OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sinilabeo hummeli

Sinilabeo hummeli és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al curs superior del riu Iang-Tsé a la Xina.

## Referències

* ↑ Rendahl H. 1932. Die fischfauna der chinesischen Provinz Szetschwan. Ark. Zool. v. 24 A (pt 4). 1-134.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Zhang, E., S.O. Kullander i Y.-Y. Chen 2006 Fixation of the type species of the genus Sinilabeo and description of a new species from the Upper Yangtze River basin, China (Pisces: Cyprinidae). Copeia 2006(1):96-102.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Mitsue Karasumaru

Mitsue Karasumaru (烏丸光徳, Karasumaru Mitsue) fou un polític japonés del temps de la fi del bakufu i principis de l'era Meiji. Membre de la Kuge o noblesa cortesana, va participar al moviment Sonnō jōi i va esdevindre el primer governador de Tòquio després de la restauració Meiji.
Mitsue Karasumaru va nàixer el 15 d'agost de 1832 com a fill de Mitsumasa Karasumaru. El 4 de març de 1865 va nàixer el seu primogènit, Mitsuyuki Karasumaru. El desembre de 1867 va ser nomenat conseller imperial per a la restauració per l'Emperador Meiji, que havia accedit al tron el mateix mes. El gener de l'any següent fou enviat per ordre imperial a la província de Yamato (actual prefectura de Nara) com a militar per a la reconquesta, convertint-se el 13 de març d'aquell any en cap del departament militar de les forces imperials.
El maig del mateix any entra a Edo amb el princep Taruhito Arisugawa, prenent possessió de la ciutat i esdevenint-ne governador de la nova "prefectura d'Edo", substituint als magistrats del període Edo, des de llavors l'antic règim. Poc després, la prefectura canvià el seu nom pel nou de Tòquio. Llavors, la prefectura de Tòquio tenia una extensió territorial menor a la dels districtes especials de Tòquio i el càrrec de governador era poc més que el d'un magistrat del bakufu Edo. Davant d'aquella situació, Karasumaru renuncià al càrrec el 20 de desembre de 1868 i tornà a Kyoto.
Ja a Kyoto, a la cort imperial, va esdevindre ministre de palau (un càrrec que més tard evolucionaria al ministeri de la Casa Imperial) entre el 14 d'octubre de 1869 i 11 d'agost de 1871, quan renuncià al càrrec. Mitsue Karasumaru moriria poc després, el 15 d'agost de 1873 amb només 41 anys, sent ja membre del nou sistema nobiliàri Meiji, la Kazoku.

## Referències

* ↑ https://kunitori-jp.net/governor-tokyo/
* Història de Tòquio
# Consell Escolar Municipal de Barcelona

El Consell Escolar Municipal de Barcelona, és l'òrgan de participació ciutadana en l'àmbit de l'educació i representa la comunitat educativa de la ciutat de Barcelona.
El CEMB té una funció assessora i pot elevar informes i propostes a les institucions educatives i al municipi. El CEMB és també consultat per l'Administració educativa de la Generalitat de Catalunya, pel Consorci d'Educació i per l'Ajuntament de Barcelona.
Atesa la singularitat del municipi, el CEMB ha d'actuar des de les tres vessants que li corresponen:
* en tant que municipal –en matèria de política municipal tant general com específica d'educació-,
* com a territorial- atès que es dota de les funcions i competències que estan establertes respecte els consells escolars territorials, singularment la programació relativa a la creació i distribució dels centres, les normes sobre construccions i equipaments escolars i els serveis educatius i altres prestacions relacionades amb ensenyament
* - i com a òrgan de consulta i participació del Consorci d'Educació de Barcelona -atès que actua en les matèries que són pròpies del Consorci.
Els presidents o presidentes dels deu Consells Escolars Municipals de Districte –CEMD- són membres del Consell Escolar Municipal de Barcelona. Aquest és un aspecte rellevant d'acord amb l'organització territorial de Barcelona que té les competències descentralitzades en els districtes, atès que aporta al CEMB la presència plural del territori que és un element essencial per tenir una visió de conjunt de la ciutat.
El CEMB és la representació institucional de la xarxa participativa de la comunitat educativa no universitària present a la ciutat de Barcelona i alhora organisme de participació.
# Txekunovka

Txekunovka - Чекуновка (rus) és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora dreta del riu Kugo-Ieia, afluent del Ieia. És a 22 km al nord-oest de Kusxóvskaia i a 181 km al nord de Krasnodar.
Pertany al possiólok de Novomikhàilovskoie.
# Llac Strusta

