OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ca l'Iglesias

Ca l'Iglesias és una obra d'Osor (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici aïllat de tres plantes i coberta de doble vessant a laterals situada prop de l'església de Santa Creu d'Horta, en plena serra de les Guilleries, sobre la riera de la Grevolosa. És una casa de grans dimensions, i inclou a la part dreta les restes d'unes instal·lacions industrials relatives a feines forestals. Les façanes són arrebossades a excepció de les cadenes cantoneres i dels marcs de les obertures, que mostren la pedra.
La façana principal consta de tres crugies. A la planta baixa hi ha, a més d'un sòcol pintat de color blau clar, dues finestres emmarcades de pedra granítica i un portal adovellat de mig punt, també emmarcat de grans blocs de pedra escairats. El primer pis mostra tres finestres amb balcons, de les quals la central és la més ampla i gran. El segon pis consta de dues finestres quadrades i una central formada per tres arcs de mig punt i dues columnetes prismàtiques amb capitell motllurat senzillament i impostes igualment marcades. El ràfec de la cornisa està format per tres fileres de rajola, una d'elles amb forma de dent de diamant.
Pel que fa als interiors, estan sostinguts amb cobertes de bigues de fusta. Els pisos superiors estan en relatiu mal estat de conservació i els llogaters viuen a la planta baixa, aïllats del món i en plena natura. La part adossada a ponent, dependències de treball, està enderrocada i només en resten les parets mestres. Es tracta d'una estructura de maçoneria i rajola, de forma rectangular amb grans arcades de rajol de mig punt amb les impostes marcades. Hi ha cinc arcades al costat llarg i una als costats curts.

## Història

Aquesta casa està datada, en la seva forma actual, del segle xix. Malgrat això, la casa està documentada des del segle xiii. El primer hereu i propietari documentat és un tal Pere Iglésies, a l'últim terç del segle xiii. La propietat ha continuat en mans de la mateixa família fins a l'actualitat. Encara és propietat de la família Iglésies, de Santa Coloma de Farners. Actualment, després de restar uns anys deshabitada, està llogada a una família belga.
Ca l'Iglésies, amb el Sobirà de Santa Creu, és una de les grans propietats de la parròquia de Santa Creu d'Horta.
A la rodalia de la casa hi ha dos arbres monumentals; el pi i el roure de Ca l'Iglésies.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Ca l'Iglesias». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2016].
# L'africà

L'africà és una novel·la de l'escriptor francès Jean-Marie Le Clézio, Premi Nobel de Literatura el 2008. El llibre fou publicat en francès el 2004 per l'editorial Mercure de France, amb el títol de L'Africain. En català va sortir traduït el desembre de 2008, i va coincidir amb el guardó del Nobel per al seu autor. La traducció ha anat a càrrec d'Anna Torcal i Salvador Company i ha estat editat per Edicions 62 a la col·lecció El Balancí.

## Argument

Ens trobem amb una novel·la de caràcter autobiogràfic i elegíac, ja que és la història del pare de l'escriptor i com aquest home que fuig de les convencions socials d'Occident i de progressius dessarrelaments, que el portaran fins i tot a perdre la nacionalitat britànica, s'acaba convertint en l'africà del títol. Els records de quan el protagonista era infant i les múltiples dades de la vida del pare conformen el relat, que se centra en els anys que el pare fou metge a la zona oest de Nigèria i nord del Camerun, com la vida allà estava lluny de la moral britànica, però també recorda la severitat d'aquell pare que no havia pogut passar amb la seva família els anys de la II Guerra Mundial.
El pare era originari de l'illa Maurici i va estudiar medicina a Londres. Va trobar feina a Portsmouth però no va exercir mai, ja que el director de l'hospital on havia d'anar a treballar li va demanar la seva targeta, mostra de les convencions socials britàniques que ell rebutjava. Es va embarcar a la Guaiana i d'aquí a Àfrica, on va exercir de metge durant molts anys. Mentrestant, va crear una família amb un amiga francesa a la qual anava a visitar sovint mentre estudiava. A Àfrica serà un home feliç i només la guerra i els posteriors canvis en el món colonial faran que tingui seriosos problemes d'adaptació, però malgrat tot, és vist amb orgull i devoció per part del seu fill. Es convertirà en un assessor per a la descolonització i va ser partidari que les terres més orientals de Nigèria passessin al Camerun perquè podrien tenir un millor futur, com realment ha passat.
El llibre està il·lustrat amb fotografies i plànols d'època que procedeixen de l'arxiu familiar de l'autor.
# Nordebert

