OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 1646
## Esdeveniments
### Països Catalans

* Josep d'Ardena i Francesc Martí i Viladamor són designats per la Diputació del General de Catalunya i el Consell de Cent com a comissionats per a assistir al congrés de Münster.
* Setge de Lleida, batalla de la Guerra dels Segadors, amb victòria castellana.

### Resta del món
## Naixements
### Resta del món

* 23 de febrer - Japó: Tokugawa Tsunayoshi, 36è shogun (m. 1709).
* 16 d'abril - París (França): Jules Hardouin Mansart, arquitecte francès (m. 1708).
* 5 de juny - Venèciaː Elena Cornaro Piscopia, filòsofa veneciana, primera dona a assolir una titulació universitària (m. 1684).
* 21 de juny - Leipzig, Ducat de Saxònia: Gottfried Wilhelm Leibniz, filòsof, matemàtic i polític alemany (m. 1716).

## Necrològiques
### Resta del món

* París: Daniel Dumonstier, pintor francès dedicat a la reialesa (n. 1574).

## Referències

* ↑ Larousse, Éditions. «Encyclopédie Larousse en ligne - Jules Hardouin- Mansart souvent appelé Mansart» (en francès). [Consulta: 17 abril 2020].
* ↑ Thieling, Sarah. «Elena Lucrezia Cornaro Piscopia». Agnes Scott College. [Consulta: 8 abril 2021].
* ↑ Larousse, Éditions. «Encyclopédie Larousse en ligne - Dumonstier ou Dumoustier» (en francès). [Consulta: 17 abril 2020].
# Vitry-lès-Cluny

Vitry-lès-Cluny és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 65 habitants. El 1$^r$ gener de 2017 va fusionnar amb La Vineuse, Donzy-le-National i Massy i formar el municipi nou La Vineuse-sur-Fregande.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 69 | 77 | 62 | 52 | 57 | 56 | 65 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||

## Referències

* ↑ «Une nouvelle commune: La Vineuse-sur-Fregande» (en francès). Le Journal de Saône-et-Loire [Consulta: 20 octubre 2023].
# Tilmi

Tilmi (àrab تلمي) és una comuna rural de la província de Tinghir de la regió de Drâa-Tafilalet. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 11.372 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# José Manuel Imbamba

José Manuel Imbamba (Boma de Saurimo, 7 de gener de 1965) és un religiós i bisbe angolès. Va ser ordenat sacerdot el 29 de desembre de 1991, i entre el 1992 i el 1995, fou rector de la Catedral de Luanda. El 2001 fou nomenat secretari general de la Universitat Catòlica de Luanda.
Es consagrà bisbe de Dundo el 14 de desembre 2008. El 12 d'abril 2011, la diòcesi de Saurimo és elevada a arxidiòcesi. Fou nomenat arquebisbe i assumí el càrrec el 31 de juliol d'aquell any.
Del 22 al 27 de setembre de 2015 fou a Filadèlfia amb monsenyor José de Queirós Alves, bisbe de Huambo i una delegació de famílies angoleses per participar en la Trobada Internacional de les Famílies amb el papa Francesc
Des del 9 de novembre de 2015 és vicepresident de la Conferència Episcopal d'Angola i São Tomé.

## Referències

* ↑ Bispo de Saurimo alerta a juventude Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine. (portuguès)
* ↑ Homilia Dom José Manuel Imbamba, Arcebispo de Saurimo e Porta voz da CEAST, missa dos 59 anos da Ecclesia Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine. (portuguès)
* ↑ Conferencia episcopal de Angola e São Tomé Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine. (portuguès)
* ↑ D. Manuel Imbamba: É preciso que os políticos renovem a qualidade do seu discurso Arxivat 2015-08-14 a Wayback Machine. (portuguès)
* ↑ «Angola participa do encontro mundial das famílias com o Papa». Arxivat de l'original el 5 d’octubre 2015. [Consulta: 4 octubre 2015].
* ↑ «Conferencia episcopal da Angola e São Tomé - Organigrama». ceastangola.org [Consulta: 1r setembre 2015]. Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Enllaços externs

* Arxidiòcesi de Saurimo Arxivat 2015-04-12 a Wayback Machine.
# Eliseu García i Ripoll

