OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Larga Vista

Larga Vista és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 742 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Larga Vista tenia 742 habitants, 180 habitatges, i 167 famílies. La densitat de població era de 372,1 habitants/km².
Dels 180 habitatges en un 60,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 75,6% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 7,2% no eren unitats familiars. En el 6,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,12 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,31.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 38,7% tenia menys de 18 anys, un 12,9% entre 18 i 24, un 29,6% entre 25 i 44, un 13,5% de 45 a 60 i un 5,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.313 $ i la renda mediana per família de 25.179 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.119 $ mentre que les dones 12.386 $. La renda per capita de la població era de 7.051 $. Aproximadament el 25,3% de les famílies i el 29,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Larga Vista». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Larga Vista». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Hispalinux

Hispalinux és una associació sense ànim de lucre d'usuaris de GNU/Linux a nivell espanyol fundada el 1997 que té per objectius la promoció del sistema operatiu GNU/linux, el suport als usuaris i desenvolupadors de GNU/Linux des d'Espanya i la promoció del programari lliure.
A començaments de la primera dècada del segle xxi, durant la discussió sobre les patents de programari a Europa, va ser un dels actors principals fent-ne campanya en contra a Espanya. Entre altres projectes, també va donar suport a l'elaboració del Libro Blanco de Software Libre en España, una iniciativa que pretenia documentar l'estat de l'art dels projectes i les comunitats al voltant del programari lliure a l'estat espanyol.

## Referències

* 1 2 Maldonado Martínez, Ángeles. La Información especializada en Internet (en castellà). CSIC-Dpto. de Publicaciones, 2006, p.438. ISBN 8400084365.
* ↑ «Patentes de software: Cierre de sitios web y Conferencia en Bruselas». Arxivat de l'original el 2011-09-03. [Consulta: 25 agost 2011].
* ↑ «Hispalinux apoya el Libro Blanco del Software Libre en España». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 25 agost 2011].

## Enllaços externs

* Lloc web d'Hispalinux
* El planet d'Hispalinux Arxivat 2006-08-13 a Wayback Machine.
# La Transfiguració del Sant Salvador de Cervera

La Transfiguració del Sant Salvador és l'església parroquial del poble de Cervera de la Marenda, a la comarca del Rosselló, de la Catalunya del Nord.
Està situada en el barri que escala un turó al sud-est del poble vell, a prop del cementiri de la població; aquest barri es creà al mateix temps que la mateixa església. Està emmarcada al nord pel carrer de l'Església, al sud pel de Denis Papin i a llevant per l'extrem nord del carrer del Cementiri, oficialment anomenat del 18 de juny del 1940.
És un temple neogòtic construït els darrers anys del segle xix, l'any 1885, a partir del creixement del poble en el darrer terç d'aquell segle a causa del desenvolupament de la important Estació de Cervera de la Marenda, bastida pocs anys abans que aquesta església. Té una sola nau, capçada a ponent per un absis quadrat, i disposa de transsepte.

## Referències

* ↑ L'església de la Transfiguració del Sant Salvador, al centre de l'ortofotomapa de l'IGN

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Cervera de la Marenda». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 79. La Transfiguració del Senyor». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
# Hunters Quay

Hunters Quay (gaèlic escocès: Camas Rainich) és una població de la península de Cowal, al consell d'Argyll and Bute de les terres altes d'Escòcia. Situat entre Kirn, al sud, i Ardnadam, al nord, és la base principal dels transbordadors Western Ferries, que comuniquen aquest port amb McInroy's Point.

## Royal Marine Hotel

L'edifici actual va ser construït el 1890, però aquest i l'anterior van ser la seu del Royal Clyde Yacht Club entre 1872 i la dècada de 1950.

## Jocs Olímpics d'estiu de 1908

La regata per a velers de la classe de 12 metres dels Jocs Olímpics de Londres de 1908 van tenir lloc a Hunters Quay. Només dues embarcacions hi van participar: Mouchette del Royal Liverpool Yacht Club i Hera del Royal Clyde Yacht Club. La regata es va realitzar al riu Clyde i va consistir en una volta doble de 21 quilòmetres, començant i acabant a Hunters Quay. Thomas C. Glen-Coats va guanyar a bord de l'Hera.

