OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Shelton (Washington)

Shelton és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 8.442 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Shelton tenia 8.442 habitants, 3.191 habitatges, i 2.035 famílies. La densitat de població era de 586,2 habitants per km².
Dels 3.191 habitatges en un 32,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,8% hi vivien parelles casades, en un 13% dones solteres, i en un 36,2% no eren unitats familiars. En el 29,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 26,2% entre 25 i 44, un 19,4% de 45 a 60 i un 17,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.500 $ i la renda mediana per família de 40.392 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.867 $ mentre que les dones 23.617 $. La renda per capita de la població era de 16.303 $. Aproximadament el 15,3% de les famílies i el 18,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Shelton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Shelton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# (50) Virgínia

(50) Virgínia és l'asteroide número 50 de la sèrie, descobert des de Washington per J. Ferguson el 4 d'octubre de 1857.

## Aspectes

| Estationari, retrograde | Oposició | Distància a la Terra (AU) | Màxima brillantor | Prograu estacionari | Conjunció del Sol |
| 30 d'octubre del 2004 | 13 de desembre del 2004 | 1.19256 | 11.6 | 23 de gener del 2005 | 12 d'agost del 2005 |
| 17 de gener del 2006 | 13 de març del 2006 | 2.32360 | 13.7 | 8 de maig del 2006 | 15 d'octubre del 2006 |
| 20 de març del 2007 | 12 de maig del 2007 | 2.13256 | 13.5 | 8 de juliol 2007 | 26 de desembre 2007 |
| 29 d'agost 2008 | 2 d'octubre 2008 | 0.88873 | 10.5 | 4 de novembre 2008 | 11 de juliol 2009 |
| 29 de desembre 2009 | 21 de febrer 2010 | 2.10976 | 13.4 | 16 d'abril 2010 | 27 de setembre 2010 |
| 26 de febrer 2011 | 22 d'abril 2011 | 2.33599 | 13.8 | 20 de juny 2011 | 28 de novembre 2011 |
| 9 de juny 2012 | 22 de juliol 2012 | 1.22390 | 11.7 | 4 de setembre 2012 | 17 de maig 2013 |
| 7 de desembre 2013 | 28 de gener 2014 | 1.76406 | 12.9 | 18 de març 2014 | 8 de setembre 2014 |
| 8 de febrer 2015 | 4 d'abril 2015 | 2.40891 | 13.9 | 1 de juny 2015 | 6 de novembre 2015 |
| 23 d'abril 2016 | 12 de juny 2016 | 1.70150 | 12.8 | 4 d'agost 2016 | 24 de febrer 2017 |
| 8 de novembre 2017 | 24 de desembre 2017 | 1.30222 | 11.9 | 5 de febrer 2018 | 18 d'agost 2018 |
| 21 de gener 2019 | 17 de març 2019 | 2.35357 | 13.8 | 13 de maig 2019 | 19 d'octubre 2019 |
| 25 de març 2020 | 16 de març 2020 | 2.06875 | 13.5 | 12 de juliol 2020 | 2 de gener 2021 |

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* ↑ JPL Small-Body Database Browser
# (447) Valentine

(447) Valentine és el nom que rep l'asteroide número 447, situat al cinturó d'asteroides.
Fou descobert pels astrònoms Max Wolf i Friedrich Karl Arnold Schwassmann des de l'observatori de Heidelberg (Alemanya), el 27 d'octubre del 1899.

## Bibliografia

* Schmadel, Lutz D. (2003). Dictionary of Minor Planet Names (en anglès), 5a edició. Springer. ISBN 3-540-00238-3.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la NASA
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 18 octubre 2023].
* 1 2 Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* ↑ URL de la referència: https://link.springer.com/referenceworkentry/10.1007/978-3-540-29925-7_448.
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
# 1306
## Esdeveniments

* Massiva expulsió de jueus de França.

## Naixements

* 27 de març - Felip III Evreux comte d'Evreux, Rei de Navarra.

## Referències

* ↑ Long, Kathleen P. Religious differences in France: past and present (en anglès). Kathleen P. Long, 2006, p.xxiv. ISBN Kathleen P. Long.
# Shigeru Takahashi

Shigeru Takahashi, és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Shigeru Takahashi va disputar 2 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database
# 412

El 412 (CDXII) fou un any de traspàs començat en dilluns del calendari julià.

