OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Martinet tigrat fosc

El martinet tigrat fosc (Tigrisoma fasciatum) és una espècie d'ocell de la família dels ardèids (Ardeidae). Habita corrents fluvials a la selva humida per l'est de Veneçuela i a la llarga d'ambdues vessants dels Andes, per l'oest a Colòmbia i l'Equador i per l'est Colòmbia, l'Equador, el Perú, Bolívia i nord-oest de l'Argentina. Localment al sud i sud-est del Brasil i nord-est de l'Argentina.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 207. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Origin of Symmetry

Origin of Symmetry («Origen de la Simetria») és el segon àlbum del grup de rock britànic Muse, llançat l'estiu de 2001 per Mushroom Records en el Regne Unit. Els seus senzills van ser «Plug in Baby», «New Born», «Bliss» i «Hyper Music/Feeling Good». Maverick, que va llançar Showbiz als Estats Units, va demanar que els falsos vocals fossin eliminats, doncs creien que obstaculitzava la seva possibilitat de ser posada en ràdio. Muse es va negar a aquest canvi per comprometre la seva integritat artística (o arruïnar la cançó). Per aquesta raó, el disc no va ser llançat als Estats Units fins a 2005.
"Feeling Good" és un cover de la cançó d'Anthony Newley i Leslie Bricusse. Nestlé va intentar usar aquest tema en un anunci, però no va demanar el permís a la banda abans de fer-lo. Van ser forçats a retirar-lo i a pagar a la banda 500.000 lliures esterlines en concepte de danys (que van ser donats a Oxfam), no obstant això, Nestlé va reemplaçar la versió de Muse per altra semblant.
En el disc apareixen noves experimentacions de so, com l'augment de peces en la bateria i l'ús d'un òrga d'església per al tema "Megalomania". La línia de baix es feia servir com conductora, mentre que la guitarra sovint només proporcionava una capa de distorsió, creant un efecte de so més carregat.

## Llista de pistes

Totes les cançons foren escrites i compostes per Matthew Bellamy, excepte «Feeling Good» que fou escrita per Leslie Bricusse i Anthony Newley.
# Orde de Viesturs

L'Orde de Viesturs (en letó: Viestura ordenis) és una distinció fundada el 1938, que va caure en desús durant els anys de la República Socialista Soviètica de Letònia, però va ser restablerta el 2004 per la República de Letònia. L'orde té el nom del personatge històric el Rei Viestards (Vesthardus Rex) de Zemgale al segle xiii. L'artista encarregat del seu disseny va ser Herbert Mangolts.

## Classes

La condecoració es lliura en les següents classes:
* Cavaller de la Gran Creu.
* Gran Oficial
* Comanador
* Oficial
* Cavaller

## Referències

* ↑ «Order of Viesturs» (en anglès). Arxivat de l'original el 2015-02-08. [Consulta: 8 abril 2015].
# Sorgovi

Sorgovi (en rus: Сорговый) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Rostov, a Rússia, segons el cens rus del 2010 tenia 1.647 habitants. Pertany al districte de Zernograd.

## Referències

* ↑ «Топографическая карта Ростовской области. Генштаб Советской Армии.». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ «Почвенная карта России». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ Plantilla:Публикация
# Kaies Ghodhbane

Kaies Ghodhbane (Ksar Hellal, 7 de gener de 1976) és un exfutbolista tunisià de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de Tunisia amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1998, 2002 i 2006. Pel que fa a clubs, destacà a Etoile du Sahel i Bani Yas.

## Referències

* ↑ «Perfil a sports-reference.com». Arxivat de l'original el 2012-12-14. [Consulta: 31 juliol 2019].
* ↑ Kaies Ghodhbane a National-Football-Teams.com (anglès)
# Llaberia

Llaberia és un poble del municipi de Tivissa, a la comarca de Ribera d'Ebre. Està situat al vessant occidental de la serra de Llaberia. Al llogaret hi ha l'església romànica de Sant Joan construïda entre els segles xii i xiii i fou fortificada. També s'hi troba el Museu del Bast.
El 2023 tenia 5 habitants censats.

