OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ARIA Charts

Les ARIA Charts són les principals llistes de vendes de música d'Austràlia, emeses setmanalment per l'Australian Recording Industry Association (ARIA). Les llistes són un registre dels àlbums i singles més venuts en tots els gèneres a Austràlia. L'ARIA va començar a compilar les seves llistes a casa des de la seva primera publicació, a la 26a setmana de 1988, i en endavant. Prèviament, a mitjan any 1983, es va autoritzar la llista anomenada Informe Kent que va continuar sent utilitzada com a font per l'Informe de Música Australiana a partir d'aquesta data fins que se'n va suspendre la producció el 1999.
Les llistes de l'ARIA són publicades al lloc web oficial de l'ARIA cada diumenge, les que és menciones a continuació:
* El Top 100 setmanal dels singles més venuts.
* El Top 100 setmanal dels àlbums més venuts.
* El Top 40 setmanal dels DVD més venuts.
* El Top 40 setmanal de les descàrregues digitals.
* El Top 40 setmanal dels llançaments urbans.
* El Top 20 setmanal dels llançaments dance.
* El Top 20 setmanal dels llançaments country.
* El Top 50 setmanal dels més punxats a les discoteques pels DJs.
* El Top 100 anual de les llistes esmentades anteriorment.
La primera cançó a arribar al número 1 de la llista de singles a Austràlia va ser Video Killed the Radio Star del grup The Buggles el 1979.

## Enllaços externs

* Lloc Web Oficial de la ARIA
* Lloc Web No Oficial de les llistes musicals australianes Arxivat 2015-08-13 a Wayback Machine.
# Baral

Baral és un riu de Bangladesh, derivació del Ganges al districte de Rajshahi. Se separa del Ganges a la vora de Charghat i corre a l'est fins a trobar el Pabna. Antigament era navegable tot l'any, però la formació de terra que obstrueix el pas de l'aigua del Ganges durant alguns mesos, ho va fer difícil a partir del segle xix. Al seu torn se'n separen dues branques que corren al nord, el Musa Khan i el Nandakuja, aquest darrer l'únic important que s'uneix al'Atrai al nord del Chalan Bil.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Barbus argenteus

Barbus argenteus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 19,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica Austral.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus bagbwensis

Barbus bagbwensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sierra Leone.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus aspius

Barbus aspius és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 42 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Lesotho i a la República Democràtica del Congo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus aspilus

Barbus aspilus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Camerun.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Badalona Sportiva

Badalona Sportiva va ser un setmanari d'esports català escrit en català, i amb articles ocasionalment en castellà, fundat per un grup de joves el 1919, amb poc èxit per la qual cosa va haver de tancar. Els mateixos promotors van repetir l'experiència entre el 1923 i el 1924, amb un èxit més considerable. Pretenia ser el periòdic de referència dels esportistes i aficionats a l'esport badalonins, i s'hi donava molta importància especialment al futbol.

## Primera època (1919)

Amb el subtítol «Revista setmanal de sports i cines», el setmanari, de caràcter eminentment esportiu, va començar a sortir el 14 d'octubre de 1919 tenint com a marc de distribució únicament a la ciutat de Badalona. Els seus promotors i els autors dels articles, segons informa Enrique García Pons, eren, de fet, tots, o bé en la seva gran majoria, de classe obrera. Com ells bé apunten, la seva pretensió i aspiració amb la publicació era arribar a ser un periòdic amb les condicions i la mida dels altres que es publicaven, però admetien que per la seva condició d'obrers, no podien fer més del que feien. En un dels primers articles van expressar «Al publicar Badalona Sportiva ens imposem un sacrifici moral i un esforç material», la seva intenció era propagar les regles de l'esport, particularment les del futbol, i fer servir el setmanari en qualitat d'altaveu en contra de les injustícies i incidències que succeïen durant els partits dels campionats.
D'aquesta primera època del periòdic, només van arribar a aparèixer tres números, que van sortir a la venda els dimarts. La publicació descrivia i ressenyava els partits de futbol que es feien per part dels equips locals badalonins, mentre que, alhora, també s'hi van incloure notícies sobre altres partits, i articles d'interès esportiu de caràcter general. La publicació no va tenir gaire èxit, perquè al cap de tres setmanes, el 28 d'octubre de 1919, va publicar el seu darrer exemplar.

