OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# George F. Gao

Gao Fu (xinès: 高福; pinyin: Gāo Fú; nascut el 15 de novembre de 1961), també conegut com a George Fu Gao, és un viròleg i immunòleg xinès. Ha estat director del Centre Xinès de Control i Prevenció de Malalties des del 2017 i degà de la Savaid Medical School de la Universitat de l'Acadèmia Xinesa de les Ciències des del 2015.
Gao és acadèmic de l'Acadèmia Xinesa de les Ciències i de l'Acadèmia Mundial de les Ciències, a més de soci estranger de l'Acadèmia Nacional de Ciències dels Estats Units i de l'Acadèmia Nacional de Medicina dels Estats Units. Va ser guardonat amb el Premi TWAS de Ciències Mèdiques el 2012 i el Premi Nikkei Àsia el 2014.

## Referències

* ↑ «全世界一起做科学，全世界共享技术，全世界共享人类文明的成果». China Science Communication, 29-11-2017. Arxivat de l'original el 1 de novembre 2019. [Consulta: 10 desembre 2020].
* ↑ «Professor George Fu Gao». Hong Kong Institute for Advanced Study. [Consulta: 10 desembre 2020].
# Freeland (Washington)

Freeland és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 1.313 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Freeland tenia 1.313 habitants, 561 habitatges, i 379 famílies. La densitat de població era de 150,9 habitants per km².
Dels 561 habitatges en un 27,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,3% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 32,4% no eren unitats familiars. En el 26% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,9% tenia menys de 18 anys, un 4,8% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 30,2% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.409 $ i la renda mediana per família de 47.212 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.205 $ mentre que les dones 22.708 $. La renda per capita de la població era de 20.848 $. Aproximadament el 10,1% de les famílies i el 12,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Freeland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Freeland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Freeman (Dakota del Sud)

Freeman és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 1.317 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Freeman tenia 1.317 habitants, 602 habitatges, i 364 famílies. La densitat de població era de 475,2 habitants per km².
Dels 602 habitatges en un 21,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,7% hi vivien parelles casades, en un 5,6% dones solteres, i en un 39,5% no eren unitats familiars. En el 38,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 25,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,09 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,7% tenia menys de 18 anys, un 4,7% entre 18 i 24, un 21,6% entre 25 i 44, un 19,1% de 45 a 60 i un 34,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 74,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.152 $ i la renda mediana per família de 39.118 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.795 $ mentre que les dones 17.788 $. La renda per capita de la població era de 17.077 $. Entorn del 4,1% de les famílies i el 6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Freeman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Freeman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Gesneria (arna)

Gesneria és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Gesneria centuriella (Denis & Schiffermüller, 1775)
* Gesneria rindgeorum Munroe, 1972

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 7 gener 2019].
# Germània (llibre)

Germània (llatí: De Origine et situ Germanorum) és un treball etnogràfic escrit per Tàcit cap a l'any 98, aproximadament. Considerat una de les seves obres menors, tracta detalladament els diversos pobles de Germània contrastant la seva vitalitat i virtut enfront de la feblesa i vici de la corrompuda societat romana.
Tàcit mai no va viatjar a aquestes terres i tota la seva informació procedeix de fonts secundàries, en el millor dels casos. L'historiador Ronald Syme considera que la major part és copiada del Bella Germaniae de Plini el Vell. Altres fonts suggerides són els Commentarii de Bello Gallico de Juli Cèsar, i obres d'Estrabó, Diodor de Sicília, Posidoni i Publi Aufidi Bas i, possiblement, entrevistes amb militars o comerciants que haurien travessat els rius Rin i Danubi, a més de mercenaris germànics destacats a Roma.

## El Codex Aesinas

L'únic pergamí que ha perdurat és el Codex Aesinas Latinus 8 (I), descobert en 1902 a la biblioteca privada del comte Aurelio Guglielmi Balleani de Jesi En 1936, donada la seva importància simbòlica per al nazisme, Hitler va demanar a Mussolini el manuscrit oposat a Jesi, i encara que Mussolini va accedir en un primer moment, en adonar-se de la impopularitat de tal decisió, va canviar després d'opinió. En 1943, un destacament de les SS és enviat al palazzo dels Balleani en Fontedamo, prop d'Ancona per fer-se amb el manuscrit. Al no trobar-ho allí van buscar en altres propietats de la família. Encara que no ho van trobar, el manuscrit estava en un bagul del celler secret del palazzo de Iesi.
El 1994, va ser lliurat a la Biblioteca Nazionale a Roma, la seva ubicació actual, com Cod. Vitt. Em. 1631.11.

## Referències

* ↑ "Tacitus and his manuscripts". (anglès)
* ↑ Alfred Gudeman Falta indicar la publicació . The Johns Hopkins University Press. DOI: 10.2307/282642. JSTOR: 282642.
* ↑ Krebs, Ricardo. Breve historia Universal. Universitaria, 2015, p. 171.
* ↑ (en inglés) "Tacitus and his manuscripts".
* ↑ "Die „Germania“ - ein Raubversuch" Arxivat 2011-07-09 a Wayback Machine. (alemany)

## Enllaços externs

* Obres de Germània (llibre) al Projecte Gutenberg.
* Obres de o sobre Germània a Internet Archive
* Comprehensive links to Latin text and translations in various languages at ForumRomanum
* Complete works, Latin and English translation at "The Internet Sacred Text Archive" (not listed above)
* Agricola and Annals 15.20-23, 33-45 at Dickinson College Commentaries
# Germà màrtir

* Per a altres significats, vegeu «Sant Germà».
Germà fou un màrtir cristià esmentat pels apògrafs jeronimians i altres com el de la reina de Suècia, l'Atrebatense, el Tornacense i algun altre. Va morir en lloc i data desconeguts junt amb altres deu màrtirs dels quals només és conegut el nom de sis. El seu dies natalis o la seva festa se celebra el 27 d'abril.
Un altre Germà màrtir apareix esmentat com a patint el martiri en lloc i data desconeguts junt amb cinc homes i una dona.
# Geng Ding

Gen Ding (庚丁) va ser un rei de la Dinastia Shang de la Xina del 1170 aEC fins al 1147 aEC. El seu nom atorgat és Xiao (嚣). Va obtenir el tron l'any de Jiawu (甲午) i la seva capital fou Yin (殷). Va ser el germà petit de l'anterior rei de la dinastia Lin Xin.
La història no registra clarament el comportament de Geng durant el seu temps com a rei. Al voltant del 1199 aEC, segons alguns recents estudis xinesos, ell mor a casa seva als 21 anys. El seu fill Wu Yi ascendeix aleshores al tron.
Geng Ding Dinastia Shang :
| Precedit per: Lin Xin | Rei de la Xina 1170 aEC – 1147 aEC | Succeït per: Wu Yi |
# Gengenbachita

La gengenbachita és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom de la localitat de Gengenbach, a Baden-Württemberg (Alemanya).

## Característiques

La gengenbachita és un fosfat de fórmula química KFe$^{3+}$₃(HPO₄)₄(H₂PO₄)₂·6H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2006. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la gengenbachita pertany a «08.C - Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida petita i mitjana» juntament amb els següents minerals: fransoletita, parafransoletita, ehrleïta, faheyita, gainesita, mccril·lisita, selwynita, pahasapaïta, hopeïta, arsenohopeïta, warikahnita, fosfofil·lita, parascholzita, scholzita, keyita, pushcharovskita, prosperita i parahopeïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Silberbrünnle, situada a la vall de Haigerach, molt a prop de la localitat de Gengenbach (Baden-Württemberg, Alemanya). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Gengenbachite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 abril 2021].
# Georges Van Coningsloo

Georges Van Coningsloo (Wavre, 27 d'octubre de 1940 - Grez-Doiceau, 7 d'abril de 2002) ca ser un ciclista belga, que fou professional entre 1963 i 1974. Durant la seva carrera aconseguí més de 30 victòries, sent les més destacades la París-Brussel·les i la Bordeus-París.
És el pare del també ciclista Olivier Van Coningsloo.

## Palmarès

* 1963
** 1r a la Brussel·les-Verviers
** 1r a la Poly de Lió
* 1964
** 1r a la París-Brussel·les
** 1r als Boucles de Roquevaire
* 1965
** 1r a l'Omloop van het Leiedal
** 1r a la Volta a Limburg
** 1r al Gran Premi de Fourmies
** Vencedor d'una etapa de la París-Niça
** Vencedor d'una etapa de la Dauphiné Libéré
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bèlgica
* 1967
** 1r a la Bordeus-París
** 1r a la Gullegem Koerse
* 1969
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Oise
* 1971
** 1r al Gran Premi Pino Cerami
* 1972
** 1r a la Fletxa Hesbignonne
* 1973
** 1r al Circuit de Tournaisis

### Resultats al Tour de França

* 1964. Abandona (7a etapa)
* 1965. Abandona (11a etapa)
* 1966. Abandona (17a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa de Georges van Coningsloo a sitiodeciclismo.net
# Fàbrica de Gas (Cassà de la Selva)

La Fàbrica de Gas és una obra del municipi de Cassà de la Selva (Gironès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici industrial característic de l'època de l'arquitectura del totxo, element que és industrial que és utilitzat per emfatitzar el coronament de l'edifici i les seves obertures. Cal destacar el portal d'accés amb una reixa de ferro forjat amb elements típicament modernistes, representant elements florals. També destaquem els elements ceràmics que formen part de la composició de les finestres així com el disseny modernista del rètol.

## Història

Al final del segle xix hi havia una nau més petita destinada a la producció d'electricitat amb llenya. Posteriorment, a principis del s. XX, la companyia Carburos del Freser amplia l'edifici amb la construcció d'una nova nau per destinar-la a la fabricació de Gas. La mateixa companyia tenia cura de la producció de gas a Llagostera en un edifici del mateix estil. Fins a l'any 1936 hi havia una xemeneia de totxo molt alta, de la qual avui només en resta el basament.

## Referències

* 1 2 «Fàbrica de Gas». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2015].
# Riu Karun (Chhattisgarh)

Karun és un riu de l'estat de Chhattisgarh a l'Índia, que neix al sud-oest de Raipur, prop de Kanker a 21° 10′ N, 81° 25′ E﻿ / ﻿21.167°N,81.417°E﻿ / 21.167; 81.417. Corre en direcció a Raipur i desaigua al riu Seo prop de Simga; és navegable amb dificultats la temporada de pluges.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Casa Gran (Querol)

La Casa Gran és un edifici del municipi de Querol (Alt Camp) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La Casa Gran està situada al NE de la comarca de l'Alt Camp, a prop de l'ermita de Valldossera. Es tracta fonamentalment d'un edifici de planta rectangular, amb planta baixa, pis i coberta de teula. L'accés a l'habitatge es realitza per un jardí a través del qual s'arriba a la porta principal, d'arc de mig punt. Aquesta façana mostra a més, al primer pis, una finestra geminada i una galeria d'arcs de mig punt que fa cantonada. L'element més remarcable de l'interior del conjunt és el vestíbul, on una estructura formada per quatre grans arcs de pedra que descarreguen sobre una columna central genera un ampli espai al voltant del qual es distribueixen diverses dependències i d'on arrenca l'escala d'accés al primer pis. Altres elements d'interès són l'embigat de fusta de roure i el conjunt d'arcs que deixen veure la transició entre el mig punt i l'ogiva.

## Història

La manca de dades sobre l'origen de la Casa Gran (nom que probablement no correspon al que tenia inicialment) no en permet una datació exacta. Tanmateix, els elements constructius conservats situen la primera etapa d'edificacions diverses al llarg del temps. Ja dintre del segle xx, la Casa Gran fou adquirida per la família Amat, i s'hi va fer obres de remodelació (galeria del primer pis, ...) per habilitar-la com a segona residència. Actualment, el conjunt és propietat de la Caixa d'Estalvis del Penedès, que s'encarrega de la seva conservació a l'espera de donar-li un nou ús.

## Referències

* 1 2 «Casa Gran». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].

## Enllaços externs

* «Casa Gran». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Tigerton

Tigerton és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 764 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tigerton tenia 764 habitants, 349 habitatges, i 199 famílies. La densitat de població era de 209,2 habitants per km².
Dels 349 habitatges en un 26,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 42,7% no eren unitats familiars. En el 40,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 21,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.278 $ i la renda mediana per família de 33.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 18.264 $. La renda per capita de la població era de 14.707 $. Aproximadament el 9,4% de les famílies i el 15,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tigerton» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tigerton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Litoria eucnemis

Litoria eucnemis és una espècie de granota que viu a Austràlia, Indonèsia i Papua Nova Guinea.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Hero, J.-M., Retallick, R., Richards, S. & Kurniati, H. 2004. Litoria eucnemis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 29 d'abril del 2008.
# Ramon Nadal i Horrach

Ramon Nadal i Horrach (Palma, 1913-1999). Pintor.
Estudià a l'Escola d'Arts Aplicades i Oficis Artístics de Palma, on va ser alumne de Llorenç Cerdà i Francesc Rosselló. Les seves primeres obres es caracteritzaren per un realisme lluminós. Més envant va ser deixeble de Francisco Bernareggi. Als tretze anys va fer la primera exposició individual al saló la Veda, de Palma. Va ser amic de Bartomeu Rosselló-Pòrcel i en va fer l'únic retrat.
En la postguerra es va convertir en un dels pintors joves de més anomenada. Va fer part del Grup Literari i Artístic Azul i el 1940 va ser un dels fundadors del Cercle de Belles Arts de Palma. L'obra d'aquest període es caracteritza per una construcció sòlida, un dibuix ferm i una evolució des dels colors sobris cap a un colorisme vibrant.
El 1941 exposà per primera vegada a Barcelona. El 1946 exposà al Cercle de Belles Arts de Palma, amb un gran èxit popular. D'aquesta època és Vista de Palma (1949), adquirida per l'Ajuntament de Palma. A partir de llavors va dur a terme moltes exposicions, amb una producció molt extensa. Els paisatges han tengut un lloc destacat en la seva obra. També va fer molts de retrats i natures mortes.
Pel que fa a l'enquadrament de la seva pintura, es considera que va passar de les influències de Cerdà i Rosselló a manifestar elements noucentistes, per acabar en un variat registre de ressons postimpressionistes. La seva obra ha estat classificada d'acord amb els colors dominants a cada període. A partir de 1942 predominaren els verds; unes marines de 1944-45 iniciaren el període blau fins que el 1956, un interior de la Seu de Mallorca marca l'inici del vermell. Van ser deixebles seus Miquel Llabrés, Antoni Nadal i Francesc Gaita.
El 1952 li fou atorgada la medalla d'honor del Cercle de Belles Arts de Palma. Des de 1964 és acadèmic numerari de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Sebastià de Palma.

## Referències

* ↑ La pintura i l'escultura a les Balears. Palma: Promomallorca, 1996. ISBN 84-86617-37-5.

## Enllaços externs

* Ramon Nadal a Miquelcinema
# Tossal del Gepo

El Tossal del Gepo és una muntanya de 326 metres que es troba al municipi de Seròs, a la comarca catalana del Segrià.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Parròquia de Virga

La Parròquia de Virga (en letó: Virgas pagasts) és una unitat administrativa del municipi de Priekule, al sud de Letònia. Abans de la reforma territorial administrativa de l'any 2009 pertanyia al raion de Liepaja.

## Pobles, viles i assentaments

* Paplaka (centre parroquial)
* Paplaka estació
* Purmsāti
* Virga

## Hidrografia
### Rius

* Vārtāja
* Birztala
* Braucupe
* Birztala
* Virga
* Melnupe
* Lašupe
Niedrupe

### Llacs

* Pantà Prūšu

## Vegeu també

* Organització territorial de Letònia
* Localitats de Letònia
# Torre d'en Serra

La Torre d'en Serra és una obra de Santa Oliva (Baix Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edificació situada en una parcel·la que dona al Camí del Tomoví, terrenys molt propers al municipi d'El Vendrell. Es tracta d'una construcció de planta circular construïda amb fàbrica de maçoneria amb paraments exteriors arrebossats. L'edificació està escapçada i no presenta coberta.

## Història

El darrer ús conegut d'aquest edifici fou el de molí fariner de vent, en actiu fins als anys 30 del segle xx.

## Referències

* 1 2 «Torre d'en Serra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].
# Gracià de Kotor

Gracià de Kotor (Muo, Montenegro, 27 de novembre de 1438 – Murano, Venècia, 9 de novembre de 1508) fou un germà llec agustinià. És venerat com a beat per l'Església Catòlica.

## Biografia

Nasqué el 1438 a Muo, prop de Kotor (Dalmàcia, actual Montenegro, llavors sota la jurisdicció de la República de Venècia). Fins als trenta anys treballà de pescador. En un viatge, sentí a Venècia un sermó del frare agustinià Simone da Camerino i decidí de fer-se religiós, i ingressà a l'Orde de Sant Agustí com a germà llec. Visqué al convent de Monte Ortone, prop de Pàdua, que s'adherí a una reforma observant de l'orde, i en fou el jardiner. Poc després de 1474, fou traslladat al convent de San Cristoforo de Venècia. Assolí fama per la seva humilitat, amor al treball i esperit de pregària i caritat; una llegenda deia que sobre la cel·la del frare lluïa sempre una llum misteriosa, i se li atribuïren nombrosos miracles. Morí a Murano el 9 de novembre de 1508, després d'una malaltia.

## Veneració

Les seves relíquies són a l'església de Muo, on havia nascut. Fou venerat i se li atorgà el títol de beat, que fou confirmat en 1889 pel papa Lleó XIII.
En 1643 se'n publicà una biografia en italià, obra de Lazzerini, i en 1677 una llatina d'Eliseo di Gesù e Maria, que incorporen tradicions i llegendes poc fonamentades.

## Bibliografia

* Santi, beati e testimoni. "Grazia (Graziano) di Cattaro".
# Riu Karakoro

El riu Karakoro és un petit afluent estacional del riu Senegal d'uns 310 km. Forma part de la frontera entre Mali i Mauritània. Neix al nord-est de Kiffa, a Mauritània, i discorre cap al sud, per la plana del Sahel. Els seus afluents són uadis procedents d'Assaba, Regueyba i Affolé. Desemboca a la riba esquerra del riu Senegal, uns quants quilòmetres aigües avall de la petita vila d'Ambidedi, Mali. Té una conca hidrogràfica d'uns 20.000 km².

## Referències

* ↑ [2013-12-28] SENEGAL-HYCOS: Renforcement des capacités nationales et régionales d’observation, transmission et traitement de données pour contribuer au développement durable du bassin du Fleuve Sénégal (Document de projet préliminaire) (en francès). Système Mondial d’Observation du Cycle Hydrologique (WHYCOS), 2007, p. 4.
* ↑ Maïga, Mahamadou. L'Harmattan. Le bassin du fleuve Sénégal (en francès), 1995, p. 321. ISBN 2-7384-3093-7.
# Castell de l'Olla

El Castell de l'Olla és un espectacle pirotècnic que se celebra anualment a la localitat d'Altea (Marina Baixa). La primera edició va tindre lloc el 1987, i la seua organització va a càrrec de la denominada Confraria del Castell.
Cada estiu, el dissabte més proper a la festivitat de Sant Llorenç, té lloc aquest espectacle de caràcter pirotècnic, considerat com un dels més destacats del País Valencià. Consta de diversos castells de focs d'artifici, ubicats en una sèrie de plataformes dins la làmina d'aigua de la Platja de l'Olla d'Altea. La superfície sobre l'aigua pot arribar als 400 metres quadrats, mentre que la pólvora disparada és de prop de dues tones a cada edició.
Compta amb uns números de públic que gira entre els 40.000 i els 50.000 espectadors, per la qual cosa esdevé un dels espectacles amb major assistència al País Valencià. Ha sigut declarat Bé Etnogràfic d'Interés Cultural pel Consell Valencià de Cultura.

## Referències

* ↑ coello, diego. «Las sombras que iluminan el Castell» (en castellà), 11-08-2012. [Consulta: 29 desembre 2020].
* ↑ «Castell de l'Olla». Arxivat de l'original el 2021-01-27. [Consulta: 29 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Tiger Child

Tiger Child va ser la primera pel·lícula IMAX que es va realitzar. Va ser dirigida pel cineasta canadenc Donald Brittain i produïda per Roman Kroitor i Kichi Ichikawa. Es va estrenar a l'Exposició Universal d'Osaka de 1970 al pavelló del Grup Fuji.

## Referències

* ↑ «IMAX'S Chronology of Techonological (sic) Events». IEEE Canada, Institute of Electrical and Electronics Engineers. [Consulta: 22 febrer 2008].
* ↑ «Tiger Child Movie @ IMAX». Arxivat de l'original el 2015-10-08. [Consulta: 24 juliol 2022].