OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mecatecno

Mecatecno fou una marca catalana de motocicletes, fabricades entre 1978 i 1983 a Martorelles, Vallès Oriental, i entre 1983 i 1989 a Lliçà de Vall. La marca retornà el 2011, més de vint anys després del tancament de l'empresa, quan la societat Stalber Corporation la recuperà i reprengué l'activitat a Martorelles, aquesta vegada dedicada a la fabricació de motocicletes elèctriques de trial per a nens.

## Història

L'empresa fou fundada per Jordi Rabasa -fill de Josep Rabasa i, per tant, cosí germà del directiu de Derbi Andreu Rabasa- juntament amb Ramon Mira i Joan Ruiz. Al començament, Mecatecno fabricava només minimotos amb motor italià Franco Morini i solucions capdavanteres. Més endavant començà a fabricar ciclomotors en versions diverses, i a començaments dels anys 80 intentà fer-se un lloc en el mercat del trial, amb un prototipus molt prometedor.

### Trial

La Mecatecno de trial (inicialment dotada del motor Fantic de la moto particular de Jordi Rabasa) fou confiada a la fi de 1980 a un jove pilot, Marcel·lí Corchs, qui amb prou feines tenia catorze o quinze anys i havia estat descobert per Rabasa. A partir de 1981 i fins a 1984, Corchs i Mecatecno formaren un duet capdavanter en les competicions de trial, essent tant l'un com l'altra les revelacions del Campionat d'Espanya. Malauradament, la història acabà de forma tràgica amb la mort de Corchs en accident d'automòbil el juliol de 1984, quan anava a Santander per a competir en un trial.
Amb el temps, altres pilots de renom prengueren el relleu de Corchs: Gabino Renales i Lluís Gallach, alhora que la moto anava evolucionant i incorporava un motor de fabricació pròpia amb vàlvula rotativa, fins que finalment s'abandonà el projecte cap a 1989.

## Referències

* ↑ Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Relación de las principales marcas». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 312. ISBN 84-920886-5-6.
* ↑ Fontgivell, Cristina. «Catorce proyectos para relanzar la moto catalana» (en castellà). expansion.com. Expansión, 14-10-2011. [Consulta: 20 octubre 2015].
* ↑ «Mecatecno prepara su nuevo modelo T14» (en castellà). todotrial.com, 31-10-2012. Arxivat de l'original el 10 d’abril 2014. [Consulta: 20 octubre 2015].
* 1 2 3 «Mecatecno Trial Proto 1981. Historia.» (en castellà). todotrial.com. [Consulta: 17 novembre 2010].
* ↑ Orengo, Joan Carles. «Spanish Trial Bikes. Mecatecno Proto Marcel·lí Corchs, 1981» (en castellà). todotrial.com, 01-09-2000. Arxivat de l'original el 10 de juny 2010. [Consulta: 18 novembre 2010].
* ↑ «Luto en el trial: falleció Marcelino Corchs» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 18-07-1984. [Consulta: 18 novembre 2010].
* ↑ Orengo, Joan Carles; Herreros, Francisco. «Mecatecno». A: Soler, Cristina (coord.). La moto catalana. 1905-2010, Història d'una indústria capdavantera (Guia de l'exposició del Museu de la Moto de Barcelona). Bassella: Fundació Museu de la Moto Mario Soler, agost 2011, p. 55. D.L. B 29846-2011.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de la renascuda Mecatecno Arxivat 2016-01-13 a Wayback Machine. (castellà)
* Pàgina sobre la Mecatecno Proto de 1981 (castellà)
# Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1962

