OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ocean Park

* Per a la localitat de l'Uruguai, vegeu Ocean Park (Uruguai)
Ocean Park és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 1.459 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ocean Park tenia 1.459 habitants, 710 habitatges, i 416 famílies. La densitat de població era de 185,3 habitants per km².
Dels 710 habitatges en un 17% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,9% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 41,4% no eren unitats familiars. En el 34,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,05 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,55.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,6% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 18,8% entre 25 i 44, un 28,7% de 45 a 60 i un 30,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 52 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.932 $ i la renda mediana per família de 30.208 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.536 $ mentre que les dones 21.528 $. La renda per capita de la població era de 18.261 $. Aproximadament el 7,3% de les famílies i el 15,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ocean Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ocean Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Nicholsina denticulata

Nicholsina denticulata és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 32 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Golf de Califòrnia fins a l'Equador (incloent-hi les Illes Galápagos) i el nord del Perú.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Nicholson

«Nicholson» té aquests significats:
* Nicholson (Geòrgia), població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia
* Bill Nicholson (motociclista), pilot de motociclisme nord-irlandès
* Jack Nicholson (Nova York, 1937), actor americà
* John Nicholson, diversos personatges
* Sydney Nicholson (Londres, 1875 - Ashford, comtat de Kent, 1947), organista i compositor anglès
* William Nicholson (1753 - Bloomsbury, 1815), químic anglès
# Nicholson (cràter)

Nicholson és un cràter d'impacte localitzat al limbe occidental de la Lluna. En aquesta posició està subjecte a libració, la qual cosa limita els períodes en els quals es pot observar des de la Terra, sempre amb un angle molt oblic. És una formació irregular, una mica en forma de pera, amb un brocal irregular a causa de la seva ubicació enmig d'un terreny accidentat. La vora és afilada i la paret interna varia en grossor, sent més estreta en el costat nord i més ampla en l'extrem sud. El sòl interior és aspre, d'extensió reduïda i desigual, sense impactes significatius. Presenta una petita cresta central.
Nicholson es troba en els Montes Rook, una formació de muntanyes en forma d'anell que envolta l'immens Mare Orientale. Es troba al nord-oest de Pettit.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Enllaços externs

* "Nicholson (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 3 juliol 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 3 juliol 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Nicholson» (en anglès). [Consulta: 3 juliol 2018].
# Notograptus gregoryi

Notograptus gregoryi és una espècie de peix de la família Plesiopidae i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1997. The marine fishes of tropical Australia and south-east Asia. Western Australian Museum, Perth, Austràlia Occidental. 292 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nóvaia Raigorodka

Nóvaia Raigorodka - Новая Райгородка (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 18 habitants. Pertany al districte (raion) de Rovenkí.

## Referències

* ↑ Ломакин А. В. Село Ладомировка Белгородской области Arxivat 2014-02-03 a Wayback Machine.
* ↑ «Проект «От чистоты речушек малых до чистоты души большой»». Arxivat de l'original el 2014-02-02. [Consulta: 25 gener 2014].
# Noisy-le-Grand

Noisy-le-Grand és un municipi francès, situat al departament de Sena Saint-Denis i a la regió de l'Illa de França. L'any 2003 tenia 60.235 habitants.
Forma part del cantó de Noisy-le-Grand i del districte de Le Raincy. I des del 2016, de la divisió Grand Paris - Grand Est de la Metròpoli del Gran París.
# Ochrosia

Ochrosia és un gènere de plantes amb flor de la família Apocynaceae.

## Taxonomia

* Ochrosia borbonica J.F.Gmel. (Maurici, Réunion, Txagos, Maldives)
* Ochrosia compta K.Schum. - Hōlei (Maui, Oʻahu, Molokaʻi)
* Ochrosia fatuhivensis Fosberg i Sachet (Polinèsia)
* Ochrosia grandiflora Boit. (Nova Caledònia)
* Ochrosia haleakalae H.St.John - Hōlei (Maui, Hawaiʻi)
* Ochrosia kauaiensis H.St.John - Hōlei (Kauaʻi)
* Ochrosia kilaueaensis H.St.John - Hōlei (Hawaiʻi)
* Ochrosia nukuhivensis Fosberg & Sachet (Polinèsia)
* Ochrosia tahitensis Laness. ex Pichon (Polinèsia)

## Referències

* ↑ «Ochrosia compta». Hawaiian Native Plant Propagation Database. University of Hawaiʻi at Mānoa. [Consulta: 14 març 2009].

