OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Wolf Lake (Minnesota)

Wolf Lake és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 31 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wolf Lake tenia 31 habitants, 17 habitatges, i 7 famílies. La densitat de població era de 85,5 habitants per km².
Dels 17 habitatges en un 23,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 35,3% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 58,8% no eren unitats familiars. En el 52,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,71.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,1% tenia menys de 18 anys, un 29% entre 18 i 24, un 25,8% entre 25 i 44, un 16,1% de 45 a 60 i un 12,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 116,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.083 $ i la renda mediana per família de 40.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 19.375 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 13.569 $. Cap de les famílies i el 7,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wolf Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wolf Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Écrille

Écrille és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 69 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Écrille era de 69 persones. Hi havia 28 famílies de les quals 12 eren unipersonals (12 homes vivint sols), 4 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 47 habitatges, 29 eren l'habitatge principal de la família, 14 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 45 eren cases i 1 era un apartament. Dels 29 habitatges principals, 21 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 4 en tenien tres, 8 en tenien quatre i 15 en tenien cinc o més. 29 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Écrille el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 12 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 8 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 44 persones, 33 eren actives i 11 eren inactives. Les 33 persones actives estaven ocupades(17 homes i 16 dones).. De les 11 persones inactives 3 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa immobiliària, 1 d'una entitat de l'administració pública i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una perruqueria.
L'any 2000 a Écrille hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Écrille a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Écrille a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Xenarc d'Acaia

Xenarc (en llatí Xenarchus, en grec antic Ξέναρχος) fou un aqueu enviat a Roma per la Lliga Aquea com a ambaixador amb el propòsit de renovar l'aliança amb els romans i controlar els progressos de les negociacions referides a Lacedemònia. Va signar un document sobre el tema que li va presentar Flaminí, segons diu Polibi.
Després va trobar mitjans per entrar en contracte amb el rei Perseu de Macedònia, mentre era estrateg de la Lliga, l'any 174 aC.

## Referències

* ↑ Xenarchus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1288
# Xenagoniates bondi

Xenagoniates bondi és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 20 °C - 26 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Orinoco i rius costaners de Veneçuela i Colòmbia.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Riehl, R. i H.A. Baensch 1991. Aquarien Atlas. Band. 1. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 992 p.

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Taphorn, D., R. Royero, A. Machado-Allison i F. Mago Leccia 1997. Lista actualizada de los peces de agua dulce de Venezuela. p.55-100. A E. La Marca (ed.) Catálogo zoológico de Venezuela. vol. 1. Vertebrados actuales y fósiles de Venezuela. Museo de Ciencia y Tecnología de Mérida, Veneçuela.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Ónil (Rússia)

Ónil (en rus: Оныл) és un poble (possiólok) del krai de Perm, a Rússia, pertany al raion de Gaini. En el cens del 2010 tenia 417 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-08-31. [Consulta: 10 setembre 2014].
# Società Polisportiva Tre Fiori

La Società Polisportiva Tre Fiori és un club de futbol sanmarinès de la ciutat de Fiorentino.

## Palmarès

* Lliga de San Marino de futbol:
       1987–88, 1992–93, 1993–94, 1994–95, 2008–09, 2009–10, 2010–11, 2019–20
* Coppa Titano de San Marino:
       1966, 1971, 1974, 1975, 1985, 2009–10, 2018–19, 2021–22
* Trofeo Federale/Supercopa:
       1991, 1993, 2010, 2011, 2019, 2022

## Referències

* ↑ Web FSGC Arxivat 2012-12-24 at Archive.is
* ↑ Plantilla eufo.de
* ↑ «La lliga de San Marino». RSSSF [Consulta: 9 abril 2024].
* ↑ «San Marino - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2024].
* ↑ «Les copes de San Marino». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2024].
# Società Polisportiva La Fiorita

La Società Polisportiva La Fiorita és un club de futbol sanmarinès de la ciutat de Montegiardino.

## Palmarès

* Lliga de San Marino de futbol:
       1987, 1990, 2013-14, 2016–17, 2017–18, 2021–22
* Coppa Titano de San Marino:
       1986, 2012, 2013, 2016, 2018, 2021, 2024
* Trofeo Federale/Supercopa:
       1986, 1987, 2007, 2012, 2018, 2021

## Referències

* ↑ Web FSGC Arxivat 2005-02-23 a Wayback Machine.
* ↑ Plantilla eufo.de
* ↑ «La lliga de San Marino». RSSSF [Consulta: 9 abril 2024].
* ↑ «San Marino - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2024].
* ↑ «Les copes de San Marino». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2024].
# (69230) Hermes

