OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Transición

La Transición va ser una sèrie-documental emesa per Televisió Espanyola, que narra el període denominat Transició espanyola, comprès entre 1973 i 1977.

## Argument

La sèrie s'inicia amb el relat de l'assassinat del president del Govern Luis Carrero Blanco a les mans de ETA el 20 de desembre de 1973 i finalitza amb les primeres eleccions democràtiques el 15 de juny de 1977.
A manera de documental històric i amb la veu en off de Victoria Prego es van desgranant els principals esdeveniments polítics del període d'adaptació a Espanya de la dictadura a la democràcia, tals com la mort del general Franco, la coronació de Joan Carles I, l'aprovació de la Llei per a la reforma política o la legalització del Partit Comunista d'Espanya.
A més, es va comptar amb el testimoniatge d'alguns dels principals actors polítics de l'època, com Felipe González, Manuel Fraga, Santiago Carrillo, Manuel Gutiérrez Mellado, Alfonso Osorio, el Cardenal Tarancón o Rodolfo Martín Villa.
La sèrie es va emetre dos anys després d'haver estat gravada.

## Fitxa tècnica

* Direcció i realització: Elías Andrés.
* Subdirecció, Guió i Locució: Victoria Prego.
* Producció Executiva: Alejandro Cabrero.
* Producció: Itziar Aldasoro.
* Muntatge de vídeo: José Luis San Martín i Carlos Bragado.
* Música: Luis Delgado.

## Documentació

Per a la realització de la sèrie es va comptar amb material audiovisual dels arxius de la Filmoteca Espanyola, RTVE, No-Do, Euskal Telebista, TV3, BBC, ZDF, RAI, Fundació Largo Caballero i Fundació Pablo Iglesias, entre altres institucions. Entre les aportacions privades, és important no oblidar la documentació aportada en aquells dies el corresponsal de la televisió pública alemanya ZDF Michael Vermehren i el seu càmera Peter Schumann.

## Pressupost

La producció de la sèrie va aconseguir la xifra de 80 milions de pessetes.

## Llista d'episodis - Data d'emisió

* El asesinato de Carrero Blanco —23 de juliol de 1995
* El espíritu del 12 de febrero — 30 de juliol de 1995
* La revolución de los claveles - 6 d'agost de 1995
* El fín del aperturismo — 13 d'agost de 1995
* La llegada de Felipe - 20 d'agost de 1995
* La muerte de Franco - 27 d'agost de 1995
* Juan Carlos I, rey de España - 3 de setembre de 1995
* El primer gobierno de la monarquía - 10 de setembre de 1995
* La dimisión de Arias Navarro - 17 de setembre de 1995
* La presidencia de Adolfo Suárez - 24 de setembre de 1995
* El último pleno de las cortes franquistas - 1 d'octubre de 1995
* El referendum para la reforma - 8 d'octubre de 1995
* Las primeras Cortes democráticas - 15 d'octubre de 1995

## Referències

* ↑ La Transición, El País. 23 de juliol de 1995.
* ↑ TVE programa 'La transición' dos años después de haberla terminado El País. 19 de juliol de 1995.
* ↑ Dos millones de espectadores siguieron el primer capítulo de "La transición" El País. 25 de juliol de 1995.

## Enllaços externs

* Tots els capítols a RTVE.es
* Entrevista a Victoria Prego
# Henry Edward Hibbs

Henry Edward Hibbs, més conegut com a Harry Hibbs, (Wilnecote, 27 de maig de 1906 - Hatfield, 23 d'abril de 1984) fou un futbolista i entrenador anglès dels anys 1920 i 1930.
Durant la seva etapa de futbolista defensà els colors del Birmingham durant una quinzena d'anys. El maig de 1924 signà un contracte professional amb el club, on compartí vestidor amb Frank Womack i Joe Bradford. En total disputà 389 partits amb el club. El 20 de novembre de 1929 disputà el seu primer partit amb la selecció anglesa enfront Gal·les a Stamford Bridge (amb victòria anglesa per 6-0 i un hat-trick de George Camsell). Hibbs fou el substitut a la selecció de Sam Hardy, que s'havia retirat el 1920.
Un cop retirat Hibbs fou entrenador del Walsall durant set anys, des de 1944 a 1951.
El 1998 fou escollit per la Football League a la llista de les 100 llegendes del futbol anglès.