## Esdeveniments

* Els visigots conquereixen part de les terres gal·les.
* Concili a Cartago.
* Ciril d'Alexandria succeeix al seu oncle Teòfil d'Alexandria com a patriarca.

## Referències

* ↑ Drinkwater, J. F. «The Usurpers Constantine III (407-411) and Jovinus (411-413)» (en anglès). Britannia, 29, 1998, pàg. 269–298. DOI: 10.2307/526818. JSTOR: 526818.
* ↑ Munier, C. «Carthage». A: The Encyclopedia of the Early Church (Oxford University Press, 1992).
* ↑ Melton, 2014, «412».

## Bibliografia

* Melton, J. G. Faiths Across Time: 5,000 Years of Religious History (en anglès). Volum 1. ABC-CLIO, 2014. ISBN 978-1-61069-025-6.
# 23 de l'Àguila

23 de l'Àguila (23 Aquilae, 23 Aql) és una estrella binària de la constel·lació de l'Àguila. Té una magnitud aparent de +5,10.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Michigan catalogue of two-dimensional spectral types for the HD Stars, Vol. 5. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1999.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ Mario Perinotto «A catalogue of stellar rotational velocities» (en anglès). Contributi dell'Osservatorio Astrofisica dell'Universita di Padova in Asiago, 1970, pàg. 1.
* ↑ Afirmat a: Catàleg de velocitats rotacionals dels estels. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: juny 1970.
* 1 2 Benoit Famaey «Local kinematics of K and M giants from CORAVEL/Hipparcos/Tycho-2 data» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 01-01-2005, pàg. 165–186. DOI: 10.1051/0004-6361:20041272.
Viccionari
# Shiro Azumi

Shiro Azumi (en japonès: 安積　四郎, Azumi Shiro) és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Shiro Azumi va disputar 3 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database
# 30 minuts

30 minuts és un programa informatiu de Televisió de Catalunya que s'emet per TV3, i que té una durada, tal com el seu nom indica, de mitja hora. S'emet els diumenges al vespre després del Telenotícies vespre. Va començar a emetre's l'any 1984 (aleshores l'emissió era els divendres entre les 21 - 21.30 h) i des de llavors ha tractat, ininterrompudament, temes molt diversos (normalment d'actualitat) tant de creació pròpia com documentals provinents d'altres països.
El format és sempre el mateix: comença amb una presentació, habitualment del director, i després s'emet el documental.
El diumenge 25 d'octubre del 2009 es va emetre el reportatge Abecé 30 minuts, com a commemoració del 25è aniversari del programa. I el diumenge 19 d'octubre del 2014, el reportatge Èxode, com a commemoració del 30è aniversari.

## Directors

* 1984 — 2008: Joan Salvat i Saladrigas
* 2008 — 2017: Eduard Sanjuán
* 2017 — actualitat: Carles Solà Serra

## Premis i reconeixements

El programa i els documentals emesos han rebut desenes de premis, entre els quals destaquen:
* 2014 - Premi Òmnium Cultural de Comunicació
* 2009 - Premi Nacional de Comunicació
* 2008 - Premi Ciutat de Barcelona
* 2005 - Premi Cecot
* 2004 - Medalla FAD (Foment de les Arts i el Disseny)
* 2001 - Premi Lliri de l'Associació de Dones Periodistes de Catalunya.

## Vegeu també

* Llista de reportatges de 30 minuts

## Referències

* ↑ Lerín, Olga «Joan Salvat deja '30 minuts' tras 24 años al frente» (en castellà). El Periódico, 16-11-2008.
* ↑ G.B. «25 anys explicant històries». El Punt Avui, 25-10-2009 [Consulta: 28 maig 2018].
* ↑ Luciani, Adriano «30 minuts celebra 30 años con el reportaje ‘Èxodes'» (en castellà). El País, 19-10-2014.
* ↑ Llista completa de premis del 30 minuts
* ↑ Marimon, Sílvia «Joan Carreras, premi Sant Jordi de novel·la». Ara, 22-12-2014 [Consulta: 22 desembre 2014].
* ↑ «El programa 30 minuts, Premi Nacional de Comunicació». Tv3, 03-09-2009 [Consulta: 1r març 2014].
* ↑ «Medalla FAD». TV3, 22-03-2017.
* ↑ «Activitats. Guardons dels premis periodístics». Associació de Dones Periodistes de Catalunya. [Consulta: 27 desembre 2020].

