OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Peristedion orientale

Peristedion orientale és una espècie de peix pertanyent a la família dels peristèdids.

## Descripció

* Fa 19 cm de llargària màxima.

## Depredadors

Al Japó és depredat per Galeus nipponensis.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 120 i 500 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: el sud del Japó, el mar de la Xina Oriental i el mar Groc.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E., 1801. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 3. i-lxvi + 1-558.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Temminck, C. J. & H. Schlegel, 1843. Pisces, Fauna Japonica Parts 2-4: 21-72.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Horie, T. i S. Tanaka, 2000. Reproduction and food habits of two species of sawtail catsharks, Galeus eastmani and Galeus nipponensis, in Suruga Bay, Japan. Fish. Sci. 66(5):812-825.
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404- 463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* ↑ Yamada, U., S. Shirai, T. Irie, M. Tokimura, S. Deng, Y. Zheng, C. Li, Y.U. Kim i Y.S. Kim, 1995. Names and Illustrations of fishes from the East China Sea and the Yellow Sea. Overseas Fishery Cooperation Foundation, Tòquio (Japó).

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Maure de Bretagne Comunitat

La Maure de Bretagne Comunitat (en bretó Kumuniezh kumunioù Bro Anast) és una estructura intercomunal francesa, situada al departament de l'Ille i Vilaine a la regió Bretanya, al País de Redon i Vilaine. Té una extensió de 176,29 kilòmetres quadrats i una població de 7.625 habitants (2009). Està a 40 kilòmetres de Rennes, on estava el mític bosc de Brocéliande.

## Composició

Agrupa 9 comunes :
* Bovel
* Les Brulais
* Campel
* La Chapelle-Bouëxic
* Comblessac
* Loutehel
* Maure-de-Bretagne
* Mernel
* Saint-Séglin

## Administració

Llista de presidents successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1995-2001 | Yvon Cardinal | (Divers droite) |
| 2001- | Pierre-Yves Reboux | MoDem |
| Les dades anteriores no són pas conegudes. ||||

## Vegeu també

* Intercomunalitats d'Ille i Vilaine

## Enllaços externs

* Maure de Bretagne Comunitat
* (francès) (bretó) Geografia de Bretanya : portal geogràfic, cartogràfic i estadístic
# Tarrants

Tarrants és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 30 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tarrants tenia 30 habitants, 15 habitatges, i 10 famílies. La densitat de població era de 289,6 habitants per km².
Dels 15 habitatges en un 6,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,7% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 20% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 3,3% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 20% entre 25 i 44, un 40% de 45 a 60 i un 30% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 57 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.833 $ i la renda mediana per família de 20.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.250 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era d'11.358 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tarrants». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tarrants». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Guaro

* Per a altres significats, vegeu «Guaro (desambiguació)».
Guaro és un poble de la província de Màlaga (Andalusia), que pertany a la comarca de la Sierra de las Nieves. El terme municipal està al nord de la Sierra de Mijas, creuat per turons com el Blanco, Donoso, Fogón i la Sierra. El seu principal riu és el Grande i els rierols Seco, Profundo, Santo i Tiora.

## Economia

La seva economia es basa en els cultius de secà (olivera i ametller) i en alguns terrenys de regadiu.

## Història

El primer assentament data de l'època àrab i va estar en el lloc conegut com a Guaro el Vell, als peus d'una torre que va formar part de la cadena de torres i castells del valle del Guadalhorce. El municipi va ser conquistat pels Reis Catòlics en 1485, està documentat que el seu agutzil morisc era, en 1491, Hamed Hazà, quan va acudir a la crida del qadi de Màlaga, Alí Dordux.
Guaro va aconseguir ser vila independent en 1614 per ordre del rei Felip IV, i el 28 de setembre de 1648 va concedir el Comtat de Guaro a Juan Chumacero de Sotomayor y Carrillo, Oidor de la Real Chancillería de Granada i Cavaller de Santiago, títol que encara avui posseïxen els seus descendents, la família Patiño.

## Monuments

El nucli urbà destaca per carrers típicament andalusos, cases blanques adornades amb flors. El seu principal monument és la parròquia de San Miguel, fundada en el segle xvi i reformada a principis del segle xvii per Pedro Díaz de Palacios. Després dels danys causats en la Guerra Civil va ser reconstruïda per Enrique Atencia. En el seu interior existeix una imatge de San Miguel, patró de Guaro. La torre és de quadrada de dos cossos, i la planta de creu llatina sense naus laterals. És també destacable l'Ermita del Santuari del Port, on se celebra anualment un romiatge, destacant la seva perspectiva panoràmica des d'allí.

