OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Juvrecourt

Juvrecourt és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 67 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Juvrecourt era de 67 persones. Hi havia 28 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 32 habitatges, 28 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 31 eren cases i 1 era un apartament. Dels 28 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 1 tenia una cambra, 2 en tenien dues, 2 en tenien tres, 10 en tenien quatre i 13 en tenien cinc o més. 19 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Juvrecourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 8 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 12 |
| 8 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 38 persones, 28 eren actives i 10 eren inactives. De les 28 persones actives 25 estaven ocupades (15 homes i 10 dones) i 3 estaven aturades (3 homes). De les 10 persones inactives 2 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un paleta.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Juvrecourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Juvrecourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Hermleigh

Hermleigh és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 393 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hermleigh tenia 393 habitants, 151 habitatges, i 104 famílies. La densitat de població era de 16,7 habitants/km².
Dels 151 habitatges en un 33,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,3% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 31,1% no eren unitats familiars. En el 28,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,2% tenia menys de 18 anys, un 12,2% entre 18 i 24, un 23,4% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 15,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.111 $ i la renda mediana per família de 30.417 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.222 $ mentre que les dones 21.000 $. La renda per capita de la població era d'11.843 $. Aproximadament el 13,1% de les famílies i el 23,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hermleigh». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hermleigh». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# El Castell (Perafita)

El Castell és una masia de Perafita (Lluçanès) declarada Bé Cultural d'Interès Nacional.

## Descripció

Edifici de planta quadrangular amb dues grans torres a cada costat. El cos principal és de planta baixa, dos pisos i terrat. A la planta baixa s'obre una porta d'arc de mig punt adovellat, al primer pis dues finestres geminades amb arcs lobulats i un relleu entre elles, i al segon pis dues finestres allindades. La façana queda rematada per uns merlets. La torre de la dreta està formada per quatre plantes; a la planta baixa s'obre una porta d'arc allindanat i les tres plantes superiors tenen una finestra allindanada. La torre esta coberta amb una teulada a quatre vessants. La torre de l'esquerra té les obertures més petites que l'altre torre i acaba amb una terrassa amb merlets i en una cantonada hi ha annexada una petita torreta circular amb coberta conoidal. Aquest edifici està construït sobre l'antic mas conegut amb el nom de Mas Puig.
Una de les llindes que hi ha a l'edifici, que fa 40 centímetres d'amplada i un metre de llargada, està decorada amb motius geomètrics, fent una combinació de rodones amb rectangles, i té dos forats quadrats on hi havia dues bigues.

## Història

Aquest castell, construït a finals del segle xix seguint esquemes neomedievals, es fa fer on hi havia el mas Puig, documentat des del segle xiii.

## Referències

* 1 2 3 «El Castell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2017].
# Puig de la Falguerosa

El Puig de la Falguerosa és una muntanya de 1.123,5 m alt del límit dels termes comunals de Castell de Vernet, de Saorra i de Vernet, tots tres de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
És a la zona sud-occidental del terme de Vernet, al sud-est del de Saorra i al nord-oest del de Castell de Vernet, al sud-oest del Pic de la Penya.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «33 - Castell». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan. «159 - Saorra i Torèn i 188 - Vernet». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Castell de Vernet, Taurinyà, Vallmanya i Vernet». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8. .

## Referències

* ↑ El Puig de la Falguerosa en els ortofotomapes de l'IGN
# FK Inter Bratislava

El FK Inter Bratislava és un club eslovac de futbol de la ciutat de Bratislava.

## Història

L'Inter Bratislava va ser fundat el 1940 a la refineria Apollo, posteriorment anomenada Slovnaft. Es tracta d'un dels clubs més brillants del futbol eslovac.
Evolució del nom:
* 1940: ŠK Apollo Bratislava
* 1945: TKNB Bratislava
* 1948: Sokol SNB Bratislava
* 1952: TJ Cervena Hviezda Bratislava
* 1962: Fusionat amb TJ Iskra Slovnaft Bratislava esdevenint TJ Slovnaft Bratislava
* 1965: TJ Internacionál Slovnaft Bratislava
* 1986: Fusionat amb TJ ZTS Petrzalka esdevenint TJ Internacional Slovnaft ZTS Bratislava
* 1991: Fi de la fusió dels dos clubs esdevenint AŠK Inter Slovnaft Bratislava
* 2004: FK Inter Bratislava

