OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rectoria de Torrelles de Llobregat

La Rectoria és una obra eclèctica de Torrelles de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es troba adossada a l'església i és del mateix estil d'aquesta. Té planta i dos piso. L'edifici fa angle i just en aquest punt, al primer pis es reforça aquest efecte amb la presència d'un balcó i finestres reforçades per elements decoratius en "cortina". Al segon pis finestrals dobles d'arc lobulats. És molt clara la divisió de la façana en tres cossos.

## Història

Edifici del segle xix.

## Referències

* 1 2 «Rectoria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 gener 2019].
# Lexington (Alabama)

Lexington és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 840 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lexington tenia 840 habitants, 364 habitatges, i 244 famílies. La densitat de població era de 101 habitants/km².
Dels 364 habitatges en un 27,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,2% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 32,7% no eren unitats familiars. En el 30,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,8% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 18,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones hi havia 85 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.736 $ i la renda mediana per família de 38.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.083 $ mentre que les dones 17.422 $. La renda per capita de la població era de 15.184 $. Aproximadament el 5,9% de les famílies i el 9,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Shumpei Inoue

Shumpei Inoue, és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Shumpei Inoue va disputar 1 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database
# Maria Augusta de Thurn i Taxis

Maria Augusta de Thurn i Taxis (en alemany Marie-Auguste von Thurn und Taxis) va néixer a Frankfurt (Alemanya) l'11 d'agost de 1706 i va morir a Göppingen l'1 de febrer de 1756. Era filla del príncep Anselm Francesc (1681-1739) i de Maria Lluïsa Anna de Lobkowicz (1683-1750).

## Matrimoni i fills

L'1 de maig de 1727 es va casar a Frankfurt amb Carles I Alexandre de Württemberg (1684-1737), fill del duc Frederic Carles de Wurttemberg-Winnental (1652-1697) i d'Elionor Juliana de Brandenburg-Ansbach (1663-1724). El matrimoni va tenir sis fills:
* Carles Eugeni (1728-1793), que el succeí com a duc de Württemberg, i casat primer amb Frederica Sofia de Brandenburg-Bayreuth (1732-1780) i després amb Francesca Teresa de Württemberg (1748-1811).
* Eugeni Lluís, nascut i mort el 1729
* Lluís (1731-1795) que succeí el seu germà Carles el 1793, i casat amb Sofia Albertina de Württemberg (1728-1807).
* Frederic Eugeni (1732-1797), que succeí el seu germà Lluís el 1795, casat amb Frederica de Brandenburg-Schwedt (1736-1798).
* Alexandre (1733-1734).
* Augusta Elisabet (1734-1787) casada amb Carles Anselm de Thurn i Taxis (1733-1805).

## Bibliografia

* Sönke Lorenz, Dieter Mertens, Volker Press (Hrsg.): Das Haus Württemberg. Ein biographisches Lexikon. Kohlhammer, Stuttgart 1997, ISBN 3-17-013605-4

## Enllaços externs

* Maria Augusta und der Marquis d'Argens
* http://awt.ancestrylibrary.com
# Luci Juli Cèsar (pretor 166 aC)

Luci Juli Cèsar (en llatí Lucius Julius Caesar) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Júlia, i de la família dels Cèsar.
Va ser pretor l'any 166 aC i va exercir altres magistratures menors. Era fill de Luci Juli Cèsar (pretor 183 aC). Titus Livi només en diu això.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XIV,44
# A prop teu

A prop teu (originalment en anglès, Nowhere Special) és una pel·lícula dramàtica coproduïda internacionalment del 2020 escrita, dirigida i produïda per Uberto Pasolini. És protagonitzada per James Norton i Daniel Lamont, i ambientada a Irlanda del Nord. S'ha subtitulat al català.
El rodatge principal va començar l'agost de 2019. Es va projectar per primer cop al Festival de Cinema de Venècia el 10 de setembre de 2020 i es va estrenar al Regne Unit el 16 de juliol de 2021.

## Sinopsi

A un netejavidres de trenta-cinc anys li donen només uns mesos de vida. Intentarà trobar una nova família perfecta per al seu fill de tres anys, decidit a protegir-lo.