## Referències

* ↑ «Llaberia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«[{{{url}}} 431508 Tivissa]». Idescat. [Consulta: 4 octubre 2024].
* ↑ «Llaberia, un poble petit amb molt d'encant». [Consulta: 23 juliol 2024].
# Paul Matschie

    Aquest autor és citat en taxonomia animal amb el nom «Matschie».
Paul Matschie (1861-1926) fou un zoòleg alemany. Fou director del Departament de Mastologia del Museu d'Història Natural de Berlín entre el 1890 i el 1926.
El cangur arborícola de Matschie (Dendrolagus matschiei, Forster i Rothschild, 1907) i el gàlag de Matschie (Galago matschiei, Lorenz, 1917) foren anomenats en honor seu.
Al que avui en dia és Papua-Nova Guinea, Matschie descrigué el cangur arborícola de Timboyok (Dendrolagus goodfellowi buergersi) l'any 1912 i el cangur arborícola de Finsch (Dendrolagus inustus finschi) i el cangur arborícola d'Ifola (Dendrolagus dorianus notatus) l'any 1916.

## Bibliografia

* Renate Angermann: Anna Held, Paul Matschie und die Säugetiere des Berliner Zoologischen Museums. Bongo 24 (1994), 107-138 (alemany)
# Manuel Vilas Vidal

Manuel Vilas (Barbastre, Osca, 1962) és un narrador i poeta espanyol. Escriu habitualment en premsa (ABC, Heraldo de Aragón, El País, La Vanguardia, Cadena SER, El Mundo) i en revistes literàries. Les seves obres s'han traduït al portuguès, el francès i l'alemany, i figura en diverses antologies nacionals, tant de poesia com de narrativa, entre les quals en destaquem les aparegudes recentment: Pequeñas resistencias. Antología del nuevo cuento español (Páginas de espuma, 2010) y Las moradas del verbo. Poetas de la democracia (Calambur, 2010). El 2019 va ser finalista del Premi Planeta, amb la novel·la Alegría, traduïda a diverses llengües.
El 2023, amb l'obra Nosotros, va guanyar el Premi Nadal de novel·la en castellà.

## Novel·la

* El mejor libro del mundo (Destino, 2024)
* Alegría (Planeta, 2019)
* Ordesa (Alfaguara, 2018)
* Lou Reed era español (Malpaso, 2016)
* El luminoso regalo (Alfaguara, 2013)
* Los inmortales (Alfaguara,2012)
* Aire Nuestro (Alfaguara, 2009)
* España (DVD, 2008; tercera edició a Punto de Lectura, 2012)
* Magia (DVD, 2004)

## Relats

* Libro de relatos Zeta (DVD, 2002; segona edició a Salto de Página, 2014)

## Poesia

* Gran Vilas (XXXIII Premio Ciudad de Melilla, Visor, 2012)
* Amor. poesía reunida, 1988-2010 (Visor, 2010)
* Calor (VI Premi Fray Luis de León, Visor, 2008)
* Resurrección (XV Premi Jaime Gil de Biedma, Visor, 2005)
* El Cielo (DVD, 2000)

## Texts híbrids

* Listen to me (La Bella Varsovia, 2013)
* Dos años felices (Mira editores, 1996)

## Assaig

* MV Reloaded (Tropo Editores, 2011)
* La región intermedia (Prames, 1999)
* La vida sin destino (Mira editores, 1994)

## Referències

* ↑ Manuel Vilas
* ↑ «Manuel Vilas». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
* ↑ «Las protestas por la sentencia llegan a la feria del libro de Frankfurt», 18-10-2019. [Consulta: 21 octubre 2019].
* ↑ «Manuel Vilas se alza con el Nadal 2023 con una novela sobre la muerte y el duelo». El Periódico, 06-01-2023 [Consulta: 7 gener 2023].

