OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rayo Vallecano (femení)

El Rayo Vallecano femení és la secció femenina del club madrileny de futbol Rayo Vallecano, que al 2000 va absorbir el CD El Buen Retiro. Va arribar a Primera al 2003, i entre 2008 i 2012 va guanyar tres Lligues i una Copa. Després ha anat baixant a la parta mitja de la taula. Va arribar als vuitens de final de la Lliga de Campions dues vegades, en tots dues ocasions va ser eliminat pel Arsenal.

## Plantilla 2016-17

| Porteres | Porteres | Defenses | Defenses | Centrecampistes | Centrecampistes | Davanteres | Davanteres |
| 01 | Alicia Gómez | 03 | Paulita Díaz | 08 | Shin Hye-sheon | 02 | Sheila García |
| 13 | Ana Valles | 04 | Paula López | 09 | Mari García-Uceda | 07 | Iris Ponciano |
| | | 05 | Amaia Mendioroz | 10 | Estela Fernández | 11 | Natalia Pablos |
| | | 06 | Paula Andújar | 12 | Rosita Martín | 15 | Bea Torija |
| | | 16 | Jeni Santiago | 14 | Sole Sánchez | 18 | Laura Domínguez |
| | | 20 | Raquel Carreño | 17 | Laura Codonal | 19 | Jessica Vílchez |
| | | | | | | 21 | Rocío Zafra |

## Històric
### Palmarès

* 3 Lligues d'Espanya
** 08/09 - 09/10 - 10/11
* 1 Copa d'Espanya
** 07/08

### Trajectòria

Lliga espanyola :
| | 00/01 | 01/02 | 02/03 | 03/04 | 04/05 | 05/06 | 06/07 | 07/08 | 08/09 | 09/10 | 10/11 | 11/12 | 12/13 | 13/14 | 14/15 | 15/16 | 16/17 | 17/18 | 18/19 | 19/20 |
| Primera Divisió | | | | 9 | 7 | 4 | 4 | 2 | 1 | 1 | 1 | 4 | 6 | 4 | 6 | 10 |
| Segona Divisió | | 1 | 1 |
Lliga de Campions :
| Edició | Fase prèvia | Setzens de final | Vuitens de final |
| 2009/10 | | FK Rossiyanka |
| 2010/11 | | Valur Reykjavík | Arsenal FC |
| 2011/12 | Pärnu JK ¹ | PK-35 Vantaa | Arsenal FC |
¹ Fase de grups. Equip eliminat millor posicionat o equip classificat pitjor posicionat.

## Referències

* ↑ «El Rayo Vallecano femenino, al borde de la desaparición - MARCA.com», 18-06-2014. [Consulta: 14 octubre 2020].
* ↑ «Katie Chapman hunde al Rayo Vallecano en el descuento - MARCA.com». [Consulta: 14 octubre 2020].
# Schokland

Schokland forma part del municipi de Noordoostpolder, és un conegut jaciment arqueològic i seu del Museu de Schokland; fou també el primer lloc a ser considerat com a Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO als Països Baixos l'any 1995 És una antiga illa que deixà de ser-ho quan el Noordoostpolder la reclamà del mar el 1942. Les restes són encara visibles avui dia amb una part lleugerament elevada al pòlder i encara per la part intacta del mur de contenció del front marítim de 'Middelbuurt'.
Com a resultat del creixement del nivell del mar Schokland, es transformà d'una àrea de poblament atractiva a l'edat mitjana a un lloc sota amenaça contínua d'inundacions en el segle xix. En aquell temps, els Schoklanders va haver-se de retirar a les tres parts més elevades, Emmeloord, Molenbuurt, i Middelbuurt. Una gran inundació, el 1825, portà la destrucció massiva, i el 1859 el govern decidí acabar el poblament permanent a Schokland. L'antic municipi de Schokland es va unir a Kampen a la costa.
* Església de Schokland
* Església amb mur del front marítim
* El campanar

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Schokland and Surroundings» (en anglès). [Consulta: 11 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Schokland.
# Sebastián Lerdo de Tejada

