OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Saint-Aignan (Ar Mor-Bihan)

Saint-Aignan (en bretó Sant-Inan) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 680 habitants.

## Demografia

Evolució de la població INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| - | - | - | - | - | 1209 | - | - | - |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| - | - | - | 1180 | - | - | - | - | 1345 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| - | - | 1538 | - | - | - | - | 1224 | 1051 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 924 | 772 | 706 | 651 | 612 | 629 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | René Anes | |

## Referències

* ↑ Saint-Aignan al web de l'Insee
# Sainte-Menehould

Sainte-Menehould és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est.
# Saqui barbut d'Uta Hick

Chiropotes utahicki és una espècie de mico de la família dels pitècids que es troba al Brasil.

## Referències

* Rylands, A.B., Bampi, M.I., Chiarello, A.G., da Fonseca, G.A.B., Mendes, S.L. & Marcelino, M. (2003). Chiropotes utahickae. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 11 maig 2008 (en anglès).
# Sanwar

Sanwar fou un estat tributari protegit, una thikana feudatària de Mewar, considerada de segona classe, i casa sènior (Patwi thikana) de la de les thikanes de tercera classe de Kankarwa, Pahuna, Jaiwana, Turkiya i altres totes les quals corresponen als descendents de Maharaj Viram Deo, germà petit de Maharaj Sagat (Shakta) Singh, cap del clan Shaktawat i germanastre de Maharana Pratap Singh de Mewar. Foren coneguts com els Veeramdeot Ranawats, i portaven el títol de Baba (Maharajà).
El fill petit de Baba Sangram Singh de Kherabad, Kunwar Shambhu Singh, va rebre la thikana de Sanwar. El clan Veeramdeot tenia el dret hereditari de ser kiladars (castellans) de Kumbhalgarh. Shambhu Singh va participar en la guerra contra el maratha Malhar I Rao Holkar (1734-1766), quan va atacar Jaipur. Quan Ajit Singh de Bundi va assassinar al Maharana Ari Singh II (1761-1773), Shambhu Singh va morir combatent pel seu senyor el 1773. A la batalla d'Harkayal contra els marathes durant el regnat de Maharana Bhim Singh (1778-1828), els nets de Shambhu Singh, de noms Daulat Singh i Kushal Singh, hi van participar i el segon hi va morir.

## Llista de maharajàs

* Shambhu Singh vers 1760-1773
* Jai Singh 1773-? (fill)
* Daulat Singh ?-després de 1820
* Bhai Rao Singh vers 1840
* Girdhari Singh vers 1860
* Laxman Sibgh vers 1880
* Govardhan Singh

## Referències

* ↑ Genealogia
# Satterlyita

La satterlyita és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el seu nom del Dr. Jack Satterly (1907-1993), geòleg canadenc del departament de Mines d'Ontario i del Museu Reial d'Ontario.

## Característiques

La satterlyita és un fosfat de fórmula química (Fe$^{2+}$,Mg,Fe$^{3+}$)₁₂(PO₄)₅(PO₃OH)(OH,O)₆. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1976. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 4,5 i 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la satterlyita pertany a «08.BA: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, només amb cations de mida mitjana, (OH, etc.):RO₄ sobre 1:1» juntament amb els següents minerals: ambligonita, montebrasita, tavorita, triplita, zwieselita, sarkinita, triploidita, wagnerita, wolfeïta, stanĕkita, joosteïta, hidroxilwagnerita, arsenowagnerita, holtedahlita, althausita, adamita, eveïta, libethenita, olivenita, zincolibethenita, zincolivenita, auriacusita, paradamita, tarbuttita, barbosalita, hentschelita, latzulita, scorzalita, wilhelmkleinita, trol·leïta, namibita, fosfoel·lenbergerita, urusovita, theoparacelsita, turanita, stoiberita, fingerita, averievita, lipscombita, richel·lita i zinclipscombita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta prop el riu Big Fish, al districte miner de Dawson, al territori de Yukon, al Canadà. Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Satterlyite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r octubre 2017].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: May 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2019. [Consulta: 1r octubre 2017].
# Sans queue ni tête

Sans queue ni tête és una pel·lícula francesa i luxemburguesa de Jeanne Labrune, estrenada el 2010. Les protagonistes són Isabelle Huppert i Bouli Lanners.