## Enllaços externs

* Web oficial de la Reserva de la Biosfera Sierra de las Nieves creada per la Mancomunitat de Municipis de la Sierra de las Nieves
* Ajuntament de Guaro
# Sent Jòrge de la Poja

Sent Jòrgi la Poja (en francès Saint-Georges-la-Pouge) és una localitat i comuna de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. La seva població al cens de 1999 era de 311 habitants. Està integrada a la Communauté de communes du Pays Cruesa Thaurion Gartempe.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 495 | 427 | 418 | 328 | 311 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Patrick Aïta | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Teorema de Morera

En anàlisi complexa, una branca de les matemàtiques, el Teorema de Morera proporciona un criteri bàsic per demostrar que una funció és holomorfa. Deu el seu nom al matemàtic italià Giacinto Morera (1856-1909).

## Enunciat

Sigui $f(z)$ una funció complexa contínua en un domini connectat $D$ del pla complex que satisfà:
    $\oint _{\gamma }f(z)\,dz=0$
en tots els subconjunts tancats $\gamma$ de $D$. Aleshores $f(z)$ és analítica en $D$.

## Referències

* ↑ Santiago Zaragoza i Santiago Puertas, 2013, p. 70.
* ↑ Zill i Shanahan, 2009, p. 252.

## Bibliografia

* Macintyre, A.J. «A direct proof of Morera's theorem». Archiv der Mathematik, Vol. 8, Num. 5, 1957, pàg. 374-375. DOI: 10.1007/BF01900149. ISSN: 0003-889X.
* Santiago Zaragoza, Antonio Cipriano; Santiago Puertas, María José. El análisis complejo y su historia (en castellà). Liber Factory, 2013. ISBN 978-84-9949-383-1.
* Zill, Dennis G.; Shanahan, Patrick. A First Course in Complex Analysis with Applications (en anglès). Jones and Barttlet Publishers, 2009. ISBN 0763757721.

## Enllaços externs

* Weisstein, Eric W. «Morera's Theorem». MathWorld--A Wolfram Web Resource, 2018. [Consulta: 19 juny 2018]. (anglès)
# Territoris de Saugor i Nerbudda

Els territoris de Saugor i Nerbudda o Territori de Saugor i Nerbudda (també "Sagar i Narmada") fou una entitat administrativa de l'Índia central que va existir entre 1820 (fou cedida als britànics el 1817-1818) i el 1861. Correspon al territori dels següents districtes:
* Districte de Saugor
* Districte de Damoh
* Districte de Jabalpur
* Districte de Narsinghpur.
El territori fou cedit al final de la tercera Guerra Anglo-maratha el 1818. Saugor era la seu d'un governador maratha autònom i la part al nord de les muntanyes Satpura (part dels districtes de Saugor i de Damoh) venia directament de territoris del peshwa, mentre que el territori del Narmada (Nerbudda) fou cedit per Appa Sahib, maharajà bhonsle de Nagpur. El 1820 els britànics hi van establir una administració regular sota un agent del governador general (Agència dels territoris de Saugor i Nerbudda) i el 1835 el van agregar a les Províncies del Nord-oest que s'acabaven de formar. Després de la insurrecció bundela (1842-1843) el territori va tornar a ser administrat per un agent del governador general, però el 1853 fou posat altre cop sota dependència de les Províncies del Nord-oest.
El 1861 es va unir a la província de Nagpur (establerta el 1853 amb l'antic principat de Nagpur) per formar les Províncies Centrals.

## Referències

Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Territoris fideïcomissaris

Els territoris fideïcomissaris de les Nacions Unides, successors dels mandats de la Lliga de Nacions, són els territoris sobre els que s'estableix un fideïcomís o tutela encarregant l'administració a un estat fiduciari sota la supervisió del Consell Fideïcomitent de les Nacions Unides (en anglès, UN Trusteeshep Council).
Relació de territoris fideïcomissaris, agrupats per estats fiduciaris:
* Austràlia:
** Nauru, fins a la independència el 1968.
** Papua Nova Guinea, fins a la independència el 1975.
* Bèlgica:
** Ruanda-Urundi, fins a la independència i separació en Ruanda i Burundi, el 1962.
* Estats Units:
** Territori Fideïcomissari de les illes del Pacífic (Trust Territory of the Pacific Islands), separat en els estats associats de les illes Marshall (1979), Estats Federats de Micronèsia (1979) i Palau (1981); i la mancomunitat de les illes Mariannes Septentrionals (1978).
* França:
** Camerun francès, fins a la independència el 1960.
** Togo, fins a la independència el 1960.
* Itàlia:
** Somàlia, fins a la independència el 1959.
* Nova Zelanda
** Samoa Occidental, fins a la independència el 1962.
* Regne Unit:
** Camerun anglès, fins al 1961 que es va repartir entre el Camerun i Nigèria.
** Tanganyika fins a la independència el 1961, i la unió amb Zanzíbar el 1964 formant Tanzània.
** Togo anglès, fins a la incorporació a Ghana, el 1957.
# Temple d'Hathor