El llac Strusta (en belarús: Возера Струста) és un llac de la província de Vítsiebsk, a Belarús, considerat el tercer més gros dels llacs de Braslau i el setzè de Belarús.
El llac es nodreix de nombrosos afluents provinents del llac Snudy, Boloiso i Yelno. Com a desaigua té un petit riu que desemboca al llac Voiso. Al llac s'hi pot trobat al voltant de vint-i-dues espècies de peixos, incloent el corègon blanc.
El llac cobreix una superfície de 13 km². La seva màxima profunditat és de 23 metres. Les costes són de sorra i grava, amb grans extensions de joncs. Hi ha nombrosos fiords i canals al llarg de la costa.

## Referències

* 1 2 «Main characteristics of the largest lakes of Belarus» (en anglès). LandofAncestors.com, 2011. [Consulta: 5 octubre 2013].
* ↑ Ozera Belorussii. Minsk: Uradžaj, 1988. ISBN 978-5-7860-0327-8.
# Capriva del Friuli

Capriva del Friuli (en friülà, Caprive, en eslovè, Koprivno) és un municipi italià, dins de la província de Gorizia. L'any 2007 tenia 1.735 habitants. Limita amb els municipis de Cormons, Moraro, Mossa, San Floriano del Collio i San Lorenzo Isontino.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Antonio Roversi | Llista cívica, abans DCI |
# Ibn al-Mudjawir

Jamal-ad-Din (o Najm-ad-Din) Abu-l-Fat·h Yússuf ibn Yaqub ibn Muhàmmad aix-Xaybaní ad-Dimaixqí (en àrab Jamāl (o Najm) ad-Dīn Abu l-Fatḥ Yūsuf b. Yaʿqūb b. Muḥammad ax-Xaybānī ad-Dimaxqī), més conegut com a Ibn al-Mujàwir (en àrab Ibn al-Mujāwir) (Damasc, 1204-1291), fou un viatger persa nascut a Damasc el 1204, autor de l'obra Tarikh al-Mustàbsir (o Tarikh al-Mustànsir), una font important per a la geografia, la història i la societat de l'Aràbia occidental i del sud al començament del segle xiii. La va escriure vers el 1232. Va morir el 1291.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ibn al-Mud̲j̲āwir".
# Sinilabeo longibarbatus

Sinilabeo longibarbatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Rendahl H. 1932. Die fischfauna der chinesischen Provinz Szetschwan. Ark. Zool. v. 24 A (pt 4). 1-134.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Chen, J.-X., J.-F. Zhao, J.-Z. Zheng i D.-J. Li 1988 Description of three new barbine from Guizhou, China (Cypriniformes, Cyprinidae). Acta Acad. Med. Zunyi 11(1):1-4.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Mitsuhisa Taguchi

Mitsuhisa Taguchi (japonès: 田口光久) (Akita, 14 de febrer de 1955 - Tòquio, 12 de novembre de 2019) va ser un futbolista japonès que disputà 59 partits amb la selecció japonesa.

## Referències

* ↑ 元代表ＧＫ田口光久さんが死去　「生ダラ」でも人気 a nikkansports.com (japonès)

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Claravalls

* Aquest article tracta sobre la població de l'Urgell. Vegeu-ne altres significats a «Claravalls (Areny de Noguera)».
Claravalls és un poble de la comarca de l'Urgell que forma part del terme de Tàrrega. Fins al 1969 va constituir un municipi independent, i ara és regit per una junta de veïns que fa d'interlocutora amb l'Ajuntament targarí. Se situa a la vora de la carretera que uneix el cap municipal amb Agramunt, i el 2015 tenia 115 habitants.

## Història

L'entorn de Claravalls està poblat des d'antic. Així doncs, Mossèn Bonifici Fortuny parla de l'existència d'un nucli prehistòric a la serra de l'Espígol. De la mateixa manera, s'han trobat restes ceràmiques d'antigues vil·les romanes a la partida dels Vilars, que haurien estat abandonades entre els segles III i IX.
Tanmateix, el primer document que parla de l'actual nucli data de l'any 1099. Es tracta de l'acte de consagració de l'església de santa Maria de Guissona. Després de passar el senyoriu per les mans de diferents propietaris, l'any 1831 formava part de les possessions de la Corona.

## Estructura

El poble conserva l'antiga estructura de recinte emmurat, a més a més d'un dels antics portals d'entrada al clos. El Castell domina la part alta del poble.