La cerimònia de lliurament de les medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1962 va tenir lloc el 26 de gener de 1963 al Cinema Palafox de Madrid. Va ser el divuitè lliurament de aquestes medalles atorgades per primera vegada disset anys abans pel Cercle d'Escriptors Cinematogràfics (CEC). Els premis tenien per finalitat distingir als professionals del cinema espanyol i estranger pel seu treball durant l'any 1962. Després del repartiment de premis es va projectar el film suec Smultronstället, dirigit per Ingmar Bergman.
El nombre de guardons a lliurar va disminuir sensiblement, ja que només van ser quinze. Van desaparèixer les medalles a millors actriu i actor secundaris —que es venien lliurant des de la primera edició—, així com les de millor actriu, actor i director estrangers. Els premis van tornar a estar molt repartits, destacant la pel·lícula Ensayo general para la muerte, que va rebre els atorgats al millor director, actor principal i guió. Per part seva, Dulcinea va rebre les medalles a millor pel·lícula i millor fotografia. El Premi Jimeno que es venia atorgant al professional revelació va passar a denominar-se Premi Antonio Barbero.

## Llista de medalles

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Millor pel·lícula | Dulcinea | pel·lícula |
| Millor director | Julio Coll | Ensayo general para la muerte |
| Millor actriu principal | Amparo Soler Leal | La gran familia |
| Millor actor principal | Roberto Camardiel | Ensayo general para la muerte |
| Millor fotografia | Godofredo Pacheco | Dulcinea |
| Millor música | Adolfo Waitzman | Diferente |
| Millors decorats | Enrique Alarcón | El hijo del capitán Blood |
| Millor argument original | José Luis Sáenz de Heredia | El grano de mostaza |
| Millor guió | Pedro Mario Herrero | Ensayo general para la muerte |
| Millor labor literària | Luis Gómez Mesa | |
| Millor pel·lícula estrangera | ¿Vencedores o vencidos? | pel·lícula |
| Premi Antonio Barbero | Manuel Benítez «El Cordobés» (actor) | Aprendiendo a morir |
| Millor labor periodística | Agustín Romo | |
| Millor curtmetratge | Lección de arte | (D'Antonio Mercero) |
| Millor pel·lícula hispanoamericana | Macario | pel·lícula |

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 1962
* 7a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

## Bibliografia

* Círculo de Escritores Cinematográficos. 1945-1975. Madrid: Imprenta del MIT, 1975, p. 52 y 91-92. ISBN 84-500-6968-8.
* «Medallas del CEC a la producción española de 1962». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2018-02-09. [Consulta: 19 març 2016].
# Mas d'Avall

El Mas d'Avall és un poble del municipi valencià de Costur, a la comarca de l'Alcalatén. La seua història ha estat sempre vinculada a la del nucli de Costur, del qual dista a 1,5 km. Va quedar dins del seu terme amb la segregació de l'Alcora l'any 1841. Un segle abans, tant Costur com el Mas d'Avall havien crescut demogràficament i econòmica. Segons el cens de l'any 1900, Mas d'Avall comptava amb 214 habitants. Un segle després, en 2009, la xifra s'havia reduït a 27 habitants. Entre els llocs d'interés del poble destaquen els antics llavadors. Precisament, les celebracions més reconegudes són les Festes de l'Aigua que s'hi celebren cada mes de juliol.
El nom de les Festes de l'Aigua es deu al fet que en 1997 van finalitzar les obres d'instal·lació d'aigua potable. Des d'aquell dia, cada mes de juliol —normalment, el segon cap de setmana— el Mas d'Avall s'ompli de gent per a gaudir de diversos actes commemoratius.
També es fa un foc d'hivern, que no té una data exacta.

## Referències

* ↑ «Història de Costur». Arxivat de l'original el 2013-03-28. [Consulta: 28 febrer 2013].
* ↑ El Mas d'Avall de Costur inicia sus ´Festes de l'Aigua´ con un programa repleto de actos

## Enllaços externs

* «Mas d'Avall». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Bloc amb informació sobre el Mas d'Avall
# Merla alagrisa

La merla alagrisa (Turdus boulboul) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos densos de roures i rododendres, als Himàlaies, al nord de Pakistan, nord i est de l'Índia, nord de Myanmar, sud de la Xina, nord-oest de Tailàndia, nord de Laos i nord del Vietnam.

