OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Robert de Boron

Robert de Boron (Boron, Territori de Belfort, finals del segle xii - principis del segle xiii) va ser un escriptor francès, autor d'un cicle de poemes en versos octosíl·labs sobre la llegenda artúrica que es compon de tres històries: Roman de l'Estoire dou Graal o Joseph d'Arimathie (3514 versos), Merlin (503 versos conservats) i Perceval. El primer d'aquests poemes s'ha conservat; del segon, se'n conserven només alguns fragments; el tercer, només és conegut a través de les prosificacions. Els dos primers van ser també reescrits en prosa. El cicle en prosa és conegut com a Didot-Perceval i va ser escrit entre el 1205 i 1210, mentre que Robert hauria escrit els poemes en vers entre 1183 i 1199.

## Biografia

Es creu que Robert de Boron va ser un clergue o un cavaller; al final del seu poema, indica que està al servei de Gautier de "Mont Belyal", identificat amb Gautier de Montbéliard, senyor de Montfaucon, que va morir a Terra Santa el 1212.

## Obra

La seva obra, basada en les de Chrétien de Troyes i de Wace, marca una evolució del mite del rei Artús, ja que l'autor fusiona la història sagrada amb la llegenda profana del Graal assimilant aquest objecte amb la relíquia cristiana del Sant Calze. Segons la seva versió, la copa que va servir per a celebrar l'eucaristia de l'Últim Sopar va ser utilitzada per a recollir la sang de Crist crucificat. Després, els membres de la família de Josep d'Arimatea es van convertir en els guardians del Graal i Josephus, fill de Josep d'Arimatea, i el seu gendre Bron, el van transportar cap a Bretanya, on va romandre amagat a Avalon fins a l'adveniment d'Artús i Perceval. Robert de Boron també introdueix l'explicació del naixement fantàstic de Merlí en tant que fill d'un dimoni i d'una verge; aquest hauria estat un intent fallit d'engendrar l'anticrist, ja que Merlí és redimit pel cristianisme.

## Bibliografia

* Pierre Le Gentil, "Chapter 19: The Work of Robert de Boron and the Didot Perceval", a Arthurian Literature in the Middle Ages, A Collaborative History, (ed. R. S. Loomis). Oxford: Clarendon Press, 1959
* Zambon, F., Robert de Boron e i segretti del Graal, Florència: Olschi, 1986
* Robert de Boron en Dictionnaire des Lettres Françaises. Le Moyen Âge. París: Fayard, 1992, p. 1280-1281

## Enllaços externs

* Robert de Boron a la base de dades Arlima. Archives de Littérature du Moyen Àge, per Irène Fabry-Tehranchi i Laurent Brun

## Referències

* 1 2 «Robert de Boron». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Pel nom del manuscrit on es conserva
* ↑ Pierre Le Gentil. The Work of Robert de Boron and the Didot Perceval. Oxford: R.S. Loomis, Clarendon Press, 1959. En Arthurian Literature in the Middle Ages
* ↑ Albert Toldrà i Vilardell. Asmodeu: Dona, dimoni i sexe a l'edat mitjana. València: Universitat de València, 2011. ISBN 978-84-370-8026-0.
# Robert d'Àustria-Este

