OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ayrarat

Ayrarat (en armeni Այրարատ) va ser una regió o província de l'antiga Armènia formada per territoris que es trobaven al nord i sud del riu Araxes, i al nord-est tocava al llac Sevan. Tenia les importants ciutats d'Edjmiatsín, Artaxata i Dvin.
Els seus districtes eren Terutuniq, Bassèn, Anpait Bassèn, Adeghianq, Havniq, Gabeqhianq, Bagrevand, Arxarunik, Shirak, Jataq, Kogovit, Masiatsun, Aragadzotn, Kotav, Vostan, Urtsadzor, Arats, Haiots, Mazaz, Varazruniq i Apahiunq (Nig).
En aquesta província hi havia també les ciutats de Valarshapat (i propera la d'Erevan), Osakan, Garni, Zarehavan, Bagaran, i Armavir.

## Referències

* ↑ Drewsen, Robert H. Armenia: a historical atlas. Chicago: University of Chicago Press, 2001, p. 102-103. ISBN 9780226332284.
* ↑ Dédéyan, Gérard (dir.). Histoire du peuple arménien. Tolosa de Llenguadoc: Privat, 2008, p. 43. ISBN 9782708968936.
# Fuenlabrada

Fuenlabrada és un municipi de la Comunitat de Madrid que pertany a l'Àrea Metropolitana de Madrid. Limita amb Móstoles, Arroyomolinos, Moraleja de Enmedio, Getafe, Humanes de Madrid i Leganés. El nom de Fuenlabrada probablement ve de Fuente Labrada, per una font construïda a l'actual Loranca, llogaret precursor de Fuenlabrada al costat de la de Fregacedos, cap al segle xii.

## Economia

El polígon industrial Cobo Calleja ocupa 165 hectàrees i està ple de negocis d'empresaris xinesos: grans supermercats, botigues de mobles, roba, flors, aparells i sabates. Ês un lloc on no es paga l'IVA i sol haver-hi batudes policials des de finals de la dècada del 2000 per les actuacions de blanqueig de diners, frau i prostitució.

## Personatges il·lustres

* Fernando José Torres Sanz, futbolista (1984).
* Dionisio Aguado García, compositor i guitarrista clàssic (1784-1849).
* Roberto Dueñas Hernández, jugador de bàsquet.
* Leo Jiménez, ex-vocalista de Saratoga i actual vocalista de Stravaganzza (1979-).
* Daniel Moreno Fernández, ciclista (1981).
* Álvaro Cámara Rey, futbolista.
* ΔΦ, artista urbà anònim.
* Germán Sánchez (@gersanc_), actor i creador de contingut.

## Referències

* ↑ Manresa, Júlia «El paradís xinès del ‘low cost’ s'ha acostumat a les batudes policials». Ara, 29-04-2018 [Consulta: 30 abril 2018].
* ↑ País, Ediciones El. «"Soy una persona intensa”: los monólogos de humor en Twitter de Germán Sánchez» (en castellà), 28-05-2020. [Consulta: 11 maig 2021].

## Enllaços externs

* Portal Corporatiu de la Ciutat de Fuenlabrada
# Valley Beth Shalom

Valley Beth Shalom, informalment anomenada VBS) és una sinagoga conservadora que es troba a Encino, a Los Angeles, Califòrnia a l'oest dels Estats Units. Amb més de 1.800 famílies membres és una de les majors sinagogues de Los Angeles i una de les més grans sinagogues conservadores dels Estats Units.Newsweek la inclou en la seva llista de les 25 congregacions més vibrants dels Estats Units, dient: "Valley Beth Shalom segueix sent una de les sinagogues més importants en la ment de la comunitat jueva dels Estats Units".

## Referències

* ↑ http://www.forward.com/articles/next-generation-of-pulpit-rabbis-shakes-up-la/ Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
* ↑ https://web.archive.org/web/20090408042256/http://www.newsweek.com/id/192586/page/2
# Tribunal Superior de Justícia de Navarra

El Tribunal Superior de Justícia de Navarra, és el màxim òrgan d'administració de justícia en la Comunitat Foral de Navarra. Té la seu a Pamplona.