* Per a altres significats, vegeu «Temple d'Hathor de Denderah».
El temple d'Hathor és un temple de l'època ptolemaica, construït a la zona de necròpolis de l'oest de Luxor, probablement sobre un altre temple de l'època de Ramsès III. Fou construït per ordre de Ptolemeu IV Filopàtor i hi van col·laborar també Ptolemeu VI i Ptolemeu VIII. La part de la dreta és dedicada a Amon, Ra i Osiris, i la de l'esquerra a Ammon, Sokar, Osiris; la part central és dedicada a Hathor. Al segle iv fou un monestir copte i va donar nom a Deir al-Madinah (monestir de la ciutat). A poca distància cap a l'est hi ha una capella dedicada a Hathor construïda per Seti I, i el Gran temple d'Amon dedicat a Amon-Mut-Khonsu, construït per Ramsès II.

## Referències

* ↑ Ptolemy IV Philopator a bible-history.com
* ↑ Ptolemaic temple of Hathor Arxivat 2017-02-22 a Wayback Machine. a deirelmedina.com

## Enllaços externs

* Hathor Temple - Greaco Ptolemaic Dynasty (333-30 BC) - Deir El Medina, Thebes, Luxor, Egypt, reconstrucció del temple en 3D
# Tatsuno

Tatsuno (た つ の 市-shi) és una ciutat situada a la Prefectura de Hyōgo al Japó. La ciutat va ser fundada l'1 d'abril de 1951.
L'1 d'octubre de 2005, les ciutats d'Ibogawa, Mitsu i Shingū (totes del Districte d'Ibo) es van unir a Tatsuno. Com a mostra del nou caràcter de la ciutat, es van canviar els caràcters kanji del nom de la ciutat de 龍野市 a たつの市.
A dia d'1 d'abril de 2017, la ciutat tenia una població estimada de 77,968 habitants, amb 30.300 llars i una densitat de població de 370 persones per km²². La superfície total del municipi és de 210,93 km.
| Port de Murotsu. | Barri vell de Tatsuno. |

## Personatges il·lustres

Rofū Miki, compositor de la melodia popular "Akatombo" (La libèl·lula vermella) i Fumito Ueda, director d'Ico i Shadow of the Colossus van néixer a Tatsuno.

## Indústria

Tatsuno és famós per la producció de sōmen i de salsa de soja.

## Referències

* ↑ «Official website of Tatsuno Town» (en japanese). Japan: Tatsuno Town. [Consulta: 12 maig 2017].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de la ciutat de Tatsuno (japonès)
# Tatsuya Egawa

Tatsuya Egawa (江川達也, Egawa Tatsuya, nascut el 8 de març de 1961) és un artista manga japonès que va nàixer a Nagoya, a la Prefectura d'Aichi, Japó. És llicenciat en matemàtiques aplicades i ensenyà matemàtiques a la universitat durant cinc mesos abans de canviar al manga com una carrera professional. Estudià sota la supervisió del prolífic artista manga Motomiya Hiroshi durant quatre mesos. El moment de Tatsuya arribà quan la seua obra Don't Give Up guanyà el concurs obert del Comic Morning. També ha dirigit pel·lícules pornogràfiques.
Tatsuya és conegut per dibuixar expressions facials curioses i estranyes i per sempre donar crèdit a l'equip dels treballs, inclús a les cobertes (donant crèdit als treballs a "Egawa i els seus assistents"). Kosuke Fujishima, qui és conegut com el creador d'Oh My Goddess fou una volta assistent d'Egawa.

