty Crowther », dossier de la revue Cahiers du CLPCF No. 2, 2001 Arxivat 2017-02-11 a Wayback Machine., p. 48-51.
* 1 2 The Oxford Companion to Children's Literature. Autor: Daniel Hahn. Oxford University Press. 2015
* ↑ "2010: Kitty Crowther: Master of Line" Arxivat 19 October 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.. The Astrid Lindgren Memorial Award. Retrieved 14 August 2012.
* ↑ «Brusselse wint 'Nobelprijs voor kinderliteratuur'» (en dutch). De Standaard, 24-03-2010 [Consulta: 25 març 2010].
* ↑ «Belgian author wins Astrid Lindgren prize». AFP, 24-03-2010 [Consulta: 25 març 2010].
# Mercy (Yonne)

Mercy és un municipi francès, situat al departament del Yonne i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 73 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Mercy era de 73 persones. Hi havia 32 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 40 habitatges, 32 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 38 habitatges eren cases. Dels 32 habitatges principals, 28 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 2 en tenien tres, 4 en tenien quatre i 24 en tenien cinc o més. 23 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 16 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Mercy el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 1 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 1 |
| 0 | 85 a 89 | 1 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 1 | 75 a 79 | 1 |
| 4 | 70 a 74 | 3 |
| 3 | 65 a 69 | 3 |
| 3 | 60 a 64 | 1 |
| 1 | 55 a 59 | 4 |
| 1 | 50 a 54 | 1 |
| 4 | 45 a 49 | 1 |
| 2 | 40 a 44 | 3 |
| 5 | 35 a 39 | 2 |
| 2 | 30 a 34 | 2 |
| 1 | 25 a 29 | 2 |
| 4 | 20 a 24 | 1 |
| 2 | 15 a 19 | 3 |
| 1 | 10 a 14 | 1 |
| 2 | 5 a 9 | 3 |
| 3 | 0 a 4 | 1 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 45 persones, 32 eren actives i 13 eren inactives. De les 32 persones actives 31 estaven ocupades (18 homes i 13 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 13 persones inactives 7 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Mercy hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Mercy a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Mercy a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Mare de Déu del Roser de Gimenells

La Mare de Déu del Roser de Gimenells és l'església parroquial de Gimenells, al municipi de Gimenells i el Pla de la Font (Segrià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església formada per dos naus, de dimensions diferents, situada en cantonera. De concepció senzilla i popular, el volum va minvant conforme arriba al carrer. Arc ogival a l'interior, que és de factura senzilla i amb cavalls de fusta. Hi ha una petita capella lateral on el volum es fa més petit.

## Història

Realització de la postguerra feta pel IRYDA. La primera pedra de l'església, que va ésser la primera del poble, fou col·locada per Francisco Franco l'any 1941.

## Referències

* 1 2 «Mare de Déu del Roser de Gimenells i el Pla de la Font». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 octubre 2018].
# Casa Vestuari

La casa Vestuari o casa Vestidor se situa enfront de la porta dels Apòstols de la catedral de València, i va ser construïda a principis del segle xvii en estil neoclàssic per l'arquitecte José García, per a servir als magistrats del Tribunal de les Aigües com a lloc de reunió abans d'assistir als judicis que se celebraven en aquesta porta. La seua inauguració data del 1800.

## Descripció

La seua planta és irregular, puix que és emplaçada en l'angle de l'illa de cases, amb la façana principal de cara al carrer del Miquelet. D'un sobri estil neoclàssic, té tres estatges.
La planta baixa s'adorna amb encoixinat de pedra i grans portes, mentre que en el pis principal la construcció és ja de rajola vista amb bandes d'encoixinat en els cantons i una gran balconada que recorre tot l'edifici per a conferir-li major unitat.
Les finestres es rematen amb frontons alterns, rectes i corbs, i el central amb un conjunt escultòric que sosté l'escut de la ciutat. Entre aquests, s'observen les ferramentes en els quals es disposen les banderes durant els actes públics. En el pis superior, s'obrin finestres més menudes i l'edifici es remata amb un ràfec.
Al vestíbul interior, al qual s'accedeix per qualsevol de les portes, s'observen arcs de rajoles amb grups escultòrics a sobre, mentre que a la primera planta destaca el sostre pintat al fresc per Vicente López, que lloa la fama i prosperitat de València.
Actualment, una part de l'edifici està destinada a la Biblioteca Municipal Carles Ros.

## Enllaços externs

* Pàgina de la Biblioteca.
* Pàgina de l'Ajuntament sobre l'edifici.
* Fitxa del Col·legi d'Arquitectes.
* ↑ «Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià».
# Casiano Céspedes

Casiano Céspedes (1924 - ?) fou un futbolista paraguaià.

## Selecció del Paraguai

Va formar part de l'equip paraguaià a la Copa del Món de 1950.

## Referències

* ↑ 1950 FIFA World Cup Brazil Arxivat 25-10-2011 a Wayback Machine.
* ↑ Casiano Céspedes Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Palau d'Aguirre

El Palau d'Aguirre de Cartagena és una construcció modernista de l'arquitecte Víctor Beltrí.
Després d'haver realitzat amb gran èxit la construcció de la Casa Cervantes, l'empresari miner Camilo Aguirre li encarrega en 1898 la construcció d'aquest palauet, que es conclou en 1901.

## Façana

D'aquest palauet destaquen en la seva façana la decoració ceràmica d'àngels en la part superior, el mirador realitzat segons la tradició cartaginesa, la decoració escultòrica d'abelles (típica icona modernista que representa la prosperitat basada en el treball) i la seva cúpula ceràmica.