## Enllaços externs

* «holei». Hawaii Ethnobotany Online Database. Bernice P. Bishop Museum. Arxivat de l'original el 2007-07-02. [Consulta: 4 setembre 2010].
# Ochotona roylei

Ochotona roylei és una espècie de pica de la família dels ocotònids que viu a la Xina, l'Índia, el Nepal i el Pakistan.
Aquest tàxon fou anomenat en honor del metge i botànic britànic John Forbes Royle.

## Referències

* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 351. ISBN 978-0801893049.
* Lagomorph Specialist Group 1996. Ochotona roylei. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 10 maig 2008.
Espècies vivents de lagomorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Euarchontoglires :
Ochotonidae :
Leporidae :
Categoria :
# Oris-en-Rattier

Oris-en-Rattier és un municipi francès situat al departament de la Isèra i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 93 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Oris-en-Rattier era de 93 persones. Hi havia 48 famílies de les quals 20 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 12 dones vivint soles), 16 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 74 habitatges, 46 eren l'habitatge principal de la família, 26 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 73 eren cases i 1 era un apartament. Dels 46 habitatges principals, 43 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 5 en tenien tres, 13 en tenien quatre i 27 en tenien cinc o més. 31 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Oris-en-Rattier el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 8 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 56 persones, 31 eren actives i 25 eren inactives. Les 31 persones actives estaven ocupades(16 homes i 15 dones).. De les 25 persones inactives 18 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un electricista.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Oris-en-Rattier a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Oris-en-Rattier a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Orazio Gianuzio della Mantia

Orazio Gianuzio della Mantia (Torí, 1550 $^{(Gregorià)}$ - Amantea, 1610), de vegades citat simplement com a Orazio Gianuzio, o Horatio Gianutio i de nom real Orazio Giannuzzi Savelli, aparentment membre de la família dels Giannuzzi Savelli di Amantea (fill de Giovan Vincenzo Giannuzzi Savelli i de Donna Beatrice Cavallo dei Patrizi di Amantea), fou un militar d'alta graduació italià, primer al servei de l'Arxiduc d'Àustria, Maties I del Sacre Imperi Romanogermànic, governador d'Àustria i posteriorment Emperador, i després del comte Francesco Martinengo, General de l'Altesa Sereníssima de Savoia.
El 1593 dedicà un manuscrit titulat Libro nel quale si tratta della Maniera di Giuocar'à Scacchi, con alcuni sottilissimi Partiti a Maties I i el 1597 va fer imprimir a Torí el text sencer, que va dedicar aquest cop al comte Francesco Martinengo di Malpaga. L'obra s'ocupa d'obertures amb i sense avantatge segons les regles italianes de l'època, les quals descriu, i de partides principalment extretes del manuscrit de Polerio. El llibre és una raresa bibliogràfica que va tenir escassa difusió. Domenico Lorenzo Ponziani va qualificar Gianuzio de jugador més que mediocre i de digne de valoració diferent. El seu tractat és nogensmenys el llibre d'escacs italià més antic sobre teoria del joc, i fou traduït a l'anglès posteriorment, el 1817, per Jacob Henry Sarratt, al llibre The Works of Gianutio and Gustavus Selenus.

## Referències

* ↑ Sunnucks, Anne. St Martin Press. The Encyclopaedia of Chess (en anglès). 2a, 1976, p. 173. ISBN 0709146973.
* ↑ Hooper, David e Whyld, Kenneth. Oxford University Press. The Oxford Companion to Chess (en anglès). 2a, 1992, p. 152. ISBN 0-19-866164-9.

## Bibliografia

* Adriano Chicco - Giorgio Porreca, Dizionario Enciclopedico degli scacchi, Milà, Mursia, 1971
* Alessandro Sanvito, Libro del quale si tratta della maniera et modo di giocare a scacchi di Orazio Gianutio, Brescia, Messaggerie Scacchistiche, 2011
* Jacob Henry Sarratt: The works of Gianutio, and Gustavus Selenus on the game of chess., babel.hathitrust.org
# Oreolalax popei

Oreolalax popei és una espècie d'amfibi que viu a la Xina.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Guanfu, W. & Wenge, Z. 2004. Oreolalax popei. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 13 de gener de 2008.
# Otocinclus hoppei

Otocinclus hoppei és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes. Va ser descrit el 1939 per Alípio de Miranda-Ribeiro.