## Segona època (1923-1924)

En aquesta segona època, Badalona Sportiva pretenia ser una continuació de la de 1919. Els seus promotors van ser els mateixos i amb la idea de seguir convertint aquesta revista en el periòdic de referència dels aficionats de l'esport badalonins, així ho anunciaven en el seu article de presentació d'aquesta nova època. Cal dir que aquesta vegada, la revista va tenir una vida més llarga, perquè va durar de l'octubre de 1923 al desembre de 1924, amb un total de 64 números que van sortir a la venda, dels quals, esmenta García Pons, que el 25% era la publicitat i que el castellà va tenir una presència molt minsa. La publicació va mantenir els seus preus i el seu format i va sortir setmanalment els dilluns.

## Referències

* 1 2 García Pons, 1979, p. 155.
* ↑ García Pons, 1979, p. 184.

## Bibliografia

* García Pons, Enrique. Historia de la prensa badalonesa (1868-1939). Badalona: Oficina Municipal de Premsa, Departament de Cultura, Ajuntament de Badalona, 1979.

## Vegeu també

* Mitjans de comunicació de Badalona
# Bandera de Figaró-Montmany

La bandera oficial de Figaró-Montmany té la següent descripció:
Senyera apaïsada de proporcions dos d'alt per tres de llarg, verda amb el peix groc de l'escut al centre.
El peix representa de l'arcàngel Rafael.

## Història

La resolució va ser publicada en el DOGC el 19 de juny de 1996.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Vallès Oriental

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 30 de maig de 1996, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Figaró-Montmany.» (pdf). DOGC num 2220, 30-05-1996. [Consulta: 26 juny 2010].
# Bandera de Durango

La Bandera de Durango consisteix en un rectangle de mesures idèntiques de color blanc. Entre el medi del camp blanc, té l'escut estatal i al centre, amb un diàmetre de tres quartes parts de l'ample d'aquest camp.
La bandera va ser adoptada oficialment el 9 de març de 2014 sota el comandament de Jorge Herrera Caldera, la qual cosa va quedar estipulada a la Llei de l'Escut, la Bandera i l'Himne.

## Referències

* ↑ Flags of the World (2005): Durango, Mexico, geraadpleegd op 9 augustus 2007.
* ↑ «Ley de símbolos de estado de Durango».

## Enllaços externs

* Stateflag of Durango (domestic use)
# Trofeu Cidade de Vigo

El Trofeu Cidade de Vigo és un torneig futbolístic d'estiu de caràcter amistós que té lloc cada any a la ciutat de Vigo, des de 1971. El seu equip amfitrió és el Celta de Vigo.

## Referències

* ↑ Pequena crónica da edición de 1994. Hemeroteca d'El País. Consultat l'1 d'agost de 2012. (castellà)
* ↑ Pequena crónica da edición de 1997. Hemeroteca d'El Mundo Deportivo. Consultat l'1 d'agost de 2012. (castellà)

## Vegeu també

* Trofeu Memorial Quinocho

## Enllaços externs

* Palmarès del Trofeu Cidade de Vigo Arxivat 2012-07-04 a Wayback Machine. (gallec)
* Dades de l'arxiu de l'RSSSF (anglès)
# Tuligłowy

Tuligłowy [tulʲi'ɡwɔvɨ] (en ucraïnès: Тулиголови, Tulyholovy) és un llogaret al districte administratiu de Gmina Rokietnica, dins del comtat de Jarosław, al Voivodat de Subcarpàcia, al sud-est de Polònia. Està situat a uns 17 quilòmetres al sud de Jarosław i 46 km a l'est de la capital regional, Rzeszów.
# Tulio Larrínaga y Torres Vallejo

Tulio Larrínaga y Torres Vallejo (Trujillo Alto, 15 de gener de 1847 - San Juan, 28 d'abril de 1917) va ser un enginyer civil i polític porto-riqueny, segon Comissionat Resident de l'illa a la Cambra de Representants dels Estats Units.