## Referències

* ↑ England 6 - Wales 0; 20th novembre 1929 (Match summary)
* ↑ «Football Legends list in full». BBC Sport, 05-08-1998 [Consulta: 10 gener 2009].

## Enllaços externs

* Perfil a www.englandstats.com
* Perfil a www.englandfc.com Arxivat 2008-05-14 a Wayback Machine.
* Biografia a spartacus.schoolnet.co.uk Arxivat 2011-10-25 a Wayback Machine.
# Centre intermodal d'activitats logístiques de Montblanc

El Logis Intermodal de Montblanc o Centre intermodal d'activitats logístiques de Montblanc és un parc logístic que es construirà al terme municipal de Montblanc (Conca de Barberà).
El nou recinte, que es construirà per fases, tindrà una superfície d'unes 346.000 m², i s'ubicarà entre l'actual via del ferrocarril Picamoixons-Lleida i la del TAV Camp de Tarragona-Lleida, al sud del sector de La Romiguera i a tocar del polígon Plans de Jori i de les tres principals empreses de la zona: SIMO, MAHLE Behr i Saint-Gobain. Inclourà una terminal ferroviària de 750 m de llargària per al transport de mercaderies per ferrocarril, que enllaçarà amb la línia de ferrocarril existent. El centre, envoltat de corredors viaris i ferroviaris, es destinarà a activitats logístiques, distribució nacional i internacional i indústria neta, entre d'altres, i disposarà d'un espai reservat per a l'oferta de serveis.
La inversió és a compte de Centrals i Infraestructures per a la Mobilitat i les Activitats Logístiques, empresa pública de la Generalitat, i l'ajuntament de Montblanc, que esperen tenir enllestides les obres d'urbanització de la primera fase del polígon, que es van començar el 2019 després de la investigació per trobar estructures romanes, el 2022 i permetre que les instal·lacions puguin ser operatives, quan s'hi ha d'instal·lar la primera empresa, Bon Preu.

## Referències

* 1 2 «LOGIS Montblanc». Cimalsa. [Consulta: 21 novembre 2021].
* ↑ «LOGIS Montblanc i carreteres, s'enduen el gruix d'inversions dels pressupostos de la Generalitat 2022 a la Conca». Nova Conca, 09-11-2021. [Consulta: 21 novembre 2021].
* ↑ «El nou polígon logístic de Montblanc començarà a construir-se aquest 2019». EFMR, 18-01-2019. [Consulta: 21 novembre 2021].
* ↑ «El grup Bon Preu Esclat instal·larà un gran centre logístic als terrenys de CIMALSA a Montblanc». Nova Conca, 18-11-2021. [Consulta: 21 novembre 2021].
# FK Lovćen Cetinje

El FK Lovćen Cetinje (en montenegrí: Фудбалскли клуб Ловћен Цетиње) és un club de futbol montenegrí de la ciutat de Cetinje.

## Història

El club va ser fundat el 12 d'abril de 1913 amb el nom RŠK Lovćen. Porta el nom de la muntanya Lovćen propera a la ciutat.

## Palmarès

* Copa montenegrina de futbol:
** 2014
* Segona divisió montenegrina de futbol:
** 2006–07
* Lliga de Montenegro (Iugoslàvia):
** Primavera 1925, tardor 1925, primavera 1927, tardor 1928, 1935, 1959-60, 1962–63, 1964–65, 1973–74, 1979–80, 1981–82, 1984–85, 1989–90, 1992–93
* Copa de Montenegro (Iugoslàvia):
** 1950, 1951, 1952, 1954, 1969–70, 1972–73, 1974–75, 1984–85, 1987–88, 2001–02

## Referències

* ↑ «U prilog jubileju F.K.Lovćen». Arxivat de l'original el 2017-04-18. [Consulta: 17 abril 2017].
* ↑ «Montenegro - List of Cup Finals». RSSSF. [Consulta: 19 setembre 2011].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2009-08-22 a Wayback Machine.
* FK Lovćen al web de l'ajuntament de Cetinje Arxivat 2008-05-01 a Wayback Machine.
* FK Lovćen en anglès Arxivat 2008-10-07 a Wayback Machine.
# Amazona de Saint Vincent