## Interior

En l'interior es conserven algunes dependències originals: Destaca especialment el saló de ball, amb decoració neorrococó i pintures en el sostre de Cecilio Plà representant una al·legoria de la primavera. Es conserven també el despatx que dona al mirador, el vestíbul, l'escala imperial i la capella d'estil neogòtic.
En l'actualitat és seu de la Comunitat Autònoma de la Regió de Múrcia a Cartagena i forma part del MURAM (Museu Regional d'Art Modern), inaugurat el 2009.

## Galeria

* Saló de ball.
* Escala principal.
* "Al·legoria de la primavera", obra de Cecilio Plá al sostre del saló de ball.

## Referències

* «Palacio Aguirre de la Región de Murcia Digital». Región de Murcia Digital.
# Taboo: The Sixth Sense

Taboo: The Sixth Sense és un simulador de cartomància a través del tarot, desenvolupat per Rare i publicat per Tradewest per a Nintendo Entertainment System (NES) el 1989.
Aquest videojoc ofereix als usuaris una lectura del tarot on el "repartidor" barreja automàticament les cartes. És l'únic joc de NES que presenta dues advertències: que està pensat per a jugadors de catorze anys o més i que el joc està pensat només per a entreteniment. Taboo es va comercialitzar com un joc grupal que diversos adults podien gaudir de manera simultània.
En carregar-se, el joc requereix l'entrada del nom, la data de naixement i el sexe del jugador. El joc demana a l'usuari que introdueixi una pregunta i barreja les cartes. A continuació, el joc genera una lectura del tarot mitjançant la disposició de la creu celta. El joc utilitza tota la baralla de tarot de 78 cartes, que consisteix en els Arcans Menors i els Arcans Majors.
El fulletó d'instruccions ofereix una breu història dels orígens de la paraula "Tarot". També enumera els arcans i les cartes i aprofundeix en els detalls de la seva disposició, inclòs el que significa cada posició a la creu celta. El joc conté nuesa i imatges religioses, que en aquells moments eren inacceptables segons les directrius de contingut de Nintendo a Amèrica.
Una llegenda urbana que envolta Taboo afirma que el joc havia predit amb precisió la mort d'alguns dels seus joves jugadors. Apareix al capítol Wish list (part I) de la sèrie "The Angry Video Game Nerd: How the Nerd Stole Christmas". El joc apareix en un dels antics catàlegs de nadal.

## Referències

* ↑ «Release information». GameFAQs. [Consulta: 25 juliol 2008].
* ↑ «Taboo: The Sixth Sense». [Consulta: 18 gener 2017].
* ↑ «Taboo: The Sixth Sense». [Consulta: 18 gener 2017].
* ↑ «Basic game overview». allgame. Arxivat de l'original el 2014-11-14. [Consulta: 27 desembre 2011].
* ↑ «7 Cursed Video Games That Made Players Go Insane» (en anglès), 24-05-2017. [Consulta: 5 febrer 2020].
* ↑ «Taboo: The Sixth Sense (1989)». [Consulta: 18 gener 2017].
# Kjetil André Rekdal

Kjetil André Rekdal (Fiksdal, 6 de novembre de 1968) és un futbolista retirat noruec i actual entrenador de futbol.
Com a futbolista ha juga a França, Alemanya, Bèlgica i al seu país natal. Els seus clubs més importants han estat Molde, Borussia Mönchengladbach, Lierse SK, Hertha BSC i Vålerenga.
Ha disputat 83 partits amb la selecció i disputà dos Mundials, a les edicions de 1994 i 1998.
Ha estat entrenador del Kaiserslautern a la segona divisió de la Bundesliga.

## Referències

* ↑ «Kjetil Trædal Thorsen». A: Store norske leksikon. Kunnskapsforlaget [Consulta: 29 maig 2009].
* ↑ «Bundesliga — Die offizielle Webseite». Bundesliga.de. Arxivat de l'original el 2010-02-09. [Consulta: 29 maig 2009].
Kjetil André Rekdal amb Noruega - Caixes de navegació :
Selecció de futbol de Noruega – Copa del Món de Futbol de 1994
1 Thorstvedt •
2 Halle •
3 Johnsen •
4 Bratseth •
5 Bjørnebye •
6 J. Flo •
7 Mykland •
8 Leonhardsen •
9 Fjørtoft •
10 Rekdal •
11 Jakobsen •
12 Grodås •
13 By Rise •
14 Nilsen •
15 Løken •
16 Sørloth •
17 Eggen •
18 Håland •
19 Strand •
20 Berg •
21 Rushfeldt •
22 Bohinen •
Seleccionador: Olsen
Selecció de futbol de Noruega – Copa del Món de Futbol de 1998
1 Grodås •
2 Halle •
3 Johnsen •
4 Berg •
5 Bjørnebye •
6 Solbakken •
7 Mykland •
8 Leonhardsen •
9 T. Flo •
10 Rekdal •
11 Jakobsen •
12 Myhre •
13 Baardsen •
14 Heggem •
15 Eggen •
16 J. Flo •
17 H. Flo •
18 Østenstad •
19 Hoftun •
20 Solskjær •
21 Riseth •
22 Strand •
Seleccionador: Olsen :
# Morton (Washington)

Morton és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 1.045 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Morton tenia 1.045 habitants, 437 habitatges, i 273 famílies. La densitat de població era de 388 habitants per km².
Dels 437 habitatges en un 27,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51% hi vivien parelles casades, en un 9,4% dones solteres, i en un 37,3% no eren unitats familiars. En el 33,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 21,9% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 24,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.063 $ i la renda mediana per família de 37.054 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.607 $ mentre que les dones 23.438 $. La renda per capita de la població era de 16.275 $. Aproximadament el 6,9% de les famílies i el 14% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Morton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Morton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].