Eliseu García i Ripoll, (Petrer 1967) és un music, oboista, contrabaixista i dolçainer. A més és un dels fundadors de la Colla El Terrós de Petrer, de la qual és mestre i director des de l'inici i de la Colla Jove de l'Escola de Música Tradicional i Dansa.
Va nàixer a Petrer el 11 de desembre de 1967, i es va formar musicalment en la Societat Unió Musical de Petrer amb D. Bartolomé Mestre Reus a partir de Setembre de 1980 i des de 1988 amb D. José Díaz Barceló. Va ser membre fundador de la Colla el Terròs. Fa experiències que surten del tradicionalisme en combinar la música de colla amb percussió llatina o en combinar dues dolçaines amb orgue en obres del barroc. Ha actuat amb nombroses formacions musicals del País Valencià, des de grups de música tradicional com Al Tall.
És un dels autors de Cançonetes de fil i cotó (1988) un llibre on reflecteix una gran part del folklore musical local de Petrer i de Dolçaina i tabalet, música tradicional a Callosa d'en Sarrià (2006), treball d'investigació sobre les arrels i el folklore musical d'aquests instruments al poble Callosí.

## Referències

* 1 2 «“1238: Crónica d'un somni”. Eliseu García i Ripoll, director de la colla el Terrós» (àudio) (en castellà). Cadena SER, 06-10-2012.
* ↑ Jàtiva, Juan Manuel «Una era daurada amb molta canya». El País, 28-11-2012.
* ↑ «Al Tall». Actualrecords. Arxivat de l'original el 2018-08-14. [Consulta: 14 agost 2018].
* ↑ AA.VV.. Cançonetes de fil i cotó : cançons i records.. Elx: Ràdio Elx, 1988, p. 351. ISBN 8440430523.
* ↑ Garcia i Ripoll, Eliseu. Dolçaina i tabalet : música i tradició a Callosa d'en Sarrià (Llibre i CD). Callosa d'en Sarrià: Regidoria de Cultura, 2006, p. 95. ISBN 846064071X.
* ↑ «Garcia i Ripoll, Eliseu» (en anglès). WorldCat Identities. [Consulta: 14 agost 2018].
# Baltasar Darder Sansó

Baltasar Darder Sansó (Ariany, 16 d'abril de 1948 - Palma, 6 d'abril de 1991) fou un filòleg, mestre i promotor sociocultural mallorquí.

## Cronologia breu (i provisional)

* 1975: Mestre per l'Escola Universitària de Formació del Professorat d'Educació General Bàsica, de Palma
* 1973-1988: Director de l'escola del patronat gitano de Son Banya
* 1988: Llicenciat en Filologia Catalana per la Universitat de les Illes Balears
* 1991: Guardonat amb el premi Francesc de Borja Moll dels Premis 31 de desembre
Fou un gran promotor de la cultura catalana, a més de conrear tota una sèrie de projectes dins l'àmbit de l'esplai a Mallorca. Mostra d'això és el fet que un casal i una associació porten el seu nom.

## Enllaços externs

* http://nodo50.org/ixent/primerdemaig.html Arxivat 2009-06-25 a Wayback Machine.
* http://www.xarxa21.org/lista2007.html Arxivat 2008-08-21 a Wayback Machine.
# Sant Miquel de Mollet

Sant Miquel de Mollet és l'antiga església parroquial del poble nord-català de la Bastida, de la comarca del Rosselló.
És situada a la part superior de la població. Les seves restes estan actualment inserides en un habitatge particular inhabitat des de molts anys enrere.

## Història

És una església romànica documentada ja el 1011 amb el nom eccl. S. Michaelis de Molleto vel Molletello, quan es fixen els límits parroquials del poble que posteriorment s'anomenaria la Bastida, en relació amb els límits parroquials de Sant Sadurní de Bula d'Amunt. L'església actual de Sant Miquel de la Bastida va ser construït als segles xii i xiii, i la vella església de Sant Miquel de Mollet fou abandonada i passà a quedar integrada en un habitatge particular.

## Descripció

Devia ser una esglesiola d'una sola nau. Se'n conserva l'arc presbiterial i l'absis semicircular, amb finestra central d'una sola esqueixada.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «16-La Bastida». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «La Bastida». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Ponsich [et al.], Pere. «La Bastida: Sant Miquel de la Bastida». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ «Sant Miquel de Mollet en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-08-13. [Consulta: 4 juliol 2016].
# Torone

Torone (en grec antic: Τορώνη, Toróne, pronunciació moderna Toróni) és una ciutat de Calcídia a Macedònia, al sud-oest de la península de Sithònia. Des de la reforma del govern local de 2011 forma part del municipi de Sitònia, del qual és una unitat municipal. L'entitat municipal té una superfície de 193.973 km².