## Biografia

Va assistir al Seminari Conciliar de Sant Ildefons de San Juan a Puerto Rico. Va estudiar enginyeria civil a l'Institut Politècnic de Troy, Nova York i, el 1871, es va graduar a la Universitat de Pennsilvània a Filadèlfia. Va exercir la seva professió als Estats Units durant algun temps. El 1872 va tornar a Puerto Rico, on va ser nomenat arquitecte de la ciutat de San Juan. El 1880, va construir el primer ferrocarril a Puerto Rico de San Juan a Rio Piedras i va introduir material rodant nord-americà a l'illa. Durant deu anys va ser l'enginyer en cap de la Diputació Provincial.
La seva participació en política va començar el 1898, quan va ser nomenat secretari de l'Interior adjunt al govern autonomista sota bandera espanyola, previ a l'esclat de la Guerra hispano-estatunidenca. Dos anys més tard, va ser enviat pel seu partit com a delegat a Washington, D.C.
Va exercir com a membre de la càmera de delegats del districte d'Arecibo el 1902. El 1904, va ser triat Comissionat Resident als Estats Units pel Partit Unió de Puerto Rico, fundat aquest mateix any. Va ser reelegit dues vegades, i va exercir des del 4 de març de 1905 fins al 3 de març de 1911. També va ser delegat dels Estats Units a la Tercera Conferència Panamericana celebrada a Rio de Janeiro el 1906.
A la Cambra de Representants, va proposar esmenar la Llei Foraker per garantir la ciutadania nord-americana als porto-riquenys, sense tenir èxit. També va sol·licitar al Congrés fons per al manteniment i millora dels ports de l'illa. Al maig de 1909 va declarar que metes de la Llei Foraker «mai havien estat satisfetes», criticant que l'illa encara no controlava el seu propi govern. El 1911, va exercir com a membre del consell executiu de Puerto Rico.
Després de deixar la carrera política va retornar a l'enginyeria civil a San Juan, on va morir el 1917. Va ser enterrat en el Cementiri Municipal de Santurce.

## Referències

* 1 2 3 Matthew Andrew Wasniewski; Albin Kowalewski; Laura Turner O'Hara; Terrance Rucker Hispanic Americans in Congress, 1822-2012 (en anglès). Government Printing Office, 2013, p. 210–217. ISBN 978-0-16-092028-8.
* ↑ «Larrínaga, Tulio (1847-1917)». Biographical Directory of the United States Congress. [Consulta: 27 setembre 2019].
* ↑ «Larrínaga, Tulio. 1847–1917» (en anglès). US House of Representatives: History, Art & Archives. Arxivat de l'original el 2020-08-08. [Consulta: 27 setembre 2019].
* ↑ «Tulio Larrinaga». The World of 1898: The Spanish-American War. Hispanic Division, Library of Congress. [Consulta: 27 setembre 2019].
# Tulinski

Tulinski (en rus: Тулинский) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Novossibirsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 2.277 habitants, pertany al districte de Novossibirsk.

## Referències

* ↑ «детский сад "Лукоморье"».
# Tractat sobre forces nuclears de mitjà abast

El Tractat sobre forces nuclears de rang mitjà o Tractat INF (per les sigles en anglès de Intermediate-Range Nuclear Forces; oficialment, Tractat entre els Estats Units d'Amèrica i la Unió de Repúbliques Socialistes Soviètiques sobre l'eliminació dels seus míssils de rang mitjà i de curt abast.) és un tractat entre els Estats Units d'Amèrica i la Unió Soviètica signat a Washington D.C. el 8 de desembre de 1987 entre el llavors president dels EUA, Ronald Reagan, i el secretari general del partit comunista de l'URSS Mikhaïl Gorbatxov. Va ser ratificat pel Congrés nord-americà el 27 de maig de l'any 1988, i va entrar en vigor l'1 de juny del mateix any.

