OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Telmatoscopus macdonaldi

Telmatoscopus macdonaldi és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a la zona neàrtica.

## Referències

* ↑ Eaton, A. E., 1904. New Genera of European Psychodidae. Entomologist's Monthly Magazine. 40:55-59.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Quate, L. W., 1960. New species and records of Nearctic Psychodidae (Diptera). The Pan-Pacific Entomologist 36:143–149.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Nomina Insecta Nearctica (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Aquatic True Flies (anglès)

## Bibliografia

* Ježek, J., 1989. Contribution to the taxonomy of the genus Telmatoscopus Eat. (Diptera, Psychodidae). Acta Musei Nationalis Pragae. 44B:75-104.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Sveti Ivan

Sveti Ivan o Sant Joan és una església de la ciutat vella de Dubrovnik a Croàcia, situada a tocar de les muralles, construïda al segle xvii. És adjacent al museu marítim de la ciutat i és la més propera al mar (a la vora del port).
# Altimira

«Altimira» té aquests significats:
* Botànica:
** Altimira o artemisa vulgar, espècie de planta nativa d'Europa del gènere Artemisia de la família de les asteràcies
** Altimira o Saxifraga longifolia, espècie de planta fanerògama de la família Saxifragaceae, autòctona del Pirineu i Prepirineu
* Biografies:
** Adrià Altimira Reynaldos (2001), futbolista català que juga a l'Andorra
** Agustí Altimira (1805-?), lutier que treballà a Barcelona des del 1837 fins al 1880
** Aureli Altimira i Herce (Cardedeu, 1968), futbolista català i coordinador del futbol formatiu del Futbol Club Barcelona
** Joan Altimira i Viñolas (? - Barcelona, 1983), violinista i compositor manresà
** Josep Altimira i Miramon (Barcelona, 1889 - 1944), il·lustrador i animador
* Miscel·lània:
** Ca n'Altimira, diversos indrets
** Quartet Altimira, quartet de corda català
# Tanedjemet

Tanejemet o Tanedjemi (t3-nḏm.t) va ser una reina egípcia de la XIX dinastia. Era una filla del Rei i esposa del Rei, però no se sap de quins reis es tracta. Els egiptòlegs tanmateix la suposen filla de Ramsès I i esposa de Seti I.
Tanedjemet en jeroglífic :
La tomba de la reina Tanedjemet a la Vall de les Reines va ser descrita per Lepsius al Denkmäler. La seva identitat ha estat motiu de debat. Bertha Porter i Rosaline Moss, en la seva obra de 1964, suggereigen fins i tot que aquesta reina pot datar realment de la dinastia XX.
Hari (1965) i Thomas (1967) havien conjecturat que l'element Ta del nom s'havia de llegir com a Mut, convertint així el nom de la reina en Mutnedjmet. Aquesta lectura i el suggeriment associat que aquesta era la tomba de la dona d'Horemheb ja no s'accepta.
La tomba de Tanedjemet és la QV33 i es troba a la Vall de les Reines. Va ser descrita per Lepsius que li va donar el número 14. La reina Tanedjemet tenia els títols de Filla del Rei i de Mestressa de les Dues Terres. Se la representa amb la gorra de voltor, que normalment s'associa amb les reines. La tomba està en mal estat. No queda gran part de la decoració original. La tomba probablement va ser saquejada a finals de la dinastia XX i reutilitzada durant la dinastia XXVI. A la tomba s'hi van trobar una gran quantitat de vidre i altres materials que dataven d'aquest període. Durant l'època romana s'hi van enterrar un gran nombre de mòmies, segurament durant els segles II i III d.C.

## Referències

* 1 2 Lepsius, 1849-1859.
* 1 2 Malek, Moss i Porter, 1974, p. 766-767.
* 1 2 3 4 Demas i Agnew, 2012.