## Enllaços externs

* Manuel Vilas a Iowa Literaria Arxivat 2018-11-22 a Wayback Machine.
* Manuel Vilas llegeix Ciudad Vilas al Festival Internacional de Poesia de Lima
* Manuel Vilas a ABC Arxivat 2014-10-16 a Wayback Machine.
* «Manuel Vilas presenta su nueva novela Los inmortales», Europa Press
* Entrevista a Jot Down Magazine
# Ophioscion simulus

Ophioscion simulus és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 30 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja principalment gambes i d'altres invertebrats bentònics.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic oriental: Panamà.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1863. Descriptive enumeration of a collection of fishes from the western coast of Central America, presented to the Smithsonian Institution by Captain John M. Dow. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 15. 162-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Jordan, D. S. & Evermann, B. W., 1898. The fishes of North and Middle America: a descriptive catalogue of the species of fish-like vertebrates found in the waters of North America, north of the Isthmus of Panama. Part II. Bulletin of the United States National Museum No. 47: i-xxx + 1241-2183.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Chao, L.N., 1995. Sciaenidae. Corvinas, barbiches, bombaches, corvinatas, corvinetas, corvinillas, lambes, pescadillas, roncachos, verrugatos. p. 1427-1518. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para identificación de especies para los fines de la pesca. Pacífico Centro-oriental. 3 volums. 1813 p.
* ↑ Chao, L.N., 1995.
* ↑ Béarez, P., 1996. Lista de los peces marinos del Ecuador continental. Rev. Biol. Trop. 44(2):731-741.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ciutat metropolitana de Roma Capital

La Ciutat metropolitana de Roma Capital (en italià Città metropolitana di Roma Capitale) és una ciutat metropolitana de la regió del Laci a Itàlia. La seva capital és Roma.
Té una àrea de 5.352 km², i una població total de 4.344.504 hab. (2016), sent la província més populosa d'Itàlia. Hi ha 121 municipis a la ciutat metropolitana.
L'1 gener 2015 va reemplaçar a la província de Roma.

## Principals municipis

| Municipi | Població |
| Roma | 2.866.733 |
| Guidonia Montecelio | 88.238 |
| Fiumicino | 75.378 |
| Pomezia | 61.207 |
| Tívoli | 56.568 |
| Anzio | 53.760 |
| Velletri | 52.998 |
| Civitavecchia | 52.942 |
| Ardea | 48.495 |
| Nettuno | 48.346 |
| Marino | 41.789 |
| Albano Laziale | 40.828 |
| Monterotondo | 40.522 |
| Ladispoli | 41 546 |
| Ciampino | 38.226 |
| Cerveteri | 37.258 |
| Fonte Nuova | 31.755 |

## Referències

* ↑ Arxivat 2018-12-16 a Wayback Machine. Dades ISTAT
* ↑ Dalla Provincia di Roma alla Città metropolitana di Roma Capitale Arxivat 2015-02-17 a Wayback Machine. - provincia.roma.it
# Gomphus lynnae

Gomphus lynnae és una espècie d'odonat anisòpter de la família Gomphidae que viu als Estats Units.

## Descripció

Té una mida mitjana de 5,5 cm. L'abdomen és negre amb una pàl·lida franja a la part superior de cada segment, i groc en els flancs dels segments finals. El tòrax és de color gris verdós a groguenc. Té una banda fosca darrere de la base de l'ala posterior. La larva és plana i marró.

## Reproducció

Els ous es desclouen a l'aigua.

## Hàbitat

Viu en rius de corrent lent amb fang i grava entre les roques. Les larves s'amaguen al fons aquàtic mentre que els adults fan vida entre els arbusts.

## Distribució geogràfica

Es troba als Estats Units: 1 riu a Washington i 2 a Oregon.

## Costums

És diürna i la seua temporada de vol s'esdevé des de mitjans del maig fins a mitjans del juliol.