Sebastián Lerdo de Tejada y Corral (n. a Xalapa, Veracruz el 24 d'abril de 1823; m. al 21 d'abril de 1889 a la ciutat de Nova York) fou jurista i president de Mèxic de 1872 a 1876.
Lerdo de Tejada nasqué a la ciutat de Xalapa, Veracruz, fill d'una família criolla. Després d'estudiar teologia per cin anys al Seminari Palafoxià de Puebla de los Ángeles, rebé els ordes menors, però decidí no exercir el sacerdoci. El 1851, es graduà com a avocat al Col·legi de San Idelfonso de la ciutat de Mèxic, una de les institucions superiors més reconegudes, la qual dirigí quan tenia només vint-i-nou anys.
El 1855 fou advocat de la Suprema Cort de Justícia de Mèxic. Fou conegut com a líder liberal i partidari del president Benito Pablo Juárez García. El 1857 fou designat Ministre d'Afers Exteriors per tres mesos durant la presidència d'Ignacio Comonfort, i president de la Cambra de Diputats el 1861.
Durant la Intervenció Francesa a Mèxic i el regnat de Maximilià d'Habsburg com a emperador de Mèxic, Lerdo de Tejada desconegué l'imperi i romangué lleial al president Benito Pablo Juárez García i als republicans, i participà activament en la resistència nacional. El govern republicà hagué d'abandonar la capital el 31 de maig de 1863. El 12 de setembre de 1863, quan el govern republicà itinerant es trobava a San Luis Potosí, Lerdo de Tejada fou designat Ministre d'Afers Exteriors, Interiors i de Justícia; càrrecs que conservà fins al 1871, 1868 i 1863 respectivament. Durant el Segon Imperi Mexicà, Lerdo de Tejada fou l'aliat i confident més proper del president Juárez. El 8 de novembre de 1865 signà el decret que estenia el mandat de Juárez fins que s'acabés la guerra contra l'imperi.
Amb el triomf de la República el 1865, Lerdo de Tejada continuà amb els seus càrrecs de Ministre, i a més fou diputat i president de la Suprema Cort de Justícia de Mèxic tot alhora. El 1871, es presentà com a candidat a la presidència, però Juárez resultà reelegit, i Lerdo de Tejada retornà a la Suprema Cort. En morir Juárez, el 1872, assumí la presidència com ho establia la constitució de Mèxic. Durant la seva administració inaugurà el ferrocarril de la ciutat de Mèxic al Port de Veracruz així com diversos instituts científics, i en general, millorà l'economia del país. El setembre de 1873 introduí les Lleis de Reforma dins la constitució.
Fou reelegit el 1876, però Porfirio Díaz es revoltà en armes amb el lema de "Sufragi Efectiu No Reelecció" i prengué el poder de govern. José María Iglesias, president de la Suprema Cort de Justícia, en virtut del que estipulava la constitució, reclamà la presidència i s'oposà a reconèixer Díaz, però el seu mandat no fou reconegut. Lerdo de Tejada s'exilià als Estats Units. Morí a la ciutat de Nova York el 21 d'abril de 1889. El segle següent les seves restes foren traslladades a la Rotonda dels Homes Il·lustres de la ciutat de Mèxic.
La seva germana, Soledad Lerdo de Tejada, es casà amb el músic i editor figuerenc establert a Mèxic Narcís Bassols i Soriano.
# Schouweiler

Schouweiler (en luxemburguès: Schuller) és una vila centre administratiu de la comuna de Dippach del districte de Luxemburg al cantó de Capellen. Està a uns 13 km de distància de la Ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Schouweiler». [Consulta: 20 setembre 2015].
# Selene dorsalis

Selene dorsalis és una espècie de peix de la família dels caràngids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 38 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Portugal fins a Sud-àfrica, incloent-hi Madeira i Cap Verd.

## Referències

* ↑ ITIS
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sefsaf

Sefsaf (àrab الصفصاف) és una comuna rural de la província de Sidi Kacem de la regió de Rabat-Salé-Kenitra. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 25.075 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Sebastiano Zuccato

Sebastiano Zuccato va ser un pintor venecià del segle XVI junt amb el seu germà Francis Zuccato va ser el primer mestre de Ticià que, adonant-se del gran talent de Ticià, l'envià al pintor de la Cort Gentile Bellini. Zuccato és considerat un expert en mosaics però no ho era en la pintura ni en el dibuix.

## Referències

* ↑ Testments d'artistes venecians
* ↑ Educación plástica
* ↑ jstor.org
# Sebastien Gonzalez

Sébastien González (Azkaine (Lapurdi) 1977), més conegut com a Gonzalez, és un jugador professional de pilota basca, davanter esquerrà, en nòmina de l'empresa Aspe. Va debutar l'any 1998 al frontó del seu poble, tot i que prové del joc en trinquet basc.