## Referències

* ↑ «Merla alagrisa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Merla andina

La merla andina (Turdus serranus) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les muntanyes de Colòmbia, oest i nord de Veneçuela i cap al sud, a la llarga dels Andes de l'Equador, Perú i centre i sud-est de Bolívia fins al nord-oest de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Merla andina». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Merl (Luxemburg)

Merl (en luxemburguès: Märel) és un dels 24 barris de la ciutat de Luxemburg. El 2014 tenia 4.869 habitants. Està situat a l'extrem oest de la ciutat. El Footbal Club Red Star Merl-Belair creat el 1927, és l'equip de futbol del barri.

## Vegeu també

* Barris de la Ciutat de Luxemburg

## Referències

* ↑ «Statistiques sur la Villa de Luxembourg. Etat de la population 2014. Merl» (PDF) (en francès) p. 41-42. Ville de Luxembuourg. [Consulta: 18 agost 2015].
# Mater dolorosa (pel·lícula de 1917)

Mater dolorosa és una pel·lícula francesa dirigida per Abel Gance el 7 de març de 1917. La pel·lícula va tenir un gran èxit quan es va estrenar. El director en va fer una segona versió l'any 1933, amb el mateix títol, però que no va tenir èxit de públic.

## Argument

El doctor Gilles Berliac és un home que entrega la seva vida a la seva professió i abandona la seva dona Marthe. Va al seu cunyat i li proposa deixar-ho tot i anar amb ella. Davant la seva negativa, fa un intent de suïcidi. Ell intenta intervenir, ella el mata per accident.
Tres anys després, quan neix un nen, una carta comprometedora torna a aflorar. Un periodista sense escrúpols accepta no publicar-la si la Marthe paga una gran quantitat a un intermediari obscur. Per casualitat, el marit rep la carta, la llegeix i s'enfronta a la seva dona. Ella es nega a confessar. Boig de preocupació per la seva paternitat, el marit segresta el nen i rebutja qualsevol notícia fins que no confessi. "Silenci contra silenci", diu.
El nen s'està consumint. La mare, Marthe, està boja de preocupació. Inflexible, el marit es manté en la seva posició. Es produeix la confusió: el nen és mort? Preocupada per la desesperació que envaeix la jove mare, la criada, que va assistir a l'assassinat involuntari, ho revela tot al marit. Aquest canvia d'actitud, porta la seva dona a veure el seu fill. Ambigu fins al final, agafa el camí del cementiri sense dir res, però no s'atura aquí. Finalment es produeix el retrobament del nen i els seus dos pares, al mateix temps que el marit li revela a la Marthe que ho sap tot. Ella es precipita als seus braços.

## Repartiment

* Emmy Lynn : Manon Berliac, la mare
* Firmin Gémier : Gilles Berliac, el pare
* Armand Tallier : Claude Berliac, el germà de Gilles
* Anthony Gildès : Jean, la minyona
* Paul Vermoyal : Jean Dormis, el periodista
* Gaston Modot :
* Antonin Carène : l'infant
* Antonin Artaud

## Recepció

| « | És segur que ens podem oposar per haver volgut robar les nostres emocions amb un desenllaç massa intel·ligentment dissenyat i construït massa sistemàticament. Però quines novetats, quines troballes, quines idees magníficament “cinematogràfiques” en aquesta tragèdia punyent... Aquesta pel·lícula conté riqueses inesgotables: la bellesa commovedora, les actituds inoblidables de la senyora Emmy Lynn, la moderna Niobé; el talent potent i matisat de Gémier; un llenguatge psicològic realment original, prou eloqüent i poderós per variar infinitament el diàleg de dos cors torturats; una preocupació pels detalls materials, una recerca de la il·luminació... El “final” de certes investigacions és tal que hom experimenta immediatament la curiositat –absolutament nova i característica del cinema– d'una segona visió. | » |

## Referències

* ↑ «Mater dolorosa (1917)» (en francès). www.unifrance.org. [Consulta: 4 febrer 2023].
* ↑ Plantilla:Ewfweb
* ↑ «Mater dolorosa». filmographie.fondation-jeromeseydoux-pathe.com. Arxivat de l'original el 2023-02-04. [Consulta: 4 febrer 2023].
* ↑ Émile Vuillermoz «Mater Dolorosa». Le Temps, 10-03-1917.

