OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Néstor Ortigoza

Néstor Ezequiel Ortigoza (7 d'octubre del 1984 a San Antonio de Padua, Argentina) és un futbolista paraguaià que juga de centrecampista pel San Lorenzo de Almagro a la primera divisió argentina de futbol.

## Carrera

Ortigoza va començar la seva carrera en el 2004, jugant per l'Argentinos Juniors. En el 2005 hi va tenir una cessió breu en el Nueva Chicago abans de tornar-hi a l'Argentinos. En el 2007 començà a establir-se com un membre important del primer equip i el 2009 es va convertir en un element quasi permanent del planter del primer equip després del nomenament de Claudio Borghi com l'entrenador d'Argentinos Juniors.
Ortigoza va ser un membre rellevant de l'equip de l'Argentinos Juniors que va guanyar el campionat de Clausura del 2010. Ell va jugar en 17 dels 19 partits de l'equip i va marcar 3 gols durant la seva campanya guanyadora del campionat, sent capità del seu equip i elegit Futbolista de l'Any a l'Argentina.
En el 2011, San Lorenzo va comprar-se'l a l'Argentinos Juniors per 2.200.000 $ i va signar al jugador per tres temporades. El 2012 fou cedit al Emirates Club.
Ha estat internacionals amb la selecció paraguaiana. Participà en el Mundial de 2010.

## Referències

* ↑ «Emirates sign a contract with Paraguay pro. Nestor Ortigoza». UAE Pro League. official website, 24-07-2012.
* ↑ Ortigoza consiguió su nacionalización Arxivat 2009-04-11 a Wayback Machine. at La Nacion (castellà)
* ↑ Soccer-Paraguay name Argentine-born Ortigoza in squad Arxivat 2012-07-15 at Archive.is reuters.com
* ↑ «Paraguay's World Cup squad 2010». planetworldcup.com. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Perfil de jugador a Football lineups Arxivat 2012-12-05 at Archive.is (anglès)
# Davenport (Oklahoma)

Davenport és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 881 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Davenport tenia 881 habitants, 353 habitatges, i 261 famílies. La densitat de població era de 419,9 habitants per km².
Dels 353 habitatges en un 33,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,4% hi vivien parelles casades, en un 10,2% dones solteres, i en un 25,8% no eren unitats familiars. En el 22,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 18,4% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.205 $ i la renda mediana per família de 30.329 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.972 $ mentre que les dones 19.091 $. La renda per capita de la població era de 12.438 $. Entorn del 19,5% de les famílies i el 23,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Davenport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Davenport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Parc Nacional de Matobo

El Parc Nacional de Matobo forma el nucli dels Pujols de Matobo o Matobos Hills, una àrea formada per turons testimoni de granit i valls boscoses a uns 35 quilòmetres al sud de Bulawayo, a Zimbàbue. El parc té una extensió de 424 quilòmetres quadrats, mentre que els turons o muntanyes de Matobo ocupen una àrea de més de 3.000 quilòmetres quadrats.
Aquesta regió tan singular es va formar fa uns dos mil milions d'anys, quan el granit es va veure forçat a pujar a la superfície i originà un paisatge ple de turons testimoni formats per grans còdols. El punt més alt del parc és un promontori anomenat Gulati (1.549 msnm), al cantó nord-est del parc.
El Parc Nacional de Matobo és el més antic de Zimbàbue, establert el 1926 amb el nom de Rhodes Matopos National Park per Cecil Rhodes. Llavors ocupava una extensió major, però es va renegociar per donar assentament a la població local i es van separar les terres comunals de Khumalo i Matobo. Més tard, però, es va incrementar amb l'adquisició de les granges World's View i Hazelside al nord.

## Enllaços externs

* «Matobo Conservation Society» (en anglès). [Consulta: 15 octubre 2016].
# Carmen Hermosillo

Carmen Hermosillo (Califòrnia, 1940 - Santa Cruz, 10 d'agost de 2008), també coneguda com humdog, va ser una community manager, assagista i poeta estatunidenca. Va ser col·laboradora de les revistes 2GQ, Wired i Leonardo. També va participar en comunitats en línia, xats primerencs i fòrums d'internet com The WELL, BBS i fenòmens posteriors com Second Life.
El 1994, va publicar en línia un assaig àmpliament influent, Pandora's Vox: On Community in Cyberspace, en el qual argumentava que el resultat de les xarxes informàtiques no havia provocat una reducció de la jerarquia, sinó una mercantilització de la personalitat i una complexa transferència de poder i informació a les empreses. De forma visionària, va deixar dibuixat el panorama: un possible sistema de relacions neofeudals entre els usuaris i les empreses de tecnologia de la informació.