(69230) Hermes és l'únic asteroide que durant anys va tenir nom però no nombre en la sèrie, temps durant el qual va ser conegut com (1937 UB) Hermes. Va ser descobert en 1937 per Karl Reinmuth (1892-1979) a Heidelberg. Es movia a cinc graus per hora, de manera que va creuar el cel en 9 dies, arribant a passar el 28 d'octubre de 1937 a tan sols 800.000 km de distància de la Terra. Després es va perdre el seu rastre i es va creure possible no tornar a localitzar-lo mai.
No obstant això, el 15 d'octubre de 2003, després de 65 anys 11 mesos i 17 dies des que fos descobert per Reinmuth, B. A. Skiff, del Lowel Observatory-LONEOS, es comunicava haver localitzat un asteroide candidat a ser un objecte proper a la Terra i que quatre hores més tard J. Young, del Table Mountain Observatory, ho confirmava.
Més tard, T. B. Spahr, del MPC, localitzava observacions del mateix objecte de data 5 d'octubre de 2003, que havien estat comunicades per Haleakala-NEAT/MSSS com un probable objecte del cinturó principal, reconeixent Spahr que es tractava de (1937 UB) Hermes, i que ha rebut el número 69.230 definitiu. Durant el temps que ha estat perdut, ha fet 31 revolucions al Sol.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 9 gener 2024].

## Enllaços externs

* «(69230) Hermes» (en anglés). Minor Planet Center. [Consulta: 22 abril 2015].
Viccionari
# 173

El 173 (CLXXIII) fou un any comú començat en dijous del calendari julià. En aquell temps, era conegut com a any del consolat de Sever i Pompeià (o, més rarament, any 926 ab urbe condita). L'ús del nom «173» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini esdevingué el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments

* Gnaeus Claudius Severus i Tiberi Claudi Pompeià esdevingueren cònsols romans.

## Naixements

* Maximí el Traci, emperador romà.

## Referències

* ↑ Birley, Anthony. Septimius Severus : the African emperor. 2nd, October 29, 2015. ISBN 978-1-138-13416-4. OCLC 1062302222.
# (1712) Angola

Angola és l'asteroide número 1712. Va ser descobert per l'astrònom Cyril V. Jackson des de l'observatori de Johannesburg (República de Sud-àfrica), el 28 de maig de 1935. La seva designació alternativa és 1935 KC.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 30 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1712.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 25 gener 2024].
* ↑ «1712 Angola (1935 KC)». Minor Planet Center. [Consulta: 22 desembre 2016].
Viccionari
# (17) Tetis

(17) Tetis és un gran asteroide del cinturó d'asteroides. És un asteroide de tipus S, pel que té una superfície bastant brillant i una composició de silicats i metàl·lica, ferro-níquel. Va ser descobert per Karl Theodor Robert Luther el 17 d'abril de 1852 des de Dusseldorf. Va ser el primer asteroide que va descobrir. El seu nom procedeix de Tetis, la mare d'Aquil·les a la mitologia grega.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 15. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
# 32 d'Andròmeda

32 d'Andròmeda (32 Andromedae) és una estrella de la constel·lació d'Andròmeda. Té una magnitud aparent de 5,30.

## Referències

* ↑ «Photoelectric measurements of the lambda 4200 A CN band and the G band in G8-K5 spectra» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 1960, pàg. 287–316. DOI: 10.1093/MNRAS/120.4.287.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 3 Steven Majewski «Determining ages of APOGEE giants with known distances» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 20-01-2016. DOI: 10.3847/0004-637X/817/1/40.
* ↑ Afirmat a: Catàleg de velocitats rotacionals dels estels. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: juny 1970.
* ↑ «APOGEE Data and Spectral Analysis from SDSS Data Release 16: Seven Years of Observations Including First Results from APOGEE-South». Astronomical Journal, 3, 01-09-2020. DOI: 10.3847/1538-3881/ABA592.
* ↑ «32 Andromedae». SIMBAD. [Consulta: 28 desembre 2012].
# 1112

L'any 1112 fou un any de traspàs començat en dilluns que forma part de l'edat mitjana.

## Esdeveniments

* Ramon Berenguer III es casa amb Dolça de Provença.
* Apogeu d'Angkor.
* Alfons I proclamat rei de Portugal.
* Hildegarda de Bingen es fa monja.
* Segons la teoria de la Senyera Reial i els ceptres daurats comença a usar-se la senyera amb tres barres vermelles.
* Fundació del Marcgraviat de Baden.
* Alaungsithu comença el seu regnat a Pagan (Birmània).