## Enllaços externs

* Mater dolorosa a YouTube
# Michael Craig-Martin

Michael Craig-Martin (Dublín, 28 d'agost de 1941) és un artista conceptual i pintor irlandès. És conegut per formar part del grup Young British Artists, i per la seva famosa obra An Oak Tree, Un arbre de roure. És professor emèrit de Belles Arts a Goldsmiths, centre que forma part de la Universitat de Londres.
Es va formar als Estats Units i a Anglaterra, on va fer la seva primera exposició individual el 1966. La seva obra mostra influència del Pop art i del minimalisme. Cal destacar les seves interpretacions de Las Meninas de Velázquez, que es van poder veure el 2008 a Barcelona a l'exposició Oblidant Velázquez. Las Meninas, al Museu Picasso de Barcelona. També són conegudes les seves algunes natures mortes basades en les obres de Zurbarán.

## Referències

* ↑ Goldsmiths staff list, retrieved, January 25, 2011.
* ↑ Oblidant Velázquez. Las Meninas. Barcelona: Museu Picasso, Ajuntament de Barcelona, 2008, p. 218. ISBN 978-84-9850-090-5.

## Enllaços externs

* (anglès) Lloc web oficial
# Michael Cole

Michael Sean Coulthart (8 de desembre de 1968 -), més conegut com a Michael Cole, és un ex-comentarista nord-americà, que va treballar a la marca de SmackDown! de l'empresa World Wrestling Entertainment (WWE) des del 1999 fins al 2008.

## Referències

* ↑ «Michael Cole's Birthday, Dark Main Event For Monday's RAW, Dolph Ziggler Comments On TLC & John Cena». WrestlingInc.com, 08-12-2012.
* ↑ Valley, Jim. «Friday's ask PWTorch all-star panel». Pro Wrestling Torch, 18-04-2014.

## Enllaços externs

* Perfil a WWE.com (anglès)
# Michael Conlan (boxejador)

Michael John Conlan és un boxejador professional irlandès nascut a Belfast el 19 de novembre de 1991. Com a amateur, ha estat un dels boxejadors més exitosos d'Irlanda de tots els temps, aconseguint el número u en el rànquing mundial de pes gall. Va guanyar una medalla de bronze als Jocs Olímpics de 2012 i d'or en els Campionats del Món de 2015. Va fer el seu primer combat professional el 2017. El març de 2022 va optar al títol de pes ploma de l'Associació Mundial de Boxa (WBA Regular), caient davant Leigh Wood.

## Referències

* ↑ «Belfast boxer Michael Conlan's pride in his nationality "rubs some people up the wrong way"» (en anglès). The Irish News, 12-03-2022 [Consulta: 2 agost 2022].
* ↑ «Wood retained his WBA belts in dramatic bout against Conlan» (en anglès). Associació Mundial de Boxa, 13-03-2022 [Consulta: 2 agost 2022].
# Meira

Meira és un municipi de la Província de Lugo a Galícia. Pertany a la Comarca de Meira. Està situada al nord-oest de la província, entre la Comarca da Terra Chá i les Serralades Orientals, a l'Oest de la serra de Meira, al costat d'on neix el Miño en el lloc anomenat "Pedregal de Irimia",.

## Parròquies

* Meira (Santa María)
* Seixosmil (Santo Isidro).
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 4.475 | 4.087 | 2.228 | 2.004 | 1.789 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Galeria d'imatges

* L'alameda de Meira, en el centre de la vila.
* Part del darrere de l'actual casa de l'Ajuntament de Meira.
* Lateral de la colegiata de Sta. Maria a Meira.
# Merve Hazer

Merve Hazer (Istanbul, 1 de març de 1994) és una actriu de sèrie de televisió i de cinema turca.
Nascuda i criada a la part àsiatica d'Istanbul, va graduar-se del liceu a Tuzla. Després d'un par de participacions en publicitat de TV, es va conocer amb el seu rol de la sèrie Ezel des de 2009. També va actuar en telesèries com a Kayıp Şehir (Ciutat perduda), Kertenkele (La Sargantana) i Güneşi Beklerken (Esperant el sol) i pel·lícules com a Yaşamak Güzel Şey (És bonica viure).