## Obra publicada

* Pandora's Vox: On Community in Cyberspace (1994)
* Veni Redemptor: The Metallic Masks of God (1997)
* The History of the Board Ho (2004)
* A rant: Sex in Gaming (2005)
* Confessions of a Gorean Slave (2006)
* Roleplay and the Social Contract in Virtual Worlds (inacabat)

## Referències

* ↑ Meadows, Mark Stephen and Ludlow, Peter (09/02/2009). "A Virtual Life. An Actual Death", HPlusMagazine.com.
* ↑ «Remembering Carmen Hermosillo | The Alphaville Herald». [Consulta: 7 gener 2021].
* ↑ «Zero Dark Thirty: The Last Days of Carmen Hermosillo | The Alphaville Herald». [Consulta: 7 gener 2021].
* ↑ "Avatars 97 Speakers", CCon.org.
* ↑ humdog (1996) "Pandora's Vox", High Noon on the Electronic Frontier, p.437. Ludlow, Peter, ed. ISBN 0-262-62103-7
* ↑ "Introducing Humdog: Pandora’s Vox Redux", Folksonomy.co. OR 05/05/2004. "Introducing Humdog: Pandora’s Vox Redux", AlphavilleHerald.com (formerly Second Life Herald).
* ↑ Curtis, Adam (2011). All Watched Over by Machines of Loving Grace, episode 1. 35'55".
* ↑ Guardiola, Ingrid. L'Ull i la navalla: un assaig sobre el món com a interfície. Barcelona: Arcàdia, 2018. ISBN 978-84-947174-7-5.
# Antonia de dictadura

Antonia de dictadura va ser una llei establerta pel triumvir Marc Antoni, que impedia admetre la dictadura i fins i tot proposar el seu establiment, sota pena pel que ho vulnerés de poder ser assassinat amb impunitat.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 15 [Consulta: 10 abril 2022].
# Aleksandra Potànina

Aleksandra Víktorovna Potànina va ser una geògrafa i exploradora russa, coneguda per ser una de les primeres dones a ser admesa a la Societat Geogràfica de Rússia. Els viatges més importants de la seva carrera els va fer a l'Àsia central.
El cràter de Venus Potanina va ser batejat en honor d'Aleksandra Potànina.

## Carrera

Era casada amb l'etnògraf Grigori Potanin, amb qui va realitzar quatre expedicions a l'Àsia central:
* Al nord-oest de Mongòlia (1876-1877)
* Zaisan de la Vall Negra Irtysh (1879-1880)
* Al nord de la Xina, el Tibet i Mongòlia Centra (1884-1886)
* L'estudi de l'altiplà tibetà creuant el desert de Gobi (1892-1893)
Durant la darrera expedició, Potànina va emmalaltir greument i va morir el 19 de setembre de 1893 prop de la ciutat de Zhuo-Hua de camí a Xangai. S'hi construí un monument damunt de la seva tomba.
El treball d'investigació que va realitzar sobre els pobles de l'Àsia central van ser una valuosa contribució a la geografia. Es va convertir en una de les primeres dones admeses a la Societat Geogràfica Russa. El 1887, per la seva obra Buriatia, Aleksandra Potànina va rebre la Gran Medalla d'Or de la Societat Geogràfica Russa.

## Bibliografia

* Зарины, В. и Е.. Путешествия А.В. Потаниной (en rus), 1950, p. 100.

## Referències

* ↑ «Potanina, Venus, Venus» (en anglès).
* ↑ «Monument at tomb of Russian explorer Aleksandra Potanina - Kyakhta» (en anglès). [Consulta: 1r febrer 2021].
* ↑ «АЛЕКСАНДРА ВИКТОРОВНА ПОТАНИНА И ЕЁ ЭТНОГРАФИЧЕСКИЙ ОЧЕРК «БУРЯТЫ» - Исторические науки - Организация работы с молодежью» (en rus). [Consulta: 1r febrer 2021].
# Néstor Raúl Gorosito

Néstor Raúl Gorosito (San Fernando, Argentina, 14 d'abril de 1964) és un futbolista argentí retirat que disputà dinou partits amb la selecció de l'Argentina.

