OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pat O'Neill

Pat O'Neill (Estats Units, 1939) és un director de cinema estatunidenc. Va estudiar disseny i escultura a UCLA, i amb la seva primera pel·lícula, By the Sea (1963), va ser uns dels pioners a introduir gràfics fets per ordinador. També va ser cofundador de l'escola Cal Arts (Califòrnia) de cinema i vídeo a principis dels setanta. És autor d'una extensa filmografia plena d'innovacions.

## Filmografia

* By the Sea (amb Robert Abel) (1963)
* Bump City (1964)
* 7362 (1965–67)
* Coming Down (aka Heresy) (1968) (promo film per a The United States of America)
* Screen (1969)
* Runs Good (1970)
* Easyout (1972)
* The Last of the Persimmons (1972)
* Down Wind (1973)
* Saugus Series (1974)
* Sidewinder's Delta (1976)
* Foregrounds (1978)
* Sleeping Dogs (Never Lie) (1978)
* Two Sweeps (1979)
* Let's Make a Sandwich (1978–82)
* Water and Power (1989)
* Trouble in the Image (1996)
* Coreopsis (1998)
* Squirtgun Step Print (1998)
* The Decay of Fiction (2002)
* Horizontal Boundaries (2008)
* I Put Out my Hands (2009)
* I Open the Window (2009)
* Starting to go Bad (2009)
* Painter & Ball 4-14 (2010)
* Ojo Caliente (2012)

## Referències

* ↑ «Pat O'Neill». Xcèntric. (CCCB). [Consulta: 19 novembre 2015].

## Bibliografia

* Pat O'Neill: Views From Lookout Mountain by Paul Arthur, Howard Singerman, Erika Suderburg, and Julie Lazar ed.Steidl/Santa Monica Museum of Art, 2004
* Pat O'Neill: Another Kind of Record. Los Angeles: The Ice Plant, 2008
* "An Interview with Pat O'Neill" David James. 'Millennium Film Journal No 30/31 Fall 1997.
# Pata Negra

Pata Negra és un grup de flamenc espanyol.
Formada al barri Las 3000 Viviendas de la ciutat de Sevilla pels germans Raimundo (cantant i guitarrista) i Rafael Amador (guitarrista i cantaor) després de la separació de la banda Veneno (la qual estava formada pels dos germans ja esmentats i el músic Kiko Veneno).
El seu estil deriva de ritmes basats en flamenc i blues, que ells van batejar com blueslería, marcant tendències entre altres bandes modernes de flamenc. Pata Negra posseeix sis àlbums gravats entre 1981 i 1995. Després del quart, els germans es van separar i Rafael Amador va quedar com a únic component, amb el qual col·laboraven altres músics. Mentre, Raimundo s'embarcava en altres aventures. Hi ha també publicats un directe, gravat en 1994, i un altre disc que recull el millor del grup ("Best of Pata Negra", 1998). Sens dubte, el millor de la seva producció és el signat per tots dos i, especialment, el quart àlbum i últim que van fer junts, "Blues de la Frontera" (1987).

## Discografia
### Àlbums

* Pata Negra (Mercury, 1981)
* Rock gitano (Mercury, 1982)
* Guitarras callejeras (Nuevos Medios, 1985)
* Blues de la frontera (Nuevos Medios, 1987)
* Inspiración y locura (Nuevos Medios, 1990)
* El directo (Nuevos Medios, 1994)
* Como una vara verde (BMG Latin, 1995)

### Recopilatoris

* Arte flamenco(1994)
* Rock gitano (nuevas mezclas)(1994)
* Best of Pata Negra (1998)

## Referències

* ↑ «Una ruta por las Tres Mil» (en castellà). El Mundo, 16-11-2011. [Consulta: 20 gener 2014].
# César Izquierdo

César Izquierdo Urbina (Huércanos, 19 de juny de 1953) és un professor de teologia fonamental i dogmàtica espanyol.

