OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Febe de Cèncrees

Febe de Cèncrees (Grec koiné Φοίβη) va ser una dona cristiana del segle I esmentada per Pau Apòstol en la seva Carta als Romans, versos 16:1-2. Va ser una dona notable en l'església de Cèncrees, a qui Pau va encarregar la transmissió de la seva carta als Romans. En escriure a l'església que segurament es reuní a casa seva, Pau es refereix a ella en dues ocasions com a diaca i com ajudant o patrona de molts. És l'únic lloc del Nou Testament on una dona rep específicament aquestes dues distincions. Pau presenta a Febe com el seu emissari a l'església de Roma, i, com que no la coneixien, Pau els proporciona les seves credencials.
El caràcter excepcional de Febe, a qui es presenta com a diaca i prostata (patrona) -que s'hauria de valorar molt "per la feina que fa"-, podria haver estat la raó per la qual Pau la va enviar a Roma a lliurar la carta. Al referir-se a Febe com una prostata, Pau reclama per a ella l'atenció i el respecte dels líders de l'església de Roma, de la mateixa manera com fa amb altres dones com Prisca/(Priscilla), Maria, Junia, i Tryphena, Tryphosa i Persis.
| « | Us recomano la nostra germana Febe, diaconessa de l'església que és a Cèncrees. Acolliu-la en el nom del Senyor, com correspon als qui són del poble sant, i ajudeu-la en tot el que necessiti de vosaltres, que ella també n'ha ajudat molts, entre els quals em compto jo mateix. | » |
| — Carta als Romans, 16:1-2 |||

## Referències

* 1 2 Rm 16:1-2
* ↑ Online, Catholic. «St. Phoebe - Saints & Angels - Catholic Online» (en anglès). [Consulta: 23 febrer 2018].
* ↑ Quient, Allison. "Phoebe: Helper or Leader?" Arise, 14 Mar 2013. Christians for Biblical Equality.
* ↑ White, L. Michael. "Paul's Mission and Letters". Website of the Frontline guide to (American) PBS television series From Jesus to Christ - the first Christians
* ↑ 1 Te 5:12
* ↑ Rm 16:3
* ↑ Rm 16:6
* ↑ Rm 16:7
* ↑ Rm 16:12
# Fragile (àlbum de Yes)

Fragile és el quart àlbum del grup britànic de rock progressiu Yes. Se'l coneix principalment per la cançó "Roundabout", que va ser llançada com a single als Estats Units en una versió editada. Aquest fou el primer àlbum de Rick Wakeman amb Yes, i el primer llançament de l'agrupació que va arribar als primers deu llocs en vendes a banda i banda de l'Atlàntic.
Fragile eixí a la venda en el Regne Unit el novembre de 1971. El seu llançament a Amèrica del Nord va ser retardat dos mesos per a aprofitar així la popularitat aconseguida pel predecessor The Yes Album.
A diferència dels primers llançaments de Yes, aquest àlbum posa en primer pla les capacitats interpretatives de cada component com a solista. "Cans and Brahms" és una peça de Johannes Brahms arranjada per Rick Wakeman; "We Have Heaven" és una peça de Jon Anderson, en el qual el vocalista interpreta múltiples parts vocals sobreposades (una tècnica que després usaria en el seu primer disc com a solista Olias of Sunhillow); d'altra banda, "Five Per Cent For Nothing", "The Fish" i "Mood For A Day" són els treballs de Bill Bruford, Chris Squire i Steve Howe, respectivament. La resta de les cançons compten amb la participació de tot el grup.
Una versió de l'àlbum en DVD-Àudio va ser llançada el 2002, incloent-hi so Dolby Digital, barreja DTS surround i altres característiques addicionals.

