OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Honzaïta

La honzaïta és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom en honor del doctor Jan “Honza” Hloušek (10 de març de 1950, Karlovy Vary, Txecoslovàquia – 27 d'abril de 2014, Jáchymov, República Txeca), destacat mineralogista i famós col·leccionista de minerals del districte mineral de Jáchymov. Va co-descriure vuit nous minerals i va escriure un llibre de dos volums titulat Jachymov-Joachimsthal

## Característiques

La honzaïta és un arsenat de fórmula química Ni₂(AsO₃OH)₂·5H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2015, sent publicada per primera vegada el 2018. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la pertany a «08.CB - Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, només amb cations de mida mitjana, RO₄:H₂O = 1:1» juntament amb els següents minerals: serrabrancaïta, hureaulita, sainfeldita, vil·lyael·lenita, nyholmita, miguelromeroïta, fluckita, krautita, cobaltkoritnigita, koritnigita, yvonita, geminita, schubnelita, radovanita, kazakhstanita, kolovratita, irhtemita i burgessita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del departament de mineralogia i petrologia del Museu Nacional de Praga, a la República Txeca, amb el número de catàleg: p1n 38.099.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Jáchymov, al districte de Karlovy Vary (Regió de Karlovy Vary, República Txeca), en forma d'agregats microcristal·lins irregulars a hemisfèrics de fins a 5 mm de diàmetre sobre mineral fortament meteoritzat. Rarament s'observen petits cristalls prismàtics, de fins a 30 μm de llarg, a la superfície dels agregats. Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Honzaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 novembre 2021].
# Percina nevisense

Percina nevisense és una espècie de peix pertanyent a la família dels pèrcids.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: els Estats Units.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Near, T.J., 2002. Phylogenetic relationships of Percina (Percidae: Etheostomatinae). Copeia (1):1-14.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Maria Àurea Català i Roca

Maria Àurea Català i Roca (Valls, 1920 - Barcelona, 1993) va ser una pintora i fotògrafa catalana. Ha estat la persona menys estudiada de la nissaga d'artistes.
Des de petita ja va fer fotografies, gràcies al regal d'una càmera que el seu pare, Pere Català i Pic, va fer a cadascun dels seus fills. Després de la Guerra Civil Espanyola, el seu pare repensa el funcionament del laboratori i assigna a la seva filla fer els acabats, retocs i coloració de les imatges. Es va interessar en la introducció de la fotografia en color, motiu pel qual viatja a la casa Kodak de París amb el seu pare la segona meitat de la dècada del 1950.
A la dècada del 1960 decideix centrar-se en la seva carrera artística pictòrica. Domina l'oli, el pastel, el guaix l'aquarel·la i les ceres i es decanta pels paisatges, la natura morta i el retrat. Viatjant a Itàlia i durant els anys següents durà a terme diverses exposicions a Barcelona, la primera a l'Ateneu Barcelonès el 1961. En va fer cinc en vida, la darrera de les quals el 1975.
Va ser l'única de la seva família en estudiar a Llotja, i es va llicenciar el 1966, va ser l'única de la seva família amb estudis universitaris. Durant els estudis també donava classes de pintura en una acadèmia de pintura oberta per ella mateixa a la finca on vivia. Un dels encàrrecs més desatacats que va rebre va ser el retrat de l'escriptor vallenc Carles Cardó Sanjoan que el 1971 va entrar a la galeria de vallencs il·lustres.
El 2022 el Museu d'Història de Catalunya va ajuntar en l'exposició Els Català, fotògrafs d'un segle, obres de quatre membres de la nissaga; el gran fotògraf d'origen humil Pere Català i Pic, el seu fill més conegut Francesc Català i Roca, l'altre fill Pere Català i Roca, i la filla Maria Àurea Català i Roca.