## Enllaços externs

* 30 minuts - Lloc web oficial S'hi poden consultar més de 700 reportatges
* «Abecé 30 minuts».
# Antonio Lukitx

Antonio Lukitx (en ucraïnès; Антоніо Лукіч; Újhorod, 1992) és un cineasta ucraïnès. Al llarg de la seva carrera, Lukitx ha guanyat diversos premis tant nacionals com internacionals. Un d'aquests premis és l'Artista meritori d'Ucraïna que se li va concedir el març del 2021. Aquesta condecoració honorífica estatal s'atorga a aquells que fan contribucions importants i aconsegueixen un èxit notable en el cinema i l'art per a Ucraïna.

## Biografia

Entre 2011 i 2015, va estudiar a la Universitat Nacional de Teatre, Cinema i Televisió de Kíiv i va obtenir una llicenciatura en direcció, tot estudiant amb el productor i director Volodímir Osseledtxik.
La primera pel·lícula d'Antonio Lukitx, Ribi ozera Baikal, estrenada el 2014, va guanyar el premi al millor documental al Festival Internacional de Cinema CineRail de París. La seva pel·lícula de graduació, V Mantxestere xel dojd, va guanyar el guardó al millor curtmetratge del Festival Internacional de Cinema d'Odessa de 2016.
El 2019 es va estrenar el seu llargmetratge de debut Moї dumki tikhi.

## Filmografia
### Pel·lícules d'estudiant

* Txi legko buti molodim? (6 minuts, documental, 2011)
* Privit, sestro! (16 min, 2012)
* Ribi ozera Baikal (22 minuts, documental, 2013)
* Khto pidstaviv Kima Kuzina? (26 min, fals documental, 2014)
* V Mantxestere xel dojd (2016) — Millor curtmetratge del Festival Internacional de Cinema d'Odessa de 2016.

### Televisió

* Koroli Palat (2019)

### Websèries

* Seks, Insta i ZNO (2020)

### Llargmetratges

* Moї dumki tikhi (2019) —Premi East of West del Festival Internacional de Cinema de Karlovy Vary 2019, Premi Descobriment del Festival de Cinema de Raindance

## Premis i reconeixements

* 2020 - Premi Nacional de Cinema d'Ucraïna Dziga d'Or:
** a la millor pel·lícula
** al millor guió: Antonio Lukitx i Valeria Kaltxenko
** Premi Obertura de l'Any
* 2020 - Premi Ukraïnska Pravda - Artista de l'any

## Referències

* 1 2 «"Я дивлюся на те, як люди мовчать"». Газета «День».
* 1 2 3 «Viennale». [Consulta: 3 març 2021].
* ↑ Десятерик, Дмитро «"Я дивлюся на те, як люди мовчать"». .
* ↑ «Strange and beautiful: 4 new Ukrainian films you won't want to miss».
* ↑ «Raindance Film Festival announces 2020 winners».
* ↑ «Переможцем у номінації "Відкриття року" Кінопремії "Золота Дзиґа" став режисер Антоніо Лукіч | Новини» (en ucraïnès). Українська Кіноакадемія. [Consulta: 22 desembre 2020].
* ↑ Замок, Високий. «Український "Оскар" отримав фільм "Мої думки тихі" — Високий Замок» (en ucraïnès). wz.lviv.ua, 04-05-2020. [Consulta: 22 desembre 2020].
* ↑ «Люди 2020-го. "Українська правда" нагороджує журналістів, волонтерів і митців року». Українська правда, 22 December 2020.
# Aleksandar Kostov

Aleksandar Kostov (Sofia, 2 de març de 1938 - Sofia, 15 d'abril de 2019) fou un futbolista búlgar de la dècada de 1960.
Fou 7 cops internacional amb la selecció búlgara amb la qual participà a la Copa del Món de Futbol de 1962 i a la Copa del Món de Futbol de 1966.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Botev Plovdiv i Levski Sofia.
Trajectòria com a entrenador:
* 1973–1980 Levski Sofia (assistent)
* 1980–1982 Haskovo
* 1982–1984 Alki Larnaca
* 1984–1987 Ethnikos Achna
* 1987–1988 AS Marsa
* 1989–1991 AS Marsa
* 1995–1996 Persebaya Surabaya
* 1996–1997 Barito Putera