## Vegeu també

* La dona a l'antic Egipte

## Bibliografia

* Demas, Martha; Agnew, Neville «Valley of the Queens Assessment Report» (en anglès). Getty Conservation Institute [Los Angeles], vol. 1, 2012.
* Lepsius, Karl Richard. Denkmaeler aus Aegypten und Aethiopien (en alemany), 1849–1859.
* Malek, Jaromir; Moss, Rosalind L. B.; Porter, Bertha. Topographical Bibliography of Ancient Egyptian Hieroglyphic Texts, Statues, Reliefs and Paintings (en anglès). vol. 3ː Memphis, Part I Abu Rawash to Abusir. Griffith Institute, 1974. ISBN 978-0900416101.
# Anacroneuria acutipennis

Anacroneuria acutipennis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Centreamèrica.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Klapálek, 1923. Ann. Soc. ent. Belg. 63:21-29.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ The Anacroneuria of Costa Rica and Panama (Insecta: Plecoptera: Perlidae). Los Anacroneuria de Costa Rica y Panamá (Insecta: Plecoptera: Perlidae) Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):145.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:312.
* Stark, 1998. Proc.Biol.Soc.Wash. 111(3):554.
* Stark & Kondratieff, 2004. Monographs of the Western North American Naturalist 2:6.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 5 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Tabaré Abayubá Silva Aguilar

Tabaré Silva (Mercedes, Uruguai, 30 d'agost de 1974) és un futbolista uruguaià que juga com a defensa.
Va destacar al Defensor Sporting Club del seu país natal, fins que el 1998 va fer el salt a la competició espanyola, on va jugar a Primera i Segona Divisió amb el Sevilla FC, Llevant UE i Elx CF. Finalitzada la seua etapa europea el 2002, retorna a l'Uruguai, on ha continuat militant en diversos equips.
Ha estat 19 vegades internacional amb la selecció uruguaiana de futbol. Va formar part del combinat del seu país que hi va guanyar la Copa Amèrica de 1995. També hi va ser present a l'edició de 1997.
# Amphicarpum

Amphicarpum és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* A. floridanum Chapm.
* A. muehlenbergianum
* A. purshii
# Teemu Pukki

Teemu Pukki (Kotka, 29 de març de 1990) és un futbolista finès, que ocupa la posició de davanter.
Després de destacar al club finès del KooTeePee, el gener del 2008 signa amb el Sevilla FC, que l'incorpora al seu juvenil. A l'any següent puja al Sevilla Atlético, que jugava a Segona Divisió.
Eixa mateixa temporada debuta amb el primer equip a la màxima categoria, el gener de 2009 davant el Racing de Santander.

## Internacional

Pukki debuta amb la selecció finesa el febrer del 2009, en un partit contra el Japó.

## Referències

* 1 2 «Teemu Pukki: Overview». Premier League. [Consulta: 13 setembre 2019].
* ↑ «Pukki scores against Real Sociedad». Arxivat de l'original el 2011-10-05. [Consulta: 15 febrer 2010].
* ↑ «El Sevilla nunca pudo con el orden del Racing». Arxivat de l'original el 2010-01-06. [Consulta: 15 febrer 2010].
* ↑ «Football: Japan thrash Finland 5-1 in international friendly». Arxivat de l'original el 2012-10-18. [Consulta: 15 febrer 2010].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador Arxivat 2009-02-03 a Wayback Machine.
# Aniñón

Aninyò o Aninyón (en aragonès i Aniñón en castellà) és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarcar del Comunitat de Calataiud.
# Anià de Celeda

Anià de Celeda (Anianus) va ser un diaca de Celeda a Itàlia, al començament del segle v. Era nadiu de Campània i amanuense de Pelagi i ell mateix va adoptar la doctrina pelagiana.
Va ser present al sínode de Diòspolis i va escriure sobre la polèmica amb Pelagi i contra Jeroni d'Estridó. Va traduir al llatí algunes homilies de Joan Crisòstom, sobre l'Evangeli de Mateu i sobre l'apòstol Pau, i les Cartes de Crisòstom als neòfits. De totes les seves obres només es conserven les vuit primeres homilies de Crisòstom sobre Mateu. La resta d'homilies las va traduir Jordi de Trebisonda, però Fabricius considera que fins a la vint-i-sis són traduccions d'Anià, i que Jordi les va interpolar. Alguns autors consideren que les traduccions de Crisòstom les va per un altre Anià, Anià el referendari que va viure sota el rei visigot Alaric II, però és un error, ja que el prefaci de l'obra va dirigit a Oronci, que va ser condemnat per pelagianisme al Concili d'Efes.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Anianus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 2 gener 2023].
# Tadaoka

Tadaoka (忠岡町, Tadaoka-chō) és una vila i municipi de la prefectura d'Osaka, a la regió de Kinki, Japó. Tadaoka és l'únic municipi integrant del districte de Senboku.