## Referències

* 1 2 3 Palau, Maria. «Els Català, referents de la fotografia - 19 gen 2022». [Consulta: 29 abril 2023].
* 1 2 3 4 París i Fortuny, Jordi. «Memòria - Mitgeres. Maria Àurea Català i Roca». Mitgeres, 2022. [Consulta: 29 abril 2023].
* ↑ «La fotografia de la família Català» (en castellà), 19-01-2022. [Consulta: 29 abril 2023].
* 1 2 «Vota la desena dona de la campanya #ShoMereixen». Sàpiens, 2023. [Consulta: 29 abril 2023].
* ↑ Catalans, Institut d'Estudis. Les galeries catalanes de ciutadans il·lustres i la memòria col·lectiva. Institut d'Estudis Catalans, 2022-01-17, p. 51. ISBN 978-84-9965-633-5.
* ↑ París, Jordi Giró i. El catalanisme del Dr. Carles Cardó: un referent històric per a la construcció plurinacional de les Espanyes. Cossetània Edicions, 2001, p. 6. ISBN 978-84-95684-14-1.
# Les Solanes (Mura)

Les Solanes és una masia de Mura (Bages) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Està situada a 595,3 metres d'altitud, a prop de l'extrem oriental del terme, a ponent del lloc on es troben els termes municipals de Mura, Granera i Sant Llorenç Savall, al Serrat dels Tres Senyors. Queda al sud-oest de les Elies, a la dreta del torrent del Soler, al nord-oest del Soler.
La casa de Les Solanes consta de tres conjunts diferenciats per un costat la casa antiga amb uns coberts posteriors afegits, els antics corrals, i un tercer conjunt amb una tina circular a la que es van afegir altres construccions modernament.
La casa antiga és una construcció petita, de planta rectangular amb planta baixa i un pis, amb coberta a doble vessant de teula àrab i carener paral·lel a façana principal que s'obre a ponent. A la façana hi ha un portal d'arc de mig punt amb dovelles de pedra sorrenca i tres finestres desiguals, a la planta pis, amb brancals llinda i ampit de la mateixa pedra. Té petits cossos adossats i està unida amb un porxo i amb l'habitatge dels masovers, de factura més recent, de planta baixa i dos semisoterranis, ja que es troba en un desnivell del terreny.
L'altre conjunt d'edificacions són corrals amb planta baixa, i planta baixa i pis. Hi ha un tercer conjunt de dos habitatges acabats recentment sobre un petit turó a pocs metres de la casa per la banda de llevant. Els dos primers conjunts estan protegits per un mur amb portal i disposen d'un jardí, un antic trull i pistes de tenis. A l'interior de la casa més antiga es conserva una premsa de vi encastada en una fornícula de la paret a la planta baixa, i els antics fogons de pedra.
Les Solanes es troba dins la zona del Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l'Obac. Per arribar cal agafar el camí que baixa a l'esquerre en el P.Q. 25.700 de la carretera B-124 de Castellar del Vallès a Monistrol de Calders. La tanca de la casa està a 1.50 m. de la carretera, passant per Les Elies. Es troba dins la zona del Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l'Obac.

## Història

El 1263 Guillem de Santa Coloma vengué el mas de les Solanes al prior i sagristà de Sant Llorenç del Munt, fet que demostra que aquesta casa podria haver estat construïda a principis del segle xiii. També hi ha documentació del segle xiv que fa referència: el 1315, el 1347 i el 1354. A la consueta de Mura de 1592 (APM) constata que hi vivien 5 persones, tots amb el cognom Rubio. Al segle xx la casa va quedar abandonada durant molts anys fins que el nou propietari, fa uns 30 anys, la va rehabilitar amb cura.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Les Solanes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 setembre 2018].
# Ivo Baldi Gaburri

Ivo Baldi Gaburri (27 de març de 1947, Città di Castello, Úmbria, Itàlia - 2021, Huaraz, Perú) va ser un bisbe catòlic, filòsof i teòleg italià. Entre el 2008 i el 2021 fou bisbe de Huaraz.

## Biografia

Estudià filosofia i teologia al Seminari Regional d'Assís. Fou ordenat sacerdot el 9 d'octubre de 1971.
Després de l'ordenació començà a exercir com a coadjutor a la catedral del seu poble natal i també s'encarregà dels grups juvenils de l'obra "Mato Grosso". El 1975 se n'anà al Perú. Allà fou capellà de Piscobamba i San Marcos. Després passà a ser rector del seminari del Santuari del Senyor de Pomallucay, pertanyent a la prelatura de Huari.
El 14 de desembre del 1999 ascendí a l'episcopat quan Sa Santedat el Papa Joan Pau II el nomenà bisbe de la diòcesi de Huaraz. Rebé la consagració episcopal a Roma el 6 de gener de l'any següent.
El 4 de febrer del 2004 fou assignat primerament com prelat de Huari i prengué possessió oficial d'aquest càrrec el 29 de maig. Cal destacar que l'abril del 2008 amb l'elevació de la prelatura de Huari al rang de bisbat, s'ha convertit en el primer bisbe diocesà d'aquesta seu.

## Referències

* ↑ «Papa Benet XVI crea la diòcesi de Huari i nomena com a primer bisbe Ivo Baldi». Agencia ANDINA, 02-04-2008 [Consulta: 5 octubre 2016]. Arxivat 2016-10-06 a Wayback Machine.
* ↑ «Sant Pare crea nova diòcesi al Perú». ACI Prensa, 02-04-2008 [Consulta: 5 octubre 2016].
* ↑ «El Pontífex va nomenar com primer bisbe de Huarí monsenyor Ivo Baldi Gaburri, qui era fins ara bisbe prelat de Huarí». El Universal (México), 02-04-2008 [Consulta: 5 octubre 2016].
# Worcester Warriors

Els Worcester Warriors són un club de rugbi a 15 que està jugant al Campionat d'Anglaterra de rugbi a 15. Fou fundat l'any 1871 pel reverend Francis John Ede. Jugà el seu primer partit contra Artillery el 8 de november del 1871.
# Rajiv Gandhi

Rajiv Gandhi (20 d'agost de 1944 - 21 de maig de 1991) fou el sisè Primer ministre de l'Índia. Jurà el càrrec després de l'assassinat de la seva mare, Indira Gandhi, el 31 d'octubre de 1984. Ell també morí assassinat el 21 de maig de 1991.

## Biografia

Estudià a la Universitat de Cambridge i exercí de pilot per Indian Airlines. Malgrat la propensió de la seva família, Rajiv es mantingué allunyat de la política fins al 1980, quan assassinaren el seu germà Sanjay. Tingué dos fills amb la seva dona Sonia Gandhi, que va agafar les regnes del partit a la mort del su marit.

### Primer ministre de l'Índia

Fou nomenat Primer ministre de l'Índia després de l'assassinat de la seva mare, Indira Gandhi, el 31 d'octubre de 1984, immediatament van tenir lloc una massacre antisikh a Delhi i va triomfar àmpliament a les eleccions de 1984. A mitjans de 1987, l'escàndol de Bofors va danyar la seva imatge lliure de corrupció i va provocar una gran derrota per al seu partit a les eleccions de 1989.
El 1987 va enviar forces índies de manteniment de la pau a Sri Lanka en un intent desastrós d'imposar la pau a la Guerra Civil de Sri Lanka, però la mesura va resultar impopular tant a casa com a l'estranger i va revertir l'intent de cop d'estat a les Maldives de 1988, antagonitzant grups militants tàmils com Organització Popular d'Alliberament de Tamil Eelam.
Rajiv Gandhi fou derrotat a les eleccions de 1989 pel Tercer Front que encapçalava el Janata Dal de Vishwanath Pratap Singh, i seves tropes índies es van retirar de Sri Lanka el 1990.

### Asassinat

Morí com a resultat d'un atemptat suïcida dels Tigres d'Alliberament de Tamil Eelam (LTTE) a Sriperumbudur a Tamil Nadu, Índia, el 21 de maig de 1991.

## Referències

* ↑ «Sonia Gandhi retoma la presidencia del Partido del Congreso» (en castellà). Swiss Info, 10-08-2019. [Consulta: 8 agost 2024].
* ↑ Singh, K. «Congress (I) is the Most Communal Party» (en anglès). Publik Asia, 16-11-1989.
* ↑ Laskar, Rejaul «Rajiv Gandhi's Diplomacy: Historic Significance and Contemporary Relevance». Extraordinary and Plenipotentiary Diplomatist, vol. 2, 9, 01-09-2014, pàg. 47.
* ↑ Lewis P. Fickett, Jr. «The Rise and Fall of the Janata Dal» (en anglès). Asian Survey. University of California Press, 33, 12, 01-12-1993, pàg. 1151. DOI: https://doi.org/10.2307/2645175 [Consulta: 22 agost 2024].
* ↑ «Bomb kills India's former leader Rajiv Gandhi» (en anglès). On This Day. BBC, 21-05-2005. [Consulta: 10 agost 2024].
# Huron (Califòrnia)