## Referències

* ↑ National Football Teams

## Enllaços externs

* López, Topo. «Gorosito: "En España, trabajando, es difícil que te vaya mal"». AS, 23-06-2013.
* «Gorosito». as.com.
* «Gorosito». transfermarkt.co.uk.
# Dolors Oller i Rovira

Dolors Oller i Rovira (Girona, 15 de maig de 1942) és una escriptora, crítica literària i professora de literatura catalana. És llicenciada en Filosofia i lletres, amb doctorat en filologia romànica. Ha estat catedràtica de Teoria de la Literatura a la Universitat Pompeu Fabra, on va tenir entre els seus alumnes a l'escriptora i poetessa Meritxell Sales. Va ser presidenta del PEN Català (2001-2010).
Va tenir cura de l'antologia Deu poetes d'ara (1996) i de les miscel·lànies Josep Carner, vint-i-cinc anys després (1995) i Gabriel Ferrater, 'in memoriam' (2001). A més, col·laborà en diversos volums col·lectius de literatura i teoria literària, i va exercir la crítica literària a les seccions "Línia d'ombra" i "Cercle de guix" del "Quadern" del diari El País (1987-1990).

## Premis rebuts

* Literatura Catalana de la Generalitat de Catalunya de recerca sobre literatura catalana per La construcció del sentit (1987)
* Crítica Serra d'Or d'assaig per La construcció del sentit (1987)
* Josep Vallverdú d'assaig per Virtuts textuals (1990)

## Obra publicada

* La poesia de Rafael Masó (1980)
* La construcció del sentit (1986)
* Virtuts textuals. Una tipologia de la paraula poètica (1991)
* Accions i intencions. Estratègies de lectura i assaigs de poètica (2011)
* Aprendre de la lletra. La construcció del sentit seguida de noves lectures (2012)

## Referències

* ↑ «CV Dolors Oller». [Consulta: 10 març 2022].
* ↑ Dolors Oller i Rovira al Qui és Qui de les Lletres Catalanes
* ↑ «Dolors Oller i Rovira». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Dolors Oller Rovira». Universitat Pompeu Fabra. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2016. [Consulta: 13 novembre 2016].
* ↑ «Dolors Oller nova presidenta del Centre Català del PEN Club i Carme Arenas nova Secretària». Vilaweb, 21-06-2001. [Consulta: 13 novembre 2016].
* ↑ «Presidents». PEN Català. [Consulta: 13 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Portal de Producció Científica de la UPF
# Paul Zaloom

Paul Finley Zaloom (Garden City, Long Island, 14 de desembre de 1951) és un actor i titellaire estatunidenc, conegut arreu pel personatge de Beakman, al programa El món d'en Beakman, emès a nivell internacional a diferents televisions durant la dècada del 1990.
Ha participat en dues pel·lícules: In Smog and Thunder: the Great War of the Californias (2003) i Dante's Inferno (2007).

## Referències

* ↑ «Paul Zaloom» (en anglès). IMDB. [Consulta: 24 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Paul Zaloom - Lloc web oficial
# Aquadulcaris pheronyx

Aquadulcaris pheronyx és una espècie de crustaci amfípode pertanyent a la família Paramelitidae endèmic de Sud-àfrica. Viu a l'aigua dolça.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* 1 2 IUCN (anglès)

## Bibliografia

* Baillie, J. i Groombridge, B., 1996. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 1996. UICN, Gland, Suïssa.
# Assassinat de Nuno Ribeiro

Nuno Miguel Ribeiro de Araujo, un jove portuguès obertament homosexual de 17 anys fou assassinat a cops per dos joves espanyols de 20 i 22 anys, Sergi Ruiz Lázaro i Domingo López Acedo, en un carreró d'Escaldes-Engordany, Andorra, la matinada del 14 d’abril del 2000. Aquest crim tingué una repercussió mediàtica al país per la brutal violència que van exercir i per la motivació homòfoba del crim.
Els dos agressors foren condemnats a cinc i setze anys ferms respectivament pel Tribunal de Corts. El 24 d’octubre de 2001, la sala penal del Tribunal Superior va confirmar la condemna. El maig de 2002, el Tribunal Constitucional va tombar parcialment la condemna al no apreuar que atemptés contra la dignitat de la persona perquè, en aquell moment, l'homofòbia no estava pas penalitzada. Per tant, la condemna de Sergi Ruiz i Domingo López es va rebaixar un any, sent condemnats només per homicidi.
Aquest assassinat va motivar la creació de l’associació Som com Som per iniciar la lluita pels drets del col·lectiu LGBT al país.

