OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Yoshimi Yamashita

Yoshimi Yamashita (山下良美, Yamashita Yoshimi, nascuda el 20 de febrer de 1986) és una àrbitre internacional de futbol japonesa. Va arbitrar a la Copa Mundial Femenina de Futbol 2019 a França. També va dirigir als Jocs Olímpics d'Estiu de 2020, en el partit entre els Estats Units i Suècia. El 2022 fou una de les tres dones seleccionades per arbitrar al mundial de futbol masculí de 2022.
També durant el 2022, Yamashita es va convertir en la primera àrbitre dona a oficiar un partit tant a la Lliga de Campions de l'AFC masculina com a la Lliga J1, fent-se càrrec de la victòria per 2-1 del Melbourne City sobre Chunnam Dragons i del 2-1 del FC Tokyo. 0 victòria sobre Kyoto Sanga respectivament.

## Referències

* ↑ «Yoshimi Yamashita » Matches as referee». Worldfootball.net. [Consulta: 30 juny 2019].
* ↑ «Japan - Y. Yamashita - Profile with news, career statistics and history». Women.soccerway.com. [Consulta: 30 juny 2019].
* ↑ «FIFA Frauen-WM 2019 - Nachrichten - Aufgebot der Spieloffiziellen für die FIFA Frauen-WM 2019». FIFA.com. [Consulta: 30 juny 2019].
* ↑ «FIFA.com». Digitalhub.fifa.com. [Consulta: 17 juliol 2022].
* ↑ «Female referees to officiate at men's World Cup for the first time» (en anglès). , 19-05-2022 [Consulta: 19 maig 2022].
* ↑ «Soccer D.B. : 2022 Yoshimi Yamashita Referee Result by Season». Soccer D.B.. [Consulta: 21 setembre 2022].
* ↑ «Yamashita ready to become Japan's first female World Cup referee» (en anglès). www.aljazeera.com, 02-09-2022. [Consulta: 21 setembre 2022].
* ↑ «Japanese top men's football league gets first-ever woman referee». South China Morning Post, 18-09-2022. [Consulta: 21 setembre 2022].
* ↑ «Soccer D.B. : 2022 J1 League 22/09/18 F.C.Tokyo - Kyoto Sanga F.C. Results,Players» (en anglès). Soccer D.B.. [Consulta: 21 setembre 2022].
# Govern polonès a l'exili

El govern polonès a l'exili, formalment conegut com el Govern de la República de Polònia a l'exili (en polonès, Rząd Rzeczypospolitej Polskiej na uchodźstwie), va ser el govern a l'exili de Polònia format arran de la invasió de Polònia de setembre de 1939, i la subsegüent ocupació de Polònia per l'Alemanya nazi i la Unió Soviètica, que va posar fi a la Segona República Polonesa fundada el 1918. Tot i l'ocupació de Polònia per les potències hostils, el govern a l'exili va exercir una influència considerable a Polònia a través de les estructures de l'Estat Polonès Clandestí i el seu braç armat, l'Armia Krajowa (Exèrcit Nacional) de resistència.
Encara que en gran part no reconegut i sense poder efectiu després del final de la Segona Guerra Mundial, es va mantenir en funcionament fins a finals del règim comunista a Polònia el 1990, en oposició a la República Popular de Polònia, un estat satèl·lit soviètic, quan van ser formalment transferides les seves responsabilitats al nou govern.

## Enllaços externs

* Declaració del govern polonès a l'exili després de la mort del General Sikorski (1943) Arxivat 2011-05-15 a Wayback Machine. (polonès)
# Riaville

Riaville és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 39 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Riaville era de 39 persones. Hi havia 16 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 20 habitatges, 16 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 3 estaven desocupats. 19 eren cases i 1 era un apartament. Dels 16 habitatges principals, 15 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 3 tenien quatre cambres i 14 en tenien cinc o més. 13 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 6 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Riaville el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 25 persones, 13 eren actives i 12 eren inactives. De les 13 persones actives 12 estaven ocupades (7 homes i 5 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 12 persones inactives 5 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un taller de reparació d'automòbils i de material agrícola.
L'any 2000 a Riaville hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Riaville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Riaville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Espirostrèptides

Els espirostrèptides (Spirostreptida) són un ordre de diplòpodes quilognats del superordre Juliformia. Hi ha unes 1.000 espècies descrites, de manera que són el segon ordre de milpeus més nombrós, darrera dels polidèsmides.

