OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rome (Geòrgia)

Rome és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 34.980 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rome tenia 34.980 habitants, 13.320 habitatges, i 8.431 famílies. La densitat de població era de 459,7 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,2% tenia menys de 18 anys, un 12,1% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 20,1% de 45 a 60 i un 15,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,2 homes.
Entorn del 15,3% de les famílies i el 20,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Rome». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rome». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Resolució 1588 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1588 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 17 de març de 2005. Després de recordar les resolucions 1547 (2004), 1556 (2004), 1574 (2004) i 1585 (2005) sobre la situació al Sudan, el Consell va prorrogar el mandat de la Missió Avançada de les Nacions Unides al Sudan (UNAMIS) per un període d'una setmana.
El mandat del mandat es va ampliar fins al 24 de març de 2005, per permetre que el Consell de Seguretat continués les discussions sobre el tema. Va ser dissenyat per preparar l'establiment d'una operació de manteniment de la pau a la regió. Al cap d'una setmana, s'establirà la Missió de les Nacions Unides al Sudan.

## Referències

* ↑ «Security Council extends UN advance mission in Sudan until 24 March». United Nations, 17-03-2005.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1501 a la 1600 (2003 - 2005)
* Conflicte al Darfur

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2122 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2122 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 18 d'octubre de 2013. A proposta de l'Azerbaidjan i vist l'informe del Secretari General de les Nacions Unides, el Consell va demanar la plena implementació de la Resolució 1325 (2000) va proposar dures mesures per tal que les dones participin en totes les fases de resolució d'un conflicte, encoratjant a les dones a que s'impliquessin més en la resolució de conflictes armats, fins i tot donant-les un lloc a la taula de negociacions.

## Detalls

La igualtat de gènere era important per preservar la pau internacional. La implementació completa de la Resolució 1325 només es podria aconseguir prestant més atenció a la participació i als drets humans de les dones. A causa dels seus drets desiguals, les dones sovint eren més vulnerables durant un conflicte. El mateix Consell de Seguretat també havia de prestar-ne més atenció.

## Actes

El Consell de Seguretat pretenia prestar més atenció a la participació de les dones en la resolució de conflictes. En el marc de les operacions de pau, es preveia una major participació de les dones en el procés polític, el desarmament, la desmobilització, la reintegració, la reforma de l'exèrcit, la policia, la justícia i la reconstrucció. També durant les missions s'havia de considerar la protecció de dones i nenes. S'hauria de proporcionar atenció d'emergència a les dones que quedaven embarassades després d'una violació.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC adopts resolution 2122, aiming to strengthen women's role in all stages of conflict prevention, resolution», 18-10-2013.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2101 a la 2200 (2013 - 2015)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2124 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2124 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 12 de novembre de 2013. Després d'observar la situació a Somàlia i recordant la Resolució 2093, el consell va ampliar el mandat de l'AMISOM fins al 31 d'octubre de 2014 i va demanar a la Unió Africana que augmentés els seus efectius a més de 22.000.

## Observacions

El Consell va expressar la seva preocupació pels nous atacs d'Al-Xabab contra les Forces Armades Somalis i l'AMISOM, que feien perillar les conquestes fetes si no es reforçava i reprenia la campanya militar, cosa que requeria major suport internacional a l'exèrcit somali i a AMISOM. També va assenyalar com a prioritària la protecció de l'Aeroport Internacional de Mogadiscio.