## Jim Crow Rock

Jim Crow és una punxeguda roca glacial erràtica que descansa ajaguda a la platja, coneguda com la «Pedra Jim Crow» en la dècada de 1880, i en la qual hom va pintar una cara l'any 1904.
S'ha suggerit que la inspiració darrere del nom i el disseny podrien ser: la cançó Jump Jim Crow de Thomas D. Rice; el nom del propietari d'un negoci proper; una gralla (que té el bec negre però no la boca vermella); un vers del poema anglès Jackdaw of Rheims de Thomas Ingoldsby; o les lleis de Jim Crow, per les quals s'aplicava la segregació racial als Estats Units del sud.
A causa d'aquest vincle hipotètic amb el racisme, la roca havia estat pintada en nombroses ocasions, però sempre havia retornat al seu estat original. Finalment, arran del cas de la mort de George Floyd i la irrupció del moviment Black Lives Matter, la pedra va ser polida per sorrejament el 2020 fins a quedar-ne només la roca nua, en espera d'escollir un disseny no ofensiu realitzat per la gent jove del poble.

## Galeria

* Vista del Holy Loch, mirant cap al nord-oest en direcció a Kilmun.
* El Royal Marine Hotel és l'edifici amb entramat de fusta.
* Hunters Quay vist des de Cloch Point.
* Una embarcació de Western Ferries aproximant-se al moll.

## Referències

* ↑ «A photo of The Jim Crow, taken around 1900». Arxivat de l'original el 9 August 2016. [Consulta: 16 febrer 2016].
* ↑ Bell, Dugald. «Gourock and the Cloch». A: Among the Rocks Round Glassgow: A Series of Excursion-sketches and Other Papers. J. Maclehose & sons, 1885, p. 154.
* ↑ https://rpo.library.utoronto.ca/poems/jackaw-rheims Full text of The Jackdaw of Rheims
* ↑ «Dunoon rocked by racism row». The Scotsman, 22-07-2011. [Consulta: 16 febrer 2016].
* ↑ «Dunoon's racist ‘Jim Crow’ rock is set to be scrubbed». The National.
# Hunteria congolana

Hunteria congolana creix, ja sigui com un arbust o com un arbre de fins a 20 m d'alçada, amb un diàmetre de tronc de fins a 30 cm. Les seves flors tenen uns pètals blancs o grocs, convertint-se de color rosa quan es troba en la gemma. El fruit és de color groc a taronja brillant. L'hàbitat on creix és al bosc primari de 500 a 1.700 m d'altitud. Els usos medicinals locals inclouen contra la febre, diarrea i com a antihelmíntic. H. congolana s'ha utilitzat per a enverinar sagetes. La planta és originària de la República Democràtica del Congo i Kenya.

## Referències

* ↑ Schmelzer, Gaby H.; Schmelzer, Gabriella Harriet; Gurib-Fakim, Ameenah. Medicinal Plants (en anglès). Prota, 2008, p. 335–336. ISBN 978-9-05782-204-9.
# Labeobarbus habereri

Labeobarbus habereri és una espècie de peix pertanyent a la família dels ciprínids.

## Descripció

* Fa 16,2 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: el Camerun (rius Kelle i Dja, i conca del riu Sanaga).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* ↑ De Weirdt, D., A. Getahun, S. Tshibwabwa i G.G. Teugels, 2007. Cyprinidae. P. 466-572. A: M.L.J. Stiassny, G.G. Teugels i C.D. Hopkins (eds.). The fresh and brackish water fishes of Lower Guinea, West-Central Africa. Vol. I. Collection Faune et Flore tropicales 42. Institut de Recherche pour le Développement, París; Muséum National d'Histoire Naturelle, París i Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica. 800 pp.
* ↑ Vivien, J., 1991. Faune du Cameroun. Guide des mammifères et des poissons. GICAM. 271 p.