## Jugadors destacats

* Jozef Barmoš
* Ladislav Jurkemik
* Szilárd Németh
* Ladislav Petráš
* Juraj Szikora
* Filip Šebo

## Palmarès

* Lliga eslovaca de futbol: 2000, 2001
* Copa eslovaca de futbol: 1984, 1988, 1990, 1995, 2000, 2001
* Supercopa eslovaca de futbol: 1995
* Lliga txecoslovaca de futbol: 1959
* Copa Intertoto: 1962/63, 1963/64

## Enllaços externs

* (eslovac) Web oficial Arxivat 2020-08-06 a Wayback Machine.
# Maces (Líbia)

Els maces (en llatí: Macae; en grec antic: Μάκαι) foren una tribu líbia de la regió del Gran Sirte, a la costa nord de Líbia, que habitaven a la vora del riu Cínips (en). Tenien per veïns els nasamons i els psils, a llevant, i els gindans, a ponent i dellà del riu Cínips. Heròdot és el primer que els esmenta, qui en destaca el pentinat, molt curt pels costats i llarg per la part superior. També els esmenten Diodor de Sicília (segle i aC), Plini el Vell (segle i), Sili Itàlic (segle i) i Claudi Ptolemeu (segle ii). Polibi, per la seva banda, esmenta uns macceus (Μακκαῖοι) com a mercenaris l'exèrcit cartaginès. A diferència d'altres pobles, els maces apareixen en fonts molt tardanes, fins al segle vi.
Els maces varen ser els que impediren, juntament amb els cartaginesos, que els doris establissin una colònia a la desembocadura del riu Cínips. Sembla que els maces eren pobles transhumants que, a l'estiu, duien el bestiar a les muntanyes interiors. Sili Itàlic els descriu habitant en tendes, barbuts, vestits amb pell de cabra i armats amb un boomerang anomenat cateia.
Sembla que els maces eren un poble molt extens, que englobava nombroses tribus (entre els quals potser els nasamons). D'altra banda, hom ha suggerit que els maces podrien ser el mateix poble que, en el mil·lenni anterior, era anomenat meixweix en les fonts egipcianes.

## Referències

* ↑ «Macae». Dictionary of Greek and Roman Geography. William Smith, LLD, 1854. [Consulta: 7 desembre 2020].
* ↑ Heròdot, Història, llibre IV, capítol 175.
* ↑ Diodor, Biblioteca Històrica, llibre III, capítol 49.
* ↑ Plini, Història Natural, llibre V, capítol 34.
* ↑ Sili, Púnica, llibre III, vers 275, entre d'altres.
* ↑ Ptolemeu, Geografia, llibre IV, capítol 3, secció 27.
* ↑ Polibi, Històries, llibre III, capítol 33, secció 15.
* ↑ Gsell, Stéphane. Histoire ancienne de l'Afrique du Nord. Tome V. Librairie Hachette, 1927, p. 83-85. Arxivat 14-02-2024 a Wayback Machine.
* ↑ Desanges, Jehan. Catalogue des tribus africaines de l'antiquité classique à l'ouest du Nil. Dakar: Université de Dakar, 1960, p. 106.
* ↑ R, Rebuffat. «Maces». Encyclopédie berbère, 2010. DOI: https://doi.org/10.4000/encyclopedieberbere.386.
# Luci Pompeu Vopisc

Luci Pompeu Vopisc (en llatí Lucius Pompeius o Poppaeus Vopiscus) va ser un senador romà del segle i.
Tàcit diu que havia nascut a Viena del Delfinat, a la Gàl·lia Narbonesa, i que va ser nomenat cònsol sufecte l'any 69 juntament amb Tit Vergini Ruf.