## Llista de cançons

* "Roundabout" (Jon Anderson/Steve Howe) - 8:33
* "Cans And Brahms" (Johannes Brahms, Arr. Rick Wakeman)- 1:38
* "We Have Heaven" (Jon Anderson) - 1:40
* "South Side Of The Sky" (Jon Anderson/Chris Squire) - 7:58
* "Five Per Cent For Nothing" (Bill Bruford) - 0:35
* "Long Distance Runaround" (Jon Anderson) - 3:30
* "The Fish (Schindleria Praematurus)" (Chris Squire) - 2:39
* "Mood For A Day" (Steve Howe) - 3:00
* "Heart Of The Sunrise" (Jon Anderson/Chris Squire/Bill Bruford) - 11:27
** Inclou una repetició de "We Have Heaven" al final del disc.
Fragile (Atlantic 2401 019) va arribar el #7 en les llistes de popularitat del Regne Unit. Als Estats Units va arribar el #4, amb una durada en la llista de 46 setmanes.
Fragile va ser remasteritzat i llançat el 2003 amb cançons addicionals.

## Integrants

* Jon Anderson: vocals
* Chris Squire: baix, vocals
* Steve Howe: guitarra elèctrica i acústica, vocals
* Rick Wakeman: òrgan, piano (elèctric i clave), melotró i sintetitzador
* Bill Bruford: bateria, percussions

## Referències

* Fragile, text en el llibre del disc compacte, Bill Martin, 2003.
* AllMusicGuide.com.
* "Top Pop Albums 1955-2001", Joel Whitburn, 2002.
Viccionari
# Francisco Javier Castedo Álvarez

Francisco Javier Castedo Álvarez (Madrid, 20 de gener de 1941), és un enginyer industrial madrileny, que el 1987 va ser durant uns mesos president de l'Atlètic de Madrid.
El 1982 Francisco Javier Castedo Álvarez es va incorporar a la Junta Directiva de l'Atlètic de Madrid, en què va ser nomenat vicepresident primer per Vicente Calderón Pérez-Cavada. A la defunció d'aquest, el 24 de març de 1987, va assumir la presidència del club, i va convocar eleccions pel 26 de juny.
En aquest procés electoral va resultar elegit Jesús Gil y Gil, que va rellevar Castedo en la presidència el 8 de juliol de 1987.

## Referències

* ↑ Malagón, Manuel. «La llegada: Futre, el gran reclamo electoral» (en castellà). Marca. [Consulta: 9 juliol 2013].
# Frontera entre Sud-àfrica i Zimbàbue

La frontera entre Sud-àfrica i Zimbàbue és la línia fronterera de 225 kilòmetres en sentit Oest-Est, que separa Sud-àfrica de Zimbàbue a l'Àfrica Meridional, i està delimitada pel riu Limpopo.

## Traçat

El trifini occidental amb Botswana es troba en la confluència dels rius Shashi i Limpopo. La localització del trifini oriental amb Moçambic no està del tot clara. Aquest punt es troba bé en la confluència del riu Luvuvhu amb el Limpopo o bé en un punt proper del Limpopo senyalitzat amb balises a la frontera entre Moçambic i Zimbàbue.
La frontera es va establir en el Tractat de Pretòria de 1881 i es va redefinir en el Tractat de Londres de 1884, que va establir les fronteres de la República de Sud-àfrica (República de Transvaal). La República de Sud-àfrica més tard es va convertir en la Colònia de Transvaal i després va passar a formar part de la Unió Sud-africana, mentre que Matabelelàndia, al nord del riu Limpopo, va passar a formar part de la Colònia de Rhodèsia del Sud, que després va passar a ser Zimbàbue.
Hi ha un únic pas fronterer en la localitat de Beitbridge, on l'autopista sud-africana N1 i l'autopista zimbabuenca A6 es troben en el pont Alfred Beit Road Bridge. Existeix un pont separat per a la línia de ferrocarril que connecta Pretòria (Sud-àfrica) i Bulawayo (Zimbabwe).
Aquesta frontera és travessada diàriament per al voltant de 300 persones de manera il·legal, a causa de la desigualtat entre la pobresa de Zimbàbue i l'economia emergent de Sud-àfrica
L'existència del bantustan "independent" de Venda entre 1979 i 1994, creat pel règim sud-africà, només afectaria uns 100 quilòmetres a la frontera entre Zimbàbue i aquesta entitat, que no va ser reconeguda per les Nacions Unides.