## Bibliografia

* Anònim, 1997. Registres de peixos de la base de dades del Museu de la Secció de Vertebrats del Museu Reial de l'Àfrica central. MRAC, Tervuren, Flandes, Bèlgica.
* Boulenger, G. A., 1916. Catalogue of the fresh-water fishes of Africa in the British Museum (Natural History). Vol. IV. Londres. 392 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Labeobarbus lucius

Labeobarbus lucius és una espècie de peix pertanyent a la família dels ciprínids.

## Descripció

* Fa 23 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: els rius Lucalla (Angola) i Niari (la república del Congo).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ De Weirdt, D., A. Getahun, S. Tshibwabwa i G.G. Teugels, 2007. Cyprinidae. P. 466-572. A: M.L.J. Stiassny, G.G. Teugels i C.D. Hopkins (eds.). The fresh and brackish water fishes of Lower Guinea, West-Central Africa. Vol. I. Collection Faune et Flore tropicales 42. Institut de Recherche pour le Développement, París; Muséum National d'Histoire Naturelle, París i Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica. 800 pp.
* ↑ Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Hippocampus grandiceps

Hippocampus grandiceps és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

Les femelles poden assolir els 10,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Golf de Carpentària (Austràlia).

## Referències

* ↑ Kuiter, Rudie H. «Revision of the Australian seahorses of the genus Hippocampus (Syngnathiformes: Syngnathidae) with descriptions of nine new species» (en anglès). Records of the Australian Museum, 53, 2001, pàg. 293-340.
* 1 2 Garilao, Cristina V.. «Hippocampus grandiceps Kuiter, 2001 Big-head seahorse» (en anglès). FishBase.

## Bibliografia

* Lourie, Sara A.; Vincent, Amanda C.J.; Hall, Heather J. Seahorses : an identification guide to the world's species and their conservation. Montréal, Québec, Canada: Project Seahorse, 1999. ISBN 0953469301.
# Hippocampus jugumus

Hippocampus jugumus és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Illa de Lord Howe.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hippocampus jayakari

Hippocampus jayakari és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar d'Aràbia i al Mar Roig.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Aren

Aren (en francès Aren) és un municipi occità, situat al departament francès dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 337 | 339 | 358 | 391 | 320 | 345 | 356 | 385 | 368 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 378 | 322 | 300 | 270 | 283 | 300 | 301 | 298 | 286 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 282 | 279 | 283 | 270 | 253 | 220 | 218 | 211 | 202 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 175 | 154 | 143 | 158 | 185 | 180 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2008 | Jean Mirande | |
| 2008- | Gérard Hazas | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Arcanita

L'arcanita és un mineral de la classe dels sulfats. Va ser anomenada així l'any 1845 per Wilhelm Carl von Haidinger del llatí "arcanum duplicatum," pel doble secret, un nom alquímic medieval.

## Característiques

Químicament, l'arcanita és sulfat de potassi, amb fórmula química K₂SO₄. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Forma cristalls aplanats pseudohexagonals de fins a 1 cm, tot i que normalment es troba en forma de crostes i recobriments. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2. Forma una sèrie de solució sòlida amb la mascagnita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'arcanita pertany a «07.AD - Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations grans només» juntament amb els següents minerals: mascagnita, mercal·lita, misenita, letovicita, glauberita, anhidrita, anglesita, barita, celestina, olsacherita, kalistroncita i palmierita.

## Formació i jaciments

Es troba en roques alterades hidrotermalment en camps geotermals, i com a derivat del guano dels ocells a les illes i del guano dels ratpenats en coves. Sol trobar-se associada a altres minerals com: syngenita, swaknoïta, mundrabil·laïta o dittmarita. Va ser descoberta l'any 1845 a la mina Santa Ana, al Comtat d'Orange (Califòrnia, Estats Units).