## Referències

* ↑ «Почина легендата Сашо Костов» (en bulgarian). gong.bg, 15-04-2019.
* ↑ Alexander Kostov Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Profile at levskisofia.info
* ↑ Aleksandar Kostov a National-Football-Teams.com (anglès)
# Web3D Consortium

Web3D Consortium és un consorci industrial internacional sense ànim de lucre i finançat pels membres, fundat originalment el 1997. Web3D Consortium col·labora en un procés de consens i foment del desenvolupament i la implementació d'estàndards oberts per a continguts i serveis 3D.
El Consorci Web3D promou el desplegament d'estàndards X3D per a la comunicació d'escenes 3D en múltiples aplicacions, casos d'ús i plataformes. Els membres desenvolupen de manera col·laborativa els estàndards i les eines X3D que els fan àmpliament adoptats en diversos mercats (educació, govern, indústria i particulars). El Consorci Web3D ofereix una robusta funcionalitat 3D estandarditzada ISO i estabilitat a llarg termini per a solucions empresarials i interoperabilitat amb altres estàndards 3D.
El Consorci defineix i desenvolupa el format de fitxer d' estàndards oberts lliure de drets de X3D i l'arquitectura d'execució per representar i comunicar escenes 3D. El desenvolupament de gràfics 3D basats en web ha evolucionat des dels seus inicis com a llenguatge de modelatge de realitat virtual (VRML) fins a 3D extensible (X3D). Durant els darrers anys, els avenços en la tecnologia de xarxes i gràfics en temps real, i sobretot l'aparició de l'Extensible Markup Language XML, han influït molt en el desenvolupament de l'estàndard obert X3D aprovat per ISO i disponible gratuïtament. X3D incorpora les millors pràctiques en gràfics comercials en temps real dins del marc àmpliament adoptat de la família de tecnologies i estàndards World Wide Web i no té restriccions de propietat intel·lectual. Proporciona un sistema per a l'emmagatzematge, la recuperació i la reproducció de contingut gràfic en temps real incrustat en aplicacions, tot dins d'una arquitectura oberta per suportar una àmplia gamma de dominis i escenaris d'usuari.

## Referències

* ↑ «Web3D Consortium | UIA Yearbook Profile | Union of International Associations» (en anglès). https://uia.org.+[Consulta: 9 juliol 2022].
* ↑ «Web3D Consortium, X3D Graphics Progress and Prospects» (en anglès). https://faculty.nps.edu.+[Consulta: 8 juliol 2022].
* ↑ «About the World Wide Web Consortium» (en anglès). https://www.ercim.eu.+[Consulta: 8 juliol 2022].
# Weesp

Weesp és un municipi de la província d'Holanda Septentrional, al centre-oest dels Països Baixos. L'1 de gener de 2009 tenia 17.564 habitants repartits per una superfície de 21,88 km² (dels quals 1,33 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Muiden, a l'oest amb Amsterdam, a l'est amb Naarden i al sud amb Abcoude, Loenen i Hilversum.

## Centres de població

De Horn, Uitermeer i Weesp.

## Ajuntament

El consistori està format per 17 regidors:
* WAP, 5 regidors
* CDA, 3 regidors
* PvdA, 3 regidors
* GroenLinks 2 regidors
* VVD, 2 regidors
* AOV Weesp, 1 regidor
* DEP, 1 regidor

## Enllaços externs

* www.weesp.nl
# Weeksita

La weeksita és un mineral de la classe dels silicats. Va ser descoberta l'any 1960 a Topaz Mountain, Utah, Estats Units i va rebre el seu nom per part de W. F. Outerbridge et al. en honor d'Alice Mary Dowse Weeks (1909 - 1988) mineralogista del Servei Geològic dels Estats Units que més tard va ser professora de mineralogia de la Universitat de Temple.