## Referències

* 1 2 United States Department of State «South Africa–Zimbabwe Boundary». International Boundary Study No. 117, 29-10-1971. Arxivat de l'original el 2003-09-23 [Consulta: 26 abril 2013].
* 1 2 Brownlie, Ian. «Rhodesia (Zimbabwe)–South Africa». A: African Boundaries: A Legal and Diplomatic Encyclopaedia. Londres: C. Hurst & Co., 1979, p. 1299–1303. ISBN 0903983877.
* ↑ Vídeo: La frontera entre Zimbabue y Sudáfrica, territorio sin ley Arxivat 2016-03-12 a Wayback Machine., que.es

## Enllaços externs

* South Africa Border Crossing Guide
# Royal Dublin Society

La Royal Dublin Society, coneguda per l'abreviatura RDS, o, en gaèlic irlandès, Cumann Ríoga Bhaile Átha Cliath (CRBÁC), és una societat científica irlandesa fundada el 1731 per promoure i desenvolupar l'agricultura, les arts, la indústria i la ciència a Irlanda. La seva seu central es troba a Ballsbridge, al sud de Dublín.
Fou fundada originalment per membres de la Dublin Philosophical Society per millorar l'agricultura, la indústria, les arts i les ciències. El 1820 el rei Jordi IV esdevingué el padrí de la societat i rebé el títol de Reial. El 1879, la societat comprà la seva seu actual a Ballsbridge, que des de llavors ha crescut de sis a setze hectàrees. Les seves instal·lacions alberguen diverses sales d'exposicions, situades al vestíbul principal ("RDS Main Hall"), un estadi (el "RDS Arena"), sales de reunions, bars, restaurants i un pavelló annex anomenat "Simmoncourt RDS".
# François Picard

François Picard (Villefranche-sur-Saône, França, 26 d'abril del 1921 - Niça, 29 d'abril del 1996) va ser un pilot de curses automobilístiques francès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.

## A la F1

Va debutar a l'onzena i última cursa de la temporada 1958 (la novena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 19 d'octubre del 1958 l'única edició de la història del GP del Marroc al Circuit d'Ain-Diab.
François Picard va participar en una única cursa puntuable pel campionat de la F1, que no aconseguí finalitzar degut a un accident en què va rebre nombroses ferides. De resultes, no assolí cap punt per la classificació del campionat del món.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | Posició | Punts |
| 1958 | RRC Walker Racing Team | Cooper | Climax | ARG | MON | HOL | 500 | BEL | FRA | GBR | ALE | POR | ITA | MAR Ret | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Franky Van Oyen

Franky Van Oyen (Gant, 24 d'abril de 1962) va ser un ciclista belga, que fou professional entre 1984 i 1988.

## Palmarès

* 1983
** 1r a la Fletxa ardenesa
** 1r a l'Omloop Het Volk amateur
* 1984
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Aragó
* 1985
** 1r al Gran Premi Marcel Kint
* 1986
** Vencedor d'una etapa al Tour del Migdia-Pirineus
* 1987
** 1r al Circuit de les Ardenes flamenques - Ichtegem

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Franksville

Franksville és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 1.789 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Franksville tenia 1.789 habitants, 651 habitatges, i 531 famílies. La densitat de població era de 159,2 habitants per km².
Dels 651 habitatges en un 39,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71,6% hi vivien parelles casades, en un 6% dones solteres, i en un 18,4% no eren unitats familiars. En el 14,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,75 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,9% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 34,3% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 7,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 65.863 $ i la renda mediana per família de 67.173 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.957 $ mentre que les dones 30.104 $. La renda per capita de la població era de 25.951 $. Cap de les famílies i l'1,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Franksville» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Franksville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# San Cristóbal Fútbol Club

El San Cristóbal Fútbol Club fou un club dominicà de futbol de la ciutat de San Cristóbal (República Dominicana).
Va desaparèixer el 2014, creant-se un nou club anomenat Atlético San Cristóbal.