## Naixements

* Enric IV de Luxemburg (data aproximada)

## Necrològiques

* Enric de Borgonya, comte portuguès
* Tancred de Galilea, líder de les croades
* Jordi II de Geòrgia, rei

## Referències

* ↑ Cronologia d'Història del Món, Edicions 62, 1999
# A mansión dos Pampín

A mansión dos Pampín és un còmic de l'il·lustrador i autor de gallec Miguelanxo Prado publicat en 2004 a petició del Colexio Oficial de Arquitectos de Galicia, que volia una història que expliqués els usos urbanístics i l'ocupació del territori, com a material de treball en el projecte Proxectoterra, que va rebre el Premio Nacional de Urbanismo de 2010.

## Argument

Una família que vol un pis més gran i vacances a la platja rep en herència una vella casa rural, i se n'aprofiten un alcalde i un constructor sense escrúpols per dur a terme negocis immobiliaris, fent desaparèixer les restes inoportunes d'un castro perquè preservar costa i no dona diners.

## Premis

* Millor obra d'autor espanyol al Saló Internacional del Còmic de Barcelona de 2005
* Millor guió al Saló Internacional del Còmic de Barcelona de 2005

## Referències

* ↑ «Lluís Clotet obtiene el Premio Nacional de Arquitectura 2010» (en castellà). El Mundo, 26-10-2010. [Consulta: 16 abril 2015].
* ↑ «Educación para frenar los destrozos del ladrillo» (en castellà). El País, 26-11-2010. [Consulta: 16 abril 2015].
* 1 2 «Ardalén de Miguelanxo Prado» (en castellà). Hibrid 33, 5, Primavera 2014, pàg. 12 [Consulta: 16 abril 2015].
# Acharonim

Els Acharonim (en hebreu: אחרונים; en singular: אחרון, Acharon; en català: "Els últims") van ser els rabins principals i els Poskim (referents) que van viure el segle XVI fins als nostres dies, després de l'escriptura del Xulhan Arukh. Els rabins erudits anteriors al Xulhan Arukh són coneguts com els Rixonim, "els primers". El període dels Acharonim s'estén entre l'any 1500 i el 2000.
La distinció entre Rixonim i Acharonim és fonamentalment temporal, des del punt de vista de la Halacà (llei tradicional jueva) la distinció és també important. D'acord amb la visió ortodoxa, els Acharonim no poden disputar les regles fixades pels rabins d'èpoques anteriors, tret que trobin fonament en savis d'aquestes eres. Des d'altres punts de vista, com els corrents reformistes i conservadors del judaisme, i fins i tot alguns rabins ortodoxes, aquesta visió no és part formal de la halacà, i fins i tot pot ser vista com una violació del sistema de la halacà.

## Alguns Acharonim

Aquesta llista és forçosament incompleta, la incorporació de diferents noms depèn també de la pertinença a diferents corrents.
* Bezalel Ashkenazi, (Shita Mekubetzet),
* Naftali Zvi Yehuda Berlin, (Netziv; Ha'emek Davar)
* Moisès ben Jacob Cordovero, (RaMaK)
* Dov Ber Ben Avraham, el Maguid de Mezritch
* Elia ben Salomon, (Gra, Gaó de Vílnius)
* Moshe Isserles, (Rema)
* Israel Meir Kegan, (Chofetz Chaim)
* Yossef Qaro, (Mejaber), Autor del Xulhan Arukh
* Abraham Isaac Kook
* Judah Loew ben Bezalel, (Maharal)
* Isaac Luria, (Ari)
* Salomon Luria, (Maharshal)
* Moshe Jaim Luzato, (Ramjal)
* Nathan de Breslev (Reb Noson)

## Enllaços externs

* The Rules of Halacha Arxivat 2014-04-23 a Wayback Machine., Rabí Aryeh Kaplan
* The Different Rabbinic Eras
* Torah Personalities and the Times in Which They Lived (MP3s), Rabí R.Y. Eisenman.
# Acheilognathus tabira

Acheilognathus tabira és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest de Honshu (Japó).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Arai, R., H. Fujikawa i Y. Nagata, 2007. Four new subspecies of Acheilognathus Bitterlings (Cyprinidae: Acheilognathidae) from Japan. Bull. Natl. Mus. Nat. Sci. Ser. A. Suppl. 1:1-28.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Aguas Cándidas

Aguas Cándidas és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de La Bureba. Inclou els nuclis de:
* Aguas Cándidas, capital del municipi.
* Quintanaopio
* Río Quintanilla

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 113 | 96 | 93 | 97 |

## Enllaços externs

* Informació al web de la Diputació de Burgos Arxivat 2005-10-31 a Wayback Machine.
# Acantosi nigricans

L'acantosi nigricans és un signe clínic caracteritzat per una hiperpigmentació vellutada de color marró a negre, poc definida, de la pell. Se sol trobar als plecs del cos, com els plecs posterior i lateral del coll, les aixelles, l'engonal, el melic, el front i altres zones.
S'associa amb una disfunció endocrina, especialment la resistència a la insulina i la hiperinsulinèmia, tal com es veu a la diabetis mellitus. Això activa els receptors del factor de creixement similar a la insulina, la qual cosa condueix a la proliferació de queratinòcits, fibroblasts i altres cèl·lules de la pell. L'activació d'altres receptors del factor de creixement com els receptors del factor de creixement dels fibroblasts o el receptor del factor de creixement epidèrmic també en poden ser responsables.