Robert d'Àustria-Este, duc de Mòdena (Viena 1915 - Basilea 1996). Arxiduc d'Àustria, príncep de Bohèmia i d'Hongria i cap de la casa ducal de Mòdena amb el tractament d'altesa imperial i reial.
Nascut a la ciutat de Viena el dia 8 de febrer de 1915, fill de l'emperador Carles I d'Àustria i de la princesa Zita de Borbó-Parma. L'arxiduc era net per via paterna de l'arxiduc Otó d'Àustria i de la princesa Maria Josepa de Saxònia i per via materna ho era del duc Robert I de Parma i de la infanta Maria Antònia de Portugal.
Casat el dia 29 de desembre de 1953 al poblet francès de Brou amb la princesa Margarida de Savoia-Aosta, filla del duc Amadeu de Savoia-Aosta i de la princesa Anna d'Orleans. La parella va tenir cinc fills:
* SAIR l'arxiduquessa Maria Beatriu d'Àustria-Este, nascuda a Bolougne sur Seine el 1954 i casada a Chartres amb el duc Ricard d'Arco-Zinneberg.
* SAIR l'arxiduc Llorenç d'Àustria-Este, nascut a Boulogne sur Seine el 1955. Es casà el 1986 a Brussel·les amb la princesa Àstrid de Bèlgica.
* SAIR l'arxiduc Gerard d'Àustria-Este, nascut a Boulogne-sur-Seine el 1957.
* SAIR l'arxiduc Martí d'Àustria-Este, nascut a Boulogne-sur-Seine el 1960. Es casà l'any 2004 amb la princesa Caterina d'Isenburg-Büdingen.
* SAIR l'arxiduquessa Isabel d'Àustria-Este, nascuda a Boulogne-sur-Seine el 1963. Es casà amb el comte Andrea Czarnocki-Lucheschi.
L'any 1922, a Madeira, l'emperador Carles I d'Àustria morí com a conseqüència d'una pneumònia. Mancats de recursos econòmics, desposseïts de les seves propietats privades a Àustria així com de la nacionalitat austríaca, els Habsburg reben el suport del rei Alfons XIII d'Espanya el qual els ofereix un palauet a la ciutat basca de Zarautz.
Robert d'Àustria-Este rebé del seu pare el ducat de Mòdena i la branca secundària de la Casa d'Àustria-Este. A partir d'aquest moment, Robert passà a titular-se duc de Modèna i a cognominar-se Àustria-Este.
Robert passà el títol al seu fill Llorenç a la seva mort, l'any 1996, en un hospital suís.
# Rippig

Rippig (en luxemburguès: Rippeg; en alemany: Rippig) és una vila de la comuna de Bech situada al districte de Grevenmacher del cantó d'Echternach. Està a uns 19 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Rippig». [Consulta: 12 octubre 2015].
# Romankenkius sinuosus

Romankenkius sinuosus és una espècie de triclàdide dugèsid que habita els rierols del peu de la muntanya Wellington, Tasmània. Els espècimens vius poden arribar a mesurar entre 20 i 25 mm de longitud i entre 2 i 2,5 mm d'amplada. Presenten una coloració dorsal marró fosc i ventral pàl·lida. Tenen un cap de forma triangular. El nom específic sinuosus ("ondulat") fa referència a l'aparença ondulada del canal de la bursa. R. sinuosus es diferencia de la resta d'espècies de Romankenkius per presentar la papil·la peniana asimètrica, la vesícula seminal tortuosa i allargada, el canal de la bursa ondulat, i l'obertura de la boca en una posició més anterior del normal.

## Referències

* ↑ Sluys, R.; Kawakatsu, M. 2001: Contribution to an inventory of the freshwater planarians of Australia and New Zealand (Platyhelminthes, Tricladida, Dugesiidae), with distribution maps of the species examined. Beaufortia, 51: 163-198
# Riex

Riex és un municipi de Suïssa del cantó de Vaud, situat al districte de Lavaux-Oron.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Riečka (Rimavská Sobota)

* No s'ha de confondre amb Riečka (Banská Bystrica).
Riečka és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1282.
# Rieux (Morbihan)

Rieux (en bretó Reoz) és una comuna francesa, situada a la regió de Bretanya, al departament del Morbihan. L'any 2016 tenia 2.831 habitants. Limita amb els municipis Saint-Nicolas-de-Redon i Fégréac a Loira Atlàntic, Théhillac, Saint-Dolay, Allaire i Saint-Jean-la-Poterie a Morbihan.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2004 | 2009 | 2016 |
| 1.846 | 2.015 | 2.263 | 2.522 | 2.717 | 2.781 | 2.740 | 2.880 | 2.831 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1959-1977 | Jean Thaumoux |
| 1977-1989 | Joseph Rouxel |
| 1989-2008 | Michel Maheas |
| 2008-2014 | Patrick Le Villoux |
| 2014-2020 | André Fontaine |
| 2020- | Thierry Poulain |
# Rivulus zygonectes