L'amazona de Saint Vincent (Amazona guildingii) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita els boscos de les muntanyes de l'illa de Saint Vincent, a les Antilles.
# Cabdill ullclar

El cabdill ullclar (Atalotriccus pilaris) és una espècie d'ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae) i única espècie del gènere Atalotriccus. Habita matolls àrids i arbusts espinosos, sovint a prop de l'aigua, localment a Panamà, nord i est de Colòmbia, Veneçuela i Guyana.
# Josep Navarro i Cabanes

Josep Navarro i Cabanes (Ontinyent, Vall d'Albaida, 1875 - València, 1929) va ser un periodista i escriptor valencià d'ideologia carlista.
Va ser el redactor en cap del Diario de Valencia, on principalment va destacar per les seves aportacions sobre història i folklore, així com per una punyent crítica municipal.
Col·lecció una important quantitats de diaris, fulls solts i una interessant biblioteca. Actualment aquesta col·lecció es troba a la Biblioteca Municipal de València.

## Publicacions

* Después de leer Oriente: horrores de una indigestión de lectura (València: Impremta de Manuel Pau, 1908), crítica d'Oriente, de Vicent Blasco Ibáñez.
* Catàleg de Premsa valenciana (1928)
* Apuntes bibliográficos de la prensa carlista (1917)
* Estudi de Los carmelitas de Valencia durante la invasión francesa (1921)
* Reculls:
** Oratoria monesipal
** Monecipalerías i Bajonazos al idioma

## Referències

* ↑ «Dadescat.info». Arxivat de l'original el 2010-11-09. [Consulta: 18 octubre 2010].
# Sergei Kiriakov

Sergei Kiriakov (Oriol, 1 de gener de 1970) és un exfutbolista rus de la dècada de 1990.
Fou 25 cops internacional amb Rússia.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de FC Dynamo Moscow, Karlsruher SC, Hamburger SV, Tennis Borussia Berlin i Yunnan Hongta.
Un cop retirat ha exercit d'entrenador.

## Referències

* ↑ Arnhold, Matthias. «Sergei Vyacheslavovich Kiryakov - International Appearances». RSSSF, 10-03-2016. [Consulta: 14 març 2016].
* ↑ Player profile (rus)
* ↑ Arnhold, Matthias. «Sergei Vyacheslavovich Kiryakov - Matches and Goals in Bundesliga». RSSSF, 10-03-2016. [Consulta: 14 març 2016].
* ↑ «Kirjakov, Sergej» (en alemany). kicker.de. [Consulta: 4 març 2012].
* ↑ Sergei Kiriakov a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «ru:СЕРГЕЙ КИРЬЯКОВ ПОКИНУЛ «АРСЕНАЛ»» (en russian). FC Arsenal Tula, 31-05-2017.
# Ich will doch nur, daß ihr mich liebt

Ich will doch nur, daß ihr mich liebt (alemany: Només vull que m'estimis) és una pel·lícula de televisió de 1976 d'Alemanya Occidental escrita i dirigida per Rainer Werner Fassbinder, i protagonitzada per Vitus Zeplichal i Elke Aberle.

## Argument

Peter Trepper (Vitus Zeplichal) és un jove que compleix deu anys de presó per cometre un assassinat impulsiu. Una psicòloga (Erika Runge) l'entrevista per conèixer els seus motius i la seva història vital. Peter té una infància sense amor a casa dels seus pares hostalers (Alexander Allerson i Erni Mangold). Malgrat la seva obediència i bones obres, no aconsegueix la seva acceptació. De pressa, Peter es casa amb la seva xicota Erika (Elke Aberle) i es trasllada a Múnic, on continua amb els seus esforços quixotescs per obtenir l'aprovació, especialment de la seva nova dona. Es pressiona a si mateix per treballar força hores mentre gasta diners de manera generosa, cosa que provoca un estrès constant pels deutes. Quan en Peter perd la feina, finalment es trenca, colpejant i estrangulant un cambrer (Janos Gönczöl) que li recorda al seu propi pare.