## Morfologia

Els adults poden assolir fins a 3,3 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ de Miranda-Ribeiro, Alípio «Alguns novos dados ictiológicos da nossa fauna». Boletim biol. São Paulo, 4, 3, 1939, pàg. 359.
* 1 2 Sa-a, Pascualita; Casal, Christine Marie V. «Otocinclus hoppei Miranda Ribeiro, 1939» (en anglès). FishBase.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Schaefer, S.A. 2003. Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: Edipucrs.
# Otocinclus vestitus

Otocinclus vestitus és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,2 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Amazones i Paranà.

## Referències

* ↑ Cope E. D. 1871. (Untitled report) "Some anatomical points of importance in the classification of the siluroids of the Amazon." Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 23. 112-113.
* ↑ «Otocinclus vestitus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Orhan Oğuz

Orhan Oğuz (Kırklareli, 24 de març de 1948) és un cineasta turc.

## Biografia

Va començar a fer cinema als setze anys com a ajudant de càmera. Va fer quatre curtmetratges amb el seu grup d'amics. Va obrir exposicions de fotografia i pintura. El 1978, va treballar amb molts directors famosos com a director de fotografia, i el 1987, va dirigir la pel·lícula Her şeye Rağmen.A les seves pel·lícules, va optar per descriure la vida de persones solitàries, silencioses i marginades de tots els àmbits de la societat.

## Filmografia
### Com a director de fotografia

* 1979: Umudumuz Şaban
* 1980: Devlet Kuşu
* 1980: Gol Kralı
* 1981: Kanlı Nigar
* 1981: Mutluluk Haram Oldu
* 1981: Tövbe
* 1982: Bir Yudum Mutluluk
* 1982: Gazap Rüzgarı
* 1982: Kaçak
* 1982: Kader Bize Düşman Mı?
* 1982: Kördüğüm
* 1982: Tomruk
* 1983: Badi
* 1983: Bataklıkta Bir Gül
* 1983: Bin Kere Ölmek
* 1983: Kılıbık
* 1983: Yıldızlar da Kayar
* 1984: Firar
* 1984: Fırtına Gönüller
* 1984: Güneş Doğarken
* 1984: Nefret
* 1984: Ömrümün Tek Gecesi
* 1984: Ortadirek Şaban
* 1984: Postacı
* 1985: Adı Vasfiye
* 1985: Amansız Yol
* 1985: Arzu
* 1985: Dul Bir Kadın
* 1985: Gurbetçi Şaban
* 1985: Her Şeyim Sensin
* 1985: Katma Değer Şaban
* 1985: Körebe
* 1985: Kurşun Ata Ata Biter
* 1985: Melek Yüzlüm
* 1986: Aaahh Belinda
* 1986: Davacı
* 1986: Değirmen
* 1986: Deli Deli Küpeli
* 1986: Garip
* 1986: Ses
* 1986: Yoksul
* 1987: Anayurt Oteli
* 1987: Gönül Dostları
* 1987: Rumuz Goncagül
* 1988: Her Şeye Rağmen
* 1988: Öğretmen
* 1988: Üçüncü Göz
* 1990: Aşk Filmlerinin Unutulmaz Yönetmeni
* 1990: Bekle Dedim Gölgeye
* 1990: Bütün Kapılar Kapalıydı
* 1990: Gün Ortasında Karanlık
* 1990: İki Başlı Dev
* 1991: Suyun Öte Yanı
* 1991: Yıldızlar Gece Büyür
* 1992: Dönersen Islık Çal
* 1992: Zıkkımın Kökü
* 1993: Beşinci Boyut
* 1994: Manisa Tarzanı
* 1995: Aşk Üzerine Söylenmemiş Her Şey
* 1995: Yer Çekimli Aşklar
* 1999: Kara Kentin Çocukları

### Com a guionista

* 1999: Kara Kentin Çocukları
* 2006: Aura

### Com a director

* 1988: Her Şeye Rağmen
* 1988: Üçüncü Göz
* 1990: İki Başlı Dev
* 1992: Dönersen Islık Çal
* 1993: Şaban Askerde
* 1993: Süper Baba
* 1994: Aziz Ahmet
* 1994: Manisa Tarzanı
* 1995: Yer Çekimli Aşklar
* 1996: Şövalye, Pamuk Prenses ve Hain
* 1997: Baba Evi
* 1998: İkinci Bahar
* 1998: Karanlıkta Biri Var
* 1999: Fanatik
* 1999: Kara Kentin Çocukları
* 1999: Kimsecikler
* 1999: Şara
* 2000: Beyoğlu Rüyası
* 2000: Delikanlı
* 2000: Neşeli Günler
* 2000: Üzgünüm Leyla
* 2002: Berivan
* 2002: Seni Yaşatacağım
* 2003: Serseri Aşıklar
* 2004: Büyü
* 2004: Zümrüt
* 2006: Arka Sokaklar
* 2006: Aura
* 2006: Azap Yolu