## Palmarès

* Campionat de la República Dominicana de futbol:
** 1993

## Referències

* ↑ Perfil a soccerway.com
* ↑ «fifa.com». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 9 juny 2019].
* ↑ «Dominican Republic - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
# San Cristóbal de Boedo

San Cristóbal de Boedo és un municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 56 | 54 | 41 | 38 |
# Fuentelmonge

Fuentelmonge és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Francisco Luis Brines Ferrer

Francisco Luis Brines Ferrer (Simat de la Valldigna), més conegut com a Coeter II, és un pilotari valencià, mitger o punter en la modalitat de raspall. És germà del també campió, Miquel, Coeter I. Va debutar amb quinze anys al Zurdo de Gandia, en una etapa on jugava de rest. Després de tornar del servei militar, i havent enganxat algunes partides roïnes, passà a jugar cap a davant.
En 2012 va ser finalista del XXVI Campionat Individual de Raspall Bancaixa, sent derrotat en la final per Waldo. Un any després, però, sí que guanyaria la XXVII edició. En les eleccions municipals de 2007 es presentà a les llistes del Bloc Nacionalista Valencià del seu poble, sense ser-ne escollit.
El 7 de juny de 2018 anuncià la retirada del joc professional.

## Referències

* ↑ «La última batalla por ser el nuevo rey del raspall» (en castellà). Las Provincias.
* ↑ «Coeter II: “Vull millorar l'esquerra, i a veure fins on podem arribar”». PilotaValenciana.com, 15-11-2013. Arxivat de l'original el 4 febrer 2017. [Consulta: 25 gener 2017].
* 1 2 Muñoz, Ignasi. «La història de Coeter II». LaVeuPV.com, 09-11-2013. [Consulta: 16 març 2020].
* ↑ «Waldo revalida el títol de campió en l'Individual Bancaixa de Raspall». El Punt Avui, 29-10-2012. [Consulta: 16 març 2020].
* ↑ «Coeter II es el nuevo rey del raspall» (en castellà). Las Provincias. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 16 març 2020].
* ↑ Llapissera, Lluís «La república del raspall». PilotaVeu, 16-09-2014. Arxivat de l'original el 2017-02-02 [Consulta: 25 gener 2017].
* ↑ Cano, J. «Coeter II posa fi a la seua trajectòria com a pilotari professional». Superdeporte.es, 08-06-2018. [Consulta: 9 juny 2018].
# Francisco Luis Rivière Manén

Francisco Luis Rivière Manén (Barcelona, 2 d'agost de 1897 - 18 de maig de 1980) fou un empresari i polític català.

## Biografia

Era net de François Rivière Bonneton, empresari francès establert a Barcelona, i fill de Francisco Rivière y Chavany (1867-1922) i Antònia Manén i Massana. Es casà amb Pilar Ribas Seva, germana de José Ribas Seva. A insistència del seu pare, el 1914 va ingressar a l'Escola d'Enginyers Industrials de Barcelona, on es graduà el 1920. Va aprendre idiomes a Suïssa i, el 1922 va visitar Cockerill, Krupp i Charleroi. Entre 1920 i 1925 es va organitzar el primer laboratori d'assajos a la fàbrica de Can Tunis per a control de fabricació i la mort del seu pare en 1922 es va incorporar a la direcció de "Rivière i Companyia". L'any 1925, va visitar fàbriques que subministraven màquines i productes a Londres, Brigton, Warrington, Liverpool, Sheffield i Norwich.
Sis anys després, ell i el seu cosí Fernando Rivière de Caralt foren nomenats únics apoderats generals i al 1935, es va constituir "Rivière Societat Anònima"(RSA). Durant aquests anys va fer nombrosos viatges per Europa i Espanya per tal d'establir una sòlida xarxa comercial. Durant la guerra civil espanyola la fàbrica fou confiscada i tota la família va fugir a França. Van tornar en acabar la guerra, i gràcies als sòlids contactes amb les autoritats franquistes reorganitzà i expandí l'empresa. Fou nomenat diputat de l'àrea de cultura de la Diputació de Barcelona, i aprofità la seva influència per a restablir la Biblioteca Central de Barcelona, l'Escola del Treball de Barcelona i l'Escola de Pèrits Industrials de Barcelona. En 1960 va deixar la gerència de l'empresa, en 1965 la presidència del consell d'administració i en 1977 el càrrec de conseller.
Va morir el 1980, quan Luis Varela va esdevenir soci majoritari de "Rivière Societat Limitada". Va mantenir aquesta posició fins que el 1999 va ser absorbida per la Celsa.