Nordebert o Norbert (+ 695) fou un majordom de palau de Nèustria del 688 al 695.
Nordebert era un dels fideles de Pipí d'Héristal duc-majordom d'Austràsia. Després de la seva victòria a la batalla de Tertry el juny del 687 el majordom de palau de Nèustria Bercari fou assassinat segurament el 688, el que va permetre signar la pau amb Pipí que així va agafar el control del tres regnes: Austràsia (on governava com a duc), Neustria i Borgonya (Teodoric III era rei nominal als tres regnes però només a Neustria i Borgonya era reconegut). Pipí va imposar als nobles de Nèustria el nomenament de Nordebert o Norbert com a majordom, per dirigir el regne de fet com el seu governador.
Mort Teodoric el 791, el rei Clodoveu IV el va confirmar per diploma de 28 de febrer del 693 en el que Nordebert és esmentat com a Nordoberctho…comitebus. Va ocupar el càrrec fins a la seva mort el 695, quan Pipí va fer nomenar majordom al seu propi fill Grimoald II.

## Notes

* 1 2 Liber Historiæ Francorum

## Bibliografia

* Monumenta Germaniae Historica: Liber Historiæ Francorum
# Puiol

Puiol (aragonès: Puyol) és un caseriu del municipi de Monesma i Queixigar, al vessant sud del turó on s'alça el castell de Monesma.

## Referències

* ↑ «Puyol Localitat Monesma y Cajigar Huesca. Aragó. Osca». [Consulta: 26 febrer 2024].
* ↑ «Monesma y Cajigar» (en espanyol europeu). [Consulta: 26 febrer 2024].
* ↑ «Castell de Monesma (Monesma i Queixigar)». GEC. [Consulta: 26 febrer 2024].
# Kildibeg

Kildi (Kildi Khan) o Kildi Beg o Kildibeg fou un suposat kan de l'Horda d'Or. Howorth pensa que és el mateix personatge que Kulna Khan (vers 1359-1360) però altres historiadors com Van Hammer o Fraehn el suposen un personatge diferent. La principal causa de considerar-lo diferent és que Kulna Khan, que no hauria regnat ni sis mesos, hauria estat assassinat pel seu germà Nuruzbeg (Nurusbeg o Nurus Khan) vers el 1360 i de fet les monedes amb el nom de Kulna són del 1359 i el 1360, i en canvi hi ha monedes de 1360, 1361 i 1362 amb el nom de Kildibeg o Kildi Khan o Kildibeg Khan encunyades a Nova Sarai, Azak i Mokhshi. Com que en aquestes dates hi havia altres kans regnant cal suposar que Kulna, Nuruzbeg, i Kildibeg (i el seu possible successor Txerkes Khan) es titulaven kan però només gaudien d'un poder regional més o menys ampli.
| Precedit per: Nuruzbeg | Khan de l'Horda d'Or 1361–1363 | Succeït per: Txerkes Khan |

## Referències

Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II, division I. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Sbrodovka

Sbrodovka (en rus: Сбродовка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 151 habitants. Pertany al districte municipal de Saràtov.

## Referències

* ↑ «О преобразовании Соколовского, Михайловского, Краснооктябрьского, Вольновского, Дубковского, Расковского, Усть-Курдюмского, Александровского муниципальных образований Саратовского муниципального района Саратовской области, муниципального образования "Город Саратов" и внесении изменений в некоторые законодательные акты Саратовской области от 25 ноября 2021 - docs.cntd.ru». Arxivat de l'original el 2021-12-27.
* ↑ «Карта села Александровки в Саратовской области с улицами и номерами домов». mapdata.ru. Arxivat de l'original el 2020-10-17. [Consulta: 30 març 2020].
# Mystus bleekeri

Mystus bleekeri és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pakistan, l'Índia, Bangladesh, el Nepal, Myanmar, el Bhutan i Indonèsia.

## Referències

* ↑ Scopoli J. A. 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Prague. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Rahman, A.K.A. 1989. Freshwater fishes of Bangladesh. Zoological Society of Bangladesh. Department of Zoology, University of Dhaka. 364 p.
* ↑ Petr, T. 1999. Coldwater fish and fisheries in Bhutan. p. 6-12. A T. Petr (ed.) Fish and fisheries at higher altitudes: Asia. FAO Fish. Tech. Pap. Núm. 385. FAO, Roma, Itàlia. 304 p.

## Bibliografia

* Burgess, W.E. 1989. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Nova Jersey, Estats Units). 784 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Roberts, T.R. 1994. Systematic revision of Asian bagrid catfishes of the genus Mystus sensu stricto, with a new species from Thailand and Cambodia. Ichthyol. Explor. Freshwat. 5(3):241-256.
* Talwar, P.K. i A.G. Jhingran 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Vol. 2. A.A. Balkema, Rotterdam.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# L'agent secret

L'agent secret (títol original: The Secret Agent) és una pel·lícula britànica de Christopher Hampton estrenada l'any 1996. Ha estat doblada al català.

## Argument

En 1886, el llibreter Adolf Verloc alberga sota la seva petita llibreria reunions d'anarquistes, petits-burgesos, intel·lectuals i idealistes. De fet és un agent doble al servei dels russos i de la policia de la seva Graciosa Majestat. L'endemà d'una reunió, és convocat per Vladimir, un agregat de l'ambaixada russa, que acaba de concebre un pla diabòlic: un atemptat contra l'observatori de Greenwich. Verloc és encarregat d'aquesta missió.

## Repartiment

* Bob Hoskins: Verloc
* Patricia Arquette: Winnie Verloc
* Gérard Depardieu: Ossipon
* Jim Broadbent: l'inspector cap Heat
* Christian Bale: Stevie
* Roger Hammond: M. Michaelis
* Eddie Izzard: Vladimir
* Peter Vaughan: el xofer
* Julian Wadham: l'ajudant del comissari
* Robin Williams: l'assassí (no surt als crèdits)

## Rebuda

* Premis
** 1996: Festival de Mar del Plata: Secció oficial de llargmetratges a concurs
* Crítica
** "Correcta adaptació de la novel·la"
** "Més que aportar res a l'adaptació de la novel·la de Hichcock en "Sabotatge" (1936), Hampton es limita a despistar"

## Referències

* ↑ «L'agent secret». esadir.cat.
* ↑ «The Secret Agent». Allociné.
* ↑ Garrido, Inma «El agente secreto». Cinemanía.
* ↑ Martínez, Luis «El agente secreto». El País.
# Khoit

Khoit fou un districte de l'Altzniq, al nord-est de Sassun, al regne d'Armènia. La seva història va unida a la de Sassun.
El districte limitava al sud amb el Gzekh i el Sasassounk (Sassun) del qual el separava la muntanya Tsovasar; a l'oest els districte muntanyòs d'Aspakuniats Tzor; a l'est el Salnodzor; i al nord el Taron.
# Mystus alasensis

Mystus alasensis és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sumatra (Indonèsia).

## Referències

* ↑ Scopoli J. A. 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Prague. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W.E. 1989. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Nova Jersey, Estats Units). 784 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ng, H. H. & Hadiaty, R. K. 2005. Two new bagrid catfishes (Teleostei: Bagridae) from the Alas River drainage, northern Sumatra. Ichthyol. Explor. Freshwaters, 16 (1): 83-92.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# L'afinador de pianos

L'Afinador de Pianos és un llibre de ficció històric escrit per Daniel Mason, situat a l'Índia i la Birmània britàniques.

## Trama

La història es desenvolupa l'any 1886, a les selves de Birmània. El protagonista és un home de mitjana edat anomenat Edgar Drake. Rep l'encàrrec del departament de guerra britanic de reparar un estrany piano de cua Erard propietat d'un doctor de l'exèrcit anomenat Anthony Caroll. En Caroll va encarregar que li enviesin un piano amb la finalitat d'aconseguir la pau i la unió entre els princeps de Birmània per així fomentar l'expansió de l'imperi britànic. Degut a l'extrema humitat del clima tròpical, aviat el piano queda inservible i està totalment desafinat. La missió d'en Drake es torna vital per als interessos de la corona britànica. El que comença amb una simple aventura militar porta a un remolí de complots i intrigues mentre que el metge de la milícia és culpat de traïció. Aleshores l'afinador de pianos recorre al cirurgià major en contra dels desitjos del personal militar i inesperadament està rodejat d'un entorn ple d'expectació.

## Adaptació

La novel·la va ser adaptada a una òpera per Nigel Osborne, amb un llibret d'Amanda Holden, que es va estrenar al Linbury Studio de la Royal Opera House el 2004.

## Referències

* ↑ «How opera can stop war - Classical music». The Guardian, 01-10-2004.
# Míddies (orador)

Míddies (en grec Mειδίας Meidias) va ser un atenenc influent i molt ric que va viure al segle iv aC. És conegut per ser un enemic declarat de Demòstenes l'orador.
El seu primer acte d'hostilitat va ser quan junt amb el seu germà Trasíloc, va anar a la casa de Demòstenes per prendre possessió de l'immoble com a resultat d'un plet. Més tard el va acusar d'obviar els seus deures familiars i finalment d'estar implicat en l'assassinat d'un tal Nicodem. Demòstenes va contestar amb un plet del que es conserva el seu discurs, Κατὰ Μειδίου περὶ τοῦ κονδύλου fet l'any 355 aC.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/1095?page=root;rgn=pages;size=100;view=image;q1=MiloSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 1085. ]
# Museu miner i de minerals d'Arizona

El Museu miner i de minerals d'Arizona (en anglès, Arizona Mining and Mineral Museum) va ser un museu situat a la localitat de Phoenix, a l'estat d'Arizona (Estats Units), centrat en els minerals i la mineria. Gestionat per l'Arizona Historical Society, una agència del govern estatal, les seves exposicions incloïen més de 3.000 minerals, roques, fòssils i artefactes relacionats amb la indústria minera. El museu va tancar el maig de 2011, tot i que l'abril de 2017 es va aprovar una legislació per reobrir el museu sota la propietat de la Universitat d'Arizona.
El museu es va iniciar el 1884 com a exposició temporal a la primera fira territorial d'Arizona. Davant l'èxit aconseguit es va traslladar a un edifici permanent al recinte firal estatal el 1919. Fins al 1953 va obrir-se només per les fires, moment en què sis companyies mineres d'Arizona van proporcionar fons per al seu funcionament, començant així a obrir durant tot l'any com a museu formal. L'any 1991 el museu i les oficines del departament van desallotjar les instal·lacions del recinte firal, que aleshores estava en ruïnes i no tenien condicions climàtiques adequades per a l'emmagatzematge d'arxius de documents, i es van traslladar a l'antic auditori del santuari El Zaribah, a Phoenix.

## Referències

* ↑ Arizona Mining and Mineral Museum Arxivat 2010-12-06 a Wayback Machine., Arizona Department of Mines and Mineral Resources website, accessed October 30, 2010
* ↑ Silber, Clarice, University of Arizona to reopen, run state mining museum, Arizona Daily Star, May 15, 2017
* ↑ Arizona Mineral Resource Arxivat 2014-06-16 a Wayback Machine., No. 37, February 2004
# LDG

LDG té els següents significats:
* Gradient latitudinal de diversitat (del seu nom en anglès Latitudinal Diversity Gradient)), variació de la biodiversitat de la Terra des dels pols cap a l'equador
* Vidre del desert de Líbia (del seu nom en anglès Libyan Desert Glass), impactita que sol trobar-se a l'est del Sàhara
* Llanxa de desembarcament gran, embarcació especialitzada en el transport de tropes
* Ldg. també és l'abreviatura de landgravi, títol nobiliari del Sacre Imperi Romanogermànic
* ldg també és el codi ISO 639-3 del lenyima, llengua parlada a Nigèria
# Làmpries (fill de Plutarc)

Làmpries (Lamprias) fou el fill de Plutarc que va fer una llista de totes les obres del seu pare, llista que es conserva i fou publicada per primera vegada per Hoeschelius a la ciutat de Florència.
Com que la llista inclou títols que foren escrits molt més tard de la mort del seu pare, és molt probable que la llista hagués estat manipulada en temps posteriors amb alguns afegits, però alguns autors la consideren fins i tot, falsa completament.

## Referències

* ↑ «Plutarco | Biografías de grandes historiadores» (en castellà), 30-03-2016. [Consulta: 9 gener 2021].
* ↑ Plutarco Celeb-true (castellà)
# Mígids

Els mígids (Migidae) són una família d'aranyes migalomorfes. Fou descrita per primera vegada per Eugène Simon l'any 1892.
Són unes aranyes petites i poc peludes. Construeixen caus amb opercles per tapar l'entrada. Algunes espècies viuen en hàbitats de falgueres arborescents. Es troben fonamentalment a Sud-amèrica, Àfrica, Madagascar i Oceania (Austràlia, Nova Zelanda i Nova Caledònia).

## Sistemàtica

Segons el World Spider Catalog amb data de 30 de gener de 2019 té les següents espècies reconegudes:
* Bertmainius Harvey, Main, Rix & Cooper, 2015
* Calathotarsus Simon, 1903 (Xile, Argentina)
* Goloboffia Griswold & Ledford, 2001 (Xile)
* Heteromigas Hogg, 1902 (Austràlia)
* Mallecomigas Goloboff & Platnick, 1987 (Xile)
* Micromesomma Pocock, 1895 (Madagascar)
* Migas L. Koch, 1873 (Nova Zelanda, Austràlia)
* Moggridgea O. Pickard-Cambridge, 1875 (Àfrica)
* Paramigas Pocock, 1895 (Madagascar)
* Poecilomigas Simon, 1903 (Àfrica)
* Thyropoeus Pocock, 1895 (Madagascar)

### Superfamília Migoidea

Els mígids són l'única família representant de l'antiga superfamília dels migoïdeus (Migoidea). Les aranyes, tradicionalment, havien estat classificades en famílies que van ser agrupades en superfamílies. Quan es van aplicar anàlisis més rigorosos, com la cladística, es va fer evident que la major part de les principals agrupacions utilitzades durant el segle XX no eren compatibles amb les noves dades. Actualment, els llistats d'aranyes, com ara el World Spider Catalog, ja ignoren la classificació de superfamílies.

## Referències

* 1 2 3 4 (anglès) Referència World Spider Catalog : Migidae +base de dades . Accés l'1 de febrer de 2019
* ↑ Simon, E. (1889m). Arachnides. A: Voyage de M. E. Simon au Venezuela (décembre 1887-avril 1888). 4e Mémoire. Annales de la Société Entomologique de France 6 9, 169-220.
* ↑ Coddington, 2005, p. 24.
* ↑ World Spider Catalog, 2018.