## Geografia

El municipi de Tadaoka es troba cap al sud-oest de la prefectura d'Osaka, sent part de la regió prefectural de Senboku. Oficialment, Tadaoka forma part del districte de Senboku. La vila de Tadaoka limita al nord amb el municipi d'Izumiōtsu, al sud amb el de Kishiwada i a l'est amb el d'Izumi. A l'oest de Tadaoka només es troba la badia d'Osaka i la mar de Seto. Tadaoka té instal·lacions portuàries aprofitant la seua línia de costa.

## Història

Des d'antic, Tadaoka ha format part del districte de senboku de l'antiga província d'Izumi.

### Cronologia

* 1896: S'estableix el districte de Senboku i Tadaoka passa a formar part d'ell.
* 1939: Tadaoka assoleix l'estat actual de vila.
* 2003: Es va establir un consell per a la possible fusió de Tadaoka amb Kishiwada.
* 2004: Se celebra un referèndum per a la proposta de fusió. Aquesta es rebutjada amb 6.804 vots en contra del 2.797 que aproven la fusió. L'ajuntament abandona el projecte de fusió.

## Transport

* Ferrocarril Elèctric Nankai
** Estació de Tadaoka

## Vilatans il·lustres

* Ryang Yong-Gi, futbolista nord-coreà nascut a Tadaoka.

## Referències

* ↑ https://www.town.tadaoka.osaka.jp/
* ↑ «Stats Centre: Ryang Yong-gi Facts». Guardian.co.uk. Arxivat de l'original el 2012-06-17. [Consulta: 18 juny 2009].
# Telmatobius dankoi

Telmatobius dankoi és una espècie de granota de la família Leptodactylidae. Viu a Xile. Aquesta espècie és coneguda només en una sola zona, Las Cascadas, al llarg del riu Loa, a la província del Loa (22° 29′ S; 68° 58′ W) en els vessants occidentals dels Andes. Es pot trobar fins 2.260m snm, i probablement també en altres llocs al llarg del riu Loa. Habita el riu, que travessa un desert. Es reprodueix també al riu, amb grans larves que neden lliurement. Es tracta d'una espècie terrestre i d'aigua dolça. La principal amenaça per a aquesta espècie és la contaminació de l'aigua causada per les activitats mineres. També es podria veure amenaçada en el futur per la quitridiomicosi.

## Referències

* ↑ Alberto Veloso; Herman Núñez. Telmatobius dankoi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 28-08-2014.
* Formas, Northland, Capetillo, Nuñez, Cuevas & Brieva, 1999 : Telmatobius dankoi, una nueva especie de rana acuática del norte de Chile (Leptodactylidae). Revista Chilena de Historia Natural, vol. 72, p. 427-445 (text integral).
# Telmatobius degener

Telmatobius degener és una espècie de granota que viu al Perú, d'on és endèmica. Es considera en perill d'extinció per quitridiomicosi, com altres espècies del seu gènere, si bé no s'ha pogut provar la presència d'aquesta infecció en les telmatobius degener. Habita als pantans, aiguamolls i zones humides de matolls de gran altitud. Es desconeix el nombre total d'exemplars vius, però en les àrees on s'ha detectat acostuma a aparèixer en grups amplis.

## Referències

* ↑ Aguilar Puntriano, C., Sinsch, U. & Lehr, E. 2004. Telmatobius degener. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008
# Anton Pfeffer

Anton Pfeffer (Lilienfeld, 17 d'agost de 1965), també anomenat Toni Pfeffer, és un exfutbolista austríac de la dècada de 1990.
Fou 63 cops internacional amb la selecció austríaca amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1990 i a la Copa del Món de futbol de 1998.
Tota la seva carrera la passà al club Austria Wien.