## Palmarés

* Campió del Mundial de Pilota basca: Mèxic 1998
* Campió del Quatre i Mig: 2009
* Subcampió per parelles: 2010

## Enllaços externs

* Fitxa personal Arxivat 2009-09-16 a Wayback Machine.
# Sergy

«Sergy» té aquests significats:
* Sergy (Ain), municipi francès a la regió de Roine-Alps.
* Sergy (Aisne), municipi francès a la regió de la Picardia.
# Sasso di Castalda

Sasso di Castalda (lucà: U Sàsse) és un municipi italià, situat a la regió de Basilicata i a la província de Potenza. Ocupa una superfície de 45,43 quilòmetre quadrat i tenia 733 habitants a l'1 gener 2023.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1r gener 2017 | 1r gener 2018 | 1r gener 2023 |
| 834 | 831 | 733 |

## Administració

Llista d'alcaldes i alcaldesses :
| Dates mandat | Nom de l'alcalde/ssa | Causa finalització |

## Referències

* ↑ Dizionario Di Toponomastica: Storia E Significato Dei Nomi Geografici Italiani (en italià). Garzanti, 1990. ISBN 88-11-30500-4.
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«».
* ↑ Error: Unable to display the reference properly. See the documentation for details.
# Saturargues

Saturargues és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Saturday Island

Saturday Island (també coneguda com a Island of Desire) és una pel·lícula britànica dirigida per Stuart Heisler estrenada el 1952.

## Argument

Basat en un guió cinematogràfic adaptat d'una història de Hugh Brooke que va sortir al "The Saturday Evening Post": la tinent Elizabeth Smythe, una infermera de l'hospital Militar de la marina, i el caporal Marí Michael J. "Chicken" Dolan, són els únics supervivents quan un vaixell hospital xoca amb una mina al Sud del Pacific durant la Segona Guerra Mundial. El dos passen mesos sols en una illa deserta i, malgrat la diferència d'edat, s'enamoren... i per unes altres raons òbvies. La seva existència pacífica canvia quan un avió s'estavella a l'illa i l'únic supervivent, William Peck, també s'enamora d'Elizabeth.

## Repartiment

* Linda Darnell: Tinent Elizabeth Smythe
* Tab Hunter: Michael J. 'Chicken' Dugan
* Donald Gray: William Peck
* John Laurie: Grimshaw
* Sheila Chong: Tukua
* Russell Waters: Dr. Snyder
* Hilda Fenemore: Ollie
* Brenda Hogan: Jane
* Diana Decker: Mike
* Peggy Hassard: Maggie
# Sedetans

Els sedetans (en llatí sedetani, en grec antic Σιδητανοί) eren els ibers que ocupaven la zona sud de l'Aragó, des l'Ebre en direcció sud, fins a tocar el país dels edetans, que ocupaven el centre del País Valencià. La capital era Salduie (l'actual Saragossa), de la que parla Plini el Vell.
Les monedes dels sedetans portaven la inscripció Sedeisken o Sedeiscen. El seu límit sud els formaven els rius Martín i Guadalop, on es troba el jaciment d'Azaila, del que no se'n coneix el nom antic però té restes ibèriques; cap a l'oest arribava fins a Alagó, més enllà del qual ja hi havia el territori dels vascons i celtibers; el seu límit nord era l'Ebre, a la regió de Saragossa; finalment, tenien a l'est als ilercavons i als edetans amb els que alguns autors confonen.
Encara que es trobaven entre els celtibers i els ilergets, gairebé no van oferir resistència als romans i es van romanitzar ràpidament. Al segle ii aC ja usaven la moneda romana i al segle I aC participaven en les legions.