Rivulus zygonectes és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ «Rivulus zygonectes». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Roc Montserrat

Roc Montserrat (segles XVII - XVIII) fou mestre de capella.
És citat per Barbieri en els seus Papers com a “mestre de capella jubilat" de la santa església catedral de Cartagena quan va donar el seu parer favorable al mestre Valls, en la polèmica sobre la Missa Scala Aretina signant-la a Múrcia, el 25 d’abril del 1716. En l’arxiu de El Escorial existeix una missa seva.

## Referències

* M. L. G. P. «Montserrat, Roc», Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana. Madrid: SGAE, 1999-2002, vol.7
# Roger Mendy

Roger Mendy (Dakar, 8 de febrer de 1960) és un exfutbolista senegalès de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció de futbol del Senegal. Pel que fa a clubs, destacà a AS Monaco, ASC Jeanne d'Arc, Sporting Club Toulon i Pescara Calcio.

## Referències

* ↑ Profile at worldfootball.net
* ↑ Roger Mendy a National-Football-Teams.com (anglès)
# Rubus phoenicolasius

Rubus phoenicolasius és una espècie de planta del gènere Rubus nativa del nord de la Xina, Japó, i Corea.

## Característiques

És una planta perenne amb tiges bienals. Fa d'1 a 3 m d'alt i té les fulles pinnades amb de tres a cinc folíols al segon any floreix. Cada flor fa de 6 a 10 mm de diàmetre amb pètals vermells o rosats. El fruit és comestible, de clor taronja o vermell d'1 cm de diàmetre format per drupes agregades, madura a principi d'estiu.

## Cultiu i usos

Com a planta ornamental s'ha introduït a parts d'Europa i Nord-amèrica i s'ha naturalitzat i ha passat a ser una espècie invasora a parts de Nord-amèrica i Europa.

## Referències

* ↑ Flora of China: Rubus phoenicolasius
* ↑ Plant Conservation Alliance: Wineberry
* ↑ Swearingen, J., Reshetiloff, K., Slattery, B., & Zwicker, S. «Wineberry». Plant Invaders of Mid-Atlantic Natural Areas. National Park Service and U.S. Fish & Wildlife Service, 2002.
# Rochet-Schneider

Rochet-Schneider fou un fabricant francès d'automòbils, amb base a Lió, que va estar actiu entre 1894 i 1932. El seu eslògan era "força, simplicitat i silenci".

## Referències

* ↑ Merlos, Josep Lluís «Els cotxes de línia dels nostres besavis». Diari Ara, 07-06-2014 [Consulta: 8 juny 2014].
* ↑ Georgano, Nick. The Complete Encyclopaedia of Motorcars 1885-1968. Londres: George Rainbird Ltd for Ebury Press Limited, 1968, p. 484.
# Ron Pope

Ron Pope (23 de juliol de 1983) nom artistic de Michael "Ron" Pope és un cantant nord-americà de pop i de rock; també és compositor. Va créixer a Marietta, Geòrgia, Estats Units. El 2005 va escriure l'èxit d'internet "A drop in the ocean" amb Zach Berkman, la qual cosa va portar a Pope a esdevenir un cantant reconegut internacionalment.

## Biografia

Pope va créixer a Marietta, Atlanta. Allà va assistir a la "East Cobb Middle School" i "Joseph Wheeler High School". Va començar a tocar la guitarra a una edat primerenca i es va fer més notable amb el talent a l'escola secundària on va formar diverses bandes.
Després de la secundària, va assistir a la "Rutgers University" durant dos anys per jugar al beisbol. Després d'una lesió que va posar fi a la seva carrera, el 2003 es va traslladar a la "New York University" per dedicar-se a la seva altra passió, la música. Després d'unir-se a un grup de companys compositors, va trobar als seus amics i futurs companys de la banda, Zach Berkman i Paul Hammer. A partir d'aquí, van crear "The District" amb Chris Kienel, Will Santa Moria i Mike Clifford. Després de l'èxit com a banda de la universitat, la banda va viatjar a Amèrica durant dos anys i va gravar tres discos: "the District", "the District Does Christmas",i "Last Call". Al desembre de 2010, "The Disctrict" es va reunir per gravar "Wellfleet".
El març de 2008, Pope va actuar a Total Request Live de MTV. De forma independent, va escriure, va produir i va publicar quatre àlbums de llarga durada: "Daylight (2008)", "The Bedroom Demos (2009)", "Goodbye, Goodnight (2009)" i "Hello, Love (2009)". Al maig de 2009, Pope va signar un contracte d'enregistrament d'un any amb la discogràfica Universal Republic Records, amb qui va llançar dos singles, "A drop in the ocean" i "I Believe". Ha produït la seva música de forma independent, escrivint i produint cinc àlbums més.

## Actuacions a televisió

Pope va actuar al programa Total Request Live de MTV al març de 2008. Ha tingut dues cançons al programa So You Think You Can Dance de la Fox Broadcasting Company tant al Canadà com als EUA. Va aparèixer en l'estrena de la tercera temporada de Diaris de Vampirs a la cadena The CW. "A drop in the ocean", es va dur a terme al programa de televisió del Regne Unit "Made in Chelsea", i també en la quarta temporada de 90210.

## Discografia

| Album | Any |
| Last Call | 2007 |
| Daylight | 2008 |
| The bedroom demos | 2009 |
| Goodbye, goodnight | 2009 |
| Hello, love | 2009 |
| The new England sessions | 2010 |
| Ron Pope Live & Unplugged in New York | 2010 |
| Whatever it takes | 2011 |
| Atlanta | 2012 |
| Monster | 2012 |
| Calling off the dogs | 2014 |

## Enllaços externs

* https://www.youtube.com/user/RonPopeMusic?feature=watch
# Can Ricart (Sant Feliu de Llobregat)

Can Ricart és un edifici de Sant Feliu de Llobregat (Baix Llobregat) declarat Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Antic mas reformat i restaurat, que ha sofert moltes modificacions.
Seguint l'estructura neoclàssica originària s'han conservat els balcons amb barana de ferro però no d'altres elements bàsics. La casa té planta i pis a la façana que dona al carrer i dos pisos a la part central d'entrada a la casa, que en el seu temps era el jardí. La part més alta de l'edifici està acabada amb una cornisa que és la base de la teulada.

## Història

És una de les poques que queden a Sant Feliu.
Segons un avantprojecte de l'arquitecte José Luis Canosa, les reformes no havien d'afectar les característiques típiques de la casa pairal.
A la inauguració de la primera fase de l'habilitació de la finca com a Casal de Cultura, es va presentar un importantíssim recull de troballes prehistòriques: fòssils, monedes i ceràmiques procedents del nostre terme municipal i rodalia.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Can Ricart». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 25 gener 2019].
# Neosilurus rendahli

Neosilurus rendahli és una espècie de peix de la família dels plotòsids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme d'Austràlia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Steindachner F. 1867. Über einige Fische aus dem Fitzroy-Flusse bei Rockhampton in Ost-Australien. Anzeiger K. Akad. Wiss. Math.-Naturwiss. Cl. v. 4. 7.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R. 1989. Freshwater fishes of Australia. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Estats Units).
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. Any 2000.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pleta

«Pleta» té aquests significats:
També s'utilitza com a terme geogràfic, com per exemple:
* La Pleta del Cérvol al massís del Garraf.
* La Pleta Verda, al Pallars Jussà.
* Les Pletes del Taó, al Pallars Jussà.
* La Pleta del Samont, a Sant Pere de Vilamajor (Vallès Oriental - Baix Montseny)
* Cleda Pleta.
* Tavascan Pleta del Prat, estació d'esquí situada al voltant del refugi de la Pleta del Prat de la vall de Mascarida, al poble de Tavascan.
# Aibetsu

Aibetsu (愛別町, Aibetsu-chō) és una vila i municipi de la subprefectura de Kamikawa, a Hokkaido, Japó i pertanyent al districte de Kamikawa, Ishikari. Es tracta d'una vila de caràcter principalment agràri, com la majoria de la subprefectura, tot i que es troba a prop d'Asahikawa, capital subprefectural i segona ciutat més gran de Hokkaido.