## Argument

Alice (Isabelle Huppert) i Xavier (Bouli Lanners) són una prostituta i un psicoanalista la vida dels quals va malament. Alice vol canviar de professió i Xavier està en crisi després de la separació amb la seva dona. Els seus camins es creuen quan ell contracta els seus serveis sexuals i ella paga els seus com a especialista en psicoanàlisis.

## Repartiment

* Isabelle Huppert: Alice Bergerac
* Bouli Lanners: Xavier Demestre
* Richard Debuisne: Pierre Cassagne
* Sabila Moussadek: Juliette
* Valérie Dréville: Hélène Demestre
* Mathieu Carrière: Robert Masse
# Sebastiano Ronconi

Sebastiano Ronconi (Venècia, maig de 1814 - Milà, 6 de febrer de 1900) fou un baríton italià.
Fill del tenor Domenico Ronconi i germà del baríton Giorgio Ronconi. Va debutar a Lucca el 1836 i va tenir una reeixida carrera a Europa i Amèrica. Va cantar durant trenta-cinc anys i després ensenyà cant a Milà.

## Referències

* ↑ Forbes, Elizabeth. «Ronconi, Giorgio». A: Stanley Sadie. The new Grove dictionary of Opera (en anglès). vol. 4. Londres: MacMillan, 1992, p. 34 - 35. ISBN 0-333-73432-7.
* ↑ Forbes, Elizabeth. The Grove Book of Opera Singers, p. 414. ISBN 9780195337655.
* ↑ «Dades a http://grandemusica.net».
# Sant Martin de Campçalada

Bassurèls (en francès Bassurels) és un municipi del departament francès del Losera a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Selenat de magnesi

El selenat de magnesi és un compost químic del grup de les sals, constituït per anions selenat ${\ce {SeO4^{2-}}}$ i cations magnesi ${\ce {Mg^{2+}}}$, la qual fórmula química és ${\ce {MgSeO4}}$.
El selenat de magnesi es presenta hexahidratat ${\ce {MgSeO4*6H2O}}$. És un sòlid blanc o incolor, amb cristalls que cristal·litzen en el sistema monoclínic. La seva densitat és de 1,928 g/cm³; és soluble en aigua, a 0 °C se'n dissolen 20,2 g en 100 g d'aigua i augmenta amb la temperatura i a 60 °C se'n dissolen 55,52 g en 100 g d'aigua. En escalfar l'hexahidrat va perdent molècules d'aigua formant els hidrats ${\ce {MgSeO4*5H2O}}$, ${\ce {MgSeO4*4H2O}}$, ${\ce {MgSeO4*2H2O}}$ i ${\ce {MgSeO4*H2O}}$ a 78 °C, 110 °C, 205 °C i 235 °C, respectivament. Aquests hidrats cristal·litzen, per ordre, en el sistemes triclínic, ortoròmbic, monoclínic i ortoròmbic pel compost anhidre. Pot preparar-se per reacció del clorur de magnesi ${\ce {MgCl2}}$ amb el selenat de sodi ${\ce {Na2SeO4}}$ segons la reacció:
${\ce {MgCl2(aq) + Na2SeO4(aq) -> MgSeO4(s) + 2NaCl(aq)}}$
És un compost poc emprat de forma industrial.

## Referències

* ↑ Ropp, R. C.,. Encyclopedia of the alkaline earth compounds. Oxford: Elsevier, 2013. ISBN 9780444595539.
# Selenat de sodi

El selenat de sodi és un compost químic del grup de les sals, constituït per anions selenat ${\ce {SeO4^{2-}}}$ i cations sodi ${\ce {Na+}}$, la qual fórmula química és ${\ce {Na2SeO4}}$.
El selenat de sodi es presenta con un sòlid blanc o incolor, amb cristalls prismàtics que cristal·litzen en el sistema ortoròmbic. La seva densitat és de 3,098 g/cm³, quan s'escalfa es descompon, és soluble en aigua (a 25 °C se'n dissolen 58,5 g en 100 g d'aigua. Forma l'hidrat ${\ce {Na2SeO4*10H2O}}$.
Gràcies a la seva excel·lent biodisponibilitat, el selenat de sodi s'utilitza com a font inorgànica de seleni. S'aplica al sector agroalimentari per a la bio-fortificació de cultius. Té un ús profilàctic i terapèutic generalitzat en medicaments veterinaris contra malalties i trastorns relacionats amb les deficiències de seleni en animals. Una de les primeres aplicacions del selenat de sodi fou a la indústria del vidre.