## Característiques

La weeksita és un silicat de fórmula química K₂(UO₂)₂(Si₅O$_{13}$)·4H₂O. A més dels elements de la seva fórmula, pot contenir impureses d'alumini, bari, calci, carboni, ferro i sodi. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic en cristalls en forma de tallant o aciculars, aplanats en {010} i allargats al llarg de [001], també en cristalls en forma de planxes, esferulites i en agrupaments fibrosos radiants. És de color groc i la seva duresa a l'escala de Mohs és 1 a 2. És un mineral radioactiu que emet més de 70 Bq/g.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la weeksita pertany a «09.AK: Estructures de nesosilicats (tetraedres aïllats), uranil nesosilicats i polisilicats» juntament amb els següents minerals: soddyita, cuprosklodowskita, oursinita, sklodowskita, boltwoodita, kasolita, natroboltwoodita, uranofana-β, uranofana, swamboïta, haiweeïta, metahaiweeïta, ranquilita, coutinhoïta, ursilita, magnioursilita, calcioursilita i uranosilita.

## Formació i jaciments

La weeksita es forma en filons d'òpal en riolites i aglomerats, també en gresos i pedres calcàries.
Ha estat trobada en molts indrets del món, especialment als Estats Units on n'existeixen jaciments a Arizona, Califòrnia, Nevada, Nou Mèxic, Pennsilvània, Texas, Utah i Wyoming. També ha estat trobada a Alemanya, Austràlia, el Brasil, el Japó, Mèxic, Namíbia, el Perú, la República Txeca, Romania i Xile.
Sol trobar-se associada amb altres minerals com: òpal, calcita, guix, fluorita, uraninita, uranofana, boltwoodita, carnotita i margaritasita.

## Referències

* 1 2 «Weeksite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 3 «Weeksita» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 26 octubre 2016].
# Weet-weet

Un "weet-weet" és una joguina llancívola dels aborígens australians.

## Descripció

D'uns 60 cm de llargària el weet-weet consta d'una peça de fusta en forma de fus amb una cua o prolongació prima i flexible. El pes és d'uns 200 grams.

## El joc o competició

Cada llançador tira el seu weet-weet amb força, per sota mà, procurant atènyer una distància tan gran com pugui.
El weet-weet surt a gran velocitat i girant, i va rebotant sobre el terreny irregular. Els salts són irregulars i sobtats. Les distàncies abastades són de l'ordre de 170 metres.
Guanya el jugador que llança el weet-weet més lluny.

## Samuel Clemens, Mark Twain, i el weet-weet

El famós escriptor Mark Twain va posar com a exemple d'enginy i intel·ligència dels aborígens australians el weet-weet (o cangur-rata). El capítol però, no és una simple descripció d'una joguina exòtica. És un resum contundent i crític de les accions genocides de l'home blanc contra els indígenes.

## Referències

* ↑ "Weet-weet". Descripció de l'estri i detalls del joc.(anglès)
* ↑ "Following the equator", Capítol XXI; Mark Twain.(anglès)

## Enllaços externs

* Imatge d'un weet-weet Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Volta al País Basc 1979

La Volta al País Basc 1979 fou la 19a edició de la Volta al País Basc. La cursa es disputà en cinc etapes, una d'elles dividides en dos sectors, un d'ells contrarellotge individual, entre el 2 i el 6 d'abril de 1979 i un total de 826,5 km.
La cursa va ser dominada per l'italià Giovanni Battaglin (Inoxpran), que demostrà una gran superioritat sobre la resta de competidors. Vicente Belda (Transmallorca) fou el segon classificat i Miguel Mari Lasa (Moliner-Vereco), vencedor de la tercera etapa, tercer. El mateix Lasa guanyà la classificació per punts, mentre la muntanya fou per a José Luis Mayoz (Novostil-Helios), les metes volants per a Juan Fernández (Kas) i el Transmallorca fou el millor equip.

## Equips participants

Set van ser els equips que van prendre la sortida, els espanyols CR-Manzaneque, Moliner-Vereco, Novostil-Helios, Transmallorca, Teka i Kas, i l'estranger Inoxpran, per completar un gran grup de 70 corredors.

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor de l'Etapa | Líder de la general |
| 1ª | 2 d'abril | Tolosa - Etxarri-Aranatz | 190 | Giovanni Mantovani (ITA) | Giovanni Mantovani (ITA) |
| 2ª | 3 d'abril | Etxarri-Aranatz - Azkoitia | 180 | Giovanni Battaglin (ITA) | Giovanni Battaglin (ITA) |
| 3ª | 4 d'abril | Azkoitia - Hondarribia | 160 | Miguel Mari Lasa (ESP) | Giovanni Battaglin (ITA) |
| 4ª | 5 d'abril | Hondarribia - Bermeo | 175 | E. Martínez Heredia (ESP) | Giovanni Battaglin (ITA) |
| 5ª A | 6 d'abril | Bermeo - Oñati | 112 | Isidro Juárez (ESP) | Giovanni Battaglin (ITA) |
| 5ª B | 6 d'abril | Oñati - Santuari d'Arantzazu | 9,5 | Giovanni Battaglin (ITA) | Giovanni Battaglin (ITA) |