## Activitat acadèmica

Després d'estudiar filosofia i teologia al seminari conciliar de Logroño, fou ordenat sacerdot el 20 de juny del 1976. Pertany al presbiteri de la diòcesi de Calahorra i La Calzada-Logroño, en què, durant un temps, fou ministre pastoral de diverses parròquies rurals.
Va fer els estudis superiors de teologia a la facultat de teologia de la Universitat de Navarra, on obtingué el doctorat el 1980. Llicenciat en filosofia i lletres, secció filosofia, el 1976, aconseguí el grau de doctor en filosofia amb la seva tesi doctoral sobre La història i tradició en Maurice Blondel el 1988, tesi que fou publicada el 1990 amb el títol Blondel i la crisi modernista. El 1982 s'incorporà al claustre de professors de la facultat de teologia de la Universitat de Navarra, en què és professor ordinari de teologia fonamental des del 1998. Des del 2009 és també director de la revista Scripta Theologica. El 2012 fou nomenat membre de la Comissió Teològica Assessora de la Conferència Episcopal Espanyola.
# Palaia

«Palaia» té aquests significats:
* Pleuronectes platessa
* Citharus linguatula
* Peix pla també anomenat Llenguado
* Poble d'Itàlia: Palaia (Itàlia)
# Declaració per al Futur d'Internet

La Declaració per al Futur d'Internet (en anglès Declaration for the Future of the Internet) és un document en el qual es reclama una xarxa d'Internet oberta per a tota la humanitat, en la qual es defensin els Drets Humans i els drets fonamentals, una economia pròspera i equitativa, i la seguretat d'accedir-hi a tota la comunitat. Aquesta declaració fou presentada el 28 d'abril de 2022 amb la firma de 60 països incloent-hi Albània, Andorra, Argentina, Austràlia, Àustria, Bèlgica, Bulgària, Cap Verd, Canadà, Colòmbia, Costa Rica, Croàcia, Xipre, República Txeca, Dinamarca, República Dominicana, Estònia, Comissió Europea, Finlàndia, França, Geòrgia, Alemanya, Grècia, Hongria, Islàndia, Irlanda, Israel, Itàlia, Jamaica, Japó, Kenya, Kosovo, Letònia, Lituània, Luxemburg, Maldives, Malta, Illes Marshall, Micronèsia, Moldàvia, Montenegro, Països Baixos, Nova Zelanda, Níger, Macedònia del Nord, Palau, Perú, Polònia, Portugal, Romania, Senegal, Sèrbia, Eslovàquia, Eslovènia, Espanya, Suècia, Taiwan, Trinitat i Tobago, Regne Unit, Ucraïna i Uruguai.

## Principis de la declaració

En termes generals:
* Protegir els drets humans i les llibertats bàsiques de totes les persones
* Promoure una Internet global que promogui el flux d'informació lliure
* Fomentar la connectivitat inclusiva i assequible perquè tothom pugui beneficiar-se de l'economia digital
* Promoure la confiança en l'ecosistema digital global, fins i tot a través de la protecció de la privadesa
* Protegir i enfortir l'enfocament de governança de múltiples parts interessades que manté el funcionament d'Internet en benefici de tots
Pel que fa a Internet i tecnologies digitals:
* Promoure aquests principis dins dels fòrums multilaterals i de múltiples parts interessades existents
* Traduir aquests principis en polítiques i accions concretes
* Treballar junts per promoure aquesta visió a escala mundial, tot respectant l'autonomia reguladora dels altres dins de les nostres pròpies jurisdiccions i d'acord amb les nostres lleis nacionals respectives i les obligacions legals internacionals

## Referències

* ↑ «FACT SHEET: United States and 60 Global Partners Launch Declaration for the Future of the Internet». The White House. [Consulta: 30 abril 2022].
* ↑ «60 países firman la "Declaración para el Futuro de Internet"». Derecho de la Red, 29-04-2022 [Consulta: 30 abril 2022].
* ↑ «A Declaration for the Future of the Internet». The White House, 27-04-2022, pàg. 3 [Consulta: 30 abril 2022].
# Papir 122

El papir 122 (classificat pel sistema Gregory-Aland), anomenat 𝔓 $^{122}$, és una còpia antiga del Nou Testament en el llenguatge grec. És un manuscrit de papir de l'Evangeli de Joan.