## Característiques del tractat

El tractat va eliminar els míssils balístics i de creuer nuclears o convencionals, el rang operatiu d'abast dels quals assolís entre 500 i 5.500 quilòmetres, instal·lats en bases militars de l'Europa Occidental i l'Europa Oriental, als països sota influència de la Unió Soviètica que podrien atacar als països europeus membres de l'OTAN, com Alemanya, França, Anglaterra i Noruega, amb els seus territoris sota abast d'aquest tipus de míssils. A la data límit del tractat per destruir els míssils, l'1 de juny de 1991, 2.692 míssils van ser destruïts en total, 846 míssils per part dels EUA i 1.846 per part de la Unió Soviética. A l'empara d'aquest tractat, ambdues parts tenien permís per inspeccionar les instal·lacions militars de l'altre, per comprovar els treballs de destrucció de míssils, l'acord era també un compromís entre les parts per evitar construir més míssils de curt abast i mig abast en el futur.

## Suspensió del tractat

L'1 de febrer de 2019 Estats Units va anunciar que l'endemà abandonarien l'acord pels suposats incompliments del mateix per part de Rússia. La resposta russa va ser immediata i el mateix dia 2 de febrer va anunciar que també l'abandonaria. La suspensió del tractat durarà sis mesos i es convertirà en permanent si tots dos països no aconsegueixen resoldre les diferències.

## Referències

* 1 2 Garthoff, Raymond L. «The Great Transition» (en anglès). Brookings. [Consulta: 3 febrer 2019].
* ↑ Kramer, Andrew E.; Specia, Megan «What Is the I.N.F. Treaty and Why Does It Matter?» (en anglès). The New York Times, 01-02-2019. ISSN: 0362-4331.
* 1 2 Redacción «Rusia sigue a EE.UU. y anuncia que abandonará el Tratado INF: ¿estamos frente a una nueva carrera armamentista nuclear?» (en anglès). BBC, 02-02-2019.
* ↑ Guimón, Pablo; Sahuquillo, María R. «EE UU suspende un gran tratado de control de armas nucleares con Rusia» (en castellà). El País [Madrid], 01-02-2019. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Sahuquillo, María R. «Rusia fabricará nuevos misiles hipersónicos terrestres tras el abandono de EE UU de un tratado nuclear clave» (en castellà). El País [Madrid], 02-02-2019. ISSN: 1134-6582.
# Una cita amb la mort alegre

Una cita amb la mort alegre (títol original en francès: Au rendez-vous de la mort joyeuse) és una pel·lícula de Juan Luis Buñuel dirigida el 1972. Ha estat doblada al català.

## Argument

Una parella compra un casalot. Tenen lloc estranys esdeveniments, implicant el fill de la parella, però sobretot la filla gran. Davant el potencial telegènic de la situació, un equip de televisió arriba per passar una nit al casal…

## Repartiment

* Françoise Fabian: Françoise
* Jean-Marc Bory: Marc
* Jean-Pierre Darras: Peron
* Renato Salvatori: Henri
* Claude Dauphin: pare d'Aval
* Gérard Depardieu: Beretti
* André Weber: Kléber
* Yasmine Dahm: Sophie
* Michel Creton: Leroy, el cameraman
* Sébastien Stark: Dominique (no surt als crèdits)

## Al voltant de la pel·lícula

La pel·lícula va ser rodada al Castell del Petit Chevincourt, en el curs de rehabilitació des de 2012, situat a Saint-Rémy-lès-Chevreuse.
El títol de la pel·lícula és bastant estrany, i el títol americà (Expulsion of the Devil) encara més: cap qüestió d'exorcisme (o d'expulsió) ni de dimonis, no té lloc a la pel·lícula.

## Referències

* ↑ «Una cita amb la mort alegre». esadir.cat.
* ↑ «Au rendez-vous de la mort joyeuse». The New York Times.