## Repartiment

* James Norton com a John
* Daniel Lamont com a Michael
* Eileen O'Higgins com a Shona
* Valerie O'Connor com a Ella
* Valene Kane com a Celia
* Keith McErlean com a Phillip
* Siobhán McSweeney com a Pam
* Chris Corrigan com a Gerry
* Niamh McGrady com a Lorraine
* Caolan Byrne com Trevor

## Referències

* ↑ «A prop teu». FilminCAT. [Consulta: 5 agost 2022].
* 1 2 3 Nowhere Special a la Base de dades de cinema en català
* ↑ Grater, Tom. «Beta Cinema boards Uberto Pasolini's 'Nowhere Special' with James Norton (exclusive)», 05-09-2019. [Consulta: 26 agost 2020].
* ↑ «Cerca de ti». Goita què fan ara. [Consulta: 22 juliol 2022].
* ↑ «NOWHERE SPECIAL NOW FILMING IN NORTHERN IRELAND». Northern Ireland Screen, 05-09-2019. [Consulta: 26 agost 2020].
* ↑ Tartaglione, Nancy. «Venice Film Festival 2020: Competition Light On Studios, Strong On Global Arthouse & Women Directors – Full List», 28-07-2020. [Consulta: 26 agost 2020].
* ↑ UK–Ireland cinema release calendar: latest updates for 2021
# Sant Breç

Sant Breç (en francès Saint-Brès) és un municipi occità del Llenguadoc, situat a la regió d'Occitània], al departament de l'Erau.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Rectoria de Vallcàrquera

La Rectoria de Vallcàrquera és una masia del municipi de Figaró-Montmany (Vallès Oriental) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya, data del segle xviii i actualment és l'Escola de Natura la Rectoria de Vallcàrquera. Gestionada per Aprèn, Serveis Ambientals, és propietat de la Diputació de Barcelona.

## Descripció

La Rectoria de Vallcàrquera data del s. XVII i disposa d'una petita capella, construïda el 1750, dedicada a Sant Pere, on el mossèn oficiava entre setmana.
La casa conserva l'armari que fou l'antic arxiu rectoral. També són visibles la ubicació de la llar de foc i del forn de pa (ara ja no són funcionals) i un túnel que parteix de les antigues quadres i que feia de nevera. Davant de la casa hi ha una espaiosa era amb la seva figuera. A un costat de l'era s'obre una galeria porticada que conserva un festejador.
La Rectoria fou caserna militar durant les guerres carlines, tal com recorda una rajola de la façana on es llegeix que fou el "cuartel del sur".
L'edifici i les feixes adjacents foren adquirides per la Diputació de Barcelona al Bisbat de Vic l'any 1991. Després d'una important rehabilitació, es va inaugurar oficialment com a escola de natura la tardor de 1998. Actualment (2022) s'anomena Escola de Natura la Rectoria de Vallcàrquera i és gestionada per Aprèn, Serveis Ambientals.

## Situació

La Rectoria de Vallcàrquera es troba en aquesta petita vall (Vallcàrquera) del Parc Natural del Montseny, a 2 km de Figaró-Montmany, i s'hi accedeix per una pista asfaltada d'uns 2 km.

## Referències

* ↑ «Rectoria de Vallcàrquera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2013].

## Bibliografia

* Oliver, J: Història de Figaró-Montmany. Vol. 2: Èpoques moderna i contemporània (en premsa)

## Enllaços externs

* Escola de Natura la Rectoria de Vallcàrquera.
* «Rectoria de Vallcàrquera». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
# Mitsubishi Pajero

El Mitsubishi Pajero (Montero en països hispanoparlants i Shogun en el Regne Unit) és un automòbil tot-terreny produït pel fabricant japonès Mitsubishi. Va ser presentat oficialment en el Saló de Tòquio de 1982. El Pajero abasta quatre generacions, llançades en 1982, 1991, 1999 i 2006 respectivament. El Montero va ser el primer tot-terreny japonès a incorporar suspensió davantera independent i motor dièsel.
# José de Bustamante y Guerra