## Història

El seu antecedent més directe van ser les antigues Audiències Territorials nascudes en 1812. L'actual Tribunal Superior de Justícia de Navarra va ser creat en 1985 a partir de l'article 26 de la Llei Orgànica del Poder Judicial, constituint-se el 23 de maig de 1989.

## Competències

El Tribunal Superior de Justícia de Pamplona és l'òrgan jurisdiccional en què culmina l'organització judicial en la comunitat autònoma, sense perjudici de la competència reservada al Tribunal Suprem.

## Organització

L'alt tribunal navarrès es divideix en quatre sales:
* La Sala de Govern
* La Sala civil i Penal
* La Sala contenciosa administrativa
* La Sala social

## Seu

El Tribunal Superior de Justícia de Navarra té la seu a Pamplona.

## Presidència

El president del TSJN és nomenat pel rei d'Espanya per a un període de 5 anys a proposta del Consell General del Poder Judicial.

### Llista de presidents

Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!
| Titular | Des de | Fins a | Duració (en anys) | Gènere | Lloc de naixement |
| Juan Manuel Fernández Martínez | (2004) | (2014) | 9–10 | masculí | Barquisimeto |
| Joaquín Cristóbal Galve Sauras | (2014) | | | masculí | Saragossa |
| Rafael Ruiz de la Cuesta Cascajares | (1999) | (2004) | 4–5 | masculí | Estella |
| Jesús María Rodríguez Ferrero | (1989) | (1999) | 9–10 | masculí | |

## Vegeu també

* Govern de Navarra
* Tribunal de justícia
* Tribunal Superior de Justícia d'Espanya
* Poder Judicial d'Espanya

## Referències

* ↑ «Tribunal Superior de Justicia de Navarra». Justicia de Navarra. Gobierno de Navarra. [Consulta: 13 maig 2011].
* ↑ «TSJ Navarra».
* ↑ «Historia del TSJ Navarra».
# Cuto

Cuto és un personatge de ficció de còmic creat per Jesús Blasco el 1935, al llarg de la dècada de 1940 es va publicar a les pàgines de la revista Chicos. El personatge va protagonitzar també breus historietes humorístiques autoconclusives, i una sèrie de contes, i fins a una novel·la per lliuraments escrits per Javier Olavide a la mateixa revista. És el nen aventurer més emblemàtic del còmic espanyol (comparat per alguns comentaristes amb Tintín, amb el qual també comparteix el gust pels pantalons bombatxos).
El personatge també es va traduir al català a alguns números de la revista L'Infantil, a partir del número 16 de la segona època.

## Edicions

A part de l'edició original, poden citar-se les realitzades per Ediciones Vértice (1965), Espolique (1973), Colectivo 9º Arte (1979), Revival Comics i Amigos de la Historieta (1983).

## Referències

* ↑ Frattini, Eric; Palmer, Óscar. Guia Básica del Cómic (en castellà). Madrid: Nuer ediciones, 1999, p.65. ISBN 8480680547 [Consulta: 21 agost 2014].
* ↑ «Ficha de CUTO a Tebeosfera». [Consulta: 12 octubre 2020].

## Bibliografia

* MARTÍNEZ, Rafael (editor), Jesús Blasco, Col·lecció Un home, mil imatges nº 3. Norma Editorial. 1982.
# Casa Enrich Martí

Casa Enrich Martí és una casa d'Igualada (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici construït per habitatges i realitzat en un estil neoclàssic. Construït amb pedra artificial i balcons amb llosanes del pedra del país. Es destaca per la sobrietat de la seva façana i per la finura estilística.

## Història

La família Martí Enrich són propietaris d'una adoberia del c/ del Sol.