## Característiques

Els espirostrèptides són generalment grans, llargs i cilíndrics, amb 30 a 90 segments. Normalment tenen ulls. Aquest ordre conté el milpeus més llarg; el milpeus gegant Africà del gènere Archispirostreptus pot superar els 30 cm de longitud.

## Distribution

Els espirostrèptides són principalment tropicals, viuen a Àfrica, Sud d'Àsia fins Japó, Austràlia i, al hemisferi occidental, dels Estats Units fins a l'Argentina.

## Taxonomia

L'ordre Spirostreptida inclou unes 1.000 espècies, segons el següent esquema:

### Subordre Cambalidea Cook, 1895

* Família Cambalidae Bollman,1893
* Família Cambalopsidae Cook 1895
* Família Choctellidae Chamberlin and Hoffman, 1950
* Família Iulomorphidae Verhoeff, 1924
* Família Pseudonannolenidae Silvestri, 1895

### Subordre Spirostreptidea Brandt, 1833

* Superfamília Odontopygoidea Attems, 1909
** Família Atopogestidae Hoffman, 1980
** Família Odontopygidae Attems. 1909
* Superamília Spirostreptoidea Pocock, 1894
** Família Adiaphorostreptidae Hoffman, 1977
** Família Harpagophoridae Attems, 1909
** Família Spirostreptidae Brandt, 1833

## Referències

* 1 2 Shear, W. «Class Diplopoda de Blainville in Gervais, 1844. In: Zhang, Z.-Q. (Ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness». Zootaxa, vol. 3148, 2011, pàg. 159–164.
* ↑ «Diagnostic features of Millipede Orders». Milli-PEET Identification Tables. The Field Museum, Chicago. Arxivat de l'original el 30 de novembre 2020. [Consulta: 25 octubre 2013].
* ↑ Shelley, Rowland M. «Centipedes and Millipedes with Emphasis on North American Fauna». The Kansas School Naturalist, vol. 45, 3, 1999, pàg. 1–16. Arxivat 2016-11-12 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-11-12. [Consulta: 10 gener 2021].
# Richard Ewen Borcherds

Ricard Ewen Borcherds FRS (29 de novembre de 1959 a Ciutat del Cap, Sud-àfrica) és un matemàtic conegut pels seus treballs en teoria de grups i en àlgebra de Lie.
Va fer els seus estudis a la King Edward's School a Birmingham, després a la universitat de Cambridge, on seguia els cursos de John Horton Conway. Després d'haver obtingut el doctorat, ha ocupat diversos llocs a Cambridge i a la Universitat de Califòrnia, Berkeley, on és actualment professor de matemàtiques.
Borcherds és particularment conegut pel seu treball que connecta la teoria dels grups finits a altres sectors de les matemàtiques. En particular, va inventar la noció d'àlgebra vèrtex, que es va servir en la demostració de la Conjectura de conway-norton. Aquest resultat està vinculat a la teoria de les representacions del grup monstre, un grup finit l'estructura del qual no havia estat fins ben compresa fins aquest moment. Aquests últims anys, Borcherds ha intentat construir la teoria quàntica de camps de manera matemàticament rigorosa.
El 1998 al 23è Congrés internacional de matemàtiques a Berlín (Alemanya), va rebre la medalla Fields.

## Referències

* ↑ Goddard, Peter. «The work of Richard Ewen Borcherds». A: Proceedings of the International Congress of Mathematicians, Vol. I (Berlin, 1998), 1998, p. 99–108.
* ↑ «BORCHERDS, Prof. Richard Ewen». Who's Who 2014, A & C Black, an imprint of Bloomsbury Publishing plc, 2014; online edn, Oxford University Press.
# Resolució 99 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 99 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 12 d'agost de 1953 després de la mort del jutge Sergei Golunsky, decideix que la seva vacant a la Cort Internacional de Justícia quedaria sense ocupar durant la resta del seu mandat i seria resolta amb una elecció a l'Assemblea general que es proposa abordar durant la VIIIa reunió d'aquest cos.
La resolució va ser adoptada sense votar.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1 a la 100 (1946 - 1953)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Esporte Clube Pinheiros (PR)

* No s'ha de confondre amb Esporte Clube Pinheiros.
L'Esporte Clube Pinheiros fou un club de futbol brasiler de la ciutat de Curitiba a l'estat de Paranà.

## Història

El Savóia Futebol Clube va ser fundat el 1914, mentre que l'Sport Club Água Verde va néixer el 1915. Savóia i Água Verde es van fusionar el 1920 per formar el Savóia-Água Verde. Adoptaren el nom Savóia Futebol Clube el 1921, Esporte Clube Brasil el 1942, i finalitzada la II Guerra Mundial esdevingué Esporte Clube Água Verde. El 1971 adoptà el nom Esporte Clube Pinheiros, que fa referència al Pinheiro-do-Paraná, una araucaria, arbre símbol de Paranà.
Guanyà el Campionat paranaense el 1967 com a Água Verde, i el 1984 i 1987 com a Pinheiros. Participà en el Campeonato Brasileiro Série A el 1981 i 1985. També jugà la Copa do Brasil el 1989.
El 19 de desembre de 1989, el Pinheiros uní forces amb el club Colorado Esporte Clube per formar el Paraná Clube.

## Palmarès

* Campionat paranaense:
** 1967, 1984, 1987
* Copa José Milani:
** 1973
* Cidade de Curitiba - Trofeu Clemente Comandulli:
** 1977

## Referències

* 1 2 Enciclopédia do Futebol Brasileiro Lance Volume 1. Rio de Janeiro: Aretê Editorial S/A, 2001, p. 221. ISBN 85-88651-01-7.
* 1 2 3 4 5 6 «History of Paraná Clube». RSSSF, Octubre 28, 2005. [Consulta: Juliol 2, 2009].
* ↑ «Estat de Paranà State League - List of Champions». RSSSF, 13-04-2014. [Consulta: 1r juliol 2014].
* ↑ «Brazil 1981». RSSSF, Juny 22, 2003. [Consulta: Juliol 2, 2009].
* ↑ «Brazil 1985 (Taça de Ouro)». [Consulta: Juliol 2, 2009].
* ↑ RSSSF Brasil: Brazil Cup 1989
* ↑ «Colorado Esporte Clube» (en portuguès). Flapédia, Maig 10, 2008. [Consulta: Juliol 2, 2009].
* ↑ City of Curitiba / Clemente Comandulli Cup
# Esporte Clube XV de Novembro (Jaú)

El Esporte Clube XV de Novembro, més conegut com a XV de Jaú, és un club esportiu brasiler de futbol de la ciutat de Jaú a l'estat de São Paulo. Els seus colors són el verd i el groc.

## Història

El 1924, el club va ser fundat com a Esporte Clube XV de Novembro per José Piragine Sobrinho i altres esportistes. Es va professionalitzar el 1948, el 1951 va guanyar el primer títol, la sèrie A-2 després de guanyar del Jabaquara. El 1979, per primera vegada a disputar el Campionat Brasiler. És considerat com el graner dels jugadors estrella durant els 80 jugadors que revelen. Actualment disputa el campionat paulista de segona divisió.

## Estadi

El XV juga a l'estadi Zezinho Magalhães, conegut com a Jauzão, construït en 1951, amb capacitat per a 12.978 espectadors.

## Palmarès

* 2 Campionats Paulista sèrie A-2: 1951 i 1976

## Enllaços externs

* Web Oficial Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
# Espérame en el cielo

Espérame en el cielo és una pel·lícula espanyola estrenada en 1988, dirigida per Antonio Mercero i interpretada per Pepe Soriano, José Sazatornil i Chus Lampreave. Presa el seu nom de la cançó Espérame en el cielo cantada per Antonio Machín, que és el tema principal de la banda sonora.

## Argument

Paulino Alonso (Pepe Soriano) és un ortopedista que té una gran semblança física amb Franco. Durant una gresca privada, Paulino és segrestat per agents del govern al comandament d'Alberto Sinsoles (José Sazatornil), "cap de propaganda nacional", amb la finalitat d'utilitzar-lo com a doble de Franco en les seves aparicions públiques de risc; comença així un "entrenament" en els gestos i maneres del dictador, que Paulino acaba aprenent. Mentrestant, la seva dona (Chus Lampreave) i amics estan convençuts que ha mort, per la qual cosa decideixen intentar contactar amb ell per mitjà de sessions d'espiritisme, però els resultats no són els esperats... Mentrestant, Paulino Alonso és ja pràcticament impossible de distingir de Franco per ningú (ni tan sols per la seva dona). Absolutament per ningú. Però no està conforme amb la seva destinació i pensa a revoltar-se, si bé únicament aconseguirà una fugaç trobada amb la seva esposa, amb la qual acorda comunicar-se pessigant-se l'orella, gest que ella podrà veure durant les transmissions del NO-DO (una visita a les mines de carbó, una entrevista amb l'ambaixador d'Egipte, la inauguració de l'embassament d'Entrepeñas…). Al final de la pel·lícula, es descobrirà que Paulino ha suplantat per complet al dictador, fins al punt que ha estat ell i no Franco l'enterrat a la Valle de los Caídos.

## Repartiment

* Pepe Soriano - Francisco Franco
* José Sazatornil - Alberto Sinsoles
* Chus Lampreave - Emilia
* Manuel Codeso Ruiz - Luis
* Amparo Valle - Rosa
* Paco Cambres - Capellà del Pardo
* José Luis Barceló - Almirall Carrero Blanco
* Josefina Calatayud - Carmen Polo
* Pedro Civera - Ambaixador egipci

## Premis i candidatures

3a edició dels Premis Goya
| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor pel·lícula | Millor pel·lícula | Candidata |
| Millor director | Antonio Mercero | Candidat |
| Millor actor protagonista | Pepe Soriano | Candidat |
| Millor actriu de repartiment | Chus Lampreave | Candidata |
| Millor actor de repartiment | José Sazatornil | Guanyador |
| Millor guió original | Horacio Valcárcel Romà Gubern Antonio Mercero | Candidats |
| Millor maquillatge i perruqueria | Ángel Luis de Diego Alicia Regueiro | Candidats |

## Referències

* ↑ Review/Film; Making Light of Franco With a Gentle Touch, New York Times, 30 de gener de 1991
* ↑ Espérame en el cielo, Fotogramas
* ↑ Espérame en el cielo al web dels Premis Goya

## Enllaços externs

* Comentari sobre Espérame en el cielo a Cine de barrio
# Roar Johansen

Roar Johansen (Fredrikstad, 8 de juliol de 1935-ibídem, 23 d'octubre de 2015) va ser un futbolista noruec que jugava en la demarcació de defensa.

## Internacional

Va jugar un total de 61 partits amb la selecció de futbol de Noruega. Va debutar el 28 de maig de 1958 en un partit amistós contra Països Baixos, trobada celebrada en l'Ullevaal Stadion que va acabar amb empat a zero. A més va disputar partits del Campionat nòrdic de futbol i classificacions d'Eurocopa, Mundial de futbol i Jocs Olímpics.

## Clubs
### Com a futbolista

| Club | País | Any | Partits | Gols |
| Fredrikstad FK | | 1952 - 1967 | 190 | 5 |

### Com a entrenador

| Club | País | Any |
| Fredrikstad FK | | 1977 |

## Palmarès
### Campionats nacionals

| Títol | Club | Any |
| Tippeligaen | Fredrikstad FK | 1952 |
| Tippeligaen | Fredrikstad FK | 1954 |
| Tippeligaen | Fredrikstad FK | 1957 |
| Tippeligaen | Fredrikstad FK | 1960 |
| Tippeligaen | Fredrikstad FK | 1961 |
| Copa de Noruega | Fredrikstad FK | 1957 |
| Copa de Noruega | Fredrikstad FK | 1961 |
| Copa de Noruega | Fredrikstad FK | 1966 |

## Referències

* ↑ «Nils-Arne Eggen: - Roar var min store mentor» (en noruec). Fredriksstad Blad, 24-10-2015. [Consulta: 27 octubre 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a footballdatabase
* Fitxa del jugador a national football teams (anglès)
# Estopanyà

Estopanyà (Estopiñán del Castillo en castellà) és una vila i municipi de la Ribagorça. És situat a la conca del riu Guart, afluent del Noguera Ribagorçana.

## Geografia

El municipi està format per tres nuclis de població: Estopanyà, Seganta i Casserres del Castell.

### Estopanyà

El poble és a la base d'un turó sobre el qual s'aixeca un castell, el d'Estopanyà, que va ser conquerit per Ramon Berenguer I de Barcelona entre els anys 1058 i 1059. L'any 1196 era un dels castells que tenia l'ostentós honor de Ponç de Cabrera. I finalment l'any 1292 Jaume el Just va donar sis castells a Felipe Saluces, entre els quals el d'Estopanyà.
L'església parroquial, de gran bellesa, és d'estil gòtic. Té una galeria aragonesa de maons, amb l'absis poligonal, i la torre és de vuit costats.

### Seganta

Des de l'ermita de Sant Quilis (San Quílez), s'albiren unes vistes impressionants.

### Casserres del Castell

Població situada a la base de la Roca de Porquet, sobre la qual encara es conserven algunes restes de l'antic castell del segle xiii. També s'hi poden trobar l'ermita de Santa Sofia de Casserres i les runes de l'ermita de Sant Miquel de Casserres.

## Llocs d'interès

* Sant Salvador
* Sant Miquel
* Sant Macari

## Festes locals

* 8 de maig, Sant Miquel
* 6 d'agost, Sant Salvador
* 12 d'octubre, se celebra la festivitat de la Verge del Pilar.

## Fills i filles il·lustres

* Mari Pau Huguet, (1963) presentadora de televisió.

## Referències

* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Estopiñán del Castillo». Arxivat de l'original el 2016-06-07. [Consulta: 7 setembre 2016].

## Vegeu també

* Santa Marina de Soriana
# Rjavka

Rjavka (en rus: Ржавка) és un poble de l'óblast d'Orenburg, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 246 habitants, pertany al municipi de Mustàievo.

## Referències

* ↑ «Численность и размещение населения Оренбургской области. Статистический сборник». Orenburgstat. Arxivat de l'original el 2020-07-25. [Consulta: 25 novembre 2020].
* ↑ Коряков Ю.Б. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 25 novembre 2020].
# Riomaggiore

Riomaggiore (en lígur:Rimazzô, localment Rimazùu) és un poble i comune (municipi) de la província de La Spezia, situat en una petita vall, a la regió italiana de la Ligúria. És el primer poble de Cinque Terre que trobem si viatgem des de La Spezia.
El poble, que data de principis del segle xiii, és conegut pel seu caràcter històric i també pel seu vi. Riomaggiore es troba a la regió de la Riviera de Llevant i toca el litoral del Golf de Gènova, Mediterrani, amb una petita platja i un moll enquadrat per "cases torre" genoveses. El carrer principal de Riomaggiore és Via Colombo, on es poden trobar nombrosos restaurants, bars i botigues.
Forma part del Parc Nacional delle Cinque Terre i és Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO.
Riomaggiore és el poble que es troba més al sud dels cinc pobles de Cinque Terre, tots connectats per camins. La Via dell'Amore és un camí que connecta Riomaggiore amb Manarola, una frazione del municipi.
Riomaggiore va inspirar pintures a Telemaco Signorini (1835–1901), un dels artistes del grup Macchiaioli.

## Galeria d'imatges

* El centre històric de Riomaggiore
* La Marina
* Edificis sobre les roques
* Panorama

## Vegeu també

* Cinque Terre

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese (en italià). Nuova Editrice Genovese, 1910.