José de Bustamante y Guerra (Corvera de Toranzo, 1 d'abril de 1759 - Madrid, 10 de març de 1825) fou un militar i polític espanyol, que va servir a Amèrica com a sisè governador de Montevideo, entre altres càrrecs.
El 1770, Bustamante va formar part de l'Academia de Guardiamarinas de Cadis. Poc després, va ser destinat a les Filipines. També va participar en la navegació de Malaspina. Al mateix temps també va realitzar viatges per les Bahames, Cuba i Puerto Rico.
El 1782 va lluitar contra els anglesos a Gibraltar. El 1797 va ser designat com el nou governador de Montevideo, encarregat de protegir les colònies espanyoles de la costa riuplatenca. Va tornar a enfrontar-se als anglesos el 1804 a la costa atlàntica de l'actual departament de Rocha. Aquest mateix any va deixar el càrrec de governador i es va traslladar a Europa, on va combatre novament, al costat de França, contra l'exèrcit britànic a la batalla de Trafalgar.
Va prestar el seu suport al rei Ferran VII d'Espanya i, el 1810, va ser destinat a Hondures i altres parts de l'Amèrica Central. Va ser destituït l'agost de 1817 i va tornar a Espanya el 1819. Aquest mateix any va entrar novament a formar part de la Junta d'Índies. El 1820 va ser recompensat amb la Gran Creu de l'Ordre Americana d'Isabel la Catòlica i fou nomenat director general de l'Armada fins a 1822. El 1823 va ser integrant de la Junta d'expedicions a Amèrica, i un any després, va tornar una altra vegada a la direcció general de l'Armada i va treballar al Ministeri de la Marina de Madrid fins a la seva mort el 1825.

## Vegeu també

* Expedicions espanyoles a la costa nord-oriental del Pacífic

## Referències

* Hawkins, Timothy. José de Bustamante and Central American Independence. Colonial Administration in an age of Imperial crisis. 2004.
# Paul d'Estournelles de Constant

Paul Henri Benjamin Balluet d'Estournelles de Constant, baró de Constant de Rébecque (La Flèche, França 1852 - Bordeus 1924) fou un diplomàtic, polític i pacifista francès, guardonat el 1909 amb el Premi Nobel de la Pau al costat de Auguste Beernaert.

## Joventut i estudis

Va néixer el 22 de novembre de 1852 a la ciutat de La Fleche al departament francès del Sarthe en el si d'una família aristocràtica amb orígens que es remunten fins a les Croades. Estudià Dret i llengües orientals al Lycée Louis-le-Grand de París i el 1876 inicià la carrera diplomàtica.

## Carrera diplomàtica i política

Fou enviat pel govern francès en legacions franceses a Montenegro, Imperi Otomà, Països Baixos, Gran Bretanya i Tunísia, retornant a París el 1882 per esdevenir assistent del gabinet del Ministeri d'Afers Exteriors. El 1885 aconseguí un escó al Parlament francès, i el 1904 aconseguí entrar al Senat, escó que ocupà fins al 1924.
Com a membre dels Parlament i del Senat advocà per una política contrària als postulats colonialistes de la Tercera República Francesa, establint protectorats en contra de l'assimilació tradicional colonialista.

## Tasques pacifistes

El 1899 va iniciar les seves tasques pacifistes, representant el seu país a les Conferències de Pau de la Haia, i des del 1900 fou membre del Tribunal Permanent d'Arbitratge, aconseguint una millor entesa entre diferents nacions gràcies a la creació i direcció de la Lliga de Conciliació Internacional.
El 1909 fou guardonat amb el Premi Nobel de la Pau, al costat del polític belga Auguste Beernaert, pels seus esforços en l'arbitratge en la pau internacional.
Estournelles de Constant morí el 15 de maig de 1924 a Bordeus, ciutat on s'havia retirat de l'activitat política.

## Enllaços externs

* (anglès) Pàgina de l'Institut Nobel, Premi Nobel de la Pau 1909
# 540
## Esdeveniments

* Convocatòria del Concili de Barcelona, en què assisteixen els bisbes de Barcelona, Girona, Empúries, Lleida, Saragossa i Tortosa.
* El general romà d'Orient Belisari venç i derroca Vitigès, rei dels ostrogots.

## Referències

* ↑ Ruiz-Domènec, Hernández de la Fuente i García, 2022, p. 48.