## Referències

* ↑ PubChem. «Sodium selenate» (en anglès). [Consulta: 13 octubre 2019].
* ↑ Committee for Medicinal Products for Veterinary Use. European public MRL assessment report (EPMAR) for potassium selenate, sodium selenate, sodium selenite (all food producing species), 2015.
# Sector 5 (Bucarest)

El sector 5 (Sectorul 5 en romanès) és una unitat administrativa de Bucarest.

## Barris

* 13 Septembrie
* Cotroceni
* Ferentari
* Ghencea
* Giurgiului
* Rahova

## Política

L'alcalde del sector és Cristian Popescu Piedone, membre del Partit del Poder Humanista (PPU) i ex-alcalde del sector 4. Va ser elegit el 2020 per un mandat de quatre anys, derrotant el seu titular Daniel Florea, que era alcalde des del 2016. El Consell Local del Sector 5 té 27 escons.
# Sector 2 (Bucarest)

El sector 2 (Sectorul 2 en romanès) és una unitat administrativa de Bucarest.

## Demografia

El sector 2 és el sector més multicultural de la ciutat. De fet, conté la comunitat de xinesos més gran de Romania, que viu principalment als districtes de Colentina i Obor.

## Economia

Air Bucharest té la seu central al sector 2.

## Barris

* Colentina
* Iancului
* Moșilor
* Obor
* Pantelimon
* Ştefan cel Mare
* Tei
* Vatra Luminoasă

## Política

L’alcalde del 2n districte (RO Sector 2) és Radu Mihaiu, membre de l’Aliança USR-PLUS, elegit el 2020 per un mandat de quatre anys. El Consell Local del Sector 2 té 27 escons.

## Referències

* ↑ Noile etnii ale Bucureştiului cosmopolit Arxivat 2007-03-25 a Wayback Machine., Adevărul, January 25, 2007
* ↑ Home page.

## Enllaços externs

* Sector 2 (en romanès)
# Sent Jòrge de Negremont

Sent Jòrgi Negre Mont (en francès Saint-Georges-Nigremont) és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa, al districte d'Aubusson i cantó de Crocq.
La seva població al cens de 1999 era de 168 habitants. Està integrada a la Communauté de communes du Haut Pays Marchois.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 246 | 200 | 183 | 156 | 168 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | René Roulland | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Aplocheilichthys jeanneli

Aplocheilichthys jeanneli és una espècie de peix pertanyent a la família dels pecílids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 3,5 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical (22 °C-25 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Etiòpia i Kenya, incloent-hi el delta del riu Omo i el llac Turkana.

## Estat de conservació

Es troba amenaçada per la construcció de la presa Gibe 3 al riu Omo (Etiòpia), la qual cosa afectarà la fondària i la salinitat del seu hàbitat.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1863. Mémoire sur les poissons de la côte de Guinée. Natuurk. Verh. Holland. Maatsch. Wet. Haarlem (Ser. 2) v. 18. 1-136. col. Pls. 1-28.
* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 «Aplocheilichthys jeanneli» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Seegers, L., 1997. Killifishes of the world: Old world killis I: (Aphyosemion, lampeyes, ricefishes). Aqualog, Verlag: A.C.S. Gmbh, Alemanya. 160 p.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Getahun, A., 2007. An overview of the diversity and conservation status of the Ethiopian freshwater fauna. J. Afrotrop. Zool. Special Issue: 87-96.
* ↑ Okeyo, D. O., 2003. Taxonomy, common names and distribution of fish in the eastern arm of the Rift Valley drainage, Kenya. P. 250-266. A: M.L.D. Palomares, B. Samb, T. Diouf, J.M. Vakily i D. Pauly (eds.). Fish biodiversity: local studies as basis for global inferences. ACP-EU Fish. Res. Rep. 14:281 p.
* ↑ Seegers, L., L. De Vos i D.O. Okeyo, 2003. Annotated checklist of the freshwater fishes of Kenya (excluding the lacustrine haplochromines from Lake Victoria). J. E. Afr. Nat. Hist. 92:11-47.
* ↑ Wildekamp, R.H., R. Romand i J.J. Scheel, 1986. Cyprinodontidae. P. 165-276. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.). Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC; Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* ↑ Getahun, A.; Hanssens, M. (2010). "Aplocheilichthys jeanneli." 2010 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2010. [Consulta: 21 abril 2023]