## Referències

* ↑ «Arcanite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 desembre 2015].
* ↑ «Arcanite-Mascagnite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 desembre 2015].
# Luci Seni

Luci Seni (en llatí Lucius Saenius) va ser un senador romà en temps de la conspiració de Catilina l'any 63 aC.
L'any 43 aC va ser proscrit pels triumvirs, però després li van restaurar els seus drets l'any 39 aC, junt amb Sext Pompeu.
Apareix com a cònsol sufecte l'any 30 aC, any de la conspiració de Marc Emili Lèpid que Mecenàs va descobrir. Appià diu que en aquell any hi havia un cònsol de nom Balbí, que no mencionen els Fasti, i el més probable és que el nom complet de Luci Seni fos Luci Seni Balbí. Tàcit diu que un senatusconsultum pel qual August va fer patrícies a algunes persones i es va atorgar un cinquè consolat, conegut com a Lex Saenia, va ser proposat per ell.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/701?rgn=full+text;view=image;q1=SaeniusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 693. ]
# Aristarc el cronògraf

Aristarc el cronògraf (en llatí Aristarchus, en grec Αρίσταρχος "Arístarkhos") fou un escriptor grec que va escriure una carta sobre la situació d'Atenes en el temps dels apòstols, i especialment sobre la vida de Dionís l'Areopagita.

## Referències

* ↑ Aristarchus the Chronographer a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 290
# Aristarc de Tessalònica

Aristarc (grec antic: Ἀρίσταρχος Aristarkhos), "Un grec macedoni de Tessalònica" , fou un paleocristià esmentat en alguns passatges del Nou Testament. Va acompanyar Sant Pau en el seu viatge a Roma. Juntament amb Gai, un altre macedoni, Aristarc va ser segrestat per la multitud a Efes i dut al teatre. Més tard, Aristarc va tornar amb Pau de Grècia a Àsia. A Cesarea, es va embarcar amb Paul en un vaixell d'Edremit (Adramítium) amb destinació a Mira de Lícia; si viatja amb ell d'allà a Roma no es registra. Aristarc es descriu com a "company de presó" de Pau i "col·laborador" a Col 4:10 i Flm 1:24, respectivament.
Aristarc fill d'Aristarc, politarca de Tessalònica (39/38 aC?) pot ser la mateixa persona que Aristarc.

## Commemoració d'Aristarc

El Martirologi romà inclou Aristarc el dia 4 d'agost: «Commemoració de sant Aristarc de Tessalònica, que va ser deixeble de sant Pau, fidel company en els seus viatges i presoner amb ell a Roma (s. I)». Se sol situar la mort d'Aristarc sota el mandat de l'emperador Neró, igual que la de Pau de Tars. Segons una tradició, va ser decapitat amb Pau a Roma, sense saber-se més d'ell.
A la tradició ortodoxa oriental i catòlica oriental, Aristarc s'identifica com un dels Setanta deixebles i bisbe d'Apamea. Se'l venera com a sant i se'l commemora el 14 d'abril, i el 27 de setembre, Se'l va incloure en una llista de setanta deixebles del cristianisme primitiu, en al·lusió a la menció de setanta-dos deixebles present en un passatge de l'Evangeli de Lluc.

## Referències

* ↑ Inscripció grega-IG X,2 1 30
* ↑ Church and Community Conflicts: The Relationships of the Thessalonian, Corinthian, and Philippian Churches with their Wider Civic Communities Pàgina 148 Per Craig SPteven De Vos ISBN 1-58983-007-5
* ↑ Una bibliografia anotada d'1 i 2 Tessalonicencs Per Jeffrey AD Weima, Stanley E. Porter Pàgina 26 ISBN 90-04-10740-1
* ↑ Santos, Felipe. «Aristarco, santo». Catholic.net. [Consulta: 10 març 2013].
* ↑ «San Aristarco». Santopedia. [Consulta: 10 març 2013].
* ↑ «Santoral: San Aristarco (siglo I)». AICA. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 10 març 2013].
* ↑ Bartina, Sebastián. «Epístola a Filemón». A: La Sagrada Escritura – Nuevo Testamento II: Hechos de los Apóstoles y Cartas de S. Pablo. 2a edició. Madrid: Biblioteca de Autores Cristianos, 1965, p. 1122.
* ↑ Església Ortodoxa Antioquenya. «Santoral de abril». Arxidiòcesi de Mèxic, Veneçuela, Centreamèrica i el Carib, 2010. Arxivat de l'original el 2012-10-15. [Consulta: 10 març 2013].
* ↑ Khoury, Demetry. A cloud of witnesses. Saints and martyrs from the Holy Land (en anglès). Bloomington, Indiana: AuthorHouse, 2008, p. 54. ISBN 978-1-4343-9441-5.
* ↑ Metzger, Bruce M. New Testament Studies. Philological, Versional and Patristic (en anglès). Leiden, Països Baixos: E.J. Brill, 1980, p. 30-31. ISBN 90-04-06163-0 [Consulta: 10 març 2013].
* Smith's Bible Dictionary, "Aristarchus" Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
# Aseraggodes whitakeri

Aseraggodes whitakeri és un peix teleosti de la família dels soleids i de l'ordre dels pleuronectiformes que es troba a les costes de les Illes de la Societat i de les Illes Marshall.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Llista d'objectes NGC

Seguidament hi ha la llista d'objectes del New General Catalogue (NGC). Aquest catàleg astronòmic cataloga principalment clústers d'estrelles, nebuloses i galàxies. Aquest catàleg va ser publicat en 1888 por John Dreyer.
* Llista d'objectes NGC (1-999)
* Llista d'objectes NGC (1000-1999)
* Llista d'objectes NGC (2000-2999)
* Llista d'objectes NGC (3000-3999)
* Llista d'objectes NGC (4000-4999)
* Llista d'objectes NGC (5000-5999)
* Llista d'objectes NGC (6000-6999)
* Llista d'objectes NGC (7000-7840)

## Enllaços externs

* The New General Catalogue En línia - Un lloc web mantingut pel projecte NGC/IC. (anglès)
* Llista d'objectes NGC @ SEDS (anglès)
* Llista d'objectes NGC @ The Electronic Sky (anglès)

## Referències

* ↑ «John Dreyer». Asociación Larense de Astronomía. [Consulta: 17 gener 2016].
# Luis Galván

Luis Galván (24 de febrer de 1948) és un exfutbolista argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1978.

## Referències

* ↑ «Argentina —- Record International Players —- Luis Adolfo Galván». Prepared and maintained by Roberto Mamrud for the Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 02-02-2017 [Consulta: 11 març 2017].
* ↑ Luis Galván a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Luis Galván Fitxa i estadístiques a la FIFA
Luís Galván amb la selecció de l'Argentina - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de l'Argentina – Copa del Món de futbol 1978
1 Alonso •
2 Ardiles •
3 Baley •
4 Bertoni •
5 Fillol •
6 Gallego •
7 L. Galván •
8 R. Galván •
9 Houseman •
10 Kempes •
11 Killer •
12 Larrosa •
13 La Volpe •
14 Luque •
15 Olguín •
16 Ortiz •
17 Oviedo •
18 Pagnanini •
19 Passarella •
20 Tarantini •
21 Valencia •
22 Villa •
Seleccionador: Menotti
Selecció de futbol de l'Argentina – Copa del Món de futbol 1982
1 Ardiles •
2 Baley •
3 Barbas •
4 Bertoni •
5 Calderón •
6 Díaz •
7 Fillol •
8 Galván •
9 Gallego •
10 Maradona •
11 Kempes •
12 Hernández •
13 Olarticoechea •
14 Olguín •
15 Passarella •
16 Pumpido •
17 Santamaría •
18 Tarantini •
19 Trossero •
20 Valdano •
21 Valencia •
22 Van Tuyne •
Seleccionador: Menotti :
# Lucas Neill

Lucas Neill (Sydney, Austràlia, 9 de març de 1978) és exfutbolista australià. Va disputar 95 partits amb la selecció d'Austràlia.

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Luci Pomponi Flac

Luci Pomponi Flac (en llatí Lucius Pomponius Flaccus) va ser un magistrat romà del segle i. Formava part de la gens Pompònia, una gens romana d'origen plebeu.
Va ser cònsol romà l'any 17 i després legat a la Germània Superior probablement l'any 21, quan va combatre contra els cats (chatti) i va rebre els honors del triomf. Tàcit diu que com a general no va tenir gaire fama, i que era més important com a poeta.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 156.