## Actes

Els estats membres de la UA van rebre autorització per estendre el mandat d'AMISOM fins al 31 d'octubre de 2014 i se'ls va demanar que reforcessin les tropes de 17.731 a 22.126 efectius. Aquest reforç tenia caràcter temporal, de 18 a 24 mesos. També va augmentar el suport logístic de l'ONU a l'AMISOM i es va demanar als Estats membres que ajudessin a AMISOM a mobilitzar dotze helicòpters. L'Exèrcit somali aportaria queviures, aigua, combustible, transport, tendes de campanya i altre material, però només en operacions amb o en el marc d'AMISOM.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC extends mandate of AMISOM, requests increase in troop strength», 12-11-2013.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2101 a la 2200 (2013 - 2015)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2120 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2120 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 10 d'octubre de 2013. El Consell va ampliar l'autorització de la Força Internacional d'Assistència i de Seguretat (ISAF) de l'OTAN a l'Afganistan fins al 31 de desembre de 2014. Aquesta era l'última vegada que es va estendre el mandat de la ISAF. El 31 de desembre de 2014, la missió va ser reemplaçada per la Missió Resolute Support i als serveis de seguretat de l'Afganistan se'ls va assignar un paper més gran.
A la Conferència Afganesa de Bonn de 2011, es va acordar que el 2015 s'iniciaria un període de transició de deu anys en què Afganistan es transformaria en un estat funcional. El govern afganès i els països de la ISAF van acordar que el propi país seria responsable de la seguretat a la fi de 2014.
Els talibans, Al Qaeda i altres grups fomentaven la inseguretat a Afganistan; la lluita contra el tràfic de drogues continua sent una prioritat. Els nombrosos atacs, atacs, assassinats, segrestos i l'ús de civils com a escuts humans també van ser condemnats. El nombre de baixes civils al país es mantenia alta. També es va assenyalar que cada vegada més talibans renunciaven al terrorisme, es reconciliaven amb el govern i recolzaven una resolució pacífica del conflicte.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC extends authorization for ISAF in Afghanistan», 10-10-2013.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2101 a la 2200 (2013 - 2015)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 525 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 525 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 7 de desembre de 1982 després d'assabentar-se de les sentències de mort per Anthony Tsotsobe, Johannes Shabangu i David Moise, el Consell va expressar preocupació per les sentències dictades pel Tribunal Suprem d'Apel·lació de Sud-àfrica, a més d'aquells de Ncimbithi Johnson Lubisi, Petrus Tsepo Mashigo i Neftalí Manana, membres del Congrés Nacional Africà.
La resolució fa una crida a les autoritats sud-africanes a commutar les penes, i a tots els altres estats membres que utilitzin les seves influències per salvar les vides dels sis homes.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 501 a la 600 (1982 - 1987)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 523 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 523 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou aprovada el 18 d'octubre de 1982. Va recordar les resolucions 425 (1978), 426 (1978), 508 (1982), 509 (1982) i 519 (1982), així com l'estudi de l'informe del Secretari General de les Nacions Unides sobre la Força Provisional de les Nacions Unides al Líban (UNIFIL), el Consell va decidir prorrogar el mandat de la UNIFIL fins al 19 de gener de 1983.
La resolució va insistir que no hi hauria d'haver interferències en les operacions de la Força, que ara està autoritzada per dur a terme tasques humanitàries sota la Resolució 511 (1982). El Consell va demanar al Secretari General que informés de nou la situació en el termini de tres mesos després de les consultes amb el Govern del Líban.
La resolució 523 va ser aprovada per 13 vots a cap, amb dues abstencions de la República Popular de Polònia i de la Unió Soviètica.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 501 a la 600 (1982 - 1987)
* Guerra Civil libanesa
* Guerra del Líban de 1982
* Conflicte Israel-Líban
* Setge de Beirut

## Referències

* ↑ «Security Council Resolution 523 - UNSCR» (en anglès). unscr.om. [Consulta: 5 maig 2018].

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 521 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 521 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou aprovada per unanimitat el 19 de setembre de 1982, després de condemnar la massacre de palestins a Beirut, Líban, pel grup de milícies de les Forces Libaneses, el Consell va reafirmar les resolucions 512 (1982) i 513 (1982), que va exigir el respecte dels drets de la població civil sense cap mena de discriminació i repudia tots els actes de violència contra aquesta població.
La resolució va continuar autoritzant al Secretari General de les Nacions Unides a augmentar el nombre d'observadors de les Nacions Unides a Beirut de 10 a 50 i insisteix que no hi haurà interferències amb el desplegament dels observadors i que tindran plena llibertat de moviment. També va demanar al Secretari General que, amb caràcter d'urgència, iniciés consultes adequades i en particular consultes amb el Govern del Líban sobre mesures addicionals que el Consell podria adoptar, inclòs el possible desplegament de les forces de les Nacions Unides, a ajudarà aquest Govern a garantir la plena protecció de la població civil a Beirut i els seus voltants.
Finalment, la Resolució 521 va recordar als Estats membres que acceptessin i executessin resolucions del Consell d'acord amb l'article 25 de la Carta de les Nacions Unides i va demanar al Secretari General que informés al Consell en un termini de quaranta-vuit hores sobre els avenços a el regió.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 501 a la 600 (1982 - 1987)
* Revolució dels Cedres
* Guerra del Líban de 1982
* Conflicte Israel-Líban
* Setge de Beirut
* Ocupació síria del Líban