## Referències

* ↑ «Francisco Luis Rivière Manén». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Francisco Luis Rivière a ancestry.com
* ↑ Innovación y estrategias de crecimiento empresarial en la industria de transformados metálicos en España (1860-1935): los casos de Averly y Rivière Agustín Sancho Sora (Universidad de Zaragoza) y Paloma Fernández Pérez (Universidad de Barcelona)
* ↑ Rivière Manén, Francisco Luis, a mcnbiografias
# Sabruneta

Sabruneta fou una masia del terme municipal de Moià, al Moianès. Està situada a l'extrem sud del terme de Moià, a 646,3 metres d'altitud. Les seves ruïnes són a l'extrem meridional del Solà de Sabruneta i de la Serra de la Moretona, a la dreta de la riera de l'Om. És al nord-oest de la masia de Serramitja.
# Saint-Étienne-du-Gué-de-l'Isle

Saint-Étienne-du-Gué-de-l'Isle (en bretó Sant-Stefan-ar-Roudouz) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2006 tenia 397 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 516 | 507 | 459 | 452 | 417 | 378 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Yves Mainguy | |
# Sacajawea

Sacajawea (Lemhi Valley, Idaho, 1786/1788-1812/1884) fou una índia xoixon.
El 1800 fou raptada pels hidatses i el 1804 passà a la propietat del tramper francès Toussaint Charbonneau. El 1805 ambdós acompanyaren Lewis i Clark en la primera gran expedició d'exploració del Far West, com a guies i intèrprets.
El 1810 s'establí a Saint Louis.
Segons John Luttig va morir el 1812, i Lewis i Clark la consideraven morta el 1828. Segons altres versions, abandonà el seu marit i s'establí entre els comanxes, i finalment va morir el 1884 a la Reserva índia de Wind River.

## Referències

* ↑ Marchena, Domingo. «La viajera con más estatuas de América es una desconocida» (en castellà). La Vanguardia, 12-03-2021. [Consulta: 23 agost 2021].
# Sallah

Sallah és un personatge fictici, amic i col·lega d'Indiana Jones. Fou interpretat per l'actor John Rhys-Davies, que apareix a "A la recerca de l'arca perduda" i a "Indiana Jones i l'última croada".
# Gabiano

Gabiano és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Camino, Cerrina Monferrato, Fontanetto Po, Mombello Monferrato, Moncestino, Palazzolo Vercellese i Villamiroglio.
Pertanyen al municipi les frazioni de Cantavenna, Mincengo, Piagera, Sessana, Varengo i Zoalengo.

## Galeria fotogràfica

* Castell
* Panorama
# Gabinet Mongenast

El Gabinet Mongenast va formar el govern de Luxemburg del 12 d'octubre de 1915 al 6 de novembre de 1915, durant l'ocupació alemanya de Luxemburg a la Primera Guerra Mundial.