## Referències

* ↑ Tàcit. Història I, 77
# Matriu defectiva

En àlgebra lineal, una matriu defectiva és una matriu quadrada que no té una base completa de vectors propis, i és per això no diagonalizable. En particular, una matriu n × n és defectiva si i només si no té n vectors propis linealment independents. Es crea una base completa augmentant els vectors propis amb vectors propis generalitzats, que són necessaris per solucionar sistemes defectius d'equacions diferencials ordinàries i altres problemes.
Una matriu n × n defectiva sempre té menys que n valors propis diferents, ja que quan els valors propis són diferents tenen vectors propis linealment independents. En particular, una matriu defectiva té un o més valors propis λ amb multiplicitat algebraica m > 1 (és a dir, les arrels del seu polinomi característic són múltiples), però menys d'm vectors propis linealment independents associats a λ. Si la multiplicitat algebraica de λ supera la seva multiplicitat geomètrica (és a dir, el número de vectors propis linealment independents associats a λ), llavors λ és anomenat valor propi defectiu. Tanmateix, cada valor propi amb multiplicitat algebraica m sempre té m vectors propis generalitzats independents.
Una matriu hermítica (o el cas particular en els reals d'una matriu simètrica) o una matriu unitària mai és defectiva. Més generalment, una matriu normal (quin inclou l'hermítica i la unitària com a casos especials) mai és defectiva.

## Matriu de Jordan

Qualsevol matriu de Jordan no trivial de mida 2×2 o més gran (és a dir, no completament diagonal) és defectiva. (Una matriu diagonal és un cas especial de la forma canònica de Jordan i no és defectiva). Per exemple, la matriu de Jordan n × n ,
    $J={\begin{bmatrix}\lambda &1&\;&\;\\\;&\lambda &\ddots &\;\\\;&\;&\ddots &1\\\;&\;&\;&\lambda \end{bmatrix}},$
té un valor propi, λ, amb multiplicitat algebraica n, però només un vector propi diferent:
    $v={\begin{bmatrix}1\\0\\\vdots \\0\end{bmatrix}}.$
De fet, qualsevol matriu defectiva segueix la forma canònica de Jordan, que és la forma més propera possible a la diagonalització de tal matriu.

## Exemple

Un exemple simple de matriu defectiva és:
    ${\begin{bmatrix}3&1\\0&3\end{bmatrix}}$
Quin té el valor propi doble de 3 però només té un vector propi diferent
    ${\begin{bmatrix}1\\0\end{bmatrix}}$
(i, per tant, múltiples constants).

## Vegeu també

* Forma canònica de Jordan

## Referències

* 1 2 Golub & Van Loan (1996, p. 316)

## Bibliografia

* Golub, Gene H.; Van Loan, Charles F. Matrix Computations. 3rd. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 1996. ISBN 978-0-8018-5414-9.
* Strang, Gilbert. Linear Algebra and Its Applications. 3rd. San Diego: Harcourt, 1988. ISBN 978-970-686-609-7.
# Hermocreont (escultor)

Hermocreont (grec antic: Ἑρμοκρέων, llatí: Hermocreon) fou un arquitecte i escultor grec que va ser el constructor del colossal altar a Pàrion, a la Propòntida. Estrabó en lloa la grandiositat.

## Referències

* ↑ Hermocreon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 418-419
# El Cassés

El Cassés és una casa del municipi d'Olot protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'una casa de planta rectangular amb baixos, un pis i colomar. Coberta amb teulat a quatre aigües. Els baixos eren destinats a corts pel bestiar, no hi ha obertures, únicament petites espitlleres per a la renovació d'aire. La primera planta era destinada a habitatge. Pels costats de les façanes de nord i ponent s'afegiren dues galeries cobertes, amb grans arcades de mig punt, avui cegades. Damunt, de planta més reduïda però més enlairat, hi ha l'antic colomar, que en algun lloc tenia galeria coberta amb arcades de mig punt.
Bastida amb pedra volcànica i carreus de basalt en els angles de la casa.

## Història

Va ser cedida a l'ajuntament d'Olot que decidí restaurar-la i cedir-la com a despatxos per a diverses entitats olotines.

## Referències

* 1 2 3 «El Cassés». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Puig de la Font (Escorca)

El Puig de la Font és un esperó de 1022 m d'altura que fa part del massís dels Tossals Verds, a la Serra de Tramuntana de Mallorca. Està situat entre el Gorg Blau i l'embassament de Cúber.

## Referències

* ↑ Mallorca Altiva. Jesús García i Pastor. Palma, 1995. p. 126.
# Formiguer gris

El formiguer gris (Cercomacra cinerascens) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial, a les terres baixes fins als 1000 m, des de l'est de Colòmbia, sud de Veneçuela i Guaiana, cap al sud, a través de l'est de l'Equador fins al nod-est del Perú i Brasil. Est del Perú, nord de Bolívia i Brasil.