## Referències

* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, III, 3,24
* ↑ Smith, William (ed.). «Edetani». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 2 març 2021].
* 1 2 De Bernardo Stempel, Patrizia «From Ligury to Spain: Hispanic coins (iberian -(sk(en) and some theonyms». Paleohispanica, 6, 2006, pàg. 45-58.
# Setge de Calvi

El setge de Calvi fou una de les batalles de la Campanya naval d'Alfons el Magnànim

## Antecedents

Els complexos jocs d'aliances i rivalitats locals no permetien conquestes duradores de Còrsega, agreujat pel conflicte del Cisma d'Occident, en què els corsos estaven dividits pel suport a Joan XXIII, ajudat pels pisans i Benet XIII, ajudat pels genovesos.
Vicentello d'Istria aterra a l'illa amb una força militar aragonesa, i traient profit de les rivalitats pren fàcilment el control de Cinarca i Ajaccio. Acordant amb els bisbes en favor dels Pisans, va estendre la seva influència a la terra i aixeca el castell de Corte el 1419, deixant la influència genovesa reduïda a Bonifacio i Calvi. Vincentelli, amb el títol de Virrei de Còrsega, establia el 1420 la seu del seu govern a Biguglia.
El 1420 Alfons el Magnànim va enviar una flota a Sicília, Còrsega i Nàpols, per lluitar contra els genovesos, que va partir dels Alfacs (Sant Carles de la Ràpita) i es presenta amb una gran flota en el mar enfront de Còrsega amb la intenció de prendre possessió personalment del Regne de Sardenya i Còrsega. Després de pacificar l'Alguer (Sardenya) amb un estol de 24 galeres pròpies i 5 venecianes, es va dirigir a Calvi.

## El setge

Als pocs dies de setge per terra i per mar, la ciutat es va rendir.

## Conseqüències

Caiguda Calvi, al nord de Còrsega el setembre de 1420 es va dirigir a Bonifacio, al sud de l'illa.
La ciutat quedà en mans d'Alfons el Magnànim fins a l'abril de 1421

## Referències

* ↑ F. Xavier Hernández, Història militar de Catalunya ISBN 84-232-0638-6
* ↑ S. de Aldama, Dionisio; García González, Manuel. Historia general de España desde los tiempos primitivos hasta fines del año 1860: inclusa la gloriosa guerra de Africa (en castellà). vol.5. M. Tello, 1862, p.201.
* 1 2 Meloni, Maria Giuseppina. «Ufficiale della Corona d'Aragona in Corsica». A: La corona catalanoaragonesa i el seu entorn mediterrani a la baixa edat mitjana (en italià). CSIC, 2004, p.176. ISBN 840008330X.
* ↑ Rovira i Virgili, Antoni. Història Nacional de Catalunya, volum VI. Edicions Pàtria, 1920, p. 260-261.
# Antoni Vives

Antoni Vives és el nom dels següents personatges:
* Antoni Vives Fierro, (Barcelona, 1940), pintor català
* Antoni Vives i Tomàs (Barcelona, 1965), economista català
* Antoni Vives (cantant), cantant de mitjan segle xix
* Antoni Vives i Estover, paer en cap de Lleida durant la segona República
# Minofor

Minofor és el nom comercial d'un aliatge de color blanc compost del 68% d'estany, Sn, 18% d'antimoni, Sb, 3% de coure, Cu, i 10% de zinc, Zn. Les seves propietats són semblants al metall de Britània.

## Referències

* ↑ Daniel N. Lapedes. Diccionario de términos científicos y técnicos. 4. McGraw-Hill-Boixareu, 1981. ISBN 8426704212.
# Tuchyňa

Bolešov és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1243.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Towns and Municipalities in Districts - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ «História obce - Oficiálna stránky obce Tuchyňa». [Consulta: 28 gener 2024].
# Dia Marítim Mundial

El Dia Marítim Mundial (World Maritime Day) és un dia oficial de les Nacions Unides. Cada any, ofereix l'oportunitat de centrar l'atenció en la importància del transport marítim i altres activitats marítimes i posar èmfasi en un aspecte particular de la tasca de l'OMI. Cada dia marítim mundial té el seu propi tema.
"Connexió de vaixells, ports i persones" ha estat seleccionat com el tema del Dia Marítim Mundial per a l'any 2017 (28 de setembre). El tema va ser triat per oferir l'oportunitat de centrar-se en els diversos actors implicats en les àrees de transport i logística.

## Referències

* imo.org Arxivat 2017-12-24 a Wayback Machine.
# Reconeixement automàtic de l'objectiu

El reconeixement automàtic d'objectiu (RAO) és la capacitat de reconèixer un objectiu o blanc per mitjà d'operacions algorítmiques o dispositius, recollint dades i informació obtinguda per diversos sensors. L'aplicació del RAO és un element crític en la guerra tecnològica-robòtica. És utilitzat pels UAV i míssils creuer.

## Enllaços externs

* Unitat de reconeixement automàtic - General Electric (en anglès)
# Dimoni de Dover

El Dimoni de Dover és un suposat críptid que pertany a la cultura popular dels Estats Units. Sovint se'l descriu com un ésser monstruós nan, d'aspecte humanoide amb la pell grisenca, cap gegant, dits llargs, ulls grocs o verds i sense boca, nas ni orelles visibles. Es va començar a investigar després d'haver ser vist suposadament per sis joves entre el 21 i 22 d'abril de 1972 a Dover. Críptids semblants existeixen a les cultures natives del Canadà (Mannegishi) i l'Àfrica (Backoo).

## Referències

* ↑ «Teeners report 'creature'». Associated Press, 16-05-1977 [Consulta: 10 març 2014].
* ↑ Sullivan, Mark «Decades later, the Dover Demon still haunts». The Boston Globe, 29-10-2006 [Consulta: 7 març 2014].
# Sent Liònç

Sant Leons ('en francès i oficial Saint-Leons, en occità Sant Liònç) és un municipi de França dins la regió administrativa d'Occitània al departament de l'Avairon i l'arrondissement de Millau i el cantó de Vézins-de-Lévézou. Altitud entre 506 i 981 m. L'any 1999 tenia 301 habitants.
Va ser el lloc de naixement de l'entomòleg Jean-Henri Fabre.
* Punta de fletxa del neolític (Muséum de Toulouse)
* Església de Sant Leons
* Casa natal de Jean-Henri Fabre

## Referències

* ↑ Toponímia occitana

## Enllaços externs

* Sent Liònç - Lloc web oficial
# Sikenička

Sikenička és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2021 tenia 436 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1135.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12-04-2022. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ «Obec Sikenička» (en eslovac). e-obce.sk. [Consulta: 7 agost 2022].
# Sikar (ciutat)

Sikar (hindi सीकर) és una ciutat i municipalitat del Rajasthan, a la regió del Shekhawati. És la capital del districte de Sikar. Està situada a 27° 37′ N, 75° 09′ E﻿ / ﻿27.62°N,75.15°E﻿ / 27.62; 75.15. Consta al cens de 2001 amb una població de 184.904 habitants; un segle abans, el 1901, tenia 21.523 habitants. La ciutat vella està emmurallada i inclou diversos grans mercats i el palau del rao, en alt i il·luminat de nit.

## Història

Fou capital del principat de Sikar

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* Fotos de Sikar Arxivat 2012-02-04 a Wayback Machine.
# Sempronia de faenore

La lex Sempronia de faenore ('Semprònia d'interessos') o Sempronia de aere alieno ('Sempronia dels diners d'altri') va ser una llei romana proposada per pel tribú de la plebs Marc Semproni Tudità l'any 193 aC, quan eren cònsols Luci Corneli Merula i Quint Minuci Therme. Manava que per llatins i aliats italians regiria el mateix dret sobre préstecs que pels ciutadans romans. Això es va fer per erradicar les argúcies dels usurers que traspassaven les obligacions dels crèdits a persones que després no es podien acollir als beneficis fiscals.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de; José Francisco Díaz. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 146 [Consulta: 21 abril 2022].
# Sinotyrannus kazuoensis

Sinotyrannus kazuoensis és una espècie de gran dinosaure tiranosauroïdeu basal, un parent proper dels tiranosàurids que van prosperar a Amèrica del Nord i Àsia durant el Cretaci superior. Sinotyrannus és conegut per un únic espècimen fòssil incomplet que inclou un crani parcial, de la formació de Jiufotang del Cretaci inferior de Liaoning, Xina. Encara que no és molt més jove que els tiranosauroïdeus primitius com el Dilong, és d'una mida similar a la de les formes posteriors com el tiranosaure. Era molt més gran que els altres tiranosauroïdeus contemporanis; arribant a una longitud total estimada en 10 metres. L'espècie fou descrita per Ji et al., l'any 2009.

## Referències

* ↑ Ji, Q., Ji, S.-A., and Zhang, L.-J. (2009). "First large tyrannosauroid theropod from the Early Cretaceous Jehol Biota in northeastern China." Geological Bulletin of China, 28(10): 1369-1374.

## Enllaços externs

* Peça del crani de Sinotyrannus, 1.
* Peça del crani de Sinotyrannus, 2.
* Diagrama de les peces de Sinotyrannus.
# Solstorm

Solstorm és un thriller suec estrenat el 2007. Es va rodar a Kiruna i està basada en la novel·la Solstorm d'Åsa Larsson.

## Argument

El cos de Viktor Strandgárd, el predicador més famós de Suècia, jeu mutilat en una remota església a Kiruna, una ciutat del nord submergida en l'eterna nit polar. La germana de la víctima ha trobat el cadàver. Rebecka Martinsson, advocada soltera que viu a Estocolm i que torna a la seva ciutat natal, està disposada a esbrinar qui és el culpable. Durant la investigació només compta amb la complicitat d'Anna-Maria Mella, una intel·ligent i peculiar policia embarassada. A Kiruna molta gent té alguna cosa a amagar, i la neu no trigarà a tenyir-se de sang.

## Repartiment

* Izabella Scorupco - Rebecka Martinsson
* Maria Sundbom - Sanna Strandgård
* Saga Larsson - Lova Strandgård
* Sandra Engström - Sara Strandgård
* Mikael Persbrandt - Thomas Söderberg
* Suzanne Reuter - Kristina Strandgård
* Krister Henriksson - Olof Strandgård
* Jakob Eklund - Måns Wenngren
* André Sjöberg - Viktor Strandgård
* Lena B. Eriksson - Anna-Maria Mella
* Göran Forsmark - Sven-Erik Stålnacke
* Antti Reini - Vesa Larsson
# Sis dies de Madrid

Els Sis dies de Madrid era una cursa de ciclisme en pista, de la modalitat de sis dies, que es disputava al Palau d'Esports de Madrid. Es van disputar 14 edicions del 1960 al 1986. Rik Van Steenbergen, amb tres victòries, fou el ciclista que més vegades guanyà la cursa.

## Palmarès

| Any | Primers | Segons | Tercers |
| 1960 | Ronald Murray John Tressider | Miquel Poblet Luis Peñalver Escribano | Raymond Impanis Edgard Sorgeloos |
| 1961 | Oscar Plattner Armin von Büren | Jorge Bátiz Miquel Poblet | Leandro Faggin Giuseppe Ogna |
| 1962 | Miquel Bover Miquel Poblet | Leandro Faggin Ferdinando Terruzzi | Tom Simpson John Tressider |
| 1963 | Joseph De Bakker Rik Van Steenbergen | Jorge Bátiz Guillem Timoner | Julio San Emeterio Francesc Tortellà |
| 1964 | Federico Bahamontes Rik Van Steenbergen | Francesc Tortellà Guillem Timoner | Willy Altig Klaus Bugdahl |
| 1965 | Romain De Loof Rik Van Steenbergen | Francesc Tortellà José María Errandonea | Lucien Gillen Rafael Carrasco |
| 1966 | Walter Godefroot Emile Severeyns | Giuseppe Beghetto Leandro Faggin | José López Rodríguez Domingo Perurena |
| 1967 | Jan Janssen Gerard Koel | José López Rodríguez Arthur Decabooter | Ron Baensch Sydney Patterson |
| 1968-69 | No disputats | No disputats | No disputats |
| 1970 | José López Rodríguez Domingo Perurena | Fritz Pfenninger Alain Van Lancker | Jan Janssen Gerard Koel |
| 1971-80 | No disputats | No disputats | No disputats |
| 1981 | Donald Allan Faustino Rupérez | Miguel María Lasa Wilfried Peffgen | Willy Debosscher Constant Tourné |
| 1982 | Gert Frank Avelino Perea | Jan Raas Leo van Vliet | Noël Dejonckheere Josef Kristen |
| 1983 | René Pijnen Enrique Martínez Heredia | Joop Zoetemelk Günther Schumacher | Willy Debosscher Patrick Moerlen |
| 1984-85 | No disputats | No disputats | No disputats |
| 1986 (1) | Gerrie Knetemann José Luis Navarro | Pierangelo Bincoletto Bruno Vicino | Alain Bondue Peter Pieters |
| 1986 (2) | Roman Hermann Sigmund Hermann | René Pijnen Pello Ruiz Cabestany | Constant Tourné Etienne De Wilde |

## Referències

* 1 2 «6 jours de Madrid (Espagne)». [Consulta: 19 desembre 2022].