Huron és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 6.306 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Huron tenia 6.306 habitants, 1.378 habitatges, i 1.208 famílies. La densitat de població era de 1.817 habitants/km².
Dels 1.378 habitatges en un 64% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,9% hi vivien parelles casades, en un 18,9% dones solteres, i en un 12,3% no eren unitats familiars. En el 7,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,44.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 39,1% tenia menys de 18 anys, un 13,8% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 12,7% de 45 a 60 i un 4,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 131,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.609 $ i la renda mediana per família de 23.939 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.656 $ mentre que les dones 16.442 $. La renda per capita de la població era de 9.425 $. Entorn del 38,3% de les famílies i el 39,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Huron». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Huron». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Batalla del bosc de l'Estret

La batalla del Bosc de l'Estret va tenir lloc el 6 de desembre de 1795 durant la guerra de Vendée.

## Procés

L'endemà de la batalla dels Quatre Chemins de l'Oie, les tropes de la Vendée de Charette van intentar una emboscada a una columna republicana als boscos de l'estret entre Saint-Martin-des-Noyers i La Ferrière. Però l'atac va ser massa precipitat i els Vendéans van retrocedir, abandonant tot el botí que havien agafat el dia abans a L'Oie. Segons Lucas de La Championnière, però, els Vendéans van donar a llum dues dones el mateix dia, {nota. 1.} Segons René Bittard des Portes, podria ser la senyora de Montsorbier i la seva germana, la senyoreta de Voyneau. L'endemà de la batalla, Charette va tornar a Saligny.

## Notes

| « | "Els nostres soldats no van gaudir durant molt de temps de les nombroses captures fetes al campament; una columna ambulant, que l'endemà vam atacar imprudentment, als boscos de l'estret, les va fer restaurar completament, i també va guanyar una gran quantitat de sabots durant l'espai de dues llegües de persecució. Havíem agafat diverses dones holandeses a la baralla del dia abans, algunes de les quals eren molt maques; havíem decidit al matí que els portarien de nou al seu campament perquè poguessin reunir-se amb els seus marits; també vam alliberar dues dames conegudes que vam trobar als boscos de l'Estret lluitant amb diversos republicans; la nostra arribada els va salvar en part de la brutalitat del guanyador." | » |

## Referències

* 1 2 3 4 Dumarcet 1998, p. 488.
* ↑ Dumarcet 1998, p. 490.
* ↑ Lucas de La Championnière 1994, p. 135.

## Bibliografia

* Charles-Louis Chassin, Les pacifications de l'Ouest 1794-1801: La dictature de Hoche, t. II, Paris, Paul Dupont, 1897, 636 p. (llegir en línia [arxiu]).
* Lionel Dumarcet, François Athanase Charette de La Contrie: Une histoire véritable, Les 3 Orangers, 1998, 536 p. (ISBN 978-2912883001).
* Pierre-Suzanne Lucas de La Championnière, Lucas de La Championnière, Mémoires d'un officier vendéen 1793-1796, Les Éditions du Bocage, 1994, 208 p.
# Limiros

Limiros (en llatí Limyrus, en grec antic Λίμυρος) és un riu de la costa sud de Lícia que rebia com a tributari a l'Aricandos (modern Fineka), i era navegable fins a la ciutat de Limira. En parlen Estrabó i Claudi Ptolemeu. Plini el Vell dona testimoni de què el riu principal era el Limiros i que l'Aricandos n'era l'afluent, ja que a l'antiguitat el tema havia portat controvèrsia.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Limyrus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 27 maig 2021].
# Lieja-Bastogne-Lieja 1998