## Bibliografia

* Huber, J.H., 1996. Killi-Data 1996. Updated checklist of taxonomic names, collecting localities and bibliographic references of oviparous Cyprinodont fishes (Atherinomorpha, Pisces). Société Française d'Ichtyologie, Muséum National d'Histoire Naturelle, París. 399 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Testa

«Testa» té aquests significats:
* testa o cap (anatomia), part anterior del cos dels animals que usualment conté la boca, el cervell i diversos òrgans sensorials
* testa o episperma, part exterior de les llavors
* Testa (zoologia), conquilla interna que presenten alguns protists i també altres animals, per exemple els foraminífers, radiolaris i algunes amebes
* Toponímia:
** La Tèsta de Buc, municipi francès al departament de la Gironda
** Cantó de La Tèsta de Buc, cantó francès al departament de la Gironda
* Biografies:
** Alberto Testa (Torí, 1922 – 2019), ballarí, coreògraf, crític de dansa i professor italià
** Clorindo Testa (Nàpols, 1923 - Buenos Aires, 2013), arquitecte i artista argentí
** Eddie Testa (Los Angeles, 1910 - 1998), ciclista estatunidenc
** Franco Testa (Cadoneghe, Pàdua, 1938), ciclista italià especialitzat en ciclisme en pista professional entre 1965 i 1967 principalment al .
** Gai Trebaci Testa, jurista romà contemporani de Ciceró
** Gianmaria Testa (1958-2016) era un cantautor piemontès en italià
# Testaferro

Testaferro o home de palla és aquella persona que actua mogut per un altre o fingint que és aquest altre.
En el món de l'economia, és la persona que intervé en la realització d'un negoci, però en representació d'una altra persona.
En psicologia, el testaferro és aquella persona que segons les circumstàncies adopta o canvia el seu paper o personalitat per la d'altres segons li convingui. També s'anomena testaferro qui tracta d'encobrir una situació o conducta inacceptable amagant-la sota una postura diferent.
En molts casos, es fan servir testaferros per escapar de la llei. Per exemple, una persona que està essent buscada per la justícia per tal de no ser descoberta sense haver de deixar d'obtenir-ne els beneficis.

## Referències

* ↑ Diccionari Català Valencià Balear
* ↑ Definició del terme en psicologia
# Testa (zoologia)

Testa en zoologia és la conquilla interna que presenten alguns protists i també altres animals, per exemple els Foraminifera, Radiolaria i algunes amebes. En els foraminífers s'acostuma a anomenar conquilla o closca i en els radiolaris esquelet. Pot ser de naturalesa orgànica o mineral i construïda per segregació o per agregació de partícules.
El terme testa prové del llatí « testa » i significa « conquilla dura ».
La testa quan està feta de minerals aquests són calcaris o de sílice, també pot estar composta de quitina o de materials compostos.
Serveix de protecció a alguns animals com els eriçons de mar i els mol·luscs. En les diatomees pren el nom de frústula.
Se'n troben fòssils sovint. Si la conquilla és externa, la denominació correcta és teca.
Viccionari
# Antheuil

Antheuil és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 66 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Antheuil era de 66 persones. Hi havia 28 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles) i 20 parelles sense fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 52 habitatges, 32 eren l'habitatge principal de la família, 12 eren segones residències i 8 estaven desocupats. 51 eren cases i 1 era un apartament. Dels 32 habitatges principals, 30 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 5 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 16 en tenien cinc o més. 30 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 16 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Antheuil el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 12 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 43 persones, 30 eren actives i 13 eren inactives. Les 30 persones actives estaven ocupades(13 homes i 17 dones).. De les 13 persones inactives 9 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de transport, 1 d'una empresa financera i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un taller de reparació d'automòbils i de material agrícola i 1 saló de bellesa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Antheuil a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Antheuil a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Anthicus sacramento