## Referències

* ↑ «Formiguer gris». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Lugduname

Lugduname (De llatí Lugdúnum nom romà de Lió) és un dels més potents agents edulcorants coneguts. El Lugduname ha estat estimat entre 220.000 i 300.000 vegades més dolç que la sacarosa (sucre de taula), amb les variacions entre estudis. Va ser desenvolupat a la Universitat de Lió, França durant 1996. El Lugduname és part d'una família de potents endolcidors que conté grups funcionals d'àcid acètic units a la guanidina. No ha estat aprovat per ús en menjars.

## Referències

* ↑ Hürter, Tobias «Wie wir schmecken». Technology Review Magazin, 16-03-2004.
* ↑ «Solution- and Solid-Phase Syntheses of Substituted Guanidinocarboxylic Acids». ACS Combinatorial Science, 2, 3, 2000, p. 276–281. DOI: 10.1021/cc990084b. Contains a synthetic method for Lugduname, see Scheme 2
* ↑ «Gustatory responses of pigs to sixty compounds tasting sweet to humans». Journal of Animal Physiology and Animal Nutrition, 86, 3–4, 2002, p. 90–96. DOI: 10.1046/j.1439-0396.2002.00361.x.
# La Pobla del Bellestar

La Pobla del Bellestar o Pobla de Sant Miquel, és un poble depenent del municipi de Vilafranca (els Ports, País Valencià). Situat a la frontera amb Aragó, limítrof amb el terme municipal de l'Anglesola (Maestrat aragonès).
El nucli s'assenta a l'esquerra del riu de les Truites, a una petita ribera que s'obri entre els tossals que tanquen el pla de Vilafranca pel nord i l'oest. A Vilafranca s'arriba a través de la CV-15 després de recórrer uns 6 quilòmetres.
El nucli destaca per la monumentalitat del conjunt i l'entorn rural amb masos. S'organitza al voltant de la plaça presidida per l'Església de Sant Miquel, un temple de reconquesta que segons les cròniques va ser la primitiva parròquia sobre la que Balasc d'Alagó atorga carta de poblament a Vilafranca l'any 1239. També a la plaça trobem l'escola i l'antic molí medieval. En la sortida del poble cap a l'Anglesola es troba el Pont gòtic i la Torre fortificada, pas fronterer i duana pel qual es cobrava per tal de travessar-lo.
Aquesta població era propietat i lloc de residència de la família Brusca, que representava a un dels llinatges més antics de la zona, fet constatable en la documentació sobre aquesta família que pot trobés en l'arxiu de Vinaròs.

## Galeria d'imatges

* Església de Sant Miquel
* Torre fortificada
* El pont gòtic sobre el riu de les Truites

## Referències

* ↑ www.miperronotienenariz.com, Javier Sorribes-. «Vilafranca » Pobla de Bellestar». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 16 abril 2019].
* ↑ «La Puebla del Bellestar |» (en espanyol europeu). [Consulta: 10 juliol 2024].
* 1 2 «Secció 1a. Béns d'interés cultural - Patrimonio Cultural - Generalitat Valenciana». [Consulta: 10 juliol 2024].
# Hermocreont (poeta)

Hermocreont (grec antic: Ἑρμοκρέων, llatí: Hermocreon) va ser un poeta de l'antiga Grècia conegut només per ser l'autor de dos simples però elegants epigrames inclosos a l'Antologia grega. L'època en la qual va viure i la seva ciutat originària són desconegudes. Fabricius el recull a laBibliotheca Graeca.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/429?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=HermocreonSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 419. ]
# Vilanova de Formiguera

Vilanova de Formiguera, o, simplement, Vilanova (([bilə'nɔβəðəfuɾmi'ɣeɾə] / [bilə'nɔβə]), antigament Vilanova de Capcir, és un poble del terme comunal de Formiguera, a la comarca del Capcir, de la Catalunya del Nord.
Està situat a l'extrem oriental del terme de Formiguera, al fons de la conca de l'Aude, riu que discorre pel costat de ponent del poble. Té a prop seu la capella de Santa Maria de Vilanova, construïda el 1730, edifici d'una sola nau amb portal adovellat i campanaret d'espadanya, que serva un notable retaule barroc.