## Història

El seu nom deriva de Torone, filla de Proteus o de Posidó i de Fenícia.
Fou una colònia grega fundada per la ciutat de Calcis (a l'illa d'Eubea) i fou la ciutat principal de la Calcídia a l'inici de la colonització. El seu port es deia Cophos.
Durant la invasió de Xerxes va donar soldats i proveïments als perses i a l'acabar la guerra va passar sota dependència d'Atenes. El 424 aC un partit local va obrir les portes a Brasides però fou reconquerida per Cleon dos anys després. Més tard va quedar sotmesa a Olint, que la va perdre davant el general atenenc Timoteu. Fou conquerida per Filip II de Macedònia junt amb altres ciutats calcidies. En la guerra de Roma contra Perseu fou atacada per la flota romana el 169 aC, però fou rebutjada. Va ser possessió romana, bizantina i otomana.
El golf al qual donava era el Toronaikos kolpos o golf de Toronea (llatí Toronaeus sinus, avui golf de Kassáindhra).

## Referències

* ↑ Kallikratis law Arxivat 2018-06-12 a Wayback Machine.. Ministeri de l'Interior de Grècia (en grec)
* ↑ «Population & housing census 2001 (incl. area and average elevation)» (en grec). National Statistical Service of Greece.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Dictionary of Greek and Roman Geography (1854), TAANACH, TORO´NE». [Consulta: 18 desembre 2020].
# Avellà

«Avellà» té aquests significats:

## Geografia

* Ermita de la Mare de Déu de l'Avellà a Catí
* L'Avellà, barri de Catí
* Pla de l'Avellà, entitat de població a Cabrera de Mar

## Persones

* Pere Josep Avellà i Navarro
* Joaquim Avellà i Vives
* Albert Bartolomé i Avellà
* Vegeu també Abellà
# Atiyya (nom)

Atiyya és un nom masculí àrab (àrab: عطية, ʿAṭiyya) que literalment significa ‘regal’, ‘present’, ‘do’. Si bé Atiyya és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit d'altres maneres. Aquest nom també el duen musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.
Vegeu aquí personatges i llocs que duen aquest nom.
Vegeu també Atà i Atà-Al·lah.

## Notes

* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. «عطو». ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. «عطا» (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Cezary Zamana

Cezary Zamana (Ełk, Voivodat de Vàrmia i Masúria, 14 de novembre de 1967) va ser un ciclista polonès, que fou professional entre el 1991 i el 2006. En el seu palmarès destaca les victòria a la general de la Volta a Polònia de 2003 i el campionat nacional en ruta de 1999.

## Palmarès

* 1991
** Vencedor d'una etapa a l'International Cycling Classic
* 1992
** 1r al Cascade Cycling Classic i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bisbee
* 1993
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Polònia
** Vencedor d'una etapa del Critèrium del Dauphiné
* 1996
** Vencedor d'una etapa del Bałtyk-Karkonosze Tour
** Vencedor d'una etapa del Tour de Normandia
* 1997
** Vencedor d'una etapa del Tour de Normandia
* 1998
** 1r al Commonwealth Bank Classic
* 1999
** Campió de Polònia en ruta
** Vencedor de 3 etapes a la Volta a l'Argentina
** 1r al Memorial Henryk Łasak
* 2000
** 1r al Szlakiem walk Major Hubal
* 2002
** 1r al Memorial Henryk Łasak
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Polònia
* 2003
** 1r a la Volta a Polònia i vencedor d'una etapa
** 1r al Memorial Henryk Łasak
** 1r a la Małopolski Wyścig Górski i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Eslovàquia
* 2005
** 1r a la Małopolski Wyścig Górski
** 1r a la Majowy Wyścig Klasyczny-Lublin
** 1r a la Volta a Hessen

### Resultats al Tour de França

* 1994. 100è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Els ulls del germà etern

Els ulls del germà etern. Una llegenda (títol original en alemany: Die Augen des ewigen Bruders. Eine Legende) és una novel·la breu de l'escriptor austríac Stefan Zweig. Va ser editada per Insel-Bücherei l'any 1922.