## Enllaços externs

* Welcome to Italy: Riomaggiore Arxivat 2016-09-30 a Wayback Machine. (anglès)(italià)(alemany)
* Visita virtual, Riomaggiore
# Erwin Helmchen

Erwin Helmchen (Cottbus, 10 de maig de 1907 - Kiel, 8 de juny de 1981) fou un futbolista alemany de les dècades de 1930 i 1940.
És considerat el major golejador de la història del futbol en partits oficials, segons un estudi fet per RSSSF amb almenys 989 gols marcats en 582 partits i màxim golejador en partits de lliga amb 720 gols.
Va ser jugador de FV Brandenburg Cottbus, PSV Chemnitz, SG Chemnitz Nord i VfB Lübeck. Fou cridat per jugar amb la selecció d'Alemanya, però no va arribar a debutar-hi.

## Referències

* 1 2 100 Jahre Chemnitzer Fussball Bilder, Geschichten, Tabellen. ISBN 978-3-928678-58-2. OCLC 247562414.
* ↑ «Best Goalscorers All-Time (Official Matches)».
* ↑ «Best League Goalscorers All-Time».
* ↑ «The most remarkable world soccer records».
* 1 2 «Aktion "Rasen für Erwin"» (en alemany).
* ↑ Erwin Helmchen at dfb.de.
* ↑ Erwin Helmchen at worldfootball.net.
* ↑ «Strikers» p. 8.
# Erwin Lemmens

Erwin Lemmens (Brussel·les, 12 de maig de 1976) és un futbolista belga, que ocupa la posició de porter.

## Trajectòria

Inicia la seua carrera al KSK Beveren de la lliga belga, on seria titular entre 1997 i 1999. A l'estiu d'eixe any fitxa pel Racing de Santander, de la primera divisió espanyola. Al conjunt càntabre seria suplent els dos primers anys, però a partir del 2001, amb l'equip a Segona, pren la titularitat, la qual mantindria a la posterior temporada, de nou a la màxima categoria.
La temporada 04/05 milita a les files del RCD Espanyol. Gaudeix de la titularitat, però l'arribada de Carlos Kameni li tanca el pas. Marxa a l'Olympiacos FC de la lliga grega, on amb prou feines hi juga, en ser el tercer porter.
El 2007 s'incorpora al RKC Waalwijk neerlandès, i a l'any següent retorna al seu país, primer al recent ascendit FC Dender i després al conjunt al qual havia començat, el Beveren.

## Selecció

Lemmens ha estat dues vegades internacional amb Bèlgica.

## Referències

* ↑ «Kameni 'dreams' of Man Utd». BBC Sport, 17-03-2005. [Consulta: 12 gener 2016].
* ↑ Lemmens ripe for Olympiacos; UEFA.com, 18 juliol 2005
* ↑ «Tactical Formation». Football-Lineups. [Consulta: 14 febrer 2007].
* ↑ «Erwin Lemmens nouvel entraîneur des gardiens des Diables» (en francès). Le Soir, 24-01-2013. [Consulta: 8 desembre 2015].
# Ezzes

Els ezzes o ezees són els membres d'un sub-grup ètnic igbo que viuen al sud-est de Nigèria. Els ezzes parlen la llengua ezaa. Els ezzes són els descendents d'Ezekuna i la seva dona, Anyigo. Per això, moltes vegades també són anomenats Ezaa Ezekuna. Els ezzes tenen comunitats a les LGAs d'Abakaliki, Ezza, Ohaozara i Ishielu, a l'estat d'Ebonyi i la LGA d'Okpokwu, a l'estat de Benue, a Igboland. El seu codi ètnic a l'ethnologue és NAB59h. El 95% dels ezzes són cristians (el 27% dels quals, són evangèlics). D'aquests, el 75% són catòlics i el 25% són protestants. El 5% dels ezzes restants professen religions tradicionals africanes.

## Referències

* 1 2 3 4 «Ezaas». Joshua Project.
* ↑ Alagoa, Ebiegberi Joe. The Early History of the Niger Delta. Buske Verlag, 1988, p. 92. ISBN 3-87118-848-4 [Consulta: 19 desembre 2008].