OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Oggy et les Cafards

Oggy et les Cafards (literalment en català, Oggy i les paneroles) és una sèrie de dibuixos animats procedent de França, i creada per Jean-Yves Raimbaud, cocreador de Space Goofs, que va morir durant la producció de la primera temporada d'Oggy. S'assembla vagament a la franquícia d'animació nord-americana Tom i Jerry de William Hanna i Joseph Barbera. L'espectacle utilitza comèdia silenciosa: els personatges no parlen o utilitzen vocalitzacions i gestos inintel·ligibles. L'espectacle es va estrenar el setembre de 1998 a France 3, i més tard es va expandir internacionalment.

## Sinopsi

Oggy, un gat antropomòrfic, preferiria passar-se els dies mirant la televisió i menjant, però és contínuament molestat per tres paneroles: Joey, Marky i Dee Dee. La travessia de les paneroles va des de saquejar la nevera d'Oggy fins a segrestar el tren al qual acaba d'embarcar. En moltes situacions, l'Oggy també és ajudat per Jack, que és més violent i temperat que ell i també està molest per les paneroles. Bob, un bulldog de mal geni, també apareix al programa i és el veí d'Oggy.

## Personatges

Alguns dels personatges fan un cameo en altres programes de Xilam, com Zig & Sharko i Els Dalton i a la pel·lícula, Vés a l'oest! Una aventura de Lucky Luke. Els personatges homònims debuten a l'episodi "Venus Junior" de Space Goofs, on es veuen a la televisió dels extraterrestres. A la segona temporada, "Mariners de l'espai" té un gag on les paneroles passen per Etno, a la casa inundada dels extraterrestres. Oggy, les paneroles i Jack apareixen com a dibuixos a "Doodle", encara que amb un Jack de color diferent, i fan un altre cameo a l'episodi "L'espectacle d'Alien".

## Episodis

| Temporades | Episodis | Inici | Final |
| 1 | 78 | 6 de setembre de 1998 | 11 de febrer de 1999 |
| 2 | 78 | 4 de setembre de 2000 | 5 d'abril de 2003 |
| 3 | 39 | 18 d'octubre de 2008 | 24 de desembre de 2008 |
| 5 | 78 | 30 de juny de 2017 | actual |

## Producció

Després d'una interrupció de la producció de quatre anys, la temporada 5 es va estrenar a finals del 2017 amb dues temporades més després.

## Enllaços externs

* Website of the producer Xilam (anglès)
# Oebazos (noble)

Oebazos (Oeobazus, Οἰόβαζος) fou un noble persa al servei de Darios I el Gran que va oferir al rei acompanyar-lo a la seva expedició contra els escites junt amb un dels seus tres fills, tots els quals servien a l'exèrcit del rei.
Darios li va contestar que com a fidel, li havia de donar als tres fills, als que va fer executar com a mostra del seu poder. Segons Heròdot, durant el setge de Sestos amb uns companys va fugir cap a Tràcia, on tots van ser capturats pels Apsintians. Oebazos va ser oferit als déus Pleistoros.

## Referències

* ↑ Heròdot, Històries d'Heròdot, llibre 9, línies 118-119
# Oecomys auyantepui

Oecomys auyantepui és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds de fins a 1.100 msnm al Brasil, la Guaiana Francesa, Guyana, el Surinam i Veneçuela. Es tracta d'un animal arborícola. El seu hàbitat natural són els boscos primaris. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Weksler, M.; Bonvicino, C. R. Oecomys auyantepui. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 3 febrer 2017.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Oroya borchersii

Oroya borchersii és una espècie fanerògama que pertany a la família de les cactàcies.

## Distribució i hàbitat

Oroya borchersii és endèmica de la regió d'Ancash al Perú, on creix a una altitud de 3.900 a 4.300 m d'altitud, en zones disperses en la conca del riu Santa.