## Treballs

* Be Free
* Dead Man (manga)
* ONE-ZERO-NINE
* Last Man
* Take-chan and Papa
* Golden Boy
* Happy Boy
* Magical Taruruuto-kun
* Tokyo University Story
* Russo-Japanese War Story
* Genji Monogatari
* Akogare no Katei-Kyoshi

## Referències

* 1 2 «Golden Boy Manga-ka does live porn», 23-07-2003. [Consulta: 20 setembre 2006].

## Enllaços externs

* Pàgina web de Tatsuya Egawa Arxivat 2016-11-06 a Wayback Machine. (japonès)
* Tatsuya Egawa a l'Enciclopèdia d'Anime News Network (anglès)
# Séverni

«Séverni» té aquests significats:

## Municipis

* Séverni (Adiguèsia), localitat de la República d'Adiguèsia, Rússia
* Séverni (Riazànskaia), localitat del krai de Krasnodar, Rússia
* Séverni (Grixkovskoie), localitat del krai de Krasnodar, Rússia
* Séverni (Diadkóvskaia), localitat del krai de Krasnodar, Rússia
* Séverni (Oktiabrski), localitat del krai de Krasnodar, Rússia
* Séverni (Petropàvlovskaia), localitat del krai de Krasnodar, Rússia
* Séverni (Kusxóvskaia), localitat del krai de Krasnodar, Rússia
* Séverni (Voznessénskaia), localitat del krai de Krasnodar, Rússia
* Séverni (Vostotxni), localitat del krai de Krasnodar, Rússia
* Séverni (Kubanski), localitat del krai de Krasnodar, Rússia
* Séverni (Pàvlovskaia), localitat del krai de Krasnodar, Rússia
* Séverni (Volgograd), localitat de l'óblast de Volgograd, a Rússia
* Séverni (Calmúquia), localitat de la República de Calmúquia, a Rússia
* Séverni (Khvalinsk), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
* Séverni (Ozinki), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia

## Geografia

* illa Séverni, illa nord de Nova Zembla, Rússia
# Séverni (Calmúquia)

* Per a altres significats, vegeu «Séverni».
Séverni (en rus: Северный) és un poble (un possiólok) de Calmúquia, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 45 habitants. Pertany al districte municipal d'Oktiabrski.

## Referències

* ↑ «История Калмыкии». Arxivat de l'original el 2015-10-09.
* ↑ «Официальный сайт Администрации Октябрьского районного муниципального образования Республики Калмыкия». Arxivat de l'original el 2014-10-08. [Consulta: 15 agost 2022].
* ↑ «Архивированная копия». Arxivat de l'original el 2015-07-15. [Consulta: 2 abril 2013].
# Tecumseh (Nebraska)

Tecumseh és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 1.716 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tecumseh tenia 1.716 habitants, 729 habitatges, i 446 famílies. La densitat de població era de 447,7 habitants per km².
Dels 729 habitatges en un 28,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,9% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 38,7% no eren unitats familiars. En el 34,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 25% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.844 $ i la renda mediana per família de 42.337 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.228 $ mentre que les dones 19.896 $. La renda per capita de la població era de 16.194 $. Aproximadament el 8,4% de les famílies i l'11,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tecumseh». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tecumseh». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# The Band Concert

The Band Concert és un curtmetratge animat protagonitzat per Mickey Mouse, dirigit per Wilfred Jackson, produït per Walt Disney i estrenat el 23 de febrer de 1935.
El 1994 va aparèixer en el tercer lloc de la llista the 50 Greatest Cartoons, la qual es va basar en els vots d'aproximadament 1.000 personalitats de la indústria de l'animació.

## Argument

En el curt Mickey Mouse és el director d'una orquestra a l'aire lliure. L'orquestra està tocant l'obertura de l'òpera Guillaume Tell, però apareix l'Ànec Donald (fent la tercera aparició en un dibuix animat de Mickey) venent gelats. Sense ser convidat, Donald pren la seva flauta i distreu a la banda tocant Turkey in the Straw. Mickey tracta de detenir Donald destruint la seva flauta, però l'ànec en tenia algunes de guardades.
Mentre continua el curtmetratge, la banda de Mickey toca La Tempesta i generen un tornado real. Tot i ser arrossegats pel tornado, continuen tocant, fins i tot quan cauen sobre un arbre. Donald toca Turkey in the Straw novament amb una altra flauta, en acabar un membre de la banda li llança una tuba.
L'orquestra de Mickey està conformada per: Goofy (clarinet) i un personatge similar (potser Gideon Goat) (trombó), Clarabella (flauta), Horace (percussió), Peter Pig (trompeta) i Paddy Pig (tuba).