## Referències

* ↑ Nurşah, Nedime. «Bir Litre Gözyaşı Papatya (Merve Hazer) kimdir?» (en turc). Diziler. [Consulta: 13 desembre 2020].
* ↑ «Yaşamak Güzel Şey filmi konusu ve oyuncu kadrosu! Yaşamak Güzel Şey filmi kaç yılında çekildi?» (en turc). Milliyet. [Consulta: 13 desembre 2020].
* ↑ «Merve Hazer». Dizi Oyuncuları. [Consulta: 13 desembre 2020].
* ↑ «Kertenkele yeni bölümleriye çok yakında Atv'de» (en turc). Milliyet. [Consulta: 13 desembre 2020].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-01-18. [Consulta: 21 gener 2021].
* ↑ «Güneşi Beklerken Dizisinin çekingen ikilisi: Yağmur ve Can/TV Programları/milliyet blog». Milliyet. [Consulta: 13 desembre 2020].
* ↑ https://www.sozcu.com.tr/hayatim/magazin-haberleri/yasamak-guzel-sey-filmi-oyunculari-ve-konusu-yasamak-guzel-sey-nerede-cekildi/
* ↑ https://www.yenisafak.com/hayat/yasamak-guzel-sey-mutlulugu-anlatiyor-2641890

## Enllaços externs

* Entrevista amb Merve Hazer (turc)
# Micropterix facetella

Micropterix facetella és una espècie d'arna de la família Micropterigidae. Va ser descrita per Zeller, l'any 1851.
És una espècie endèmica de Croàcia i Eslovènia.

## Referències

* ↑ Micropterix facetella at The Global Lepidoptera Names Index.
* ↑ «Fauna Europaea». Arxivat de l'original el 2012-10-11. [Consulta: 12 setembre 2012].
# Micropterix elegans

Micropterix elegans és una espècie d'arna de la família Micropterigidae. Va ser descrita per Stainton l'any 1867.
És una espècie endèmica d'Israel.
Els adults són importants pol·linitzadors de Cyclamen persicum. S'alimenten de pol·len, copulen i ovipositan a les flors. Es creu que el gènere Cyclamen va perdre els pol·linitzadors originals per raons històriques desconegudes. El nínxol vacant el van ocupar diversos consumidors de pol·len no especialitzades com ara tisanòpters, sirfids i petites abelles solitàries. Aquests no són específics de C. persicum i sembla que tenen un paper més secundari, mentre que M. elegans estrictament es basa en Cyclamen i sembla el pol·linitzador més eficient.

## Referències

* ↑ Micropterix elegans at The Global Lepidoptera Names Index.
* ↑ «nkis.info». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 11 setembre 2012].
* ↑ An ancient pollinator of a contemporary plant (Cyclamen persicum): When pollination syndromes break down
# Mesocèfal

Mesocèfal (del prefix meso, al mig, i el grec antic Kephalé, cap) vol dir que hom té un cap mitjà, prenent com a comparatius els braquicèfals i els dolicocèfals. S'entén per mitjà tant la seva longitud des del front a la part posterior, com la seva amplada, d'un costat a l'altre, mirant des de dalt. Derivació: Mesocefàlia

## Referències

* Enciclopèdia Espasa, Barcelona 1908-1928, 72 volums

## Enllaços externs

* Mesocephalic. MedFriendly (anglès)
# Metrodor d'Alexandria

Metrodor d'Alexandria (grec antic: Μητρόδωρος, llatí: Metrodorus) fou un eclesiàstic egipci nascut possiblement a Alexandria.
Foci indica que va ser l'autor d'un cicle de càlcul per a la Pasqua. Va viure en temps de Dioclecià, al segle ii, però no es coneix en quins anys en concret. Fabricius l'inclou a la Bibliotheca Graeca.

## Referències

* ↑ 9.Metrodorus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1071
# Minoria absoluta

«Minoria absoluta» té aquests significats:
* Minoria Absoluta, productora catalana.
* Minoria absoluta, programa radiofònic d'humor.
# Minoria activa

Una minoria activa o minoria actuant és la funció d'un grup social minoritari que intenta visualitzar un problema o propagar una solució social a través d'influenciar per l'educació o per l'exemple a la resta dels seus congèneres en un entorn donat o dins d'una organització més gran. És un concepte d'origen anarquista, que intenta explicar el rol dels activistes i les seues associacions en els entorns socials en què es desenvolupen.

## Funcionament

La minoria activa té com a objecte posicionar un tema en l'opinió pública, per mitjà del contagi o imitació, per a traure a la població de la indiferència i aconseguir que es definisquen respecte a un tema, d'açò esdevé el seu èxit o el seu fracàs.
Està conformada per experts en certs temes, per organitzadors preparats i per simpatitzants que practiquen la política prefigurativa (espais o experiències autònomes) a l'interior de la seua pròpia associació, per a motivar un procés de multiplicació d'interessats i de ser possible generar i entrenar altres minories actuants. I així, en conjunt construir un canvi social, influenciant-los i no dirigint-los.

## Origen

Dins de l'anarquisme el concepte sorgix en contradicció absoluta al concepte d'avantguarda dirigent i de partit únic del marxisme, col·locant en el seu lloc la minoria activa que estaria formada per clubs anarquistes, siguen aquestes organitzacions específiques i/o grups d'afinitat.
| « | Cal abandonar la teoria de la "avantguarda dirigent" per a adoptar la teoria més simple i honrada de la minoria actuant que exercix el paper d'un ferment permanent, que impulsa a l'acció sense pretendre dirigir-la. | » |
| — Daniel Cohn-Bendit |||
Posteriorment diversos moviments no específicament partidistes van adoptar l'estratègia que pot veure's manifestada en organitzacions no governamentals o en els think tanks.

## Vegeu també

* Marketing viral
* Meme

## Bibliografia

* Petit lèxic filosòfic de l'anarquisme, Minoria actuant, Daniel Colson.

## Referències

* ↑ Minoría activa y mayoría silenciosa, José Manuel Otero Lastres, ABC, 9 des etembre de 2016
* ↑ Los modelos de organización de un movimiento revolucionario. La relación entre una minoría activa y un movimiento social, regeneracionlibertaria.org, 13 de setembre de 2016
* ↑ Capitulo IV “Minorías y Mayorías” a Serge Moscovici, Psicología de las minorias activas
* ↑ Daniel Cohn-Bendit o la revolución que enterramos tan pronto per Pepe Gutiérrez-Álvarez

## Enllaços externs

* La psicología de las minorías activas revisitada: entrevista con Serge Moscovici
* Poder y orden: la estrategia de la minoría consistente, Revista Mexicana de Opinión Pública, Volume 15, July–December 2013, Pages 82–127
# Midfield (Alabama)

Midfield és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 5.626 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Midfield tenia 5.626 habitants, 2.186 habitatges, i 1.532 famílies. La densitat de població era de 835,5 habitants/km².
Dels 2.186 habitatges en un 36,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,4% hi vivien parelles casades, en un 21,5% dones solteres, i en un 29,9% no eren unitats familiars. En el 27% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,8% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 19,4% de 45 a 60 i un 13,1% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 35 anys. Per cada 100 dones hi havia 85,6 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,2 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 31.378 $ i la renda mitjana per família de 36.281 $. Els homes tenien una renda mitjana de 30.087 $ mentre que les dones 25.386 $. La renda per capita de la població era de 15.729 $. Aproximadament el 12,4% de les famílies i el 16% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
Viccionari