## Referències

* 1 2 «Casa Enrich Martí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 maig 2020].
# Ibn al-Qattà

Issa ibn Saïd al-Yahsubí (àrab: عيسى بن سعيد اليحصوبي, ʿĪsà b. Saʿīd al-Yaḥṣūbī), més conegut com a Ibn al-Qattà (àrab: ابن القطاع, Ibn al-Qaṭṭāʿ), fou un visir andalusí, àrab però d'origen humil, fill d'un mestre d'escola.
Almansor li va atribuir càrrecs rellevants i fins i tot el comandament d'un exèrcit enviat al Marroc (997) contra Ziri ibn Attiya. Abd-al-Màlik al-Mudhàffar, fill i successor d'Almansor com a hàjib, el va nomenar visir i li va encarregar l'administració de l'estat, i un fill d'Issa es va casar amb la germana petita d'Abd-al-Màlik en 1005. La confiança que li donava l'hàjib va provocar l'enveja d'Abd-ar-Rahman i l'hostilitat d'adh-Dhalfà, germà i mare d'Abd-al-Màlik, respectivament.
Sentint-se en perill, Issa va tramar un complot per posar fi a la dinastia dels amírides (els descendents d'Almansor) tot enderrocant el califa Hixam II a qui substituiria per Hixam ibn Abd-al-Jabbar, net d'Abd-ar-Rahman III. Abd-al-Màlik al-Mudhàffar es va assabentar del complot i va decidir anticipar-se fent matar el visir el 4 de desembre del 1006. Els béns li foren confiscats, però va resultar no ser gaire ric. Alguns amics i famíliars van patir els efectes de la repressió de l'hàjib.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam. Second Edition, Brill Publishers, Leiden, s.v. «Ibn al-Ḳaṭṭāʿ».
# Margate City

* Per a altres significats, vegeu «Margate (desambiguació)».
Margate City és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 8.537 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Margate City tenia 8.193 habitants, 3.984 habitatges, i 2.302 famílies. La densitat de població era de 2.243,5 habitants/km².
Dels 3.984 habitatges en un 16,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,9% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 42,2% no eren unitats familiars. En el 36,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,06 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,67.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15,4% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 23,4% entre 25 i 44, un 27,9% de 45 a 60 i un 28,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 50 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.876 $ i la renda mediana per família de 63.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 48.152 $ mentre que les dones 31.025 $. La renda per capita de la població era de 33.566 $. Aproximadament el 7% de les famílies i el 7,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Margate City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Margate City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# East Melbourne Hebrew Congregation

East Melbourne Hebrew Congregation és una sinagoga jueva d'importància històrica a l'est de Melbourne, a l'estat de Victòria (Austràlia). La sinagoga fou consagrada l'any 1877 i és la més antiga de la ciutat. Tanmateix la congregació es va formar l'any 1857. Es va anomenar sinagoga Mikveh Israel, i va ser construïda sobre uns terrenys cedits pel govern colonial.

## Referències

* ↑ www.melbournecitysynagogue.com
* ↑ www.jewishhistoryaustralia.net
# José María de Azcarate y Ristori

José María de Azcarate y Ristori (Vigo, 18 d'abril de 1919 - Madrid, 18 de juliol de 2001) va ser un historiador de l'art espanyol, autor, investigador, comissari i professor especialitzat en art castellà medieval i escultura renaixentista.

## Referències

* ↑ «Azcárate y Ristori, José María» (en castellà). Museo del Prado. [Consulta: 15 juny 2019].
# Valley Brook

Valley Brook és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 817 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Valley Brook tenia 817 habitants, 298 habitatges, i 204 famílies. La densitat de població era de 1.168,3 habitants per km².
Dels 298 habitatges en un 35,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45% hi vivien parelles casades, en un 15,8% dones solteres, i en un 31,5% no eren unitats familiars. En el 26,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,74 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,6% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 31,1% entre 25 i 44, un 19,1% de 45 a 60 i un 8,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.193 $ i la renda mediana per família de 23.565 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.071 $ mentre que les dones 17.569 $. La renda per capita de la població era de 9.316 $. Entorn del 20,3% de les famílies i el 25,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Valley Brook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Valley Brook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Cutleria