## Repartimentt

* Vitus Zeplichal : Peter
* Elke Aberle : Erika
* Alexander Allerson : el pare de Peter
* Erni Mangold : la mare de Peter
* Johanna Hofer : l'àvia de l'Erika
* Katharina Buchhammer: Ulla
* Wolfgang Hess: Cap d'obra
* Armin Meier : Director de l'empresa de construcció
* Erika Runge : Psicòloga
* Ulrich Radke: el pare de l'Erika
* Annemarie Wendl: la mare de l'Erika
* Janos Gönczöl: cambrer
* Edith Volkmann : dona del cambrer
* Robert Naegele: Gestor d'apartaments
* Axel Ganz: Usher
* Inge Schulz: Sra. Emmerich
* Heinz H. Bernstein : Venedor de mobles
* Helga Bender: Venedora
* Adi Gruber : empleat de correus
* Heide Ackermann : Venedora de màquines de teixir
* Sonja Neudorres : Joier
* Reinhard Brex: Home de negocis
* Lilo Pempeit : Dona gran a l'oficina de correus

## Producció

La pel·lícula es va rodar en 25 dies entre novembre i desembre de 1975 i es va emetre per la cadena de televisió ARD el 23 de març de 1976. La pel·lícula va ser encarregada per la filial d'ARD Westdeutsche Rundfunk Köln (WDR) i produït per Bavaria Atelier GmbH, el predecessor de Bavaria Film. La producció de I Only Want You to Love Me va costar aproximadament 800.000 marcs alemanys.
El guió es basa en una història real del llibre Lebenslänglich - Protokolle aus der Haft (Vida – Transcripcions entre reixes) de Klaus Antes, Christiane Ehrhardt, i Heinrich Hannover (Múnic, 1972).

## Referències

* ↑ Ich will doch nur, daß ihr mich liebt al web de la Fundació Fassbinder
* ↑ Ich will doch nur, daß ihr mich liebt a Filmportal.de

## Enllaços externs

* Ich will doch nur, daß ihr mich liebt a YouTube
# Park Shin-hye

Park Shin Hye (en hangul, 박신혜; Gwangju, 18 de febrer de 1990) es una actriu i model sud-coreana que és coneguda pels seus papers a sèries de televisió produïdes en el seu país d'origen com Stairway to Heaven (2003), You're Beautiful (2009), The Heirs (2013), Pinocchio (2014-2015) i Memories of the Alhambra (2018).
# Ferran Rauret

Ferran Rauret fou un tenor català de mitjan segle xix.
Va aparèixer en la primera òpera estrenada al Liceu de Barcelona, Anna Bolena, el 17 d'abril de 1847 en un paper secundari. Només se sap que després va cantar cinc temporades seguides al Liceu. També apareix actiu a Girona per la mateixa època.

## Referències

* ↑ Alier, Roger. Gran Teatre del Liceu. Poema satíric en català [ca. 1850]. Barcelona: Biblioteca de Catalunya, 2008. ISBN 84-7845-030-5.
* ↑ «La temporada lírica 1842 de Girona». [Consulta: juny 2024].
# Amblygobius buanensis

Amblygobius buanensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del sud de les Filipines fins a l'illa de Java (Indonèsia) i Palau (Micronèsia).

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1874. Esquisse d'un système naturel des Gobioïdes. Arch. Neerl. Sci. Nat., Haarlem v. 9. 289-331.
* ↑ «Amblygobius buanensis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cabdill ventreblanc

El cabdill ventreblanc (Hemitriccus griseipectus) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos del sud-est del Perú, nord de Bolívia i Brasil central.

## Referències

* ↑ «Cabdill ventreblanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Catedral de Bodø

La catedral de Bodø és l'església principal de la ciutat noruega de Bodø. És seu de la Diòcesi de Sør-Hålogaland de l'Església de Noruega. És un exemple de l'arquitectura funcionalista noruega, una obra d'Herman Munthe-Kaas i Gudolf Blakstad, finalitzada el 1956.