## Geografia

El municipi d'Aibetsu es troba al bell mig de la subprefectura de Kamikawa, al centre de Hokkaido. El terme municipal d'Aibetsu limita amb els de Tōma i Kamikawa al sud; amb Shibetsu al nord i a l'est i amb Pippu a l'oest.

## Història

* 1895: 179 persones procedents de les prefectures de Wakayama, Gifu i Aichi. Al mateix temps, s'inaugura al lloc una oficina del govern.
* 1906: Es crea el poble d'Aibetsu sota el nou sistema de municipis.
* 1961: Aibetsu esdevé vila.

## Política i govern
### Alcaldes

En aquesta taula només es reflecteixen els alcaldes democràtics, és a dir, des de l'any 1947.
| Alcalde | Inici del mandat | Fi del mandat | Partit |
| Moritarō Morihata | 1947 | 1955 | Ind |
| Hōsaku Zenbutsu | 1955 | 1967 | Ind |
| Matsuo Nakayama | 1967 | 1969 | Ind |
| Tokio Okumura | 1969 | 1985 | Ind |
| Satoshi Kume | 1985 | 1997 | Ind |
| Shōichi Ebuchi | 1997 | 2005 | Ind |
| Nobuyuki Yano | 2005 | 2009 | Ind |
| Fukujirō Yabe | 2009 | 2013 | Ind |
| Hideyuki Maeda | 2013 | | Ind |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| 5.913 | 7.588 | 8.494 | 9.337 | 9.704 | 7.443 | 5.815 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 4.735 | 4.065 | 3.333 | 2.689 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

* Companyia de Ferrocarrils de Hokkaido (JR Hokkaido)
** Aibetsu - Naka-Aibetsu - Aizan - Antaroma

### Carretera

* Autopista d'Asahikawa-Monbetsu
* Nacional 39
* Prefectural 101 - Prefectural 140 - Prefectural 223 - Prefectural 296 - Prefectural 640 - Prefectural 1169

## Agermanaments

* Aitō, prefectura de Shiga, Japó.

## Referències

* ↑ https://map.yahoo.co.jp/address?ac=01456
* ↑ http://www.kamikawa.pref.hokkaido.lg.jp/gyosei/machi/index.htm
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-07-18. [Consulta: 2 setembre 2020].
* ↑ http://210.148.114.25/files/seisakukikaku/summary/23-24p.pdf%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ Darrer alcalde de poble
* ↑ Primer alcalde de vila
* ↑ Statistics Bureau of Japan
# Koninklijke Beerschot Antwerpen Club

* No s'ha de confondre amb Koninklijke Beerschot Voetbal en Atletiek Club.
El Koninklijke Beerschot Antwerpen Club (anteriorment KFC Germinal Beerschot) fou un club de futbol de Bèlgica, de la ciutat d'Anvers.