## Estat de conservació

Les seues principals amenaces són la construcció de preses i la consegüent sedimentació, el sobrepasturatge, els incendis, la contaminació, els pesticides i la introducció d'espècies exòtiques (principalment, peixos).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Paulson, D.R., 1983. A new species of dragonfly, Gomphus (Gomphurus) lynnae spec. nov., from the Yakima River, Washington, with notes on pruinosity in Gomphidae (Anisoptera). Odonatologica 12(1):59-70.
* ↑ Paulson, D., 1999. Dragonflies of Washington. Seattle Audobon Society. Seattle, Washington. 31 pp.
* ↑ Species Fact Sheet (anglès)
* 1 2 3 4 NatureServe (anglès)
* ↑ Dunkle, S., 2000. Dragonflies through binoculars. Oxford Univ. Press, Nova York.
* 1 2 IUCN (anglès)

## Enllaços externs

* Dragonflies and Damselflies (Odonata) of the United States (anglès)
# Llac Medusa

El llac Medusa, en idioma palauès: Ongeim'l Tketau, que vol dir 'cinquè llac', en anglès: Jellyfish Lake, és un llac marí situat a l'illa Eil Malk de la República de Palau. Eil Malk forma part de les Illes Rock (Palau), entre Koror i Peleliu. És un llac on hi ha un centre de capbussament, notable pels milers de meduses que hi migren hortzontalment cada dia. El llac Medusa està connectat amb la mar per fissures i túnels i data del Miocè. Hi ha espècies endèmiques de meduses com la medusa daurada Mastigias papua

## Estratificació del llac

Aquest llac estratifica l'aigua en dues capes una, superior, d'oxigenada i l'altra hipòxica (sense oxigen a partir de 15 m de fondària). L'estratificació és permanent i l'aigua no es mescla, cosa inusual.
El llac Medusa té uns 12.000 anys, fa 420 metres de llarg i la fondària del llac és de 30 metres i el gruix de sediments d'uns 20 metres.

## Referències

* ↑ Stratified marine lakes of Palau (Western Caroline Islands) Physical Geography 19: 175-220, William Hamner, Peggy Hamner
* ↑ [«Zientzia.net (basc)». Arxivat de l'original el 2012-03-26. [Consulta: 19 octubre 2011]. Zientzia.net (basc)]
* ↑ Jellyfish Lake, Palau: Early Diagenesis of Organic Matter in Sediments of an Anoxic Marine Lake, W. H. Orem, page, Limnol. Oceanogr., 36(3), 1991, 526-543

## Bibliografia

* Turner, Pamela S «Darwin's Jellyfishes». National Wildlife. National Wildlife Foundation, 44, 5, agost 2006. Arxivat de l'original el 8 de febrer 2009 [Consulta: 17 desembre 2008]. Arxivat 8 de febrer 2009 a Wayback Machine.
* Fautin, D G; Fitt, W K «A jellyfish-eating sea anemone (Cnidaria, Actiniaria) from Palau: Entacmaea medusivora sp. nov.». Hydrobiologia, 216/217, 1, juny 1991, pàg. 453–461. DOI: 10.1007/BF00026499 [Consulta: 12 setembre 2009].

## Enllaços externs

* Video of snorkler freediving through the lake.
* YouTube - Video from under the lake.
* Migrations by Mastigias.
* Wondermondo - Jellyfish Lake - wonder of Palau.
* www.xflo.net, August 2011, Florian Wizorek: Giant clams and Golden Jellyfish – Palau (Many (underwater) photos of the Jellyfish Lake, Palau archipelago and several dive sites) Arxivat 2012-03-14 a Wayback Machine..
# Paul Mariner

Paul Mariner (Farnworth, 22 de maig de 1953 - 9 de juliol de 2021) fou un futbolista anglès de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció d'Anglaterra amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1982 i a l'Eurocopa de 1980. Defensà els colors de Plymouth Argyle, Ipswich Town FC, Arsenal FC i Portsmouth FC.
Fou entrenador al club de la Major League Soccer Toronto FC.