## Bibliografia

* Ruiz-Domènec, J. E.; Hernández de la Fuente, D.; García, J. C. «Byzantium: De erfenis van het Romeinse Rijk» (en neerlandès). National Geographic, 2022.
# Emeryson

Emeryson va ser un efímer constructor de monoplaces britànic que va disputar unes curses de Fórmula 1.
Emeryson va ser fundada per l'anglès Paul Emery per disputar curses de la F1, i va tenir presència al campionat al llarg de tres temporades de 1956, 1961 i 1962.

## A la F1

| Any | Equip | Pilot | Nº de GPs |
| 1956 | Emeryson - Alta | Paul Emery | 1 |
| 1961 | Emeryson - Maserati | André Pilette | 1 |
| 1961 | Emeryson - Maserati | Lucien Bianchi | 1 |
| 1961 | Emeryson - Maserati | Olivier Gendebien | 1 |
| 1962 | Emeryson - Climax | Tony Settember | 2 |
| 1962 | Emeryson - Climax | Wolfgang Seidel | 1 |

## Referències

* ↑ «The Cars of Paul Emery» (en anglès). Motor Sport, 01-03-1985. [Consulta: 27 setembre 2023].
# Ramon Baldera Aznar

Ramon Baldera Aznar fou un agitador barceloní de començaments del segle xx. És conegut per la seva implicació en els fets de la Setmana Tràgica de Barcelona de finals de juliol de 1909, en els que hi va participar activament. Tot i no tenir un paper dirigent, fou el primer implicat en els fets jutjat per un tribunal militar el 2 d'agost, que el va condemnar en un judici sumaríssim a cadena perpètua sota l'acusació de rebel·lió militar.

## Referències

* ↑ Martínez de Sas, María Teresa; Pagès, Pelai. Diccionari biogràfic del moviment obrer als Països Catalans. Universitat de Barcelona-Publicacions de l'Abadia de Montserrat, p. 157.
# Michael Barratt

Michael Reed Barratt (nascut el 16 d'abril de 1959) és un físic americà i astronauta de la NASA. Especialitzat en medicina aeroespacial, Barratt va servir com a cirurgià de vol per a la NASA abans de la seva selecció com a astronauta, i ha tingut un paper important en el desenvolupament de programes de medicina espacial de la NASA, tant per al Programa Transbordador-Mir i l'Estació Espacial Internacional. El seu primer vol espacial va ser una missió de llarga duració a l'Estació Espacial Internacional, com a Enginyer de Vol en l'Expedició 19 i 20. En el març de 2011, Barratt va finalitzar el seu segon vol espacial com a tripulant del STS-133.

## Enllaços externs

* Spacefacts biography of Michael R. Barratt
* Star Trek: The Real Doctor McCoy
* NASA.gov
# Flow

El 'flow', en el món del rap es refereix al ritme i a la cadència rítmica del text recitat, creat pels mots i les síl·labes d'aquest sobre el beat, així com per les rimes i els esquemes rítmics, i per la forma com aquests interaccionen amb el ritme. A voltes també es fa servir per referir-se a altres elements com l'altura, el timbre o el volum i la forma com interaccionen amb els elements anteriors.

## Referències

* ↑ Kool Moe Dee, 2003, There's A God On The Mic: The True 50 Greatest MCs, Thunder's Mouth Press, inside cover, p. 10, 17.
* ↑ Krims, Adam, 2001, Rap Music And The Poetics Of Identity, Cambridge University Press, p. 48.
* ↑ Krims, Adam, 2001, Rap Music And The Poetics Of Identity, Cambridge University Press, p. 49.
Viccionari
# Gambit Rousseau

El gambit Rousseau és una obertura d'escacs que comença amb les jugades següents:
    1.e4 e5
    2.Cf3 Cc6
    3.Ac4 f5
El gambit rep aquest nom en honor d'Eugène Rousseau. La millor resposta de les blanques és refusar el gambit tot defensant el peó-e amb 4.d3. La posició resultant és similar al gambit de rei declinat amb colors canviats, i l'alfil de rei blanc apuntant a un afeblit flanc de rei negre. Les negres tindran problemes per enrocar al flanc de rei, i Cg5 sempre és una amenaça. La posició blanca és millor, tot i que encara requereix un joc acurat.
Els temes clau per les blanques són atacar el flanc de rei negre i evitar els intents de les negres per simplificar la posició. Els intents de canviar l'alfil blanc són particularment sospitosos.