## Història

El club nasqué l'any 1999 com a resultat de la fusió de dos clubs, el KFC Germinal Ekeren i el K. Beerschot VAC, club que en aquells moments sofria problemes econòmics.
El 1920 es creà el FC Germinal Ekeren a la ciutat d'Ekeren, un suburbi d'Anvers, però no es registrà a l'Associació Belga fins al 30 de juliol de 1942. El 1971 afegí el títol de reial (Koninklijk) al seu nom. Arribà per primer cop a la primera divisió belga el 1989, arribant a classificar-se per la Copa de la UEFA el 1996 i 1998, després d'acabar tercer a la competició.
El Koninklijke Beerschot Voetbal en Atletiek Club va ser fundat l'any 1899, quan la majoria de jugadors del Royal Antwerp FC deixaren el club. Fou un dels clubs històrics del futbol belga amb set títols de lliga abans de la Segona Guerra Mundial.
El nou KFC Germinal Beerschot Antwerpen mantingué el número de matrícula i plaça a primera divisió de l'Ekeren, però adoptà l'estadi del Beerschot. El 2003 llevà el mot Antwerpen del nom. El 2011 esdevingué K. Beerschot Antwerpen Club.
El 21 de maig de 2013 el club desaparegue al perdre la categoria i declarar-se en fallida. El més de juny es fusionà amb KFCO Wilrijk per formar el FCO Beerschot Wilrijk.

## Palmarès
### K. Beerschot VAC

* Lliga belga (7): 1921-22, 1923-24, 1924-25, 1925-26, 1927-28, 1937-38, 1938-39
* Copa de Bèlgica (2): 1970-71, 1978-79

### KFC Germinal Ekeren

* Copa de Bèlgica (1): 1996-97

### KFC Germinal Beerschot

* Copa de Bèlgica (1): 2004-05

## Referències

* ↑ (neerlandès) Beerschot verandert in KFCO Beerschot-Wilrijk en start in eerste provinciale, Het Laatste Nieuws (31 maig 2013) (neerlandès) Beerschot leeft voort in KFCO Beerschot-Wilrijk, Sporza (31 maig 2013)

## Enllaços externs

* (neerlandès) Web oficial
* (neerlandès) Web d'aficionats Armata Viola Arxivat 2015-08-01 a Wayback Machine.
# Son de mar

Son de mar és una pel·lícula espanyola, dirigida per Bigas Luna l'any 2001, a partir d'una novel·la homònima de Manuel Vicent i en la qual vol reflectir la part onírica del dolor. Fou rodada a Dénia.

## Argument

Un dia del final de l'estiu, Ulisses (Jordi Mollà) arriba a una petita ciutat de la costa mediterrània per a ser el nou professor de literatura de l'institut. Allí descobrirà la sensualitat del Mediterrani a través de la mar, de l'olor dels tarongers i de les delicioses patates fregides que li prepara una noia, Martina (Leonor Watling).
Ulisses no pot evitar enamorar-se bojament d'ella. I Martina cau fetillada per les històries que ell li compta. Es casen i tenen un fill, però una matinada que surt a pescar tonyines en la seva petita barca de pesca, Ulisses desapareix i és donat per mort. Al cap de poc temps, Martina es casa amb Alberto Sierra (Eduard Fernández), un ric constructor local. Quan ella se sent instal·lada en aquesta vida de luxe, Ulisses reapareix perquè no ha pogut oblidar-la.
Decidida a donar-li una segona oportunitat, Martina tanca al seu anterior marit a la part alta d'un gratacel sense acabar perquè ningú descobreixi que està viu. És llavors quan les trobades entre la parella es fan cada vegada més enceses. Però com en qualsevol triangle passional, el destí deixa un estret buit per a la felicitat.

## Repartiment

* Jordi Mollà: Ulises
* Leonor Watling: Martina
* Eduard Fernández: Sierra
* Neus Agulló: Roseta
* Ricky Colomer: Abel
* Pep Cortés: Basilio
* Sergio Caballero: Xavier
* Carla Collado: dona de vermell
* Juan Muñoz: president

## Premis
### XVI Premis Goya (2001)

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor actor de repartiment | Eduard Fernández | Candidat |
| Millor guió adaptat | Rafael Azcona | Candidat |

## Referències

* ↑ Bigas Luna interpreta 'la parte onírica del dolor' en 'Son de mar', El País, 2 de juny de 2001
* ↑ Bigas Luna rueda la sensualidad del Mediterráneo en 'Son de mar', El País, 28 d'octubre de 2000
* ↑ Son de mar a Fotogramas
* ↑ Son de mar al web dels Goya

## Enllaços externs

* Son de mar a Versión española, rtve.es