## Videojocs

Al jardí del castell Disney en Kingdom Hearts II, hi ha una escultura de la banda, però sense els personatges de Mickey, Donald i Goofy.
The Band Concert va ser la base, i el títol d'un nivell secret, al videojoc Mickey Mania: The Timeless Adventures of Mickey Mouse (per a Super Nintendo, Sega Mega Drive, Sega Mega CD i Sony Playstation (en aquesta versió el joc va rebre el nom alternatiu de Mickey's Wild Adventure).

## Curiositats

* Aquest dibuix animat és important per ser el segon de Mickey Mouse fet en Technicolor després de Parade of the Award Nominees (1932), un clip de dos minuts que es va fer especialment per a la cerimònia dels Premis de l'Acadèmia de 1932.
* Es diu que quan el director Arturo Toscanini va veure per primera vegada el curtmetratge en el cinema, va quedar sorprès i va demanar que el repetissin. Va visionar la pel·lícula sis vegades al cinema, i invità Walt Disney a sa casa en Itàlia.

## Referències

* ↑ Lenburg, Jeff. The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books, 1999, p. 108-109. ISBN 0-8160-3831-7.
* ↑ The Band Concert Arxivat 2006-08-20 a Wayback Machine. at The Encyclopedia of Disney Animated Shorts
* ↑ Beck, Jerry (1994), 50 Greatest Cartoons, The. Atlanta: Turner Publishing Inc., pg 41. 1-878685-49-X
* ↑ Gabler, Neal. Walt Disney: The Triumph of the American Imagination. Vintage: New York. 2007. page 195.

## Enllaços externs

* The Band ConcertArxivat 2013-01-13 a Wayback Machine. en L'enciclopèdia de curtmetratges animats de Disney (anglès)
# The Future of Food

The Future of Food (en català "El futur del menjar") és un documental nord-americà de 2004 que fa una investigació en profunditat sobre patentats i sense etiquetar productes alimentaris alterats genèticament que han anat entrant silenciosament a les botigues de queviures nord-americanes des de la dècada passada.
Mostra l'opinió d'agricultors en desacord amb la indústria alimentària i detalla l'impacte en les seves vides i aliments d'aquesta nova tecnologia i fa brillar una llum al mercat i forces polítiques que estan canviant el que mengem.
El film critica el cost de la indústria alimentària globalitzada en les vides humanes del voltant del món i subratlla com companyies internacionals estan gradualment conduint als agricultors fora de les seves terres a molts països. La dependència potencial de manera global de la raça humana d'un nombre limitat d'empreses alimentàries globals és discutida, així com el seu risc incrementat de desastres ecològics com la Gran Fam Irlandesa (1845-1849), resultants de la perduda de biodiversitat a causa de la promoció d'una agricultura de monocultius esponsorizada per les corporacions.
El fet d'incorporar tecnologia Terminator en llavors de plantes és qüestionat, expressant dades concernents sobre el potencial per expandir catàstrofes afectant les fonts d'aliments, així com els gens contaminats afecten altres plantes salvatges. Les històries legals reportades pel documental relaten com un nombre de grangers d'Amèrica del Nord han estat demandats per Monsanto; i s'entrevista el demandat del cas Monsanto Canada Inc. contra Schmeiser.
El guió i la direcció del documental és de Deborah Koons, que també el va produir al costat de Catherine Butler i Deborah Koons. Va ser estrenat el 14 de setembre de 2005 a Nova York al Film Forum. Des de llavors s'ha editat en DVD, en format tant NTSC com PAL.

## Enllaços externs

* (anglès) The Future of Food (pàgina web oficial de The future of food)
* Tràiler oficial Arxivat 2007-03-10 a Wayback Machine.
# The Future of Earthly Delites

The Future of Earthly Delites és una edició especial del grup Savage Garden llançada el 1998 per promocionar la seva gira mundial del mateix títol. Està formada per dos discs, el primer inclou les cançons de l'àlbum de debut del grup, Savage Garden, i el segon amb remescles i cares-B. Del primer disc existeixen dues versions de la mateixa forma que l'edició original, una pel públic australià i un per la resta del món. De la versió australiana es va eliminar "Promises" i s'hi van incloure dues cançons extres titulades "All Around Me" i "Mine", mentre que a la versió internacional es va fer just el contrari.

## Referències

* ↑ «Savage Garden > The Future Of Earthly Delites» (en anglès). Discogs. [Consulta: 8 desembre 2012].