### Bibliografia

* Coddington, Jonathan A. Spiders of North America: an identification manual. American Arachnological Society, 2005, p. 18–24 [Consulta: 24 setembre 2015]. «Phylogeny and classification of spiders»
* World Spider Catalog. «World Spider Catalog version 19.0». Natural History Museum Bern, 2018. [Consulta: 11 juliol 2018].
* Raven, R.J. (1984): "Systematics and biogeography of the mygalomorph spider family Migidae (Araneae) in Australia". Aust. J. Zool. 32: 379-390 Abstract (Migas, Heteromigas)
* Griswold, C. E. 1998a: "The nest and male of the trap-door spider Poecilomigas basilleupi Benoit, 1962 (Araneae, Migidae)". Journal of Arachnology, 26: 142-148. PDF Arxivat 2006-05-13 a Wayback Machine.
* Zapfe, H. (1961): "La Familia Migidae en Chile". Invest. Zool. Chil. 7: 151-157

## Vegeu també

* Llista d'espècies de mígids
* Migoideid
* Classificació de les aranyes

## Enllaços externs

* Migidae Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Federació Europea d'Halterofília

La Federació Europea d'Halterofília (en anglès, European Weightlifting Federation, EWF) és l'organització que es dedica a regular les normes de l'esport d'halterofília en l'àmbit competitiu dins d'Europa, així com celebrar a periòdicament competicions i esdeveniments. És una de les cinc organitzacions continentals que conformen la Federació Internacional d'Halterofília. Es va fundar el 20 de setembre de 1969 a Varsòvia (Polònia) per 19 països. Té la seu a la Ciutat de San Marino (San Marino).
Les principals competicions que organitza són:
* Campionat Europeu d'Halterofília
* Campionat Europeu d'Halterofília Juvenil

## Estats que són membres

El 2007 l'EWF compta amb l'afiliació de 48 federacions nacionals.
| Alemanya Albània Armènia Àustria Azerbaidjan Bèlgica Belarús Bòsnia i Hercegovina Bulgària Croàcia Xipre Dinamarca | Escòcia Eslovàquia Eslovènia Espanya Estònia Finlàndia França Galícia Geòrgia Grècia Hongria Anglaterra | Irlanda Irlanda del Nord Islàndia Israel Itàlia Letònia Lituània Luxemburg Malta Moldàvia Mònaco Noruega | Països Baixos Polònia Portugal Txèquia Romania Rússia San Marino Sèrbia Suècia  Suïssa Turquia Ucraïna |

## Organització

L'estructura jeràrquica de la federació està conformada pel president, el secretari general i els vicepresidents, el Cos Executiu i tres Comitès (el Comitè Tècnic, el Comitè Mèdic i el Comitè d'Auditoria).

### Presidents

| Núm. | Període | Nom | País |
| 1 | 1969 – 1983 | Janusz Przedpełski | Polònia |
| 2 | 1983 – 1987 | André Coret | França |
| 3 | 1987 – 1999 | Wally Holland | Regne Unit |
| 4 | 1999 – 2008 | Waldemar Baszanowski | Polònia |
| 5 | 2008 | Antonio Urso | Itàlia |

## Enllaços externs

* Federació Europea d'Halterofília - Lloc web oficial (anglès)
# Casa Griñó

La Casa Griñó és una obra d'Olot (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
És un edifici de planta baixa, dos pisos i golfes. El primer pis té tres obertures a la façana del c/ Vilanova i a la façana que dona al jardí hi ha tres finestres que donen a una terrassa, a la que s'adossa un petit sortint. La teulada és a tres vessants, amb lleugera forma de pavelló.

## Referències

* ↑ «Casa Griñó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].