## Descripció

Oroya borchersii creix de forma individual o formant grups amb tiges que assoleixen una grandària de 12 a 32 cm d'altura i un diàmetre de 15 a 22 cm. Té 12 a 30 costelles amb les arèoles marrons esteses. Les espines són de color groguenc a marró vermellós, de 2 a 2,5 cm de llarg i són difícils de distingir entre les espines centrals i radials. Té 1-3 espines centrals i de 25 a 30 primes espines radials en forma d'agulla a hirsutes, disposades les espines en forma de pinta. Les flors són grogues a groc verdós i de fins a 2 centímetres de llarg i amb un diàmetre d'1,5 centímetres. Els fruits en forma de maça són de color groc-verdosos i de fins a 2,5 cm de llarg.

## Taxonomia

Oroya borchersii va ser descrita per (Boed.) Backeb. i publicat a Sitzungsberichte der Heidelberger Akademie der Wissenschaften, Mathematische-Naturwissenschaftliche Klasse 487. 1958.

### Etimologia

Oroya: nom genèric que es refereix a la ciutat de la Oroya, al Perú, que està prop del lloc on es van descobrir les primeres plantes.
borchersii: epítet

### Sinonímia

* Echinocactus borchersii Boed.
* Oroya borchersii var. fuscata Rauh & Backeb.

## Referències

* ↑ «Oroya borchersii». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 28 maig 2015].
* ↑ «Oroya borchersii». The Plant List. [Consulta: 28 maig 2015].

## Bibliografia

* Brako, L. & J. L. Zarucchi. (editors) 1993. Catalogui of the Flowering Plants and Gymnosperms of Peru. Monogr. Syst. Bot. Missouri Bot. Gard. 45: i–xl, 1–1286.
* Rauh, W. 1958. Beitrag zur Kenntnis der peruanischen Kakteenvegetation. Stizungsber. Heidelberger Akad. Wiss., Math.-Naturwiss. Kl. 1–542.
* Ritter, F. 1981. Kakteen in Südamerika. Vol. IV. Peru 1239–1692. Friedrich Ritter Selbstverlag, Spangenberg.

## Enllaços externs

* http://cactiguide.com/cactus/?genus=Oroya&species=peruviana
# PSOR

La PSOR (Public Sex Offender Registry) és un registre públic d'ofensors sexuals de l'Estat de Michigan (EUA). Aquest registre pot ser consultat des de qualsevol ordinador, i des de tot el món, per Internet. Inclou les dades personals —Nom, sexe, raça, data de naixement, altura, pes, color dels cabells, color dels ulls, adreça, ciutat, estat, codi postal, tipus de delicte, descripció del delicte— de violadors, i altres criminals sexuals. Segons les lleis de Michigan una persona que manté relacions sexuals amb un menor de 16 anys pot ser considerat un delinqüent sexual, car segons aquestes lleis, un menor d'aquesta edat té minvada la capacitat de donar el seu consentiment per tenir les relacions esmentades.

## Enllaços externs

* La plana del PSOR Arxivat 2005-02-12 a Wayback Machine.
# Orient (Nova York)

Orient és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 709 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Orient tenia 709 habitants, 330 habitatges, i 205 famílies. La densitat de població era de 53,8 habitants per km².
Dels 330 habitatges en un 18,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,7% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 37,6% no eren unitats familiars. En el 30,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,69.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,1% tenia menys de 18 anys, un 2,8% entre 18 i 24, un 15,7% entre 25 i 44, un 29,1% de 45 a 60 i un 34,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 54 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.461 $ i la renda mediana per família de 50.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 43.571 $ mentre que les dones 31.111 $. La renda per capita de la població era de 29.382 $. Entorn del 2,4% de les famílies i el 4,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Orient». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Orient». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Orient (Ohio)

Orient és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 269 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Orient tenia 269 habitants, 95 habitatges, i 72 famílies. La densitat de població era de 865,5 habitants per km².
Dels 95 habitatges en un 44,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,7% hi vivien parelles casades, en un 13,7% dones solteres, i en un 23,2% no eren unitats familiars. En el 18,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,83 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,6% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 30,1% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 8,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.333 $ i la renda mediana per família de 38.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 22.344 $. La renda per capita de la població era de 15.515 $. Aproximadament el 14,6% de les famílies i l'11,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Orient». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Orient». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
Viccionari
# Oskar Begas

Oskar Begas (alemany: Oscar Begas) (Berlín, 31 de juliol de 1828 - Berlín, 10 de novembre de 1883) va ser un retratista i pintor de fets històrics alemany.

## Vida i carrera

Va rebre les seves primeres lliçons del seu pare, el conegut pintor Carl Joseph Begas, i va començar fent retrats de la seva família. Aviat va estar col·laborant en obres amb el seu pare i, als tretze anys, va rebre el seu primer encàrrec. Més tard, a l'Acadèmia de les Arts de Prússia, es va especialitzar en pintura d'història. De 1849 a 1850, va estudiar a l'Acadèmia de Belles Arts de Dresden amb Eduard Bendemann. Va viure a Itàlia amb una beca durant dos anys, de 1852 a 1854.
Va tornar a Berlín després de la mort del seu pare, completant una sèrie inacabada de retrats que representaven cavallers que havien rebut el Pour le Mérite. Després, va rebre molts dels seus encàrrecs del rei Friedrich Wilhelm IV, produint retrats de Heinrich Friedrich Link, August Böckh, Johannes von Müller i Johann Lukas Schönlein, entre d'altres. El 1866, va ser nomenat professor a l'Acadèmia, continuant amb la demanda i exposant àmpliament. Cap al final de la seva vida, es va concentrar en els paisatges. Des de la seva mort, el seu estil ha arribat a considerar-se més aviat formulista.
També va fer alguns treballs de decoració, incloent-hi llunetes al Rotes Rathaus i petits murals a la sala de ball de la Kaisergallerie (una mena de centre comercial primerenc) a Unter den Linden. Poc d'aquests en queda, però. Un diari detallat que va portar des del 1843 fins al 1848 ha estat de gran utilitat per als historiadors culturals. El manuscrit de tres volums es troba a la col·lecció de la Stiftung Stadtmuseum Berlin.
El seu germà Adalbert també era pintor. Els seus germans Karl i Reinhold eren tots dos escultors.

## Galeria

* Príncep hereu Guillem de Prússia, 1867
* Les filles de l'artista, 1877
* Retrat Elisabeth Heegewaldt, 1883
* Wilhelmine Begas, 1842
* Retrat del pintorAdolph von Menzel, 1875
* Marie Begas, 1883

## Bibliografia

* Irmgard Wirth: Berliner Malerei im 19. Jahrhundert. Siedler Verlag, Berlín 1990,ISBN 3-572-10011-9, S. 328.
* Stadtmuseum Berlin/Berlin-Museum/ Märkisches Museum: Gemälde I,1: 16. -19. Jahrhundert. Verzeichnis der Bestände des künftigen Stadtmuseum Berlín. Mit einem kritischen Katalog der Gemälde des Berlin Museums, editat per Sabine Beneke i Sybille Gramlich, Berlín 1994.

## Referències

* 1 2 3 Eberhard Ruhmer. Begas, Oskar (en alemany). 1. Berlin: Duncker & Humblot, 1953, p. . ; (text complet en línia)
# Osman El-Sayed

Osman El-Sayed (àrab: عثمان سيد) (Alexandria, 28 de febrer de 1930 - 21 d'abril de 2013) fou un lluitador egipci, especialista en lluita grecoromana, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on guanyà la medalla de plata en la prova del pes mosca del programa de lluita grecoromana.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata als Jocs del Mediterrani de 1955. Disputà dos Campionat del Món de lluita, el 1961 i 1962, sent sisè en ambdues ocasions.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Osman El-Sayed». [Consulta: 10 abril 2023].
* ↑ «International Wrestling Database». [Consulta: 10 abril 2023].
# Osman Hamdi Bey

Osman Hamdi Bey (Istanbul, 30 de desembre de 1842 - 24 de febrer de 1910) fou un pintor otomà i fundador del Museu Arqueològic d'Istanbul i de l'Acadèmia de Belles Arts (avui Mimar Sinan Üniversitesi). També fou alcalde de Kadıköy en temps otomans. Osman Hamdi Bey estudià dret a Istanbul, i a París, on esdevingué pintor. Recentment s'ha descobert que va tenir dues filles, Fatma i Melek, d'una relació amb Agarite Charlotte Gay, a París, les quals viatjaren a Istanbul amb ell. (Després, quan Osman Hamdi és designat per un càrrec a Bagdad, ella tornà a França amb Melek, on la nena morí a 15 anys.) Osman Hamdi es casà amb una altra francesa, Marie, més coneguda pel seu nom turc, Naile Hanım.
Osman Hamdi Bey fou fill del Sadrazam İbrahim Edhem Paixà, i germà d'İsmail Galip Bey i de Halil Ethem Eldem, polític i investigador turc, que va ser Director del Museu d'Arqueologia d'Istanbul després del seu germà gran. La seva köşk (casa d'estiu) davant del golf d'Izmit, al poblet d'Eskihisar, Gebze, és avui Museu de Osman Hamdi Bey.

## Pintures

* Autoretrat
* Domador de Tortugues
* Dues Noies Músics
* Dues Noies Visiten una Tumba (Türbe)

## Referències

* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/nazli-nin-defterinden-osman-hamdi-26399598
* ↑ http://www.hurriyetdailynews.com/osman-hamdis-lost-masterpiece-in-auction-.aspx?pageID=238&nID=65652&NewsCatID=385
* ↑ http://www.cumhuriyet.com.tr/haber/diger/201170/Tuluyhan_Ugurlu__Osman_Hamdi_Bey_icin_calacak_.html
* ↑ http://www.haberturk.com/kultur-sanat/haber/1222924-osman-hamdi-beyin-fransiz-askindan-2-cocugu-olmus%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.kocaelikulturturizm.gov.tr/TR,69208/muzeler-ve-orenyeleri.html
* ↑ http://www.gebze.gov.tr/default_B0.aspx?content=1056 Arxivat 2016-06-24 a Wayback Machine.
# Pantà de Portbou

El pantà de Portbou és un embassament que pertany al riera de Portbou, creat per una presa situada al municipi de Portbou a la comarca de l'Alt Empordà.
Fou construït entre el 1973 i el 1975 per tal de solucionar l'abastament d'aigua potable de Portbou.
És dels més petits que hi ha a Catalunya. L'altura de la presa és de 27,5 m i la seva capacitat és d'1 hm³.
El seu entorn és un lloc ideal que convida ha anar-hi a fer una petita excursió i poder gaudir del seu entorn tot ell rodejat de molta pineda.

## Vegeu també

* Embassaments de Catalunya

## Enllaços externs

* Els embassaments al web de l'ACA
# Paníkos Chrysanthou

Paníkos Chrysanthou (grec: Πανίκος Χρυσάνθου; Kythrea, Xipre, 1951) iés un cineasta i documentarista xipriota que va guanyar el Premi de la Pau Abdi İpekçi per la seva pel·lícula To teihos mas.

## Biografia

Es va graduar a la Universitat d'Atenes amb un títol conjunt en literatura i filosofia. Va treballar com a assistent de direcció i productor executiu en pel·lícules gregues i xipriotes abans de començar a fer les seves pròpies pel·lícules.
Va rebre el prestigiós premi Abdi İpekçi de la Pau el 1997 per la seva pel·lícula, To teihos mas.

## Filmografia

Pel·lícula :
| Any | Títol | Acreditat com | Acreditat com | Acreditat com | Notes |
| Any | Títol | Director | Productor | Guionista | Notes |
| 1987 | Leptomereia stin Kypro | Sí | | Sí | |
| 1993 | To teihos mas | Sí | Sí | Sí | Premi de la pau Abdi İpekçi |
| 1996 | Oi padkies tis Afroditis | Sí | | Sí | |
| 1997 | Studio | Sí | | Sí | |
| 2002 | Sylikou | Sí | | Sí | |
| 2002 | Our Country | Sí | | Sí | |
| 2004 | Parallel Trips (turc: Paralel Yolculuklar) | Sí | Sí | Sí | Documental fet amb Derviş Zaim. |
| 2006 | Akamas | Sí | Sí | Sí | Debut en cinema de ficció |
| 2016 | I istoria tis prasinis grammis | Sí | Sí | Sí | |

## Referències

* ↑ «Thessaloniki International Film Festival». Akamas / Panicos Chrysanthou. Arxivat de l'original el 2016-08-19. [Consulta: 28 agost 2011].
* ↑ «Turkish Film Festival». Madison Association of Turkish Students. Arxivat de l'original el 2010-06-12. [Consulta: 21 novembre 2010].
# Oued Malha

Oued Malha (àrab واد ملحة) és una comuna rural de la província de Xauen de la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 13.639 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Patricia Guasp Barrero

Patricia Guasp Barrero (Palma, 31 de desembre de 1977) és una jurista i expolítica espanyola, que va ser portaveu política de Ciutadans el 2023 i membre del Parlament de les Illes Balears entre 2019 i 2023, a més de coordinadora autonòmica del partit a les Illes Balears.

## Biografia

Nascuda el 31 de desembre de 1977, a Palma de Mallorca, és llicenciada en Dret per la Universitat Complutense de Madrid i va realitzar un màster en Dret de la Unió Europea ] a la Universitat Lliure de Brussel·les. Va començar a treballar al Comitè Europeu de les Regions a Brussel·les amb pràctiques remunerades. Va continuar la seva carrera al departament jurídic del Servei de Salut de Balears, va tornar a treballar en l'àmbit de la UE com a assessora de polítiques per al Parlament Europeu i per al govern de les Illes Balears i va estar més tard al servei de la consultora PwC, en què, després d'un breu parèntesi de nou al Govern balear com a assessora d'assumptes europeus, es va integrar com a jurista, ja que està en excedència per la seva dedicació a la política.
Es va postular a la llista de Ciutadans per a les eleccions autonòmiques balears de maig de 2019 en el segon lloc, sent triada per la circumscripció de Mallorca. El 28 de setembre de 2020 va ser nomenada líder de la secció regional de Ciutadans en substitució de Joan Mesquida.
Abans de la VI Assemblea General de Ciutadans, va anunciar una llista conjunta amb Adrián Vázquez com a candidat a secretari general i ella mateixa per al càrrec de portaveu polític. Va rebre el suport de diversos membres de l'anterior direcció, com Inés Arrimadas, Begoña Villacís i Carlos Carrizosa. Finalment, la llista que encapçalava va resultar vencedora, per la qual cosa Guasp es va convertir en la nova portaveu nacional del partit. primàries de Ciutadans. A més, va donar a entendre en una entrevista que es presentaria a les primàries per concórrer com a cap de llista de Ciutadans a les eleccions generals.
Va encapçalar la candidatura de Ciutadans a les eleccions al Parlament Balear de maig de 2023, però no va aconseguir revalidar el seu escó com a diputada regional.
El 20 d'agost del 2023 anuncia la seva sortida de la política.

## Referències

* ↑ Andújar, Tomás «.es/mallorca/2023/01/12/patricia-guasp-mallorquina-derrotado-edmundo-81113839.html Qui és Patricia Guasp, la mallorquina que ha derrotat Edmundo Bal i s'ha convertit en la nova líder nacional de Ciutadans?». , 12-01-2023.
* ↑ «/09/28/1200533/patricia-guasp-sustituye-joan-mesquida-como-coordinadora-portaveu-del-comite-autonomico-baleares.html Patricia Guasp substitueix Joan Mesquida com a coordinadora i portaveu del comitè autonòmic de Cs Balears», 28-09-2020. [Consulta: 3 gener 2023].
* ↑ «candidatura-alternativa-front-a-edmundo-bal-en-las-primarias-de-cs.html Arrimadas queda relegada a la candidatura alternativa davant d'Edmundo Bal a les primàries de Cs». El País, 22-12-2022.
* ↑ Esteban, Paloma «"Les eleccions de maig no són un 'match ball'. Anirem a generals passi el que passi"». , 19-03-2023 [Consulta: 23 març 2023].
# Patricia Girard

Patricia Girard-Léno (Pointe-à-Pitre, França, 8 d'abril de 1968) és una atleta francesa, especialista en la prova de 4x100 m, en la qual ha aconseguit ser campiona mundial el 2003.

## Carrera esportiva

Al Mundial de París 2003 va guanyar la medalla d'or en els relleus 4x100 metres, amb un temps de 41,78 segons, per davant dels Estats Units i Rússia, i sent les seves companyes d'equip: Muriel Hurtis, Sylviane Félix i Christine Arron.
A més ha aconseguit altres medalles en competicions internacionals com el bronze als Jocs d'Atlanta 1996 en la prova de 100 m barres, o la plata i el bronze aconseguits en els relleus 4x100 metres, en els mundials de Sevilla 1999 i Atenes 1997, respectivament.

## Referències

* ↑ «Patricia Girard-Léno». International Olympic Committee (IOC). [Consulta: 27 novembre 2017].
* ↑ «Patricia Girard». Associació Internacional de Federacions d'Atletisme IAAF. [Consulta: 1r gener 2018].

## Enllaços externs

* IAAF, perfil de Patricia Girard
* Patricia Girard a Sporting Heroes
# Parc Nacional de Björnlandet

El Parc Nacional de Björnlandet (en suec: Björnlandet nationalpark) és una àrea protegida en el nord de Suècia. Va ser creat el 1991 i cobreix una àrea d'11 km².
Es troba a Lapònia sud, prop del petit poble (llogaret) Fredrika, en el municipi d'Asele, en el Comtat de Västerbotten.
La zona boscosa és interessant a causa de la seva gran selva verge i una geografia que es caracteritza per barrancs i precipicis. La fauna és escassa, a causa de la duresa del clima i el medi ambient.

## Vegeu també

* Parcs nacionals de Suècia

## Referències

* ↑ Bjornlandet-National-Park/

## Enllaços externs

* Sweden's National Parks: Björnlandet National Park de la Swedish Environmental Protection Agency
# Partit Social Demòcrata de Catalunya

Partit Social Demòcrata de Catalunya fou un partit polític català d'ideologia socialdemòcrata. Fou creat l'abril de 1976 per Jaume Casanovas i Artigas com a escissió d'Esquerra Democràtica de Catalunya, per diferències no tant ideològiques com de lideratge. El partit es definia com d'esquerra liberal, i es va integrar dins la Federació Socialdemòcrata Espanyola, liderada per Francisco Fernández Ordóñez i José Ramón Lasuén Sancho.
El maig de 1977 va unir-se al Partit Popular, dirigit a Catalunya per Antoni de Senillosa, per a formar el Centre Democràtic, que finalment es va integrar en la Unió de Centre Democràtic. A les eleccions generals espanyoles de 1979, però, es va aliar amb ERC i el Front Nacional de Catalunya.

## Referències

* CULLA, Joan B. (1989): L'evolució de l'espai centrista a Catalunya (1976-1982) PDF. Universitat Autònoma de Barcelona, Working Paper n.4.
# Partit Social Liberal (Moldàvia)

El Partit Social Liberal (romanès Partidul Social Liberal) fou un partit polític liberal de la República de Moldàvia, federalista europeu, és a dir, busca que tots els estats d'Europa s'uneixin en una federació. L'any 2001 el partit, Oleg Serebrian, va publicar un manifest amb la intenció de fundar un partit social liberal. Aquesta iniciativa va rebre suport de la Lliga Nacional de Dones Demòcrata Cristianes i per la Lliga Nacional de la Joventut de Moldàvia. L'any 2002 aquest moviment es fusiona amb el Partit de les Forces Democràtiques. Des del 2006 el partit és membre de la Internacional Liberal.
A les eleccions legislatives moldaves de 2005 es va presentar en coalició amb el Partit Aliança Moldàvia Nostra i amb el Partit Democràtic de Moldàvia i va obtenir 3 escons de 101. El febrer de 2008 es va fusionar amb el Partit Democràtic de Moldàvia.

## Enllaços externs

* Partit Social Liberal
* el PSL és admès a la Internacional Liberal Arxivat 2007-04-25 a Wayback Machine.