## Causes

Típicament es produeix en individus menors de 40 anys, pot heretar-se genèticament i s'associa amb obesitat o endocrinopaties, com hipotiroïdisme, acromegàlia, malaltia de l’ovari poliquístic, diabetis resistent a la insulina o malaltia de Cushing.

## Referències

* ↑ "acanthosis nigricans" en el Diccionari mèdic de Dorland
* ↑ Higgins, SP «Acanthosis nigricans: a practical approach to evaluation and management.». Dermatology Online Journal, vol. 14, 9, Sep 15, 2008, pàg. 2. PMID: 19061584.
* ↑ «Acanthosis nigricans - Symptoms and causes» (en anglès). Mayo Clinic. [Consulta: 13 agost 2021].
* ↑ «What Is Acanthosis Nigricans?» (en anglès). WebMD. [Consulta: 13 agost 2021].
# Acantopteroctètids

Els acantopteroctètids (Acanthopteroctetidae) són una petita família de lepidòpters glossats, l'única de la superfamília dels acantopteroctetoïdeus (Acanthopteroctetoidea) i de l'infraordre dels acantoctesis (Acanthoctesia). Es caracteritzen per no tenir ocels i per presentar els palps labials segmentats.

## Sistemàtica

Està constituïda per 2 gèneres i 5 espècies. Tres d'elles són pròpies de l'oest dels Estats Units i el gènere Catapterix, amb només una espècie, es troba a Crimea.
* Acanthopteroctetes aurulenta Davis 1984
* Acanthopteroctetes bimaculata Davis 1969
* Acanthopteroctetes tripunctata Braun 1921
* Acanthopteroctetes unifascia Davis 1978
* Catapterix crimaea Zagulajev & Sinev 1988

## Referències

* ↑ van Nieukerken et al. «Order Lepidoptera Linnaeus, 1758. In: Zhang, Z.-Q. (Ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness». Zootaxa, 2011, pàg. 212–221.
* Christopher O'Toole (ed.): Firefly Encyclopedia of Insects and Spiders. ISBN 1-55297-612-2, 2002

## Enllaços externs

* Tree of Life
* Review of Acanthopteroctetes (pdf) Arxivat 2012-12-11 at Archive.is
* California Moth Specimens Database

## Vegeu també

* Classificació dels lepidòpters
* Classificació dels lepidòpters d'Europa
# Acokanthera oppositifolia

Acokanthera oppositifolia és una espècie de planta de la família de les apocinàcies que es distribueix des d'Àfrica tropical fins al sud d'Àfrica. És un arbust perenne que es troba a matollars, llocs rocosos, costes fluvials i boscos oberts, associat a monticles de tèrmits.
Posseeix unes fulles dures de color verd fosc. Els raïms són de color blanc rosat, amb les flors dolçament perfumades les quals apareixen a finals d'hivern i primavera, i són seguides per uns grans fruits de color cirera semblants a les baies que són delectades pels ocells. El nom Acokanthera deriva del grec i fa referència a les afilades anteres de les seves flors. El nom de l'epítet específic oppositifolia fa referència a la disposició oposada de les fulles.
Totes les parts d'aquest arbust són verinoses amb la possible excepció dels fruits madurs. És utilitzat com a font d'obtenció de verí per a fletxes i també com a capa per a cobrir els obriülls fets dels afilats fruits del tríbol (Tribulus terrestris). Les tres plantes del gènere Acokanthera contenen glucòsids cardíacs tòxics prou forts per causar la mort. Acokanthera schimperi s'empra per al mateix propòsit.

## Galeria

* Inflorescència
* Fruits
* Fulles
* Phymateus viridipes alimentant-se d'Acokanthera oppositifolia al Ruimsig Botanical Garden, Johannesburg, Sud-àfrica

## Referències

* ↑ «Acokanthera oppositifolia» a EOL. Data consulta: 27 de febrer de 2014.
* 1 2 «Acokanthera oppositifolia Arxivat 2013-11-27 a Wayback Machine.» a PlantZAfrica. Data consulta: 27 de febrer de 2014.