## Palmarès

Jugador

### Austria Viena

* Lliga austríaca de futbol: 1986, 1991, 1992, 1993
* Supercopa austríaca de futbol: 1986, 1990, 1992, 1994

## Referències

* ↑ Record at FIFA Tournaments Arxivat 2015-02-22 a Wayback Machine. - FIFA
* ↑ Appearances for Austrian National Team Arxivat 7 December 2008$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. - RSSSF
* ↑ Player profile - Austria Wien archive (alemany)
* ↑ Manager profile - Austria Wien archive (alemany)
* ↑ Anton Pfeffer a National-Football-Teams.com (anglès)
# Anton Reichenow

Anton Reichenow (1 d'agost de 1847 a Charlottenburg - 6 de juliol de 1941 a Hamburg) va ser un ornitòleg i herpetòleg alemany.
Reichenow era gendre de Jean Cabanis i va treballar al Museu d'Història Natural de Berlín des de 1874 fins a 1921. Va ser un expert en ocells africans, va fer una expedició col·leccionista a l'Àfrica occidental el 1872 i 1873, i va escriure Die Vögel. Àfrica (1900–05). També va ser un expert en lloros, descrivint totes les espècies conegudes aleshores al seu llibre Vogelbilder aus Fernen Zonen: Abbildungen und Beschreibungen der Papageien (il·lustrat per Gustav Mützel, 1839-1893). També va escriure Die Vögel der Bismarckinseln (1899). Va ser editor del Journal für Ornithologie de 1894 a 1921.
Una sèrie d'ocells reben el seu nom, com el picot de Reichenow o en altres llengües l'amarant del Txad, en francés amarante de Reichenow o anglés Reichenow's firefinch. El seu fill Eduard Reichenow va ser un famós protozoòleg.
Reichenow és conegut per la seva classificació dels ocells en sis grups, descrits com "ales curtes, nedadors, xanques, becspeluts, zigodàctils i ocells arboris". Aquest sistema no va ser adoptat per cap altre ornitòleg però s'utilitza en la Classificació Decimal de Dewey.
Reichenow també va treballar en el camp científic de l'herpetologia. Se li atribueix la descripció d'un nou gènere i dues noves espècies de granotes i dues noves espècies de sargantanes. Se'l commemora amb el nom científic d'una espècie d'escíncid, el Lacertaspis reichenowi.

## Abreviatura (zoologia)

L'abreviatura Reichenow s'empra per indicar Anton Reichenow com a autoritat en la descripció en taxonomia i zoologia.

## Referències

* ↑ «Zigodàctil». Diccionari de la llengua catalana. [Consulta: 16 desembre 2022].
* ↑ «Amphibian Species of the World». [Consulta: 16 desembre 2022].
* ↑ «THE REPTILE DATABASE». [Consulta: 16 desembre 2022].
* ↑ Bo Beolens; Michael Watkins; Michael Grayson. The Eponym Dictionary of Reptiles (PDF) (en anglès). Baltimore: The Johns Hopkins University Press, 2011, p. 218. ISBN 0-300-09073-0.

## Altres edicions

* Beolens, Bo; Watkins, Michael (2003). Whose Bird? Men and Women Commemorated in the Common Names of Birds. London: Christopher Helm.
* Walters, Michael (2003). A Concise History of Ornithology. New Haven: Yale University Press. ISBN 0-300-09073-0.

## Enllaços externs

* The Birds: Handbook of Systematic Ornithology. Volume 1
* The Birds: Handbook of Systematic Ornithology. Volume 2
* The Birds of German-East-Africa (1894)
* Die Vögel Afrikas. Volume 1 Volume 2 Volume 3 Atlas
* Conspectus Psittacorum
# Anodonthyla rouxae

Anodonthyla rouxae és una espècie de granota de la família Microhylidae que viu a Madagascar.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Nussbaum, R. & Raxworthy, C. 2004. Anodonthyla rouxae. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 27 d'abril del 2008.
# Amboasary Sud

Amboasary Sud o Amboasary-Atsimo és un dels districtes de la regió d'Anosy, situat al sud-est de Madagascar. Ocupa una superfície de 10.211 km² i la seva població era de 198.119 habitants el 2011.