## Palmarès
### Ipswich Town

* FA Cup: 1977-78
* Copa de la UEFA: 1980-81

## Referències

* ↑ Howe, Andrew. «1988 season - round 14 results». Ozfootball.net, 09-05-1988. [Consulta: 10 febrer 2012].
* ↑ Howe, Andrew. «1988 season - round 15 results». Ozfootball.net, 09-05-1988. [Consulta: 10 febrer 2012].
* 1 2 «Paul Mariner - profile». Socceroutsider.com. Arxivat de l'original el 4 de gener 2013. [Consulta: 10 febrer 2012].
* ↑ Perfil a hugmansfootballers
* ↑ Knight, Brian. Plymouth Argyle: A Complete Record 1903-1989. Derby: Breedon Books, 1989, p. 157-158. ISBN 0-907969-40-2.
* ↑ Perfil a sporting-heroes.net
* ↑ Paul Mariner Arxivat 2011-06-06 a Wayback Machine. at the Football Association website
* ↑ «Toronto FC fires coach Paul Mariner, replaced by Ryan Nelsen». Toronto Star. Toronto Star Newspapers Ltd. [Consulta: 31 gener 2014].
# Marc Fulvi Nobílior (cònsol 159 aC)

Marc Fulvi Nobílior (en llatí Marc Fulvius M. F. M. N. Nobilior) va ser un magistrat romà Era fill de Marcus Fulvius M. F. Ser. N. Nobilior. Formava part de la gens Fúlvia i portava el cognomen de Nobílior.
Va ser tribú de la plebs l'any 171 aC, edil curul el 166 aC, any en què es va estrenar l'obra Àndria, de Terenci, i cònsol el 159 aC juntament amb Gneu Corneli Dolabel·la. No hi ha registres del seu consolat, però els Fasti li assignen la celebració d'un triomf l'any 158 aC sobre els eleates, un poble lígur, i per això se suposa que en el seu període va fer la guerra a Ligúria.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1206.
# Can Marés

Can Marés era una obra de Susqueda (Selva) que estava inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Can Marés es tractava d'una masia de grans dimensions estructurada clarament en dues parts molt evidents: per una banda tenim la construcció principal que constava de tres plantes més golfes i que estava coberta amb una teulada a dues aigües de vessants a laterals. En la planta baixa es personificaven els accessos. El primer i segon pis estaven resolts amb el mateix plantejament formal, ja que la meitat de la façana estava projectada com una gran balconada correguda equipada, respectivament, amb dos ampits rústics i matussers de fusta. El pis superior exercia les tasques de golfes.
Mentre que per l'altra, adossat a la construcció principal es trobava un gran cos de planta rectangular que constava de tres plantes i que estava cobert amb una teulada a dues aigües de vessants a façana. En la planta baixa hi havia els accessos. En el primer pis hi havia quatre obertures: les dues dels extrems actuaven com a finestres, mentre que les dues centrals eren projectades com a balconades. El pis superior era el més destacat i es manifestava en la façana a través de quatre grans arcades de mig punt, projectades com a balconades i cobertes en la part frontal amb un ampit de fusta.
Totes les obertures, tant les de la construcció principal com les de la secundària, són bastant irrellevants, ja que a simple vista no han rebut cap treball destacat que mereixi una menció especial. Es tracta d'obertures bastant discretes, ja que no acumulen cap tractament rellevant. Així ni els portals d'accés són grans, ni les finestres estan equipades amb llinda monolítica, muntants i ampit de pedra i els ampits de les respectives balconades són molt simples.
D'acord amb aquesta anàlisi podem concloure que la masia de Can Marés adoptava una morfologia peculiar, que distava bastant de l'aspecte de la resta de masies que hem pogut analitzar de Susqueda.
Pel que fa al tractament o resolució dels espais exteriors, cal dir que els murs de les dues construccions estaven completament arrebossats i pintats de blanc, cosa que no permetia analitzar ni la matèria primera ni les tècniques constructives utilitzades per tal d'aixecar la masia.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Can Marés». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 agost 2017].
# Nucleoproteïna

Una nucleoproteïna és una proteïna que està estructuralment associada amb un àcid nucleic (que pot ser ARN o ADN). L'exemple prototípic seria qualsevol de les histones, que són identificables en elsbrins de cromatina. Altres exemples poden ser la telomerasa, una ribonucleoproteïna (complex d'ARN/proteïna) i la protamina. La seva característica fonamental és que formen complexs estables amb els àcids nucleics, a diferència d'altres proteïnes que només s'uneixen a aquests de manera transitòria, com són les que intervenen en la regulació, síntesi i degradació de l'ADN.