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1. | Giovanni Battaglin (ITA) | Inoxpran | 23h 53' 08" |
| 2. | Vicente Belda (ESP) | Transmallorca | + 2' 09" |
| 3. | Miguel Mari Lasa (ESP) | Moliner-Vereco | + 2' 26" |
| 4. | Manuel Esparza (ESP) | Teka | + 2' 26" |
| 5. | Josep Pesarrodona (ESP) | Teka | + 2' 48" |
| 6. | Enrique Cima (ESP) | Transmallorca | + 2' 51" |
| 7. | Felipe Yáñez (ESP) | Novostil-Helios | + 2' 55" |
| 8. | Julián Andiano (ESP) | Moliner-Vereco | + 3' 00" |
| 9. | Alberto Fernández (ESP) | Moliner-Vereco | + 3' 09" |
| 10. | José Luis Mayoz (ESP) | Novostil-Helios | + 3' 14" |

## Referències

* ↑ Dalmases, J. «Battagiin y Van Impe, figuras extranjeras en la Vuelta al País Vasco». El Mundo Deportivo, 02-04-1979, p. 37 [Consulta: 23 agost 2015].
* 1 2 3 Dalmases, J. «Festival Battaglin en el País Vasco». El Mundo Deportivo, 07-04-1979, p. 22 [Consulta: 23 agost 2015].
* ↑ Resultats a sitiodeciclismo.net
* ↑ Resultats a cyclebase.nl
* 1 2 Dalmases, J. «Battaglin, líder en el Pais Vasco». El Mundo Deportivo, 04-04-1979, p. 24 [Consulta: 23 agost 2015].
* ↑ Dalmases, J. «Descalabro ”Kas” en el País Vasco». El Mundo Deportivo, 05-04-1979, p. 24 [Consulta: 23 agost 2015].
* ↑ Dalmases, J. «El ”Kas” se vengó con Martínez Heredia». El Mundo Deportivo, 06-04-1979, p. 22 [Consulta: 23 agost 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Kastningita

La kastningita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de la laueïta. Rep el nom en honor de Jürgen Kastning (1932 - 5 de gener de 2017), qui va descobrir el mineral, col·leccionista i comerciant de minerals, especialitzat en fosfats.

## Característiques

La kastningita és un fosfat de fórmula química (Mn$^{2+}$,Fe$^{2+}$,Mg)Al₂(PO₄)₂(OH)₂·8H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1997. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 1 i 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la kastningita pertany a «08.DC: Fosfats, etc, només amb cations de mida mitjana, (OH, etc.):RO₄ = 1:1 i < 2:1» juntament amb els següents minerals: nissonita, eucroïta, legrandita, strashimirita, arthurita, earlshannonita, ojuelaïta, whitmoreïta, cobaltarthurita, bendadaïta, kunatita, kleemanita, bermanita, coralloïta, kovdorskita, ferristrunzita, ferrostrunzita, metavauxita, metavivianita, strunzita, beraunita, gordonita, laueïta, mangangordonita, paravauxita, pseudolaueïta, sigloïta, stewartita, ushkovita, ferrolaueïta, maghrebita, nordgauïta, tinticita, vauxita, vantasselita, cacoxenita, gormanita, souzalita, kingita, wavel·lita, allanpringita, kribergita, mapimita, ogdensburgita, nevadaïta i cloncurryita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Silbergrube, a la localitat de Waidhaus, a l'Alt Palatinat (Alemanya). També ha estat descrita a Cotlliure (França), Guarda (Portugal) i als estats nord-americans de Maine i Carolina del Nord.

## Referències

* ↑ «Kastningite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r juny 2019].
# Kastórnoie

Kastórnoie (en rus: Касторное) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Kursk, a Rússia, que el 2017 tenia 3.458 habitants. És la seu administrativa del districte homònim.

## Referències

* ↑ «Общая Информация о районе». Официальный сайт Администрации Касторенского района. Arxivat de l'original el 2020-06-18. [Consulta: 3 desembre 2019].