## gambit declinat: 4.d3

Una bona resposta de les blanques consisteix a declinar el gambit, i esperar per capturar el peó-f.

## gambit Acceptat: 4.exf5

| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
| 8 | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
Les blanques encara poden assolir una bona partida amb la inferior 4.exf5, tot i que la posició ja no està tan clara. Les negres acostumen a fer 4...e4, que les blanques poden respondre amb 5.Cd4! Cf6 (5...Cxd4? duu problemes després de 6.Dh5+) 6.Cxc6.

## 4.d4!

Les blanques obtenen clar avantatge amb 4.d4!:
* 4...fxe4 5.Cxe5 d5 6.Ab5 Ce7 7.0-0 a6 8.Axc6+ bxc6 (8...Cxc6? 9.Dh5+) 9.f3 Af5 10.Cc3 +/− (Bilguer Handbuch).
* 4...d6 i ara:
** 5.Cg5 Ch6 6.d5 Cb8 (6...Ce7 7.Cc3 f4 8.g3 Cg6 9.Ab5+ +/−; Maróczy) 7.Cc3 f4 8.h4 Ag4 9.f3 Ad7 10.g3 fxg3 11.f4 +/− (Sozin).
** 5.dxe5 i ara:
*** 5...fxe4 6.Dd5 De7 7.Ag5 Ae6 8.Dxe4 +/− de Rivière – Anderssen, Londres 1862.
*** 5...dxe5 6.Dxd8+ Cxd8 (6...Rxd8 7.Ag5+ Cf6 8.Cc3 +/− Morphy – Worrall, Londres 1859) 7.Cxe5 fxe4 8.Ad2 Ad6 9.Ac3 +/− Löwenthal & Medley vs Morphy & Mongredien, Londres 1857.
* 4...Cf6 5.dxe5 Cxe4 6.0-0 Ac5 7.Cc3 Cxc3 8.bxc3 h6 9.Cd4 g6 10.Cb3 +/− (Bilguer).

## Referències

* 1 2 3 4 T. D. Harding; G. S. Botterill. The Italian Game. B. T. Batsford Limited, 1977, p. 128. ISBN 0-7134-3261-6.
* ↑ Kaspàrov, Garri; Keene, Raymond. Batsford Chess Openings. American Chess Promotions, 1982, p. 308. ISBN 0-7134-2112-6.

## Enllaços externs

* Tim McGrew. «Giuoco Fortissimo: The Rousseau Gambit Part 1» (PDF). Chesscafe.com, 01-07-2002.
* Tim McGrew. «Giuoco Fortissimo: The Rousseau Gambit Part 2» (PDF). Chesscafe.com, 30-07-2002.
* Tim McGrew. «Gambits In Many Dimensions» (PDF). Chesscafe.com, 22-09-2003.
# Malatesta II Malatesta de Sogliano

Malatesta di Giovanni Malatesta va ser un noble italià, comte de Sogliano.
Fill de Giovanni II Malatesta i de Margherita, la filiació de la qual es desconeix. Germà de Ramberto. Quan era un infant el seu pare va morir, abans de 1358, any en què la companyia del comte Lando va ocupar el castell de Sogliano, causant la mort de diversos homes. Al castell hi era Malatesta amb el seu germà i la seva mare, que actuava com a governadora dels territoris de Sogliano durant la minoria del seus fills. Els dos germans estan documentats posteriorment, el 25 d'abril de 1362, resolgueren una pensió per una casa a l'abat de San Giuliano, i el 1371 es documenta que eren posseidors del castell de Strigara. Es va casar amb Agnesina Faetani, natural de Rímini i filla de Lodovico, amb qui va tenir cinc fills: Giovanni, Guglielmo, Malgarita, Francesca i Orabile. Segons Tonini, va morir vers el 1380, mentre Zannetti diu que va ser abans de 1389.