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# STS-115

La missió STS -115 fou la primera a continuar la construcció de l'Estació Espacial Internacional després del desastre del Columbia, seguint amb les dues missions "Retorn al vol", STS-114 i STS-121. Aquesta missió fou duta a terme pel transbordador espacial Atlantis el qual es va enlairar el 9 de setembre del 2006 des del complex de llançament 39B situat al Centre espacial Kennedy de l'estat de Florida tal com estava previst a les 11:45:55 am EDT (15:45:55 UTC).
La missió també s'anomena ISS-12A pel programa de l'ISS. La missió va lliurar a l'ISS el segon segment (P3/P4), un parell de panells solars (2A i 4A) i bateries. Un total de tres passeigs espacials van ser realitzats, durant el qual la tripulació va connectar els sistemes en els segments, preparant per al desplegament, i van fer altres treballs de manutenció a l'estació.
La missió va ser planejada originalment per l'abril del 2003. No obstant això, el desastre del Columbia el febrer del 2003 va endarrerir el llançament fins al 27 d'agost del 2006, quan va ser posposat novament per diverses raons, inclosa l'amenaça de l'Huracà Ernesto, i la caiguda del llamp més potent que havia caigut mai sobre la plataforma de llançament.
En cas que la STS-115 hages necessitat una missió de rescat aquesta hauria estat designada com la missió STS-301 i hagués estat realitzada pel transbordador espacial Discovery l'11 de novembre.

## Tripulació

La tripulació, la qual va ser seleccionada el 2002, va haver d'esperar el lapse de temps més llarg entre la selecció dels astronautes fins al vol real.
* Brent Jett (4), Comandant
* Christopher Ferguson (1), Pilot
* Joseph Tanner (4), especialista de missió
* Daniel Burbank (2), Enginyer de vol
* Heidemarie Stefanyshyn - Piper (1), especialista de missió
* Steven MacLean (2), especialista de missió
Entre parèntesis, el nombre de missions de l'astronauta, inclosa la STS-115

## Paràmetres de la Missió

* Massa:
** El trasborador al despegar: 121.483 kg
** El trasborador a l'aterrar :102.913 kg
** Càrrega: 12.477 kg
* Perigeu: 157.4 km
* Apogeu: 226.6 km
* Inclinació: 51,6°
* Període: 91,6 min

## La missió

L'objectiu primari de la missió és traslladar i instal·lar el segon segment esquerre/costat (left/side) P3/P4, un parell de panells solars i les seves bateries.
L'astronauta de l'Agència Espacial Canadenca Steven MacLean fou el primer canadenc a operar el braç robòtic Canadarm2 i la seva Base Mòbil en l'espai i ell va instal·lar el nou set de panells solars des del braç robòtic Canadarm, el qual controlava Tanner. MacLean va realitzar un passeig espacial, sent el segon canadenc a realitzar-lo, després de Chris Hadfield.

## Objectius de la Missió

* Lliurar i instal·lar els dos segments (P3 i P4)
* Lliurar i desplegar els dos nous panells solars (4A i 2A)
* Realitzar tres passeigs espacials per connectar els segments, remoure els allotjaments dels panells solars, i preparar l'estació per a la següent missió de construcció (STS-116)

## Referències

* ↑ «STS-115» (en anglès). Arxivat de l'original el 5 de març 2008. [Consulta: 11 desembre 2013].

## Vegeu també

* Transbordador espacial
* Transbordador espacial Discovery
# STS-122

La STS-122 va ser una missió del transbordador espacial Atlantis de la NASA, donant continuació a la construcció de l'Estació Espacial Internacional, l'objectiu principal de la STS-122 era lliurar a l'estació el laboratori europeu de ciències Columbus, construït per l'Agència Espacial Europea (ESA). El llançament va ser el 7 de febrer de 2008, sent la 24a missió per a la ISS, i la 121a d'un Transbordador espacial des del llançament de la missió STS-1.
La data inicial de la missió del STS-122 era el dia 6 de desembre de 2007, però una fallada en la lectura del sensor (ECO), responsable d'informar de si el tanc de combustible està ple, va provocar l'ajornament per al dia 9 de desembre de 2007. Durant els preparatius per al llançament, van fallar els sensors de nou, el que va ocasionar un nou ajornament fins al dia 3 de gener de 2008, i posteriorment, per al dia 10 de gener, sent finalment llançat el 7 de febrer de 2008. El retorn a la terra es va produir el 20 de febrer de 2008.