## Monuments d'interés

* Església de sant Salvador. Es tracta d'un temple tardorenaixentista amb reminiscències gòtiques construït cap al 1680. Presenta una nau rectangular de tres trams i coberta de volta, amb altars laterals amb cor i llotges elevades. Tancada al culte des del 1965, l'any 1992 va ser restaurada. Al seu interior, de parets blanques, és a destacar un retaule de la Transfiguració de Jesús, obra de la pintora de les Borges Blanques Carme Benet Pelegrí realitzada el 2008.
* Ermita de la Mare de Déu dels Arcs. Actual temple parroquial i antiga capella del fossar del Cementiri, situada als afores del poble, a l'altra banda de la carretera de Tàrrega a Agramunt. D'època medieval, va ser reformada i ampliada al segle xviii. En el seu interior hi destaca la imatge de la Mare de Déu dels Arcs, reproducció de l'original desapareguda el 1936.
* Creu de terme. Ubicada enfront de l'ermita de la Mare de Déu dels Arcs, data del segle xviii.

## Referències

* 1 2 «Claravalls». Ajuntament de Tàrrega. [Consulta: 29 agost 2016].
* 1 2 3 4 5 6 7 «Claravalls». Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 29 agost 2016].
* 1 2 «Parròquia de Sant Salvador de Claravalls - TÀRREGA (L'URGELL) (CATALUNYA)». Campaners.com. [Consulta: 29 agost 2016].
* ↑ «Claravalls». Consell Comarcal de l'Urgell. Arxivat de l'original el 2020-01-27. [Consulta: 29 agost 2016].
# Turpili

Turpili és el nom dels següents personatges:
* Turpili Labeó, pintor romà
* Sext Turpili, escriptor romà
# Bicicletes vs. Cotxes

Bicicletes vs. Cotxes (títol original, Bikes vs Cars) és un documental suec dirigit per Fredrik Gertten. La pel·lícula es va estrenar als cinemes el 6 de març de 2015 i tracta sobre la lluita entre ciclistes i l'automobilisme de masses. S'ha subtitulat al català.
La pel·lícula va ser produïda per Margarete Jangård i Elin Kamlert per a la productora WG Film AB. Està distribuït per Folkets Bio AB.

## Referències

* 1 2 «Bikes vs Cars (2015) - SFdb» (en suec). [Consulta: 23 març 2023].
* ↑ «Cykelrevolution mot massbilism. Fredrik Gerttens nya film "Bikes vs Cars"» (en suec). Sveriges Radio, 23-10-2013.
* ↑ «Bicicletes vs Cotxes». Goita què fan, ara!. [Consulta: 23 març 2023].

## Enllaços externs

* Bicicletes vs. Cotxes - Lloc web oficial
# Can Rossell de la Llena

Can Rossell de la Llena és una casa de Gelida (Alt Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casal rectangular cobert a dues vessants, de planta i pis, orientat a migdia, amb portal dovellat molt ben carejat, una espitllera de guaita, ràfec d'interés i reixes forjades. L'interior, semi-abandonat, està parcialment convertit en corals. Exemplar bastant humil.

## Història

Havia estat propietat de la famosa Casa Ravella d'Ordal de Subirats, i posteriorment passà als Olcinelles i després a la família Camps de Girona. Des del 1885 pertany als Bosch d'Anoia, masia molt propera. Cals esmentar especialment que a l'any 1883, l'arquitecte Antoni Gaudí feu els plànols de recanament d'aquestes terres, els quals es consideren d'un gran valor, ja que fins fa pocs es desconeixia la faceta d'agrimensor d'aquest geni català. Els originals els conserva el Sr. Bosch d'Anoia i Casanovas.

## Referències

* 1 2 «Can Rossell de la Llena». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 octubre 2017].
# Ibn al-Qalanissí