## Referències

* ↑ «Orhan Oguz a Sinematurk». Arxivat de l'original el 12 d'agost de 2012.
* ↑ Orhan Oguz a la Quinzena de Cineastes
* ↑ Orhan Oguz a tsa.org
# Oriol Vilanova

Oriol Vilanova (Manresa, 1980) és un artista català que viu i treballa a Brussel·les, amb estades a Barcelona i París. S'ha interessat pels mecanismes polítics de construcció de la història i de la mirada, i bona part de les seves obres funcionen com a gabinets de curiositats. Seguint un mètode de treball centrat en la recol·lecció i documentació d'imatges, presenta l'obra com un arxiu o enciclopèdia de documents visuals al servei de la desconstrucció del relat unívoc del passat. Ha tocat temes com l'èxit i el triomf, el museu com a espai expositiu en desús, les icones del passat i la reescriptura de la història. Vilanova ha fet instal·lacions, performances i teatre-performances, però també pòsters, llibres d'artista i llibres intervinguts. Ha dut a terme una tasca editora amb JRP Ringier-Christoph Keller Editions, Cru i EFF, a banda de crear l'editorial Editions for Friends. La seva obra forma part de la Col·lecció MACBA.
Del 7 de febrer al 28 de maig del 2017 exposa a la Fundació Antoni Tàpies de Barcelona la seva col·lecció íntegra de 30.000 postals que ha anat adquirint als mercats de vell amb l'exposició Oriol Vilanova. Diumenge.

## Referències

* ↑ «Oriol Vilanova». web. MACBA. Arxivat de l'original el 13 d’abril 2015. [Consulta: 7 abril 2015].
* ↑ «Un artista addicte a les postals». Ara.cat.

## Enllaços externs

* Exposició: Oriol Villanova. Diumenge - Fundació Antoni Tàpies, Barcelona
# Pacte de la Nau

L'Pacte de la Nau és el pacte per governar la ciutat de València signat per Compromís, PSPV i València en Comú el 2015 a La Nau. També és conegut com al Tripartit de la Nau i Govern de la Nau, sent utilitzat el primer pels detractors i el segon pels partidaris del pacte. Han fet diverses reunions anuals.
Durant els anys que van estar al poder, van tindre certes confrontacions. També van aconseguir tirar endavant moltes iniciatives: el Parc Central de València, l'anell ciclista, la transformació en zones de vianants, les remodelacions fetes als mercats, l'impuls del comerç mitjançant el Bonic/a Fest i els treballs en matèria de cultura com el reconeixement d'oficialitat del Museu Faller i la creació de l'esdeveniment de la Gran Fira de València.
El març de 2018 entrà en el poder la nova secretària general del PSPV de València i va declarar que volia ser especialment crítica amb Compromís.
Quan s'estava esgotant la legislatura, l'alcalde Joan Ribó va declarar l'ocutubre de 2018 que estava satisfet amb el Govern de la Nau i que en la pròxima legislatura li agradaria repetir-lo.

## Referències

* 1 2 Mínguez, M.; García, H. «El tripartito vuelve a la Nau para cerrar fisuras y fijar estrategias de cara a 2018». Levante-EMV, 27-09-2017 [Consulta: 12 febrer 2019].
* ↑ Bartual, Josep «No lo llamen tripartito sino "Govern de la Nau"». Levante-EMV, 01-07-2016 [Consulta: 12 febrer 2019].
* ↑ «El Govern de la Nau analiza el calado de los cambios del 'cambio'». Valencia Plaza, 17-09-2017 [Consulta: 12 febrer 2019].
* ↑ Chacón Moratalla, Cristina «Les noves oportunitats del Govern de la Nau». València Extra, 02-01-2019 [Consulta: 12 febrer 2019].
* ↑ Maceda, Víctor «Sandra Gómez, entre el sòl fonedís i el ‘sorpasso’ a Ribó». El Temps, 15-03-2018 [Consulta: 12 febrer 2019].
* ↑ «Ribó, partidari de tornar a reeditar el pacte de la Nau». À Punt, 17-10-2018 [Consulta: 12 febrer 2019].