## Referències

* ↑ «Population-madagascar-1993-2011». Instat. Arxivat de l'original el 2012-11-13. [Consulta: 23 març 2019].
# Antoni Villalonga

«Antoni Villalonga» té aquests significats:
* Antoni Villalonga Pérez, polític mallorquí.
* Antoni Villalonga Riudavets, polític menorquí.
# Anglerill

«Anglerill» té aquests significats:
* Anglerill (Clariana de Cardener), masia de Clariana de Cardener (Solsonès)
* Anglerill de Sant Grau, masia de Navès (Solsonès)
# An Claidheamh Soluis

An Claidheamh Soluis (pronunciació IPA: [ɒn 'kliːʌv 'sʌlɪʃ], "L'espasa de llum") fou un diari nacionalista irlandès publicat a començament del segle xx per la Conradh na Gaeilge (Lliga Gaèlica) amb intenció de ser el primer publicat totalment en gaèlic irlandès. El seu primer editor fou Eoin MacNeill de 1899 a 1901. El 1900 la Lliga Gaèlica va adquirir la publicació Fáinne an Lae i va unificar les dues publicacions sota el nom An Claidheamh Soluis agus Fáinne an Lae.
Entre 1903 i 1909 fou editat per Padráig Pearse, un educador i nacionalista irlandès que més tard fou una de les figures clau de l'Aixecament de Pasqua de 1916. El diari fou editat novament sota els noms Fáinne an Lae (1918–19, 1922–30) i Misneach (1919–22), recuperant el nom An Claidheamh Soluis el 1930–1. Deixà de publicar-se el 1932.

## Referències

* ↑ John T. Koch, Celtic culture: a historical encyclopedia
* 1 2 Source 1. above

## Enllaços externs

* (gaèlic irlandès) (anglès) An Claidheamh Soluis agus Fáinne an Lae (1899-1932) Arxivat 2007-12-13 a Wayback Machine., edició del diari en CD
# Teoria de la pertorbació de Møller-Plesset

La teoria de la pertorbació de Møller-Plesset és una del diversos mètodes ab initio de la química quàntica post-Hartree-Fok en el camp de la química computacional. Representa una millora del mètode de Hartree-Fok en afegir efectes de correlació electrònica mitjançant la teoria de la pertorbació de Rayleigh-Schrödinger, en general al segon (MP2), tercer (PM3) o quart (MP4) ordre. La idea principal va ser publicada el 1934 per Christian Møller i Milton S. Plesset.
# Francisco Cano Alcaraz

Francisco Cano Alcaraz (Torrent, 1894 - 1941) fou un telègraf i locutor de ràdio valencià. Arran de la Guerra Civil Espanyola, fou locutor a Radio Torrente, locutant a favor del bàndol republicà. Es feu famós per polemitzar amb Queipo de Llano, qui feia partes per al bàndol nacional des de Radio Sevilla, i fou afusellat en acabar la Guerra.

## Referències

* ↑ Martínez, Francesc «Muerte de un locutor». El País [Madrid], 08-04-2002. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Sanchis, Josep Martínez. Periodisme local i comarcal: La comunicació valenciana de proximitat. Universitat de València, 2011-11-28, p. 87. ISBN 978-84-370-8587-6.
* ↑ Castañeda, Eduardo Higueras; Villaverde, Ángel Luis López; Chaves, Sergio Nieves. El pasado que no pasa. La Guerra Civil Española a los ochenta años de su finalización (en castellà). Ediciones de la Universidad de Castilla La Mancha, 2020-05-11. ISBN 978-84-9044-381-1.
# Flambé

El flambé o flamejat (del francès flamber, ‘fer flames') és una forma de cuinar amb alcohol (etanol) de manera que s'aconsegueixin dos efectes: fer més cruixent la superfície de l'aliment, o introduir un efecte espectacular en la presentació d'un plat als comensals.

## Història

Al segle xix es va descobrir el flamejat a la ciutat de Montecarlo quan l'any 1895 Henri Carpentier, un cambrer, va calar foc a la paella de crepes que preparava pel que seria Eduard VII del Regne Unit, descobrint d'aquesta forma que cremar una salsa afecta el seu sabor de forma imprevista que pot ser agradable al gust.