Abu-Yala Hamza ibn Àssad ibn Alí ibn Muhàmmad at-Tamimí —àrab: أأبو يعلى حمزة بن أسد بن عليّ بن محمد التميمي, Abū Yaʿlà Ḥamza b. Asad b. ʿAlī b. Muḥammad at-Tamīmī—, més conegut com a Ibn al-Qalanissí —àrab: ابن القَلانسي, Ibn al-Qalānisī— (Damasc, c.1071-18 de març de 1160) fou un cronista en llengua àrab i home d'estat que visqué a Damasc durant el segle xii.
Tal indica la seva nisba, pertanyia a la tribu dels Banu Tamim, la qual cosa el situà en una situació preeminent, a la seva ciutat. Rebé una bona educació, centrada en estudis de literatura, teologia i lleis. Treballà primer com a secretari i després com a cap de l'administració estatal a Damasc, coneguda com a diwan ar-rassàïl. També fou nomenat, dues vegades, raïs de la ciutat, un càrrec que equivaldria al d'alcalde.
Escriví un llibre titulat Dhayl tarikh Dimaixq o Al-mudhàyyal fi-tarikh Dimaixq (Continuació de la història de Damasc) que cobreix el període entre l'any 1056 i l'any de la seva mort, 1160. Format per dues parts de límits poc clars, la primera, de la qual se n'han perdut les primeres pagines, cobreix la joventut de l'autor i està basada en fonts d'arxiu siris i egipcis així com en cròniques menors. Tradicionalment aquesta part s'havia considerat molt influenciada per la Història de Bagdad de Hilal as-Sabi, però ara es creu que no ho seria tant. La resta de l'obra, tot i que també empra informació d'arxiu, pren la informació bé de la seva pròpia experiència o de persones que li explicaren, de primera mà, els episodis que hi narra. En aquest sentit, l'obra, que no té pretensions literàries, ens forneix una narració personal de la vida sociopolítica de Damasc i la regió de Síria i Palestina que, si bé no està exempta de parcialitat, és extraordinàriament vívida, sobretot en comparació amb la resta de la historiografia àrab de l'època. També és especialment interessant perquè és un dels pocs textos que narra la Primera Croada des del punt de vista d'un coetani, tot explicant les conseqüències que va tenir des de la perspectiva d'un musulmà. A més, el llibre fou la font, gairebé exclusiva, del que molts autors posteriors com Ibn al-Athir, Sibt ibn al-Jawzí o Abu-Xama van explicar sobre aquest període i aquesta regió a les seves obres.

## Edicions i traduccions

* Ibn al-Qalanissí. Amedroz (ed.). ذيل تاريخ دمشق [Dhayl tarikh Dimaixq], 1908.
* Ibn al-Qalanissí. H.A.R. Gibb (ed.). The Damascus Chronicle of the Crusades, Extracted and Translated from the Chronicle of Ibn al-Qalanisi. Dover Publications, 1932.
* Ibn al-Qalanissí. R. Le Tourneau (ed.). Damas de 1075 a 1154, 1952.

## Bibliografia

Gibb, Hamilton A. R.. «[Prefaci]». A: The Damascus Chronicle of the Crusades, Extracted and Translated from the Chronicle of Ibn al-Qalanisi. Dover Publications, 1932.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Encyclopaedia of Islam. Second Edition, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ibn al-Ḳalānisī".
# Silver Lake (Florida)

Silver Lake és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 1.882 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Silver Lake tenia 1.882 habitants, 810 habitatges, i 563 famílies. La densitat de població era de 296,6 habitants/km².
Dels 810 habitatges en un 24,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63% hi vivien parelles casades, en un 5,1% dones solteres, i en un 30,4% no eren unitats familiars. En el 24,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,5% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 23,2% entre 25 i 44, un 28,7% de 45 a 60 i un 22% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 55.347 $ i la renda mediana per família de 73.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 44.053 $ mentre que les dones 30.750 $. La renda per capita de la població era de 27.258 $. Entorn del 6,5% de les famílies i el 8,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Silver Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Silver Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mitsue

Mitsue (御杖村, Mitsue-mura) és un poble i municipi pertanyent al districte d'Uda, a la prefectura de Nara, a la regió de Kansai, Japó.

## Geografia

El poble de Mitsue es troba localitzat a la part sud de l'altiplà de Soni, on naix el riu Nabari. El terme del poble és completament muntanyós, comptant amb alguns pics, com el mont Miune de 1.235 metres. El terme municipal de Mitsue limita amb els de Soni, al mateix districte d'Uda, al nord; amb Higashi-Yoshino a l'oest i amb les ciutats de Tsu i Matsusaka, pertanyents a la prefectura de Mie, a l'est.

### Barris

Els barris del poble són els següents:
* Kōzue (神末)
* Sugano (菅野)
* Uchiyahara (土屋原)
* Momonomata (桃俣)

## Història

Des del període Nara fins a la fi del període Tokugawa, la zona on actualment es troba el poble de Mitsue va formar part de l'antiga província de Yamato, existint ja aleshores el districte d'Uda, tot i que fou formalment fundat el 1880. El poble de Mitsue es va crear l'1 d'abril de 1889 amb l'entrada en vigor de la llei de Municipis i, des de llavors, el municipi s'ha mantingut intacte, sense haver patit separacions, sense haver integrat altres municipis i sense evolucionar des de la seua categoria de "poble".