«Cutleria» té aquests significats:
* Cutleria (alga), cromista de la família de les cutleràcies
* Cutleria (sinàpsid), animal del clade dels esfenacodonts
# Casa Ensenyat

Casa Ensenyat, o Mas de l'Ensenyat, és una masia de l'antic poble de Prullans, a l'antic terme de Fígols de Tremp, pertanyent actualment al municipi de Tremp. Eclesiàsticament pertanyia a la parròquia de Castissent.
Està situada al nord-est de Prullans, al fons de la vall del barranc del Pont, just on s'ajunten el barranc de la Vileta amb el barranc de Sant Miquel per formar el del Pont. És en un petit pla emmarcat per la Serra de Palasí, al nord, i el Serrat de l'Àliga, al sud. És una masia molt antiga, d'origen medieval, i té annexa l'església romànica de Sant Vicenç.
Es tracta d'una antiga masia de grans dimensions de planta quadrangular amb construcció annexa al lateral oest. Consta de planta, pis i golfes i és feta amb pedra del país tallada en carreus irregulars i rejuntats amb fang. Disposa de múltiples obertures repartides entre les diverses façanes, totes elles amb llinda de fusta. La façana sud presenta un seguit d'arcuacions adovellades a la primera i segona planta. La coberta de l'edifici és a doble vessant i està construïda a partir d'un embigat de fusta cobert amb llosa.

## Referències

* ↑ «Mas d'Ensenyat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Casa Ensenyat al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Zòpir (metge)

Zòpir (grec antic: Ζώπυρος, llatí: Zopyrus) va ser un metge grec nadiu de Gordium (Frígia) o de Gortina (Creta), i amic d'Escriboni Llarg. Era probablement el metge que introdueix Plutarc a la seva Συμποσιακά (Symposiaca) com un dels interlocutors, de qui diu que pertanyia a l'escola epicúria de filosofia.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/1340?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=ZopyrusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 1332. ]
# Ma Huan

Ma Huan (en xinès tradicional: 馬歡; en xinès simplificat: 马欢; en pinyin: Mǎ Huān), de nom honorífic Chung-dao i del nom de ploma Llenyataire de les muntanyes, nascut al xian d'Hui Ji a la província xinesa del Zhejiang, fou un viatger xinès musulmà. Va acompanyar l'almirall Zheng He com a intèrpret en 3 de les seves 7 expedicions cap a "els mars de l'Oest".
En la 3a expedició el 1413, va visitar Xampa, Java, Palembang (a Sumatra), Siam, Cochin (Índia) i Ormuz a l'Orient Mitjà.
En l'expedició de 1421, va visitar Malacca, Aru, Sumatra, Ceilan, Cochin i Calicut (Índia), el Dhofar i el regne d'Ormuz.
I el 1431, va visitar Chittagong a Bengala, Sonargaon, Gaur i Calicut a l'Índia. De Calicut, l'eunuc Hong Bao l'envia com a emissari a la Meca.
En els seus viatges, Ma Huan prenia notes sobre la geografia, la política, el clima, l'entorn, l'economia, els costums locals, i fins i tot els mètodes de càstig per als criminals. En tornar a casa de la primera expedició va començar a escriure un llibre sobre les seves experiències; el primer manuscrit va estar acabat el 1416. El va expandir i modificar durant posteriors expedicions i la versió final va estar llesta vers 1451. El títol del llibre fou Ying-yai Sheng-lan (Descripció completa de les costes dels Oceans).
Sota les dinasties dels Ming i dels Qing, es van fer diverses còpies impreses o copiades a mà. El darrer autèntic text d'una versió impresa fou editat i anotat per l'historiador Feng Chen Jun. Una nova edició basada en un exemplar copiat a mà durant la dinastia Ming fou publicat modernament per Ocean Publishing House a la Xina. Una traducció anglesa de J.V.G. Mills per a la Hakluyt Society, el 1970, fou reimpressa el 1997 per The White Lotus Press a Bangkok. La traducció de Mills estava basada en l'edifició de Feng Cheng Jun (Feng Ch'eng-Chun)
El Ying-yai Sheng-lan és considerat pels xinòlegs del món com una font primeria per la història naval de la dinastia Ming, per la història del sud.est d'Àsia i per la història de l'Índia.
Alguns investigadors han treballat sobre Ma Huan:
* Jan Julius Lodewijk Duyvendak
* F. Hirth
* Paul Pelliot
* Feng Chen jun
* Xiang Da

## Bibliografia

* Stewart Gordon, When Asia was the World : Traveling Merchants, Scholars, Warriors, and Monks who created the "Riches of the East", Cambridge (MA), 2008 ISBN 0-306-81556-7.
* Ma Huan, Ying-Yai Sheng-Lan : the overall survey of the ocean's shores [Facsimil de l'edició de 1433], trad. del xinès de la versió de Feng Ch'eng-Chun per J. V. G. Mills, Londres, 1970 (parcialment a Google Llibres); reimpressa 1997 ISBN 974-8496-78-3 (fiche BnF).
* Jan Julius Lodewijk Duyvendak, China's discovery of Africa : lectures given at the University of London on January 22 and 23, 1947, Londres, 1949.
* Jan Julius Lodewijk Duyvendak, Ma Huan re-examined, Amsterdam, 1933.
* Paul Pelliot, Les grands voyages maritimes chinois au début du XVè siècle, a T'oung Pao, sèria II, vol. 30, n° 3/5, Leiden, 1933, p. 237-452 (en línia amb pagament).
# Sant Pere de Jorba

Sant Pere de Jorba és una església de Jorba (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una església d'una sola nau, de planta rectangular, absis poligonal i capelles laterals, amb un eix orientat de nord a sud. Porta ornamentada oberta a migdia amb una imitació d'un arc flamíger a la part superior. La façana presenta un ull de bou amb una claustra d'arenisca tallada en forma de creu en el seu interior. Presenta un campanar de torre en planta quadrada. Als dos extrems de la façana hi ha dues gàrgoles de pedra, que representen uns animals en forma grotesca; també unes finestres d'arc carpanell rebaixat. La coberta és a base teula àrab. Carreus perfectament tallats en forma de paral·lelepípedes rectangulars. Correspon a un gòtic molt tardà, o de tradició gòtica. La façana principal té quatre obertures simètriques prop de la coberta i un petit rosetó.

## Història

Fou construïda entre el 1551 i el 1558 pel mestre d'obres Joan Gibert de Bellpuig, per 444 lliures barceloneses. Al davant del poble es dreça des del 1679 una creu de terme barroca.

## Referències

* 1 2 3 4 «Sant Pere de Jorba». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Francés Boya Alòs

Francés Xavier Boya Alòs (Les, Vall d'Aran, 23 de gener de 1960) és un polític, escriptor i músic aranès, síndic d'Aran entre el 2007 i el 2011, i del 2019 al 2020. És més conegut popularment com a Paco Boya.

## Biografia

Ha cursat estudis de formació professional. És tècnic de grau mitjà en electricitat, ha estat cap de departament a l'Administració de la Generalitat de Catalunya durant vuit anys.
És autor del llibre Aran, de la guia literària Era Val d'Aran (1995), del recull de narracions curtes L'alè del bosc (1997) i de la novel·la Presoèrs dera mar gelada (1999), per la qual va rebre el premi Les Talúries l'any 1998.
Va ser director del programa Era lucana, de Televisió Espanyola a Catalunya (1989-1990) i ha col·laborat al diari Segre i a la revista Descobrir Catalunya.
És membre de l'associació cultural Es Corbilhuèrs de Les, de l'associació Lengua Viua, de la Fondacion Musèu Etnologic dera Val d'Aran i de l'Associacion Recreatiua de Les, i soci del Club Aranés d'Espòrts d'Iuèrn.
Ha estat distingit amb la medalla de la ciutat de Luixó (1998) i amb la medalla Stéphen Liégeard (1999, per l'obra Presoèrs dera mar gelada).
Membre fundador d'Unitat d'Aran (1978), de la qual és secretari general. Afiliat al Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC-PSOE) des del 1995. Ha estat regidor de Cultura de l'Ajuntament de Les (1989-2003), del qual ha estat després tinent d'alcalde (1991-2007). Fou Diputat al Parlament de Catalunya (1999-2010).
Després de les eleccions del maig de 2007, aconsegueix el càrrec de Síndic d'Aran amb el suport del seu partit UA-PSC i del Partit Renovador d'Arties e Garòs (PRAG). No aconsegueix la renovació el 2011.
El 21 de novembre de 2011 és elegit al Senat. El 2015 és elegit a la Diputació de Lleida, on constitueix el grup Unitat d'Aran-Coalició de Progrés.
El 2019 fou reelegit síndic d'Aran per UA, càrrec que ocupà fins a l'octubre del 2020 per passar a ser secretari general per al Repte Demogràfic al govern espanyol.