## Referències

* ↑ flamejat a Optimot
* ↑ Scattergood, Amy. Let the Sparks Fly. Los Angeles Times, 28 de desembre de 2005.

## Enllaços externs

* List of Flambé recipes Arxivat 2011-12-02 a Wayback Machine.
# Fontjanina

Fontjanina és un poble de la comarca de la Ribagorça. Pertany al municipi de Montanui. És a la riba esquerra de la Valira de Castanesa. S'hi accedeix des de Castanesa. L'any 2007 tenia 6 habitants.

## Referències

* ↑ «Fontjanina». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Forn de vidre de Vallfornès

El forn de vidre de Vallfornès és una obra de Tagamanent (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un forn de vidre situat dins del Parc Natural del Montseny. L'edifici només conserva les parets mestres i es troba molt cobert per la vegetació. L'accés és per pista. S'ha d'accedir al final de la cua de l'embassament de Vallfornès, seguir per la pista principal i girar a l'esquerra a la primera bifurcació que trobem. Llavors es creua el rierol, girar a la dreta i poc després a la nostra dreta queda el forn.

## Referències

* ↑ «Forn de vidre de Vallfornès». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 octubre 2017].
# Francisco Mora Méndez

Francisco Mora Méndez (Villatobas, Província de Toledo, 1842 - Madrid, 1924) fou un polític i sindicalista espanyol, membre del nucli inicial de l'Associació Internacional de Treballadors a Madrid. Era sabater d'ofici i germà d'Ángel Mora; ambdós tingueren una trajectòria inicial comuna. Assistí al Congrés Obrer de 1870 de Barcelona, on fou elegit vocal del Consell Federal de la FRE de l'AIT. Participà en la Conferència de València (10-18 de setembre de 1871) on fou elegit Secretari del Consell Federal. Essent perseguida la Internacional hagué d'exiliar-se a Lisboa, juntament amb Anselmo Lorenzo i Tomás González Morago. Participà en el congrés de Saragossa de 1872. Expulsat de la FRE de l'AIT pel sector bakuninista, fou membre fundador de La Nueva Federación Madrileña i delegat, per Madrid, en la comissió organitzadora del Partit Democràtic Socialista Obrer Espanyol a Barcelona el 1882. Assistí al congrés fundacional de la UGT el 1888. En el 6è congrés del PSOE fou elegit secretari del comitè executiu i reelegit l'any 1912.
# Forn d'oli de Miquel del Sim

El Forn d'oli de Miquel del Sim és un forn d'oli de ginebre de Riba-roja d'Ebre (Ribera d'Ebre) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

El forn d'oli de Josepet de Miquel de Sim es tracta d'una construcció en pedra feta per a destil·lar, via escalfor, l'oli de ginebre. Ubicat a les Valls de fàcil accés, per la pista que va a Maials al km 3 a la dreta del camí de Nulles per pista de terra a un km al camí particular de l'esquerra tancat amb una cadena del propietari Es troba en mal estat de conservació, semi derruït, amb el que es poden veure les dues parets interiors. La canal es troba tapada de terra per explotació agrícola.

## Referències

* 1 2 3 «Forn d'oli de Miquel del Sim». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 5 maig 2021].
# Forn d'oli de ginebre

Els forns d'oli de ginebre servien per obtenir aquest tipus d'oli, producte semblant al quitrà que es feia servir en veterinària per combatre la ronya (malaltia de la pell) dels animals i en perfumeria. S'obtenia mitjançant la combustió dels troncs de l'arbust del ginebre.
Els forns que es feien servir són unes construccions de mida petita, de planta més o menys circular, assentades sobre una roca en forma de cubeta i amb una coberta en cúpula.
Hi havia una boca per on s'introduïa la llenya per a cremar els troncs de ginebre. Aquests desprenien una substància que sortia per un orifici i es recollia en una pica exterior. Després d'un senzill procés de purificació, s'obtenia l'oli de ginebre.<

## Referències

* 1 2 3 «Forn d'oli de Miquel del Sim». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 5 maig 2021].