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| 4.736 | 4.582 | 4.651 | 5.525 | 5.533 | 3.852 | 3.430 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 3.035 | 2.623 | 2.102 | 1.487 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

Al terme municipal de Mitsue no hi ha cap estació de ferrocarril. Les estacions més properes es troben a la ciutat d'Uda.

### Carretera

* Nacional 368 - Nacional 369
* Carreteres del govern prefectural (31, 783)

## Referències

* ↑ https://www.post.japanpost.jp/cgi-zip/zipcode.php?pref=29&city=1293860&cmp=1
* ↑ https://minchizu.jp/nara/mitsue.html
* ↑ Statistics Bureau of Japan
# Teatro La Latina

El Teatro de La Latina o Teatro La Latina és un local teatral situat en el barri del mateix nom, a la plaça de la Cebada, número 2, de Madrid. Obra de l'arquitecte Pedro Muguruza Otaño. Ha estat un dels escenaris més importants per a les representacions de comèdia i revista del segle xx. El nom el deu a Beatriz Galindo, (la Latina), una escriptora castellana del segle xv.

## Enllaços externs

* Pàgina web del Teatro La Latina de Madrid
# Edifici a la rambla d'Aragó, 5 (Lleida)

Edifici a la rambla d'Aragó, 5 és una obra de Lleida inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta baixa i sis pisos, amb augment de volums en alçada, que respon a les lleis de l'urbanisme racionalista aliat a les normatives geomètriques i a l'aprofitament del sòl. Façana de composició simètrica, de parament continu i pla, amb obertures senzilles d'ordenació horitzontal i vertical. Arrebossat i pintat.

## Història

Té interès per ésser un dels primers edificis racionalistes a Lleida.

## Referències

* 1 2 «Edifici a la rambla d'Aragó, 5». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 gener 2017].
# Can Rossell (Olot)

* Aquest article tracta sobre Can Rossell d'Olot. Vegeu-ne altres significats a « Can Rossell (desambiguació)».
Can Rossell fou una fàbrica tèxtil a la ciutat d'Olot (Garrotxa) catalogada a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. El creixement urbà de finals del segle xix es realitza a Olot pel carrer Mulleres, el passeig de Sant Roc, el Firal i la plaça Palau. Tanmateix, els projectes de més envergadura d'aquest moment seran el passeig de Barcelona i la plaça Clarà. Aquest passeig és un dels conjunts arquitectònics urbanístics més remarcables de la vila. És interessant per la perfecta integració entre espais verds i les construccions, d'una qualitat arquitectònica notable. Destaquen Cal Malagrida, Can Pons i Tusquets, Cal Marquès de Monistrol (avui desapareguda), Cans Pons i Pasquals, etc.
L'edifici disposava de planta baixa i dos pisos superiors. Posteriorment es va bastir un tercer pis. Les seves línies eren totalment clàssiques predominant l'eix de simetria. Hi havia estucats amb motius geomètrics entre el primer i el segon pis les finestres tenien amplis guardapols. El teulat era a quatre vessants. Al costat dret hi havia un portal, que servia per càrrega i descàrrega en un pati interior. Al damunt hi havia l'anagrama de Can Rossell: els dos xais enfrontats.

## Referències

* 1 2 Text importat de: «Antiga fàbrica de Can Rossell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural. Llicència CC-0 [Importat: 23 setembre 2016] (Vegeu l'avís legal per a reutilitzacions).

## Vegeu també

* Can Sacrest, habitatge catalogat
# Zònula ciliar

La zònula ciliar o lligament suspensori del cristal·lí o zònula de Zinn, és una estructura de l'ull composta per una sèrie de fibres i filaments que serveixen perquè el cristal·lí mantingui la seva posició i forma. zònula ciliar
Les fibres s'uneixen per un extrem a la zona més externa del cristal·lí (la càpsula) i per l'altre al cos ciliar, aquests filaments formen una complexa estructura tridimensional i tenen una gran capacitat de distensió sense arribar-se a trencar.

## Referències

* ↑ zònula ciliar a Optimot
* ↑ Gerard J. Tortora; Bryan Derrickson Principios de anatomía y fisiología. Médica Panamericana, 2006. ISBN 978-968-7988-77-1.

## Vegeu també

* Distròfia endotelial de Fuchs

## Enllaços externs

* Histology Learning System, Boston University