## Tripulació

* Stephen Frick (2) - Comandant
* Alan G. Poindexter (1) - Pilot
* Leland D. Melvin (1) - Especialista de la Missió 1
* Rex J. Walheim (2) - Especialista de la Missió 2
* Hans Schlegel (2) - Especialista de la Missió 3 - ESA alemany
* Stanley G. Love (1) - Especialista de la Missió 4
Entre parèntesis, el nombre de missions de l'astronauta, inclosa la STS-123
Portat a la ISS Expedició 16
* Léopold Eyharts (2) - Enginyer de vol ESA francès
Portat de la ISS Expedició 16
* Daniel M. Tani (2) - Enginyer de vol

## Referències

* ↑ Harwood, William. «CBS News Space Place - STS-122 Quick-Look 1». cbsnews.com, 02-10-2008. [Consulta: 13 gener 2024].
* ↑ Rabbow, Elke; Horneck, Gerda; Rettberg, Petra; Schott, Jobst-Ulrich; Panitz, Corinna «EXPOSE, an Astrobiological Exposure Facility on the International Space Station - from Proposal to Flight» (en anglès). Origins of Life and Evolution of Biospheres, 39, 6, 01-12-2009, pàg. 581–598. DOI: 10.1007/s11084-009-9173-6. ISSN: 1573-0875.
* ↑ O'Sullivan, John. In the Footsteps of Columbus: European Missions to the International Space Station (en anglès). Springer, 2016-06-03, p. 240-243. ISBN 978-3-319-27562-8.
* ↑ Jules, Kenol; Istasse, Eric; Stenuit, Hilde; Murakami, Keiji; Yoshizaki, Izumi «Summary of Recent Research Accomplishment Onboard the International Space Station—Within the United States Orbital Segment» (en anglès). Microgravity Science and Technology, 23, 3, 01-06-2011, pàg. 311–343. DOI: 10.1007/s12217-010-9253-2. ISSN: 1875-0494.
# Saint-Grégoire

«Saint-Grégoire» té aquests significats:

## Vegeu també

* Sant Gregori
* Sant Gregori (desambiguació)
# Saint-Hubert (Bèlgica)

Saint-Hubert (en való Sint-Houbert) és un municipi belga de la província de Luxemburg a la regió valona, a 61 kilòmetres al sud de Namur i 60 kilòmetres al nord d'Arlon. Limita amb Libin, Libramont-Chevigny, Nassogne, Sainte-Ode, Tellin, i Tenneville.

## Pobles

Arville, Awenne, Hatrival, Mirwart, Saint-Hubert i Vesqueville.

## Història

Fins que el 825 el bisbe de Lieja Valcand va transferir el cos del sant Hubert de Lieja com a base del monestir benedictí, el poble es deia Andagia. L'abadia, que va ser suprimida a la revolució francesa el 1797, va tenir un paper important en el desenvolupament econòmic de Saint-Hubert.

## Enllaços externs

* Web de Saint Hubert d'Ardenne, Societat Regional d'Història i d'Arqueologia.
# Round Rock (Arizona)

Round Rock (navaho Tsé Nikání) és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2000 tenia 601 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Round Rock tenia 601 habitants, 144 habitatges, i 127 famílies La densitat de població era de 16,5 habitants/km².
Dels 144 habitatges en un 56,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,9% hi vivien parelles casades, en un 29,2% dones solteres, i en un 11,8% no eren unitats familiars. En el 10,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,57.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 44,3% tenia menys de 18 anys, un 12,1% entre 18 i 24, un 23% entre 25 i 44, un 13,6% de 45 a 60 i un 7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 21 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 16.328 $ i la renda mediana per família de 20.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 4.688 $. Aproximadament el 51,9% de les famílies i el 57,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.
Segons el cens dels Estats Units del 2010 el 99,67% són nadius americans i el 0,17% blancs.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Round Rock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Round Rock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ròssec (aritmètica)