La Lieja-Bastogne-Lieja 1998 fou la 84a edició de la clàssica ciclista Lieja-Bastogne-Lieja. La cursa es va disputar el diumenge 19 d'abril de 1998, sobre un recorregut de 265,5 km, i era la quarta prova de la Copa del Món de ciclisme de 1998. L'italià Michele Bartoli (Asics-CGA) repetí la victòria de l'any anterior per davant del francès Laurent Jalabert (ONCE) i el també italià Rodolfo Massi (Casino), segon i tercer respectivament.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Michele Bartoli (ITA) | Asics-CGA | 6h 37' 29" |
| 2 | Laurent Jalabert (FRA) | ONCE | + 1' 13" |
| 3 | Rodolfo Massi (ITA) | Casino | + 1' 21" |
| 4 | Francesco Casagrande (ITA) | Cofidis | m. t. |
| 5 | Michael Boogerd (NED) | Rabobank | m. t. |
| 6 | Frank Vandenbroucke (BEL) | Mapei-Bricobi | + 1' 35" |
| 7 | Andrea Peron (ITA) | La Française des Jeux | + 1' 44" |
| 8 | Mauro Gianetti (SUI) | La Française des Jeux | + 1' 47" |
| 9 | Maarten den Bakker (NED) | Rabobank | m. t. |
| 10 | Laurent Dufaux (SUI) | Festina-Lotus | + 2' 04" |

## Referències

* ↑ «Lieja: Bartoli i Garmendia como el año pasado». Mundo Deportivo, 20-04-1998 [Consulta: 1r agost 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès) (francès)
* Resultats a les-sports.info
# Worcester (desambiguació)

«Worcester» té aquests significats:
* Worcester, ciutat anglesa al comtat de Worcestershire.
* Worcester (Massachusetts), ciutat del Comtat de Worcester a Massachusetts, Estats Units d'Amèrica.
* Worcester (Vermont), població dels Estats Units a l'estat de Vermont.
* Worcester (Cap Occidental), població de Sud-àfrica.
* Worcester (Limpopo), població de Sud-àfrica.
# Campaspe

Campaspe (grec antic: Καμπάσπη, llatí: Campaspe), a qui Claudi Elià anomena Pancaste (grec antic: Παγκάστη) i Llucià de Samòsata Pacata (grec antic: Πακάτη), nascuda a Larisa de Tessàlia, va ser la concubina preferida d'Alexandre el Gran i la primera amb qui va tenir relacions sexuals, segons que deien els contemporanis.
Apel·les va rebre l'encàrrec d'Alexandre de pintar nua a Campaspe. El pintor se'n va enamorar, i Alexandre li va donar la noia com a regal. Segons alguns autors, va ser el model de la cèlebre pintura de la Venus Anadyomene, però segons altres la model era Frine.

## Referències

* ↑ Claudius Aelianus. Histoires diverses. Moutard, 1772, p. 375–.
* ↑ Campaspe a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 593
# Basconcillos del Tozo

Basconcillos del Tozo és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Páramos. Inclou les pedanies de:
* Arcellares
* Barrio Panizares
* Fuente Úrbel
* Hoyos del Tozo
* La Piedra
* Prádanos del Tozo
* La Rad
* San Mamés de Abar.
* Santa Cruz del Tozo.
* Talamillo del Tozo
* Trasahedo

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1842 | 1857 | 1860 | 1877 | 1887 | 1897 | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 |
| 28 | 910 | 956 | 1092 | 1157 | 1135 | 1147 | 1260 | 1228 | 1300 | 1349 | 1344 | 1258 | 791 | 595 | 400 | 374 |
# Hurmeli

Hurmeli va ser un rei de la ciutat de Kanesh o Kanis (Kaniš) cap a l'any 1845 aC. Portava el títol de Ruba'um. El seu nom volia dir 'Home de Hur(a)ma' en llengua hitita, i segurament pertanyia a l'ètnia dels hitites.
Es coneixen els noms d'alguns dels seus ministres (rabi simmiltim), Halkiašu i Hapartiwa. Li va succeir probablement Hapartiwa, que podria ser un fill seu.