## Antecedents

La mort de Paul Eyschen el 12 d'octubre de 1915 va sumir el país en una successió de crisi de govern. La forta personalitat en cap de l'antic gabinet durant 27 anys havia aconseguit ocultar la profunda desunió política de Luxemburg. El 1908 els liberals i els socialistes havien format el bloc de l'esquerra. L'anticlericalisme era l'aliança contra natura entre notables que representaven els interessos de les grans empreses i un partit que defensava els interessos de la classe obrera. El Bloc d'Esquerra es va assegurar una sòlida majoria a la Cambra dels Diputats. Tanmateix, la guerra, amb les seves penúries concomitants, va canviar aquests informes a la força. Enfront de les tensions socials a causa de la dramàtica situació de l'oferta de productes i l'augment dels preus, la unió de l'Esquerra es va ensorrar, aleshores el Partit de la Dreta, amb personalitats com Pierre Dupong i Émile Reuter van desenvolupar la tendència social cristiana guanyant popularitat.
En lloc de mitigar la violència de les lluites que representen el paper d'àrbitre, la corona es va decantar més obertament a la dreta. El 1912, la Gran Duquessa Maria Adelaida va esperar sis setmanes abans de signar la Llei de l'Escola amb l'oposició dels catòlics. El 1915, la Gran duquessa va retardar també el nomenament dels alcaldes de Differdange i Hollerich, els dos lliurepensadors coneguts pel seu anticlericalisme. Mathias Mongenast, acusat de formar un nou govern després de la mort d'Eyschen va dimitir quan va entrar en conflicte amb la corona sobre el nomenament per la vacant de Director de l'Escola Normal.

## Composició

* Mathias Mongenast: President en funcions del Govern, director general de Finances
* Victor Thorn: Director General de Justícia i d'Obres Públiques
* Ernest Leclère: Director General de l'Interior

## Referències

* 1 2 3 «Les gouvernements du Grand-Duché de Luxembourg depuis 1848. Èdition 2011» (PDF) (en francès) p. 64-65. [Consulta: 9 desembre 2015].
# Gasteranthus extinctus

Gasteranthus extinctus és una espècie de planta amb flors de la família de les gesneriàcies (Gesneriaceae). És endèmica a l'Equador. El seu hàbitat natural són els boscos montans humits subtropicals o tropicals. L'espècie és una petita herba que produeix flors taronges brillants que van donar lloc al nom del gènere Gasteranthus ("flor del ventre").

## Conservació

Gasteranthus extinctus va ser declarada extingida després que grans àrees de la selva tropical on es trobava van ser talades per a terres de cultiu. El 15 d'abril de 2022, la planta va ser redescoberta als contraforts dels Andes, i en clapes de la selva nebulosa a la Regió de Centinela de l'Equador, gairebé 40 anys després de l'última observació. G. extinctus va ser posteriorment reclassificada com a en perill crític.

## Referències

* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
* ↑ «'Extinct' flower rediscovered in Ecuador after forest destruction» (en anglès). www.nhm.ac.uk. [Consulta: 18 setembre 2023].
* ↑ Bugel, Safi. «Wildflower believed to be extinct for 40 years spotted in Ecuador» (en anglès). The Guardian, 15-04-2022. [Consulta: 18 setembre 2023].
* ↑ Pitman, Nigel C. A.; White, Dawson M. ; Guevara Andino, Juan Ernesto ; Couvreur, Thomas L. P. ; Fortier, Riley P. ; Zapata, José Nicolás ; Cornejo, Xavier ; Clark, John L. ; Feeley, Kenneth J. ; Johnston, Mark K. ; Lozinguez, Alix ; Rivas-Torres, Gonzalo «Rediscovery of Gasteranthus extinctus L.E.Skog & L.P.Kvist (Gesneriaceae) at multiple sites in western Ecuador» (en anglès). PhytoKeys, 194, 15-04-2022, pàg. 33–46. DOI: 10.3897/phytokeys.194.79638. PMC: 9033745. PMID: 35586327 [Consulta: 18 setembre 2023].
* ↑ Kooser, Amanda. «Scientists Rediscover Lost Wildflower Named 'Extinctus,' but It's Still Endangered» (en anglès). CNET.com, 15-04-2022. [Consulta: 18 setembre 2023].
# Gastel·lo

Gastel·lo (en rus: Гастелло) és un poble de l'óblast de Sakhalín, a l'Extrem Orient de Rússia, que el 2013 tenia 868 habitants. Pertany al districte de Poronaisk.

## Referències

* ↑ Топонимический словарь Сахалинской области. Дальневосточное книжное издательство. Сахалинское отделение. ISBN 5-7440-0136-0.
* ↑ Высоков М. С., Голубев В. А., Кожухова Т. М., Колесников Н. А., Лопачёв А. М., Тварковский Л. С.. История Сахалинской области с древнейших времён до наших дней.