El ròssec, en aritmètica, és el nom col·loquial utilitzat per descriure un recurs mnemotècnic en una operació aritmètica, principalment en l'operació suma. S'usa quan un dígit ha estat transferit d'una columna de dígits a una altra columna de més potència en un algoritme de càlcul. En el següent algoritme escrit de suma, el dígit 1 és el ròssec:
       ${\begin{aligned}[rl]&\color {red}1\\&27\\+&59\\\hline &86\end{aligned}}$

## Explicació

    Per escriure la suma dels nombres 27 més 59, primer s'ordenen els seus dígits per columnes (desenes i unitats) començant des de les unitats (de dreta a esquerra).
    Primer se suma la columna de les unitats (7 + 9) i s'obté el nombre 16 (1 desena i 6 unitats).
    S'escriu només 6 sota de la columna d'unitats i ròssec una desena a la columna següent: la columna de les desenes.
    Aquest algorisme es fonamenta en la notació en base 10 que s'usa per escriure els nombres. El ròssec no és més que desplaçar a l'esquerra (multiplicar per 10, la base) l'excés que es produeix quan la suma de dos nombres d'una mateixa columna iguala o supera la base (en aquest cas 10).

## En informàtica

En referència a un circuit digital com un sumador, la paraula ròssec és usada de manera similar. En la majoria de les ordinadors, el transport del bit de major potència d'una operació aritmètica (o el desplaçament de l'últim bit, en una operació de desplaçament) és situat en un bit especial, anomenat bit de ròssec, el qual podrà ser usat com a entrada de ròssec en una operació aritmètica de precisió múltiple, o serà usat per al control d'execució d'un programa informàtic.
El ròssec reserva és, a la suma, el senyal que marca el desbordament de la suma de dos nombres que s'afegeix com 1 al valor de la seva esquerra.

## Referències

* ↑ «Ròssec (aritmètica)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ MathWorld. «Carry» (en anglès). [Consulta: 7 abril 2013].
* ↑ «Intel Architecture Software Developer's Manual, Volume 2: Instruction Set Reference Manual» (PDF). [Consulta: 25 octubre 2007].
Viccionari
# Safareig Municipal d'Alcantarilha

El safareig municipal d'Alcantarilha és una estructura de la vila d'Alcantarilha, al municipi de Silves, a Portugal, més concretament, un safareig públic del segle xx. Fou restaurat pel municipi, després d'haver estat en ruïnes durant alguns anys. Està situat a l'est de la vila, prop de la Quinta del carrer das Ambrozias.

## Referències

* ↑ GORDALINA, Rosário. «Lavadouro Municipal de Alcantarilha». Sistema de Informação para o Património Arquitectónico. Direcção Geral do Património Cultural, 2013. [Consulta: 30 maig 2020].
* ↑ «Lavadouro». União de freguesias de Alcantarilha e Pêra. [Consulta: 30 maig 2020].

## Enllaços externs

* Lavadouro Municipal de Alcantarilha na base de dados SIPA da Direção-Geral do Património Cultural
# San Antonio (Canelones)

San Antonio és un municipi de l'Uruguai ubicat al nord del departament de Canelones, a 43 km de Montevideo.

## Geografia

San Antonio es troba al nord del departament de Canelones, al sector 15. El poble s'ubica al sud-est de Paso de la Cadena, al nord-oest de Santa Rosa, i al nord-est de la capital departamental, la ciutat de Canelones. Al sud de San Antonio es troba el rierol Canelón Grande.

## Història

El 14 de novembre de 1875, San Antonio va rebre la categoria de "poble".

## Infraestructura

San Antonio té accés per les rutes nacionals 33 i 81.

## Població

Segons les dades del cens de 2004, San Antonio tenia 1.434 habitants.
| Any | Població |
| 1963 | 919 |
| 1975 | 1.120 |
| 1985 | 1.106 |
| 1996 | 1.293 |
| 2004 | 1.434 |
Font: Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai

## Govern

L'alcaldessa de San Antonio és Nelly González.

## Referències

* ↑ uruguay.mapascomollegar.com: Canelones - San Antonio (castellà)
* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai (INE) – Cens de 2004 Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine., consultat el 21 d'abril de 2011
* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai 1963–1996 Arxivat 2013-11-13 a Wayback Machine. (DOC)
* ↑ "Municipis de l'Uruguai" al lloc web del Congrés dels Intendents (CI) Arxivat 2012-03-08 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Mapa de San Antonio (PDF; 83 kB)