## Referències

* ↑ Hardy, Robert S «The Old Hittite Kingdom: a Political History». The American Journal of Semitic Languages and Literatures, 58, 2, 1941, pàg. 180.
# Peressip

Peressip - Пересыпь (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la península de Taman, entre el liman Akhtanizovski i la mar d'Azov, a 20 km a l'oest de Temriük i a 147 km a l'oest de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi d'Akhtanízovskaia.
# Bard de Dublín

Bard (irlandès: Bairith) va ser un cabdill nòrdic-gaèlic, monarca viking del regne de Dublín durant un breu període a la segona meitat del segle IX que possiblement va co-regnar amb Halfdan de Dublín durant les absències d'aquest en campanyes vikingues. Era pare adoptiu de Eystein Olafsson.
Cronològicament és possible que el rei de Limerick, Colla ua Báirid (mort el 932) fos fill seu, però no han sobreviscut registres històrics que puguin afirmar-lo amb certesa.

## Vegeu també

* Llista de reis de Dublín

## Bibliografia

* Renaud, Jean. Les Vikings et les Celtes (en francès). Éditions Ouest-France Université Rennes, 1992. ISBN 27373090108.
* Woolf, Alex. From Pictland to Alba, 789–1070(The New Edinburgh History of Scotland) (en anglès). Edinburg: Edinburgh University Press, 2007. ISBN 0-7486-1234-5.
# Lieja-Bastogne-Lieja 2001

La Lieja-Bastogne-Lieja 2001 fou la 87a edició de la clàssica ciclista Lieja-Bastogne-Lieja. La cursa es va disputar el diumenge 22 d'abril de 2001, sobre un recorregut de 258 km, i era la quarta prova de la Copa del Món de ciclisme de 2001. El suís Oscar Camenzind (Lampre-Daikin) va guanyar per davant de l'italià Davide Rebellin (Liquigas-Pata), i del basc David Etxebarria (Euskaltel-Euskadi), segon i tercer respectivament.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Oscar Camenzind | Lampre-Daikin | 6h 42' 38" |
| 2 | Davide Rebellin | Liquigas-Pata | m. t. |
| 3 | David Etxebarria | Euskaltel-Euskadi | m. t. |
| 4 | Francesco Casagrande | Fassa Bortolo | m. t. |
| 5 | Michael Boogerd | Rabobank | m. t. |
| 6 | Raimondas Rumšas | Lampre-Daikin | + 25" |
| 7 | Marcos Serrano | ONCE-Eroski | m. t. |
| 8 | Erik Dekker | Rabobank | m. t. |
| 9 | Markus Zberg | Rabobank | m. t. |
| 10 | Beat Zberg | Rabobank | m. t. |

## Referències

* ↑ «Camenzind gana la Lieja». Mundo Deportivo, 23-04-2001 [Consulta: 30 agost 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès) (francès)
* Resultats a les-sports.info
# Elvis Pinel

Elvis Pinel (Ocotal, 22 de març de 1992) és un exfutbolista nicaragüenc de la dècada de 2010.
Fou 30 cops internacional amb la selecció de Nicaragua.
Pel que fa a clubs, destacà a Real Estelí.

## Referències

* ↑ Elvis Pinel Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Copa Centroamericana 2011 (UNCAF Nations Cup) Arxivat 2 March 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. - RSSSF
* ↑ HISTÓRICA VICTORIA DE BELICE 2-1 A NICARAGUA Arxivat 2014-01-06 a Wayback Machine. - UNCAF
* ↑ Elvis Pinel a National-Football-Teams.com (anglès)
# Editorial Base

Editorial Base és una empresa editorial amb seu a Barcelona fundada el 1972. Es dedica a la publicació de llibres, tant científics com de ficció, i està especialitzada en assaig històric.
Té una activitat estretament lligada als historiadors Santiago Sobrequés i Vidal i Jaume Sobrequés i Callicó, que la van orientar cap a la publicació d'una col·lecció multiperspectivista de volums d'història de Catalunya, on s'inclouen estudis de prestigiosos acadèmics com Josep Fontana, l'hispanista Paul Preston, el medievalista Stefano Maria Cingolani, l'hel·lenista Eusebi Ayensa o l'historiador de l'art Xavier Barral i Altet.

## Referències

* ↑ Fitxa a Tebeosfera

## Enllaços externs

* Editorial Base - Lloc web oficial
* Editorial Base - Lloc web oficial