## Referències

* ↑ «L’autòpsia revela que Nuno va rebre setze cops de peu al cap». VilaWeb, 25-01-2001. [Consulta: 22 agost 2021].
* 1 2 «L’homicida de Nuno demana al Superior una rebaixa de setze a sis anys de presó». [Consulta: 21 agost 2021].
* ↑ «Sentència del Tribunal Constitucional relativa als recursos d'empara 2001-23 i 25-RE, de 9-5-2002.» (en castellà). [Consulta: 6 octubre 2021].
* ↑ «L'homofòbia no està penalitzada a Andorra segons el Constitucional». VilaWeb. [Consulta: 22 agost 2021].
* ↑ RTVA, Andorra Difusió. «Reportatge: viure l'homosexualitat en petits nuclis com Andorra | Andorra Difusió». [Consulta: 22 agost 2021].
* ↑ Vella, Alexandra Muratet, Andorra la. «Un crim impactant», 27-09-2020. [Consulta: 21 agost 2021].
# Anaschisma

Anaschisma és un gènere poc conegut d'amfibi prehistòric. És conegut del Carnià (Triàsic superior) del sud-oest americà i fou descrit per primera vegada a partir de restes trobades a la formació de Popo Agie (Wyoming). Una de les primeres anàlisis cladístiques que se'n feren el consideraren una forma avançada o molt derivada. Alguns espècimens atribuïts a Anaschisma sp. pertanyen a Apachesaurus.

## Referències

* ↑ Hunt, A.P. 1989. Comments on the taxonomy of North American metoposaurs and a preliminary phylogenetic analysis of the family Metoposauridae, in Lucas, SG and Hunt, AP, eds., Dawn of the age of dinosaurs in the American Southwest, pàg. 292-300 Albuquerque, New Mexico Museum of Natural History.
* ↑ Sulej, T., 2002: Species discrimination of the Late Triassic temnospondyl amphibian Metoposaurus diagnosticus. Acta Palaeontologica Polonica: Vol. 47, #3, pp. 535-546

## Vegeu també

* Amfibi prehistòric
* Llista d'amfibis prehistòrics
# Castell de Navarrés

El castell de Navarrés, a la província de València (Espanya), és una fortalesa d'origen musulmà de petites dimensions, que es localitza en un turó d'escassa alçada proper a la població.

## Descripció

La fortalesa de planta rectangular allargada i petites dimensions, s'assenta sobre un cim horitzontal, en un petit esperó rocós que domina la llera del riu Xúquer, adaptant-se al terreny. Si bé es troba en ruïna s'observen restes de llenços de muralla i dues de les seves torrasses de planta quadrada.

## Bibliografia

* Aquest article pren com a referència el text del BIC incoat per la Conselleria de Cultura de la Generalitat Valenciana
* ↑ URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=1302. Data de consulta: 1r setembre 2023.
# Ruta 9 (Uruguai)

La Ruta 9 (R9) és una carretera important del sud-est de l'Uruguai. Neix a la Ruta 8-km. 72, al departament de Maldonado, amb direcció est, i travessa els departaments de Maldonado i Rocha. A més connecta les poblacions de La Paloma, Rocha, Punta del Diablo i el Chuy.
Amb un recorregut de gairebé 340 km, la ruta 9 és transitada també per turistes amb destinació al Brasil.

## Interseccions

* José Ignacio: km. 160.
* Rocha: km. 207.
* Punta del Diablo: km. 298.
* Chuy: km. 340.
* BR-417 (Brasil).

## Referències

* ↑ Informació sobre rutes de l'Uruguai Arxivat 2016-06-28 a Wayback Machine. (castellà)
# Malatesta

«Malatesta» té aquests significats:

## Cognom italià

* Errico Malatesta (1853-1932), teòric i anarquista
* Casa de Malatesta, nissaga de nobles de la regió de Rimini
** Malatesta della Penna (1183–1248)
** Joan I Malatesta (1185–1221)
** Malatesta da Verucchio (1212–1312)
# Carles Padrós i Rubió

Carles Padrós i Rubió (Sarrià, Barcelona, 9 de novembre de 1870 - Madrid, 30 de desembre de 1950) fou un polític i empresari català.

## Biografia

Va ser un dels fundadors del Reial Madrid Club de Futbol i un dels seus primers presidents (1904-1908, succeint al seu germà Joan Padrós i Rubió).
Durant la seva presidència, el Reial Madrid va guanyar el Campionat d'Espanya quatre cops i va jugar el primer partit internacional, un amistós contra el Gallia Sport de París que va acabar en empat a un. Fou a més impulsor de la Copa del Rei de futbol, al suggerir la celebració d'un torneig per a celebrar la coronació d'Alfons XIII el 1902. Després de cessar en el seu càrrec el 1908, va ser nomenat president honorari vitalici del club.
Alhora, milità en el Partit Liberal, amb el qual fou diputat pel districte de Mataró a les eleccions generals espanyoles de 1910 (substituint al comte de Lavern), 1914 i 1916. Fou declarat fill adoptiu de la ciutat de Mataró i de la vila d'Argentona; a Mataró un passeig i el Camp de Futbol porten el seu nom.

## Referències

* ↑ El primer galáctico de la historia fue catalán, notícia a As.com (20 de febrer de 2004)
* ↑ Història del Reial Madrid, 1902-1911, en la pàgina web oficial del Reial Madrid CF.
* ↑ García, Gregorio: Web especial de l'I Centenari del Reial Madrid, Naixement i primers anys
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* ↑ «El “Desvio” fa cent anys, gràcies al diputat Carles Padrós». Capgròs, 04-10-2016. [Consulta: 30 setembre 2023].
| Precedit per: Joan Padrós i Rubio | Presidents del Reial Madrid 1904 - 1908 | Succeït per: Adolfo Meléndez |
# Arcaishon

Arcaishon (occità) o Arcachon (francès) és un municipi francès, al departament de la Gironda i a la regió de Nova Aquitània (part de les Landes). Fou creat el 1857 d'una escissió de la Tèsta de Buc.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| - | 736 | 2.065 | 3.696 | 4.981 | 7.133 | 8.102 | 7.910 | 8.221 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 8.259 | 9.279 | 10.266 | 10.634 | 12.261 | 13.135 | 13.102 | 14.603 | 14.985 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 14.862 | 14.986 | 13.892 | 13.293 | 11.770 | 11.459 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1945-1977 | Lucien de Gracia | RPF |
| 1977-1985 | Robert Fleury | |
| 1985-2001 | Pierre Lataillade | RPR |
| 2001- | Yves Foulon | UMP |

## Agermanaments

* Amherst (Massachusetts)
* Aveiro
* Gardone Riviera
* Goslar
* Pescara

## Galeria d'imatges

* Embarcador Thiers.
* Platja d'Arcaishon.
* La Creu Péris, obra de Claude Bouscau.
* Platja d'Arcaishon.
* Embarcador Thiers.
* Vista de la platja, de l'embarcador i d'Arcachon.
* Monument als morts.
* Nòstra Dama de las Passas.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
* ↑ «Arcaishon». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* (francès) Web de l'ajuntament
* (francès) Oficina de turisme d'Arcaishon
# Premi Feroz al millor tràiler

El Premi Feroz al millor tràiler és un premi cinematogràfic atorgat anualment des de 2014 per l'Associació d'Informadors Cinematogràfics d'Espanya.

## Guanyadors i nominats

| Edició | Any | Guanyador | Nominats |
| I | 2014 | (Empat) Los amantes pasajeros Gente en sitios | 3 bodas de más Las brujas de Zugarramurdi Caníbal |
| II | 2015 | La isla mínima | 10.000 km Ocho apellidos vascos Carmina y amén Magical Girl |
| III | 2016 | La novia | Anacleto: Agent secret El desconocido Mi gran noche Requisitos para ser una persona normal |
| IV | 2017 | Kiki, el amor se hace (tràiler final) | El hombre de las mil caras (tràiler final) Julieta (tràiler final) Un monstre em ve a veure (tràiler final) Que Dios nos perdone (tràiler final) |
| V | 2018 | La llamada | El autor El bar Pieles Estiu 1993 Verónica |
| VI | 2019 | Quien te cantará | Carmen y Lola Todos lo saben El reino Campeones |
| VII | 2020 | Adiós | Dolor y gloria El hoyo O que arde Mientras dure la guerra |
| VIII | 2021 | Historias lamentables | Akelarre la boda de Rosa Explota explota Las niñas |

## Referències

* ↑ http://www.ecartelera.com/noticias/16625/lista-ganadores-premios-feroz-2014/
* ↑ http://feroz.es/nominados-a-los-premios-feroz-2015/ Arxivat 2014-12-17 at Archive.is
* ↑ Premios Feroz 2021: 'Las niñas' y 'Antidisturbios' son justos triunfadores pero 'Veneno' merecía algo más, espinof.com
# Mustang

* Per a altres significats, vegeu «Mustang (desambiguació)».
Mustang, bronco o cimarrón són els cavalls indòmits de l'Amèrica del Nord o de les pampes argentines. A l'origen, són els termes anglesos o castellans amb què es designaven els esclaus fugitius o les ovelles esgarriades. El mot cimarrón es perd i bronco s'utilitza per a qualsevol cavall no domesticat.
La paraula anglesa mustang prové de la paraula mexicana mestengo. que deriva de «mesteño». Això explica que els colons europeus posteriors als espanyols es trobessin que algunes tribus índies muntessin a cavall, fet insòlit, ja que el cavall no existia a Amèrica abans del moment que aquesta fos descoberta pels europeus. Tot i que l'antecessor del cavall procedeix d'aquest continent, però va acabar extingint-se després de la deriva continental.
Les immenses planes nord-americanes i l'absència de depredadors naturals van contribuir a la seva rapidíssima expansió. De fet, un ramat de mustangs pot doblar la seva mida cada cinc anys. Han estat molt apreciats pels nadius i pels pioners per estar dotats d'una gran resistència i fortalesa, producte d'un enorme desenvolupament muscular.
Al començament del segle xx, els mustang van arribar als dos milions de caps. Es van convertir en un problema per als ramaders, ja que competien amb el seu bestiar per la pastura. Així va començar la seva caça, i el seu nombre es va reduir gradualment fins a quedar en tan sols uns 320.000 animals a la darreria dels anys 1960. En vista del ràpid declivi del nombre de caps, el 1971 el Congrés dels Estats Units va aprovar una llei que declarava al mustang espècie protegida.

## Vegeu també

* Cultura del cavall (tribus índies)
* Cavall feral

## Referències

* 1 2 Mordkovitch, Vjacheslav G.; Hart, Richard H. «“Mustangs”, “broncos” i “cimarrones”». Biosfera. Els humans en els àmbits ecològics del món. Editorial de la Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 1r agost 2018].
* ↑ «Mustang» (en anglès). Online Etymology Dictionary.
* ↑ Robert N. Smead; Richard W. Slatta. Vocabulario Vaquero/Cowboy Talk: A Dictionary of Spanish Terms from the American West. University of Oklahoma Press, 9 novembre 2004, p. 136–. ISBN 9780806136318 [Consulta: 19 gener 2011].
* ↑ Miguel de Cervantes Saavedra. El ingenioso hidalgo Don Quijote de la Mancha. Razón y Fe, 1945.
* ↑ «Mesteño». A: Diccionario de la RAE (en castellà).
* ↑ Antonio de Nebrija citat per Bastús, V. Joaquín. «Mostrenco». A: El Trivio y el cuadrivio, o, La Nueva enciclopedia: el cómo, cuándo y la razón de las cosas (en castellà). la Viuda é Hijos de Gaspar, 1862.
* ↑ «The wild free-roaming Horse and Burro Act of 1971» (en anglès). Govern dels Estats Units, 1971. Arxivat de l'original el 2013-05-29. [Consulta: 1r agost 2018].

## Bibliografia

* de Steiguer, J. Edward. Wild Horses of the West: History and Politics of America's Mustangs (en anglès). Tucson: University of Arizona Press, 2011, p. 296. ISBN 978-0-8165-2826-4.
* Mangum, A.J. «The Mustang Dilemma» (en anglès). Western Horseman, 01-12-2010, pàg. 70–80.