## L'edifici

La catedral de Bodø és una construcció d'acer i formigó. El temple és una basílica sense torre, amb cinc naus, un petit cor i un absis poligonal. El pla de la catedral, obeint al model funcionalista, cerca resoldre diverses necessitats; per això, addicionalment a l'espai litúrgic, la construcció té al costat sud dos cossos annexos de menor alçada que alberguen una sala de reunions així com oficines i residències.
Com que la catedral no té torres, hi ha un campanar independent situat a l'oest, compost d'una armadura de formigó i chapitel. Alberga tres campanes. Conserva una placa en memòria dels caiguts de la ciutat durant la Segona Guerra Mundial.
La nau es divideix en una major i 4 col·laterals, però aquestes no es divideixen per columnes, sinó a través de les seves voltes de canó. Això va ser possible a causa de les estructures de formigó prefabricades. Les naus exteriors són les de menor elevació. La nau major té una alçada superior a les dues naus col·laterals que la flanquegen, i en la seva volta es forma un claristori dotat de finestres corbes. De manera paral·lela, en les voltes d'aquestes dues naus, que serveixen de separació respecte a les naus més exteriors, hi ha finestres que formen un trifori.
En la divisió entre la nau i el cor es troba un grup escultòric representant el Calvari, amb Jesús a la creu, al costat de la Mare de Déu i Sant Joan, conjunt esculpit per Kristofer Leirdal i Tone Thiis Schjetne.
A l'absis del cor s'hi localitza l'altar, un senzill disseny de metall amb una creu al centre. Sobre l'altar, en el mur oriental de l'absis, hi ha un gran vitrall de 12 m d'alçada, dissenyat per Aage Storstein i pintat per Borgar Hauglid. El cor compta també amb una capella lateral i un senzill púlpit de fusta.
L'església té una galeria o segon pis a l'extrem occidental de l'interior de la nau, amb decoració de fusta. Aquí es troba la rosassa, també obra de Hauglid.

## Història

En aquest lloc hi va haver una església anterior que va ser destruïda pel bombardeig alemany del 27 de maig de 1940, durant la Segona Guerra Mundial. El pro-nazi Nasjonal Samling va considerar ocupar el solar per a la construcció d'una seu del partit, però després de la fi de la guerra el govern va decidir aixecar aquí la catedral de la nova Diòcesi de Sør-Hålogaland. El projecte d'Herman Munthe-Kaas i Gudolf Blakstad ser el guanyador del concurs celebrat a 1946. La primera pedra de la catedral es va col·locar en 1954 i la consagració va tenir lloc dos anys després, el 1956.

## Bibliografia

* Kristoffersen, Sigrid Fløttum. 1990. Bodø domkirke - et monumentalbygg fra gjenreisingstiden. Hovedfagsoppgave i kunsthistorie, Universitetet i Bergen.

## Referències

* ↑ «Bodø domkirke» (en noruec).
* ↑ «Bodø Cathedral» (en noruec).
# Villafranca de Ebro

Villafranca de Ebro és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca de Saragossa. El 2023 tenia 839 habitants.

## Referències

* ↑ «Aragón (Spain): Municipalities in Provinces» (en anglès), 3 gener 2024. [Consulta: 28 gener 2024].
# Park Seon-ho

    En aquest nom coreà, el cognom és Park.
Park Seon-ho (en coreà 박선호; Seül, 15 de març de 1984) va ser un ciclista sud-coreà que fou professional del 2008 al 2012. Combina la pista amb la carretera.

## Palmarès en pista

* 2010
** Medalla d'or als Jocs Asiàtics en Persecució per equips
** Campió asiàtic en Madison
** Campió asiàtic en Persecució per equips
* 2011
** Campió asiàtic en Persecució per equips
* 2012
** Campió asiàtic en Persecució per equips
* 2013
** Campió asiàtic en Persecució per equips

## Palmarès en ruta

* 2008
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Corea-Japó
* 2009
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Taiwan
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Tailàndia
** Vencedor de 3 etapes al Tour de Corea
** Vencedor d'una etapa al Tour de Hainan
* 2010
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Corea

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Ferran Rella i Foro

Ferran Rella i Foro (Esterri d'Àneu, Pallars Sobirà, 1954) és un escriptor, docent i activista cultural català.
Es llicencià en filosofia i lletres (especialitzat en filologia catalana) a la Universitat Autònoma de Barcelona i des de 1993 és professor de llengua i literatura catalana a l'IES Màrius Torres de Lleida. Interessat pels temes pirinencs, des del 1983 ha realitzat una important tasca de recuperació, conservació, restitució i difusió del patrimoni cultural de la Vall d'Àneu a través de les revistes Àrnica i Nabius. És president del Consell Cultural de les Valls d'Àneu i de 2007 a 2011 fou director dels Serveis Territorials de Lleida del Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació de la Generalitat de Catalunya. En 2015 va obtenir un dels Premis d'Actuació Cívica de la Fundació Lluís Carulla.