## Enllaços externs

* Fotos del casalot (2003/2007) Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
# Badí-az-Zaman

Badí-az-Zaman és el nom dels següents personatges:
Badí-az-Zaman forma part del nom de molts personatges:
* Badí-az-Zaman al-Hamadhaní, mestre de la prosa en àrab
* Badi al-Zaman, governant timúrida
* Said Nursî, savi musulmà turc

## Notes

* ↑ Per a l'elaboració d'aquest llistat s'ha respectat la forma emprada a la Viquipèdia i s'ha seguit estrictament una ordenació alfabètica. S'ha pres com a criteri per a la inclusió a la llista que en el nom de l'article hi aparegués el nom Badí-az-Zaman, tot i que no en fos el nom principal
# Txangxi

Txangxi o Djangxi fou kan del Kanat de Txagatai, un dels darrers a gaudir de poder efectiu. Va governar de vers 1334 a 1338. Era fill del príncep Ebugem (fill de Duwa).
Les fonts occidentals diuen que fou oposat als musulmans i molt tolerant amb els cristians. Es pensa que era probablement nestorià. Abans de pujar al poder havia enviat al gran kan yuan Tugh Temür a 170 presoners russos i va rebre una recompensa econòmica de la cort xinesa. Va enderrocar al seu cosí possible musulmà, Buzan Khan. Fou assassinat per la seva pròpia família al cap de tres o quatre anys de regnat i substituir pel seu germà Yesun Temür (Yesun Timur).

## Referències

* W. Barthold, Turkestan Down to the Mongol Invasion
* The Cambridge History of Iran, William Bayne Fisher, John Andrew Boyle i Ilya Gershevitch
# Bardineto

Bardinéto (en ligur Bardinëo) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província de Savona. El 2015 tenia 756 habitants.

## Geografia

Té una superfície de 29,79 km² i limita amb Boissano, Calizzano, Castelvecchio di Rocca Barbena, Garessio, Giustenice, Loano, Magliolo, Pietra Ligure i Toirano.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució de Bardineto entre 1861 i 2011
* Font: ISTAT

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dato Istat», 31-12-2015. Arxivat de l'original el 2 de maig 2017. [Consulta: 18 d’abril 2017].
# Unió dels Sindicats Revolucionaris d'Angola

La Unió dels Sindicats Revolucionaris d'Angola (União dos Sindicatos Revolucionarios de Angola, USRA) era una organització sindical angolesa a l'exili. L'USRA va ser fundada a Songololo, Congo-Kinshasa el novembre de 1965 per dissidents de la Lliga General dels Treballadors d'Angola, liderada per Manuel Francisco Bento (que s'havia rebel·lat contra el lideratge de la LGTA favorable a Holden Roberto en juny de 1965) i un altre grup dissident de la Unió Nacional dels Treballadors d'Angola (liderat per l'antic secretari d'exteriors i número dos de l'UNTA, Bernard Dombele). Dombele havia acusat UNTA de 'desviació política'. L'organització va obrir una oficina a Kinshasa l'abril de 1966.
Pel 1967 l'USRA havia deixat d'existir.

## Vegeu també

* Sindicats d'Angola

## Referències

* ↑ Mielke, Siegfried. Internationales Gewerkschaftshandbuch. Opladen: Laske + Budrich, 1983. p. 205
* 1 2 Marcum, John A. The Angolan Revolution. Vol. 2, Exile Politics and Guerrilla Warfare (1962-1976). Cambridge, Mass: MIT, 1978. pp. 158-159, 375, 393
# Tungstè natiu

El tungstè natiu, o wolframi natiu, és un mineral de la classe dels elements natius.

## Característiques

El tungstè natiu és l'ocurrència natural del tungstè, amb fórmula química W. Va ser aprovat com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2011. Cristal·litza en el sistema isomètric. És isostructural amb el ferro.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, el tungstè pertany a «01.AE: Metalls i aliatges de metalls, família ferro-crom» juntament amb els següents minerals: vanadi, molibdè, crom, ferro, kamacita, taenita, tetrataenita, antitaenita, cromferur, fercromur, wairauïta, awaruïta, jedwabita i manganès.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al riu Bol'shaya Pol'ya, a la zona subàrtica dels Urals (Rússia). També se n'ha trobat en altres indrets de Rússia, a la Xina, a Austràlia i a la Lluna.

## Referències

* ↑ «Tungsten» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 gener 2016].

## Enllaços externs

* Imatge SEM d'un gra de tungstè natiu