## Referències

* ↑ Vilanova de Formiguera en els ortofotomapes de l'IGN
# Pura Peris García

Purificació Peris García (València, 1964) és una política ecologista valenciana. Forma part de Els Verds del País Valencià, partit presidit pel seu germà, Joan Francesc Peris.
Pura Peris és professora de Dret Financer en la Facultat de Dret de la Universitat de València, havent publicat diversos llibres sobre la matèria.
En política, Pura Peris forma part de Els Verds del País Valencià, a través de la seva assemblea de L'Eliana (el Camp de Túria). En 2009, Peris va ser designada per la Confederació dels Verds per ocupar el quart lloc en la llista Europa dels Pobles - Verds liderada per Oriol Junqueras (ERC) en les eleccions europees d'aquest any.
En 2011 va ser cap de llista per València i candidata a la presidència de la Generalitat Valenciana de Verds i Ecopacifistas, una coalició electoral formada per concórrer a les eleccions a Corts Valencianes d'aquest any per Els Verds del País Valencià, Els Verds Ecopacifistas i Els Verds-Grup Verd. La coalició va obtenir 31.808 vots (1,33%), amb el que no va aconseguir representació.
En novembre de 2019 va ser nomenada subdirectora de Gestió de l'Entitat Valenciana d'Habitatge i Sòl (EVha), entitat pública empresarial adscrita a la Vicepresidència Segona i Conselleria d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica de la Generalitat Valenciana fins a setembre de 2020 que passa a ocupar el càrrec de directora general d'Emergència Habitacional, Funció Social de l'Habitatge i Observatori de l'Hàbitat i Segregació Urbana depenent de la mateixa conselleria.
És escriptora de relats i poesia, el seu primer poemari va ser publicat l'any 2014. Ha rebut diversos premis com ara el premi local "Escrits a la tardor" de l'Ajuntament de l'Eliana l'any 2003 per El viatge i el 2006 per El laberint d'Ariadna.

## Obra
### Poesia

* Tasts de vida (2014, Germania)
* Alè de lluna (2015, Neopàtria)
* Els deus no abandonen Toni (2015, Onada Edicions) (Obra col·lectiva en homenatge a Antoni Ferrer)
* A frec de pell (2018, Neopàtria)

### Relats

* El viatge (2003)
* El somni (2004)
* La nita de Sant Joan (2005)
* El laberint d'Ariadna (2006)
* La lluvia (2014)
* El océano (2015)

## Referències

* ↑ Peris vuelve a pactar con el PSOE Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. noticia de Gente de La Safor del 5 de enero de 2011
* ↑ Blog de Els Verds de l'Eliana
* ↑ Candidatura de Europa de los Pueblos - Verdes
* ↑ Tres partidos verdes valencianos forman la coalición Verdes y ecopacifistas, Las Provincias, 5 de abril de 2011
* ↑ «Vivienda ofrecerá locales a ONG con 18 meses de alquiler gratis». Levante-EMV, 25-11-2019.
* ↑ «Pura Peris, profesora y subdirectora de EVha, será nombrada directora general de emergencia habitacional». Las Provincias, 03-09-2020.
* ↑ «Nomenament». DOGV, 07-09-2020.
# Formiguer maculat

El formiguer maculat (Phlegopsis nigromaculata) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva pluvial de les terres baixes fins als 500 m, des de l'est de Colòmbia, cap al sud, a través de l'est d'Equador i est de Perú fins al nord i l'est de Bolívia i nord-est del Brasil amazònic.

## Referències

* ↑ «Formiguer maculat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# PCC

PCC té els següents significats:
* Partit dels i les Comunistes de Catalunya, partit fundat el 1982.
* Partit Comunista de Catalunya, partit fundat el 1932.
* Partit Comunista Català, partit fundar el 1928.
* Partit Carlí de Catalunya
* Clorocromat de piridini
* Projecte Curricular de Centre
* Projecte Cultural de Castelló
Viccionari
# Marco Zamparella

Marco Zamparella (San Miniato, 1 d'octubre de 1987) és un ciclista italià, professional des del 2013 i actualment a l'equip Amore & Vita-Selle SMP.

## Palmarès

* 2012
** 1r a la Florència-Empoli
* 2016
** Vencedor de 2 etapes a la Volta al Táchira
* 2017
** 1r al Memorial Marco Pantani

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com