## Descripció

Només dues peces d'un full han estat conservades fins ara. Els textos conservats de l'Evangeli Joan són els versos 21:11-14,22-24, es troben en una condició fragmentària. El manuscrit paleogràficament havia estat assignat al segle IV o V (INTF).
Utilitza nomina sacra. El nom Ιησους (Jesús) s'abreuja a ΙΗΣ (tot i que la majoria dels manuscrits utilitzen l'abreviatura ΙΣ).En aquest cas, el nombre "cent cinquanta-tres" s'escriu amb l'abreviatura - ΡΝΓ .
| 𝔓$^{122}$ | Traducció |
| Ανεβη ουν Σιμων Πε τρος και ειλ | Així que Simó Pere se'n va anar a un altre lloc |
| κυσεν το δικτυον ε ις τ ην γην μεσ | va tirar la xarxa a terra, plena |
| τον ιχθυων μεγαλω ν ΡΝΓ κ αι το | de peixos grossos, uns 153 d'ells; i |
| σουτων οντων ουκ ε σχισθη τ ο δικ | encara que n'hi havia tants, la xarxa no es va |
| τυον λεγει αυτοις ο Ι ΗΣ δευτε αριστη | trencar. Jesús els digué: «Vineu i preneu un |
| σατε ουδεις δε ετολμ α των μ αθητων ε | esmorzar." Ara cap dels deixebles s'atrevia |
| ξετασαι αυτων Συ τις ει ειδοτε ς οτι | pregunta-li: "Qui ets?" Ells ho sabien |
| ο ΚΣ εστιν ερχετ αι ΙΗΣ και λαμ | era el Senyor. Jesús va venir i va agafar |
| βανει τον αρτον κα ι διδωσιν αυτοις | el pa i els els va donar, |
| και το οψαριον ομοι ως τουτο ηδη | i així amb el peix. Això ja era |
| τριτον εφανερωθη τοις μ αθηταις | la tercera vegada que es va revelar als deixebles |
| εγερθεις εκ νεκρων | després de ser ressuscitat. |
Les lletres que falten estan escrites en color vermell.

## Referències

* ↑ «Liste Handschriften». Institute for New Testament Textual Research. [Consulta: 15 agost 2011].
# Papir 118

El Papir 118 (en la numeració Gregory-Aland) designat com $^{118}$${\mathfrak {P}}$, és una còpia antiga d'una part del Nou Testament en grec. És un manuscrit en papir de l'Epístola als romans i conté la part de Romans 15.26-27,32-33; 16:1,4-7,11-12. Ha estat assignat paleogràficament al segle iii.
El text grec d'aquest còdex és un representant del Tipus textual alexandrí, també conegut com a neutral o egipci. Encara no ha estat relacionat a una Categoria dels manuscrits del Nou Testament.
Aquest document es troba en l'Institut für Altertumskunde de la Universitat de Colònia (Inv. No. 10311), a Colònia (Alemanya).

## Referències

* ↑ «P118». Centro de Estudio de los Manuscritos del Nuevo Testamento.
* ↑ Aland, Kurt; Aland; Erroll F. Rhodes (trans.). The Text of the New Testament: An Introduction to the Critical Editions and to the Theory and Practice of Modern Textual Criticism. Grand Rapids: William B. Eerdmans Publishing Company, 1995, p. 99. ISBN 978-0-8028-4098-1.
* ↑ «Liste Handschriften». Institute for New Testament Textual Research.
# Parràsia

Parràsia (grec antic: Παρρασία, etnònim Παρράσιος) era una contrada situada al sud de l'antiga Arcàdia que ocupava la part esquerra de la plana del riu Alfeu. Homer ja la menciona com a ciutat al «Catàleg de les naus»; la tradició deia que l'havia fundada Parrasi, un dels fills de Licàon i pare d'Arcas. Altres tradicions deien que va ser Pelasg qui va fundar la ciutat. Alguns autors equiparen la ciutat amb Licosura.
Hi havia les viles de Macàrees, Dàsees, Acacèsion, Licosura, Tòcnia, Basilis, Cípsela, Batos, Trapezunt, Acòntion i Proseis.
Els seus habitants, els parrasis, eren segons Estrabó, una de les tribus d'Arcàdia més antigues. Durant la guerra del Peloponès, Mantinea va sotmetre Parràsia i els parrasis, però els lacedemonis els van restituir els seus antics dominis, segons que diu Tucídides.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 1325. ISBN 9788441224223.
* ↑ Homer. Ilíada, II, 608.
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, IV, 10.
* ↑ Esteve de Bizanci. Ethnica, s.v.
* 1 2 3 Smith, William (ed.). «Arcadia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 15 desembre 2020].
# Deborah Jeanne Rowe

Deborah Jeanne Rowe, més coneguda com a Debbie Rowe, és una dona de Washington que es va casar amb Michael Jackson el 1996 i se'n va divorciar l'any 1999. Van tenir dos fills, Michael Joseph "Prince" Jackson Jr. i Paris-Michael Katherine Jackson. Rowe va ser la infermera personal de Michael Jackson des de 1992 fins al 1997. El 2018 va anunciar en una entrevista que ella tenia càncer i portava perruca.

## Referències

* ↑ «Debbie Rowe» (en anglès americà). Biography [Consulta: 17 gener 2020].
* ↑ Jones, Jel. Michael Jackson Rocked the World and Lives Forever. PublishAmerica, 21 abril 2010. ISBN 9781456071745 [Consulta: 1r abril 2019].
# Parc de l'Ereta

El parc de l'Ereta està situat al vessant sud-oest del Benacantil, al centre històric de la ciutat d'Alacant.
Construït l'any 1994 per tal de revitalitzar l'espai escarpat d'una antiga zona militar abandonada, uneix el popular barri de Santa Creu amb el castell de Santa Bàrbara, estant orientat cap al centre urbà i el port esportiu. El parc de l'Ereta té una de les millors vistes de la ciutat i s'hi pot accedir tant amb cotxe des de l'avinguda de Jaume II com caminant des de les diverses escales que el connecten amb el barri de Santa Creu.
A banda de la diversa vegetació mediterrània que es troba per tot el parc, a la zona coneguda com el Llindar dels Navilis, i seguint unes escalinates, també hi ha restes de muralla del segle xii i l'antic polvorí del castell.
Sota aquest parc estan situats els Pous de Garrigós, uns aljubs medievals visitables que tenen l'entrada just al costat d'una de les entrades al parc, concretament la situada a la plaça del Pont.

## Referències

* ↑ «Parc de l'Ereta» (en valencià), 29-10-2014. [Consulta: 31 juliol 2021].
* ↑ «Diumenge en família al parc de l’Ereta d'Alacant - Comunitat Valenciana». [Consulta: 31 juliol 2021].
* ↑ «Museu d'Aigües d'Alacant i Pous de Garrigós». [Consulta: 31 juliol 2021].
# Cres (mitologia)

Cres (en grec antic Κρής), va ser segons la mitologia grega un heroi fill de Zeus i d'una nimfa del mont Ida, a Creta. Era l'epònim de l'illa de Creta.
De vegades se'l considera "fill de la terra cretenca". Va ser el rei de la primera població de l'illa, els "eteocretencs" o "cretencs veritables". Cres va donar asil a Zeus infant quan Cronos, el seu pare, l'amenaçava de mort i el refugià a les muntanyes de l'Ida. Va dictar lleis als seus súbdits abans que Minos, el gran legislador.
Algunes tradicions el fan pare o germà de Talos, l'autòmat que protegia l'illa de Creta de qualsevol invasió per mar.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 118. ISBN 9788496061972.
# Cres

«Cres» té aquests significats:
* Toponímia:
** Le Crès, ciutat de França prop de Montpeller
** Illa de Cres, illa de la costa de Dalmàcia, a Croàcia
** Cres (ciutat), localitat a l'illa de Cres (Croàcia)
* Personatges:
** Cres o Cressus, rei de Lídia
** Cres (mitologia), personatge mitològic fill de Zeus i epònim de Creta
# Pere Ambròs Fabregat

Pere Ambròs Fabregat, (Reus, 30 d'octubre de 1856 – 19 de gener de 1929) era un obrer boter reusenc que va arribar a alcalde de la ciutat.
L'any 1871 es va afiliar al Partit Republicà Democràtic Federal. El 1875 va ser elegit president de la societat de boters de Reus i va participar en una vintena de congressos obrers. El 1909 va sortir elegit regidor de l'Ajuntament, càrrec pel que el van reelegir el 1912. Dos anys més tard fou designat alcalde de la ciutat i va exercir fins al 1915.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs: vol. I. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 46.

## Enllaços externs

* Dades dels Països Catalans Arxivat 2010-02-26 a Wayback Machine.
* «Pere Ambròs Fabregat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Passer

Passer és un gènere d'ocells de la família dels passèrids (Passeridae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.1, 2021) aquest gènere està format per 28 espècies:
* Passer ammodendri - pardal dels sacsaüls.
* Passer domesticus - pardal comú.
* Passer italiae - pardal d'Itàlia.
* Passer hispaniolensis - pardal de passa.
* Passer pyrrhonotus - pardal del Sind.
* Passer castanopterus - pardal de Somàlia.
* Passer cinnamomeus - pardal rutilant.
* Passer flaveolus - pardal citrí.
* Passer moabiticus - pardal del mar Mort.
* Passer iagoensis - pardal de Cap Verd.
* Passer motitensis - pardal gros.
* Passer insularis - pardal de Socotra.
* Passer hemileucus - pardal d'Abd al Kuri.
* Passer rufocinctus - pardal de Kenya.
* Passer shelleyi - pardal de Shelley.
* Passer cordofanicus - pardal del Kordofan.
* Passer melanurus - pardal del Cap.
* Passer griseus - pardal gris.
* Passer swainsonii - pardal de Swainson.
* Passer gongonensis - pardal becgròs.
* Passer suahelicus - pardal suahili.
* Passer diffusus - pardal sud-africà.
* Passer simplex - pardal del desert.
* Passer zarudnyi - pardal de Zarudni.
* Passer montanus - pardal xarrec.
* Passer luteus - pardal daurat del Sahel.
* Passer euchlorus - pardal daurat d'Aràbia.
* Passer eminibey - pardal castany.

## Referències

* ↑ Gill, F.; Donsker, D.; Rasmussen, P. (Eds). 2022. IOC World Bird List (v12.1). doi: 10.14344/IOC.ML.12.1.
Viccionari
# Creu de terme (Argençola)

La Creu de Terme d'Argençola és una creu de terme situada a la cruïlla entre la carretera BV-2231 i l'entrada al nucli d'Argençola, a la comarca de l'Anoia, a Catalunya. La creu va ser construïda el 1923, i al peu hi figura l'escut del municipi.
És una creu molt senzilla. Els acabats de les tres puntes porten decorats curvilinis que destaquen de la resta del conjunt. És una mica baixa i rabassuda, bastant simple, sense cap representació, i es conserva en molt bon estat. Sembla bastant tardana, potser és del segle xviii. Destaca una decoració de fletxes a cada braç de la creu i una flor al mig. La columna està picada en un sector.

## Referències

* ↑ «La Comarca del Bages». Salvador Ginesta i Batllori.
* ↑ «CREU DE TERME». Generalitat de Catalunya.
# Creu de terme (Cardedeu)

La Creu de terme és una obra barroca de Cardedeu (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Creu de Terme és també el nom del guardó que l'ajuntament atorga a persones ben merescuts.

## Descripció

Creu de terme situada abans a l'entrada de la població, venint de Granollers, un cop passat el pont de la via. Quan s'erigí assenyalava el començament del terme de Vilalba, que llavors formava municipi propi. La creu descansava damunt d'una escalinata circular de tres grades de pedra granítica. A la base de la creu, de quatre cares, hi ha l'escut de Cardedeu en forma de cairó i rombe. En un altre inscripció convidant al caminant a fer penitència «Colles Sta AS M. dient un pare nostre i Ave Maria es guanya 40 dies de perdó. Any 1679» Una part del sòcol és llis i a l'altre hi ha en relleu una deixuplina que recorda la Passió del senyor. A un costat té la imatge de Crist i a l'altre la de la Verge. Descansa damunt una columna salomònica.

## Història

Fou erigida l'any 1679 essent rector de la parròquia el doctor Esteve Escariu (degà del Vallès). Ell mateix feu bastir també la capelleta del Sant Crist a l'entrada del carrer hospital el 1699.
El 1936 fou arrencat el capitell romànic i fet bocins. Conservats els fragments, fou reconstruïda. El 1969 fou envestida per un camió. Es restaurà i traslladà al mig de la plaça el 1971.
A l'octubre de 2017 dos nois van provocar-ne greus danys mentre hi practicaven parkour, de manera que la creu va resultar escapçada i la columna de pedra va quedar partida per la meitat. A juny de 2018 es va restituir amb una rèplica, l'original es conserva al Museu-Arxiu Tomàs Balvey de Cardedeu.

## Referències

* ↑ «Tomàs Elias i els germans Castells guardonats amb la Creu de Terme». somVallès - Diari del Vallès Oriental, 27-04-2015. «El guardó de la Creu de Terme és la màxima distinció de Cardedeu»
* ↑ «Creu de terme (Cardedeu)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 «Creu de terme». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2017].
* ↑ Polo, Ferran «Dos menors identificats per malmetre greument la Creu de Terme, a Cardedeu». El 9 nou [Vic], 30-10-2017.
* ↑ Villarroya, Josep «Dos menors identificats per malmetre greument la Creu de Terme, a Cardedeu». El 9 nou [Vic], 06-06-2018.
* ↑ Villarroya, Josep «Cardedeu recupera la Creu de Terme, malmesa a finals d'octubre». El 9 Nou, 06/06/2018 |.
# Creu de terme (Amer)

La Creu de terme és una obra gòtica d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La creu és una reproducció de l'antiga creu de terme del segle xv que a principis del segle XXI és al Museu d'Art de Girona. La creu original fa 73 cm d'alçada per 63 d'amplada i 22 de profunditat màxims.
Pel que fa a la iconografia, apareix una crucifixió a una banda i la Verge amb el nen a l'altra. Les imatges, de gran qualitat i detallisme, estan molt malmeses. Destaquen els trets fisonòmics del Crist crucificat i l'expressió del nen i el treball dels plecs del vestit de la Verge.
Quant a la decoració, als extrems de la creu hi ha motius florals i vegetals d'acurat treball escultòric. Al voltant del cos de crist, perpendiculars als braços de la creu, surten 5 (i originalment 6) petites formes vegetals cruciformes que cal destacar pel seu detallisme.

## Història

El plànol de la vila d'Amer del segle XVII situava la creu en l'encreuament de l'antiga carretera de Girona amb el camí de Sant Climent d'Amer. Bastardes la situa al fossar amb una fotografia de 1919.

## Referències

* 1 2 3 4 «Creu de terme». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 agost 2021].
# Degas (cràter)

Degas és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 54 km de diàmetre. Porta el nom del pintor francès Edgar Degas (1834-1917), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1979.
Els seus raigs estan format per material de color clar que va ser ejectat durant la formació del cràter. Els cràters tan antics com el Degas estan coberts per «raigs» de material, mentre que els cràters més joves es superposen als raigs.
El sòl del cràter conté esquerdes que es van formar quan la piscina de material fos creat per l'impacte es va refredar i contraure. El material d'alta reflectància en les parets i en la part central del cràter probablement té una composició diferent de la del sòl del cràter i els seus voltants. Les condicions d'il·luminació i el moviment cap avall del material erosionat que exposa la roca fresca també contribueixen a l'aparença brillant.

## Referències

* ↑ «Degas». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 3 juny 2017].
* ↑ Nemiroff, R.; Bonnell, J., eds. (16 December 2000). "Degas Ray Crater on Mercury". Astronomy Picture of the Day. NASA. (anglès)

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Picot fuliginós meridional

El picot fuliginós meridional (Mulleripicus fuliginosus) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita la selva humida de les Filipines centrals, orientals i meridionals. Fins fa poc s'han considerat el picot fuliginós septentrional i el meridional com coespecífics.
# Pere Colls i Casadevall

Pere Colls i Casadevall (Figueres, 21 d'abril de 1903 - Figueres, 4 d'octubre de 1976) fou un futbolista català de la dècada de 1920.
Fou jugador de la UE Figueres entre els anys 1922 i 1924. Aquest any fitxà pel RCD Espanyol, on jugà tres temporades. La temporada 1924-25 va ser titular durant el Campionat de Catalunya. La temporada 1927-28 marxà a jugar a Cuba a l'equip Juventud Asturiana, on va guanyar el campionat de L'Havana. El 1928 retornà a Catalunya per jugar al CE Europa, club amb el qual debutà a primera divisió. Jugà amb la selecció catalana el 1929.

## Referències

* 1 2 3 4 «Fitxa de Colls». Periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ Pere Colls i Casadevall a BDFutbol
* ↑ «El homenaje a Luis Bru». Mundo Deportivo, 13-05-1929 [Consulta: 26 novembre 2013].
# Datana

Datana fou un estat tributari protegit de l'Índia del tipus thakurat garantit. Formava part de l'Agència de Malwa Occidental, a l'Índia central. Rebia una subvenció en concepte de tankha dels Sindhia de Gwalior. Els seus ingressos s'estimaven en 186 rúpies el 1901. El sobirà portava el títol de thakur i era un rajput del clan jadon.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908. , article Malwa Agency
# Pere Muñoz

Pere Muñoz és el nom dels següents personatges:
* Pere Muñoz i Hernández (Flix, 1954), mestre i polític català.
* Pere Muñoz Machín Rodríguez (Astúries, 1958), ciclista català.
* Pere Muñoz Perugorría (Palma, 1971), polític mallorquí.