## Obres

* Itineraris turístics per les Valls d'Àneu (1988)
* L'economia de les Valls d'Àneu: la identitat d'un territori (1991)
* Les Valls d'Àneu (1993)
* El Pallars Sobirà (1994)
* El fons Corbera i les Valls d'Àneu (2002)
* El fons Tous i les Valls d'Àneu (2003)
* Viatge literari pel Pallars Sobirà (Editorial Proa, 2006)

## Referències

* ↑ «Ferran Rella i Foro». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Ferran Rella, Premi d'Actuació Cívica de la Fundació Carulla, naciodigital.cat, 13 de novembre de 2015
* ↑ La Fundació Carulla distingeix sis personalitats amb els Premis d'Actuació Cívica pel seu compromís amb el país

## Enllaços externs

* Ferran Rella Foro Arxivat 2018-10-08 a Wayback Machine. a endrets.cat
# Amblygobius

Amblygobius és un gènere de peixos de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Amblygobius albimaculatus (Rüppell, 1830)
* Amblygobius buanensis (Herre, 1927)
* Amblygobius bynoensis (Richardson, 1844)
* Amblygobius decussatus (Bleeker, 1855)
* Amblygobius esakiae (Herre, 1939)
* Amblygobius linki (Herre, 1927)
* Amblygobius magnusi (Klausewitz, 1968)
* Amblygobius neumanni (Randall & Earle, 2006)
* Amblygobius nocturnus (Herre, 1945)
* Amblygobius phalaena (Valenciennes, 1837)
* Amblygobius semicinctus (Bennett, 1833)
* Amblygobius sphynx (Valenciennes, 1837)
* Amblygobius stethophthalmus (Bleeker, 1851)
* Amblygobius tekomaji (Smith, 1959)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Monastero di Lanzo

Monastero di Lanzo (arpità Moutier) és un municipi italià, situat a la ciutat metropolitana de Torí, a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 424 habitants. Està situat a les Valls de Lanzo, una de les Valls arpitanes del Piemont. Limita amb els municipis de Cantoira, Ceres, Coassolo Torinese, Lanzo Torinese, Locana i Pessinetto.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Nicola Ferroglia | Llista cívica |
# Johnny Ratón

Johnny Ratón és una pel·lícula de comèdia dramàtica de temàtica religiosa espanyola del 1969, amb missatge adoctrinador i moralitzant, dirigida per Vicente Escrivá, coautor del guió amb José María Sánchez-Silva y García-Morales. El tema de la pel·lícula era cantat per Sergio Krumbel.

## Sinopsi

Els monjos de l'orde de Sant Joan de Déu esperen l'arribada d'un nou membre de l'orde. Quan van a recollir el nou germà a l'aeroport de Sevilla descobreixen sorpresos que es tracta d'un home negre corpulent, veterà i heroi de la Segona Guerra Mundial. El nouvingut, a més, és conegut amb l'humil sobrenom de "Johnny Ratón". Gràcies al seu caràcter aviat es guanya no sols als altres germans de la fraternitat sinó també als orfes de l'hospital.

## Repartiment

* Robert Packer ... Johnny Ratón
* Luis Dávila ... Hermano Pablo
* George Rigaud ... Padre Superior (as Jorge Rigaud)
* Ahui Camacho ... Nico
* Julio Ara
* José Luis Coll ... Hermano Lorenzo
* Esperanza Méndez ... María
* Frank Braña ... Bill

## Premis

Raúl Pérez Cubero va rebre el premi a la millor fotografia als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1969.

## Referències

* ↑ Johnny Ratón, abc.es
* ↑ Sergio Krumbel – Johnny Raton (Tema De La Película) a discogs
* ↑ Félix Martialay El cine español durante el franquismo, p. 162-166

## Enllaços externs

* Fitxa de Johnny Ratón a ElDoblaje.
* Johnny Ratón a YouTube