## Referències

* ↑ Francés Boya Alòs, Gran Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Francés Boya, Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals.
* ↑ «Paco Boya deixa el Consell General d'Aran per integrar-se al govern de Sánchez». VilaWeb, 27-10-2020.
* ↑ Resultat de les eleccions
* ↑ Relació de diputats que conformen la nova corporació
* ↑ «Maria Vergés, nova síndica de la Vall d'Aran». VilaWeb, 29-10-2020.

## Enllaços externs

* Blog de Francés Boya
# Tuba Yakan

Tuba Yakan (nascuda Tuba Yenen, a Izmit, el 8 de gener de 1991) és una karateca turca, campiona d'Europa. Va guanyar medalla d'or, plata i de bronze. El seu cognom original, Yenen significa "guanyador(a)" en turc. Està casada amb el també karateca turc, Mehmet Yakan. Pertany al club esportiva Kocaeli Büyükşehir Belediyesi Kağıt SK.

## Referències

* ↑ «Kocaeli Haberleri - Yakan Çifti Avrupa’dan İki Gümüş Çıkardı - Yerel Haberler», 11-07-2018. Arxivat de l'original el 2018-07-11. [Consulta: 31 maig 2019].

## Vegeu també

* Şeyda Burucu
* Nurhan Fırat
* Serap Özçelik
# Guerra bruta

L'expressió guerra bruta fa referència a un tipus d'accionar repressiu contra opositors polítics armats o no, i fins i tot contra la població en general, en la qual s'utilitza tota mena d'accions pròpies del terrorisme d'Estat (violacions sistemàtiques als Drets Humans, guerra psicològica, contrainsurgència, etc.). Ha estat utilitzada sovint per a descriure accions de les distintes dictadures llatinoamericanes de la dècada de 1970, encara que també amb la Guerra de Vietnam, l'accionar de l'exèrcit francès durant la guerra d'independència d'Algèria, la repressió il·legal contra integrants d'ETA, i fins i tot per a descriure accions de governs triats democràticament com el de l'enginyer Alberto Fujimori a Perú.

## Referències

* ↑ Ruiz Guerra, Rubén. Entre la memoria y la justicia: experiencias latinoamericanas sobre guerra sucia y defensa de derechos humanos. UNAM, 2005. ISBN 9703229972.
* ↑ Aracil, Rafael; Oliver i Puigdomáenech, Joan; Segura, Antoni. El mundo actual: De la segunda guerra mundial a nuestros días. Edicions Universitat Barcelona, 1998, pàgina 525. ISBN 8483380064.
* ↑ Usall, Ramón. Algèria viurà!: FRANÇA i la guerra per la independència algeriana (1954-1962). València: Universitat de València, 2004, pàgina 282. ISBN 8437058678.
* ↑ Tremlett, Giles. España ante sus fantasmas: Un recorrido por un país en transicíon. Siglo XXI de España Editores, 2006, pàgina 134. ISBN 8432312738.
* ↑ Bao, Ricardo Melgar; Bosque Lastra, María Teresa. Perú contemporáneo: el espejo de las identidades. Ciutat de Mèxic: UNAM, 1993, pàgina 102. ISBN 9683634885.