## Estructura i estabilitat

Segons el tipus d'àcid nucleic al qual s'uneixen, es distingeixen entre desoxirribonucleoproteïnes i ribonucleoproteïnes. La unió s'estabilita sempre mitjanaçant enllaços no covalents.
Alguns compostos poden destruir o debilitar la unió de les nucleoproteïnes, produint la seva dissociació:
* Altes concentracions de sals, urea o l'augment de la força iònica en dissolució.
* Tensioactius ionogènics.
* Alguns compostos químics polars: formamida, dimetilformamida, fenol, etc.
Algunes ribonucleoproteïnes tenen la capacitat d'assemblar-se in vitro. Aquest seria el cas de les proteïnes ribosòmiques o algunes proteïnes de càpsides virals.
# Francesc Torrededia i Claramunt

Francesc Torrededia i Claramunt (Barcelona, 9 d'octubre de 1918 - Barcelona, 2 de gener de 1989) fou un futbolista català de la dècada de 1940. Fou jugador del FC Barcelona durant la guerra civil, amb qui participà en el Campionat de Catalunya de la temporada 1937-38, on fou campió. Als anys quaranta defensà els colors de la UE Sants.

## Palmarès

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1937-38

## Referències

* 1 2 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
# Gaiteros del Zulia BBC

El Gaiteros del Zulia BBC és un club veneçolà de basquetbol de la ciutat de Maracaibo. Ha guanyat quatre cops la lliga nacional.

## Palmarès

* Lliga veneçolana de bàsquet:
** 1984, 1985, 1996, 2001

## Referències

* ↑ EnlaPizarra arxivat
* ↑ History at Latinbasket.com

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2016-11-24 a Wayback Machine.
* Team Twitter
# Mauvaises herbes

Mauvaises herbes, literalment Males herbes, és una pel·lícula francesa de comèdia dramàtica del 2018 escrita i dirigida per Kheiron, qui també fa el paper principal, amb Catherine Deneuve i André Dussollier.
La pel·lícula se centra en el Waël, un estafador a qui li canvia la vida quan es veu obligat a treballar com tutor d'un grup d'adolescents que s'enfronten a l'expulsió de l'escola.

## Repartiment

* Kheiron: Waël
* Catherine Deneuve: Monique
* André Dussollier: Victor
* Louison Blivet: Shana
* Adil Dehbi: Fabrice
* Hakou Benosmane: Karim
* Youssouf Wague: Ludo
* Ouassima Zrouki: Nadia
* Joseph Jovanovic: Jimmy
* Alban Lenoir: Franck

## Referències

* ↑ Straid, Eddie. «‘Bad Seeds' is a satisfying, cliché-ridden story about troubled teens», 24-12-2018. [Consulta: 14 juny 2019].
* ↑ Tobias, Scott «‘Bad Seeds' Review: A Scam Artist Teaches From the School of Life». , 24-12-2018 [Consulta: 14 juny 2019].
# Mantua (Nova Jersey)

Mantua és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2006 tenia 14.974 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mantua tenia 14.217 habitants, 5.265 habitatges, i 3.948 famílies. La densitat de població era de 345,2 habitants/km².
Dels 5.265 habitatges en un 36,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,1% hi vivien parelles casades, en un 9% dones solteres, i en un 25% no eren unitats familiars. En el 21,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 33,6% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 11,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 58.256 $ i la renda mediana per família de 63.391 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.984 $ mentre que les dones 32.495 $. La renda per capita de la població era de 24.147 $. Aproximadament el 2,8% de les famílies i el 3,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mantua». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mantua». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.