## Argument

L'obra narra el camí d'un guerrer anomenat Virata cap a la purificació. Davant d'un gran esdeveniment en el qual ha de prendre una determinació, la inacció el llançarà per diverses etapes com a guerrer, jutge, noble, anacoreta, a la recerca de la llibertat i la tranquil·litat d'esperit. Al final descobrirà que només qui és útil és lliure: qui dona la seva voluntat a un altre i la seva energia a una labor.

## Notes

* ↑ «aceprensa.com». Arxivat de l'original el 2008-12-11. [Consulta: 3 març 2010].

## Enllaços externs

* «Obra en Internet». [Consulta: 3 març 2010]. «Obra en Internet». [Consulta: 3 març 2010].
# Aulus Terenci Varró Murena (pompeià)

Aulus Terenci Varró Murena (llatí: Aulus Terentius Varro Murena) va ser un militar romà del segle i aC. Formava part de la gens Terència, d'origen plebeu.
Apareix per primera vegada l'any 69 aC quan va participar com a testimoni en l'afer judicial d'Aule Cecina, al que defensava Ciceró. Era membre dels aristòcrates o optimats i en esclatar la Segona Guerra Civil romana l'any 49 aC va abraçar el partit de Gneu Pompeu Magne, amb el que va anar a Grècia i sota el que va servir fins al 48 aC, quan els pompeians van ser derrotats a la batalla de Farsàlia. Ciceró parla d'ell en la seva correspondència i diu que era un dels seus amics. Després de Farsàlia ja no torna a ser mencionat.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1222.
# Sant Miquel de Mont-roig del Camp

Sant Miquel de Mont-roig del Camp és una església amb elements neoclàssics i romàntics de Mont-roig del Camp (Baix Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de grans proporcions, sense finalitzar a la part inferior de la façana. L'església té tres naus amb capelles laterals i un deambulatori.
A la conca absidal hi ha pintures al fresc d'una certa qualitat artística.

## Història

Església nova, iniciada a principis del segle xix en substitució de l'anterior situada al carrer Major.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Miquel de Mont-roig del Camp». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2018].

## Enllaços externs

* «Sant Miquel de Mont-roig del Camp». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Graben

Un graben, fossa tectònica o depressió tectònica és una llarga depressió limitada a banda i banda per falles paral·leles aixecades (horst) entre les quals el terreny s'ha enfonsat per efecte de forces internes. És propi de règims tectònics descompressius.
Als Països Catalans la depressió del Vallès-Penedès és un graben limitat pels horst de la Serralada Prelitoral Catalana i la Serralada Litoral Catalana producte de la descompressió tectònica dels Catalànids.
Tot i que constitueixen de vegades la vall per on transcorre un riu (com la Plana del Rin entre Basilea i Magúncia), les fosses tectòniques res deuen als agents exteriors de l'erosió. Les falles esglaonades marquen els límits laterals de l'enfonsament del terreny. Aquest pot prolongar-se durant centenars i fins i tot milers de quilòmetres, com a la fossa arabo-africana ocupada pels Grans Llacs d'Àfrica, de Moçambic al Tauri (Turquia. La part de l'Àfrica que queda a l'Est d'aquesta fractura està en vies de separar-se del continent i aquesta separació és la que produeix l'enfonsament de l'escorça i la formació d'una fossa que acabarà per convertir-se en un braç de mar, com va passar anteriorment a la fossa del mar Roig i del golf d'Aden.
Les dorsals centrals dels oceans constitueixen una fossa de ni més ni menys que 80.000 km de llarg.

## Vegeu també

* Horst
* Fossa oceànica
* Zona rift

## Referències

* ↑ Termcat
* ↑ Diccionari de Geologia, Graben.
# Lo Balessar

Lo Balessar és un paratge del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori del poble de Toralla.
Està situat al sud-oest del poble de Toralla, a la dreta de la llaueta de Font d'Ou i a l'esquerra de la llaueta del Canemàs. És al nord de la partida d'Escauberes, al nord-est de la Font d'Ou, al nord-oest de lo Seixet i al sud-oest de la Llacuna.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Atka (Alaska)