## Referències

* 1 2 Tonini, Luigi. Rimini nella signoria de' Malatesti (en italià). vol. 4. Rímini: Albertini e C., 1880, p. 354-355.
* ↑ Zannetti, Guid'Antonio. Memorie istoriche di Rimino e de' suoi signori (en italià). Bolonya: Lelio dalla Volpe, 1789.
# Llista negra (desambiguació)

«Llista negra» té aquests significats:
* Llista negra: llista de persones o coses considerades com dolentes
* Llista negra (informàtica): programari per filtrar correu electrònic no desitjat o servidor de programari nociu
* La llista negra: títol català de la pel·lícula The Dead Pool (1988) de Buddy van Horn
* Black List títol del segon àlbumg del grup estatunidenc L.A. Guns
# A Bola

* Aquest article tracta sobre el municipi gallec. Vegeu-ne altres significats a «A Bola (revista)».
A Bola és un municipi de la província d'Ourense a Galícia. Pertany a la comarca d'A Terra de Celanova.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 4.043 | 3.988 | 3.906 | 2.248 | 1.549 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||
# Candy Stripers

Candy Stripers és una pel·lícula pornogràfica del 1978 del director Bob Chinn i protagonitzada per Nancy Hoffman i Sharon Thorpe. La pel·lícula és una comèdia sobre les trobades sexuals que tenen els voluntaris de l'hospital amb pacients i personal de l'hospital. El títol prové del terme candy striper, que és un terme estatunidenc per als voluntaris de l'hospital, que tradicionalment portaven un uniforme de ratlles vermelles i blanques que s'assemblava a caramel amb ratlles.

## Argument

És l'últim dia a la feina de la voluntària de l'hospital Sharon (Nancy Hoffman). Quan els voluntaris es reuneixen a l'inici del dia, la cap voluntari Sarge (Sharon Thorpe) s'adona que Sharon està absent. Sarge troba la Sharon fent sexe oral amb un metge i la porta de tornada a la feina. A mesura que els voluntaris compleixen les seves funcions, tenen diverses trobades sexuals amb els pacients i el personal.
Al final del dia, el personal i els pacients celebren una festa per la Sharon que marxa. Sarge entra. Quan la Sharon s'enfronta a la Sarge i l'anomena "pruda", la Sarge reacciona tirant-se el vestit i obligant a la Sharon a complaure-la. La festa es converteix ràpidament en una orgia sexual.

## Producció

Richard Pacheco va fer el seu debut a la pel·lícula. L'ansietat per actuar a la seva primera pel·lícula l'havia fet sortir urticària. Durant la seva escena amb Nancy Hoffman va tenir grans dificultats per mantenir la seva erecció.

## Recepció

Candy Stripers va ser introduïda per la X-Rated Critics Organization al seu Saló de la Fama. La revista Screw la va considerar "la millor pel·lícula de sexe del 1978". El juliol de 2008, Terminal Press va llançar una versió d'edició limitada de la pel·lícula en còmic, escrita per Brian Ferrara .

## Escenes eliminades

Candy Stripers inclou dues escenes de penetració amb el puny, que s'editen a partir d'algunes versions de la pel·lícula. Segons els crítics, les escenes s'editen a partir de la pel·lícula principal del llançament del DVD, però s'inclouen com a característiques ocultes que es poden trobar per separat.

## Seqüeles

* Candy Stripers 2 (1985)
* Candy Stripers 3 (1986)
* Candy Stripers 4 (1990)
* Candy Stripers 5: The New Generation (1999)

## Referències

* ↑ David Jennings. Skinflicks: The Inside Story of the X-Rated Video Industry. AuthorHouse, 2000, p. 309. ISBN 1-58721-184-X.
* ↑ «XRCO Hall of Fame». Arxivat de l'original el 2008-08-28. [Consulta: 10 octubre 2007].
* ↑ «First Look at Terminal Press' Candy Stripers Comic». XBIZ, 17-07-2008. Arxivat de l'original el 2012-03-30. [Consulta: 3 juny 2009].
* ↑ «Candy Stripers reviewed by greybeard». adultdvdtalk.com, 15-12-2003. [Consulta: 10 octubre 2007].
* ↑ «Candy Stripers reviewed by Flash». adultdvdtalk.com, 02-10-2002. [Consulta: 10 octubre 2007].

## Enllaços externs

* Candy Stripers at the Internet Adult Film Database
* Candy Stripers 1 a l'Adult Film Database