Anthicus sacramento és una espècie de coleòpter polífag pertanyent a la família Anthicidae. És un endemisme de Califòrnia present en alguns indrets al llarg dels rius Sacramento, San Joaquín i Feather.
Viu en dunes i bancs de sorra. També se n'ha trobat en munts de runes de dragatge. Els adults fan entre 3,18 i 3,63 mm de llargària total. Els èlitres són de color marró groguenc a negrós i les potes marró groguenc. Tot i que ha desenvolupat completament les ales posteriors, no se n'ha observat mai individus volant. A diferència de molts altres escarabats d'aquesta família, els exemplars adults no són atrets per la llum ultraviolada.

## Referències

* 1 2 3 www.dfg.ca.gov Arxivat 2010-05-28 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* ↑ NatureServe (anglès)
* ↑ Davis, M.G., 1991, Aspects of the ecology of Anthicus sacramento Chandler and Anthicus antiochensis Werner (Coleoptera: Anthicidae). Master of Science thesis, Sacramento State University, 113 pp.

## Bibliografia

* Baillie, J. i Groombridge, B., 1996 IUCN Red List of Threatened Animals. IUCN, Gland (Suïssa).
* Groombridge, B. (ed.), 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. IUCN, Gland (Suïssa).
* Hagen, K.S., 1986, Habitats of Sacramento and Antioch anthicid beetles. Unpublished report contracted by California Department of Parks and Recreation.
* Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, Llista Vermella d'Animals Amenaçats de la UICN 1990. IUCN, Gland (Suïssa) i Cambridge, la Gran Bretanya.
* Poole, Robert W. i Patricia Gentili (eds.), 1996, Nomina Insecta Nearctica: a checklist of the insects of North America. Volum 1 (Coleoptera, Strepsiptera). Entomological Information Services, Rockville, MD.
* Werner, F.G., 1964, A revision of the North American species of Anthicus, s. str. (Coleoptera: Anthicidae). Entomological Society of America, Miscellaneous Publications 4(5):197-242.

## Enllaços externs

* Catalogue of Life (anglès)
# Thalassia

Thalassia és un gènere de plantes amb flors que són plantes aquàtiques marines. Conté 2 espècies.

## Taxonomia

* Thalassia hemprichii (Ehrenb.) Asch. – Turtle grass (costes de l'Indopacífic occidental i central
* Thalassia testudinum Banks ex K.D.König (Golf de Mèxic, Carib, i Bermuda)

## Referències

* 1 2 3 den Hartog, C. Seagrasses: Biology, Ecology and Conservation. Springer-Verlag New York, LLC, 2005. ISBN 978-1-4020-2942-4. «Taxonomy and biogeorgraphy of seagrasses»
* ↑ «International Plant Names Index». [Consulta: 17 juny 2009].

## Bibliografia

* Guiry, M.D.; Guiry, G.M. «Thalassia». AlgaeBase. World-wide electronic publication, National University of Ireland, Galway, 2008. [Consulta: 21 febrer 2009].

## Enllaços externs

* Images Arxivat 2012-03-02 a Wayback Machine. of Thalassia at Algaebase
# Thalassocnus

Thalassocnus és un gènere extint de peresós marí aquàtic o semiaquàtic que visqué a Sud-amèrica durant el Miocè i el Pliocè. Se n'han trobat restes fòssils a la costa del Perú. Aparentment pasturava herba marina i algues. Al llarg del temps, passà d'alimentar-se principalment a les aigües somes a fer-ho a aigües més profundes.

## Referències

* ↑ Muizon, C. de; McDonald, H. G.; Salas, R.; Urbina, M. «The evolution of feeding adaptations of the aquatic sloth Thalassocnus». Journal of Vertebrate Paleontology. Society of Vertebrate Paleontology, 24, 2, Juny 2004, pàg. 398–410. DOI: 10.1671/2429b.
# Thalassoma ballieui

Thalassoma ballieui és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 39,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Hawaii.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Vaillant, L. L. & H. E. Sauvage. 1875. Note sur quelques espèces nouvelles de poissons des îles Sandwich. Rev. Mag. Zool. (Ser. 3) v. 3: 278-287.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald (1985).