Atka és una població dels Estats Units a l'illa d'Atka de l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2007 tenia 75 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Atka tenia 92 habitants, 32 habitatges, i 20 famílies La densitat de població era de 4,1 habitants/km².
Dels 32 habitatges en un 40,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,5% hi vivien parelles casades, en un 9,4% dones solteres, i en un 34,4% no eren unitats familiars. En el 28,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,33.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,4% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 29,3% entre 25 i 44, un 23,9% de 45 a 60 i un 8,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones hi havia 100 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.938 $ i la renda mediana per família de 34.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 33.438 $. La renda per capita de la població era de 17.080 $. Cap de les famílies i el 7,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Atka». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 15 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Atka». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 15 juliol 2010].
# Cfdisk

cfdisk és una utilitat de Linux per veure i administrar particions, el que és anomenat un editor de particions. Escrit originàriament el 1992, cfdisk va per la versió 2.12r. cfdisk és una utilitat de tipus terminal, basada en text.
# Josep Lluís Pinto Barroso

Josep Lluís Pinto Barroso (1968) és un dirigent esportiu d'entitats relacionades amb persones cegues i deficients visuals.
Llicenciat en Dret per la Universitat de Barcelona i gran aficionat al futbol, esport que practicava des de petit i al qual es va bolcar en la seva tasca de formació, va iniciar la seva relació amb l'ONCE el juliol de 1994 com a venedor de cupons a Sabadell, després va passar a dirigir l'agència de Berga i finalment va ser cap dels Serveis Socials per a Afiliats d'aquesta organització, la qual cosa li va permetre tenir un contacte molt directe amb la pràctica esportiva com a gestor ja no tan sols del futbol, sinó també de totes les altres disciplines practicades pels cecs i deficients visuals. El 1999 va ser nomenat president de l'Agrupació Esportiva Catalana dels Cecs i Deficients Visuals abans que legalment es convertís en Federació Catalana d'Esports per a Cecs i des d'aquesta posició va treballar amb gran dedicació pel reconeixement i la normalització de la pràctica esportiva entre les persones discapacitades visuals. El mes de juliol de 2002, a causa de la responsabilitat que implicava el seu nomenament com a sotsdelegat territorial de l'ONCE a Catalunya, de la qual posteriorment va ser nomenat vocal del seu Consell General, es va veure obligat a allunyar-se de la gestió esportiva més directa.

## Referències

* ↑ «Consell General de l'ONCE».
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives Catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
# El Pui de Segur

El Puig de Segur, pronunciat en pallarès el Pui de Segur, és un antic poblat del terme municipal de la Pobla de Segur, a la comarca del Pallars Jussà. Avui deshabitat, està situat a 670,9 m. alt. uns 2 km al nord-oest de la Pobla de Segur seguint la vall del riu Flamisell, a l'esquerra d'aquest riu. Actualment acull l'aplec del dia de Sant Miquel (8 de maig), durant el qual els veïns de la Pobla de Segur es reuneixen a l'ermita moderna, que queda al costat de les ruïnes de la romànica, Sant Miquel del Pui.
Segons alguns historiadors, el Puig de Segur és l'origen de la Pobla de Segur; l'emplaçament actual de la vila fóra, segons aquestes versions, una nova situació geogràfica donada en el moment en què la posició estratègica, encastellada, del Puig de Segur ja no era necessària i, en canvi, calia que la població estigués en un lloc més avinent i ben comunicat.
Diversos documents dels segles xi i xii (1042, 1109…) ja parlen del lloc de Segur (Segun), amb diferents advocacions: sant Fructuós, o Fruitós, sant Feliu, que podrien ser advocacions antigues d'aquesta església o altres esglésies del terme. Al segle xiv (1314, 1391) consta l'església de Sant Miquel de Segur com a parroquial del terme; en aquell moment consta com a vila el Puig de Segur i no la Pobla, tot i que la vila nova de la Pobla rebé carta pobla (d'aquí el nom) el 1336, i que el 1381 ja hi consten 12 focs (uns 60 habitants), davant dels 6 (la meitat) del Puig.
D'aquest poblat medieval, possiblement abandonat progressivament ja a partir del segle xiii, en queden poques restes. Tot just s'arriben a veure alguns començaments de murs a l'entorn de les ruïnes de l'església de sant Miquel.
Actualment, als peus de l'antic poblat es dreça l'ermita moderna de Sant Miquel.

## Bibliografia

* ADELL I GISBERT, Joan-Albert i CASES I LOSCOS, Maria-Lluïsa. "Sant Miquel del Pui (o de Segur)", a El Pallars. Barcelona, Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7
* BENITO I MONCLÚS, Pere. "Castell de Segur i vila de la Pobla", a El Pallars. Barcelona, Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7
* CASTILLÓ, Arcadi i LLORET, T. "La Pobla de Segur", a El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0
* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies,8). ISBN 84-85180-25-9.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya