OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vela als Jocs Olímpics d'estiu de 1920 - 18 peus

La regata de vaixells de 18 peus va ser una de les catorze proves de vela que es van disputar al camp de regates d'Oostende durant els Jocs Olímpics d'Anvers de 1920. Hi va prendre part un sol vaixell amb dos tripulants. La primera i única regata es va disputar el 7 de juliol de 1920.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Regne Unit BratFrancis Richards Thomas Hedberg | | |

## Resultats finals

| Posició | Tripulació | Iot | Regata I | Regata I | Regata II | Regata II | Regata III | Regata III | Regata IV | Regata IV | Final |
| Posició | Tripulació | Iot | Pos. | Punts | Pos. | Punts | Pos. | Punts | Pos. | Punts | Punts |
| 1 | Francis Richards Thomas Hedberg | Regne Unit Brat | NF | 2 | NS | 2 | NS | 2 | NS | 2 | 8 |
* NF - no finalitza / NS - no surt

## Referències

* ↑ Belgium Olympic Committee. Olympic Games 1920 – Officiel Report (PDF), 1957 [Consulta: 8 febrer 2015]. Arxivat 27 de setembre 2007 a Wayback Machine.
* ↑ «Olympic Medal Winners». International Olympic Committee. [Consulta: 7 febrer 2015].
# Joan Borja i Catanei

Joan de Borja i Catanei (Roma, 1476? - 1497). II duc de Gandia (1488-1497) i baró de Llombai (1494-1497).

## Antecedents familiars

Fou fruit de la relació il·legítima del cardenal Roderic de Borja (futur papa Alexandre VI) i la dama italiana Vannozza Cattanei. Era germà de Cèsar Borja, Lucrècia Borja, Jofré Borja, dels quals era el segon, i d'altres germanastres de les relacions del seu pare amb diverses dames.

## Biografia

Amb l'ascens de la seva família i del seu pare a la Cúria Vaticana, aconseguir ser un dels homes més importants de Roma, a despit de la seva joventut.
El seu pare compra al rei Ferran el Catòlic el ducat de Gandia i pacta el casament de la seva cosina Maria Enríquez amb Pere Lluís de Borja, però poc després, el 1488, aquest mor i Roderic de Borja obliga el seu fill a ocupar-se del ducat i casar-se amb la promesa de Pere Lluís, germanastre seu. El 1493 arriba a la península i, realitzat el matrimoni, passa a prendre possessió del ducat.
El patrimoni del segon duc de Gandia era considerable: la senyoria de Llombai (comprada per son pare), el mateix ducat de Gandia, rendes i censals a la vall de Gallinera, Xeresa, Alcodar i Xella, a més de cases a la ciutat de València. Malgrat això, el 1495, s'iniciaren distints processos contra ell a la Governació de València pels seus creditors, per la forta càrrega de censals que suportaven els seus dominis. En tot moment, l'administració dels seus estats va ser controlada des de Roma per son pare.
Joan Borja, nomenat gonfaloner (comandant) dels exèrcits pontificis el 1492, va resultar ferit el 1494 en la guerra del seu pare contra els Orsini. Temps més tard, la nit del 14 de juliol del 1497 fou assassinat en estranyes circumstàncies (els 30 ducats d'or que portava no es tocaren) i el seu cos llençat al riu Tíber. El crim fou, potser, instigat pels barons romans o pel seu germà Cèsar.

## Núpcies i descendents

Es va casar amb Maria Enríquez, vídua del seu germà i cosina de Ferran el Catòlic, el 1493. Van tenir:
* Joan de Borja, duc de Gandia. Pare de Sant Francesc de Borja.
* Elisabet de Borja, que es va fer clarissa.

## Referències

* 1 2 3 «Joan Borja i Catanei». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ mata, Jordi. «Els Borja: entre la història i la calúmnia - Roderic de Borja, el seductor papa Alexandre VI». Sapiens. Sàpiens Publicacions. Arxivat de l'original el 2016-04-09. [Consulta: 19 febrer 2013].
* ↑ mata, Jordi. «Els Borja: entre la història i la calúmnia - Les aventures de Cèsar». Sapiens. Sàpiens Publicacions. Arxivat de l'original el 2017-02-05. [Consulta: 19 febrer 2013].

## Vegeu també

* Miquelot de Prades
* Diario Borja-Borgia: Tres siglos de historia de esta familia
# ACS Dacia Unirea Brăila

El ACS Dacia Unirea Brăila és un club de futbol romanès de la ciutat de Brăila, fundat el 1922. L'equip disputa els seus partits com a local en el Stadionul Municipal i juga en la Lliga II.

## Història

El club va ser fundat el 1922 i des de llavors ha tingut diferents noms. Aquests són:
* 1922-1937 Dacia Unirea Brăila
* 1937-1938 DUIG Brăila
* 1938-1940 Dacia Unirea Brăila
* 1940-1946 F.C. Brăila
* 1946-1947 Dacia Unirea Brăila
* 1953-1956 refundació com a Metalul Brăila
* 1956-1957 Energia Brăila
* 1957-1958 Dinamo Brăila
* 1958-1960 Indústria Sârmei Brăila
* 1960-1962 CSM Brăila
* 1962-1963 Progresul Brăila
* 1963-1965 Laminorul Brăila
* 1965-1967 Constructorul Brăila
* 1967-1975 Progresul Brăila
* 1975-1980 F.C. Brăila
* 1980-1991 Progresul Brăila
* 1991-2006 Dacia Unirea Brăila
* 2006-2015 CF Brăila
* 2015-avui Dacia Unirea Brăila

## Palmarès

Liga I:
   * Campions (0):, Millor resultat: 6º en 1991-92
Liga II:
   * Campions (3): 1934-35, 1943-1944, 1989-90
   * SubCampions (6): 1935–36, 1974–75, 1975–76, 1988–89, 1994–95, 1995–96
Liga III:
   * Campions (3): 1963-64, 2000-01, 2009-10
   * SubCampions (2): 1957–58, 1967–68
Cupa României:
   * Campions (0):
   * Finalistes (1): 1992–93

## Referències

* ↑ «Speranţe pentru un viitor mai bun în fotbalul brăilean. CF Brăila ia o denumire "istorică" şi anunţă ca are sprijinul Consiliului Judeţean şi Local». liga2.ro, 21-07-2015.

## Enllaços externs

* ACS Dacia Unirea Brăila - Lloc web oficial
# Selló

Un selló o sellí, és la part d'una bicicleta on el ciclista s'asseu i se sostén, a part dels punts de contacte amb el manillar i els pedals. Hi ha molts tipus diferents de sellí de bicicleta, la majoria en forma de pera, amb models amples i altres versions més allargades. Els de les bicicletes de passeig solen ser dels amples, mentre que els de les bicicletes de carreres són més estrets. En el passat, la funda del sellí era generalment de cuir, avui dia també s'utilitza la lycra, el kevlar o altres materials sintètics. El sellí va collat a la punta de la tija, mitjançant un cargol, que pot ser equipat amb alliberament ràpid. per poder ajustar l'altura del sellí. De vegades, porta incorporada una suspensió de molles que pot ser des d'un simple ressort collat a la tija, fins a un parell de molles espirals entre la tija i el sellí.

## Exemples

* Un sellí "San Marco" per a les dones
* Laurin&Klement (1890)
* Model antic de sellí de cuir amb suspensió
* Sellí lleuger anatòmic

## Vegeu també

* Tija de sellí

## Referències

* ↑ «Selló». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ DCVB: Sellí
* ↑ Narcís Oller. Pilar Prim. Editorial Minimal, 11 juny 2014, p. 78–. ISBN 978-84-16196-38-8.
# Enric Pantaleoni i Andreu

Enric Pantaleoni i Andreu (Barcelona, 1934) és un empresari i dirigent veïnal català. De ben jove es va incorporar a l'empresa familiar, la sastreria Modelo, fundada el 1860 pel seu besavi d'origen italià. D'aquesta manera va començar el seu vincle amb la Rambla i Ciutat Vella. Als 24 anys va substituir el seu pare en la direcció de l'establiment Modelo, dedicat a la moda masculina. Des d'aquest càrrec, va desenvolupar les tendències de moda més avantguardistes en nous establiments a la ciutat (Leoni i MacQuinn) i anualment visitava Itàlia i Londres per tal de posar les seves botigues en l'ona de la moda més puntera del moment.
Els lligams amb la Rambla es van fer més estrets quan va substituir el seu pare a la junta de comerciants i veïns que presidia el joier Amadeu Bagués. Els anys de la transició van ser molt durs a causa de la gravíssima degradació que va patir Ciutat Vella. Amb la democràcia, les noves autoritats municipals van comptar amb el suport d'un moviment ciutadà de veïns i comerciants que va fer possible la millora de la situació. Per recuperar la bona imatge del barri, es van fer diverses campanyes amb el suport municipal.
Advocat de formació i comerciant per vocació, Enric Pantaleoni va dedicar gairebé una dècada a presidir l'Associació d'Amics de la Rambla, des de la qual va batallar molt durament per regenerar la part baixa de la Rambla. Una mostra d'això és la ubicació de la Universitat Pompeu Fabra i la del Poliesportiu Colón, que actualment presideix. Ha sigut un dels fundadors de l'Associació de Comerciants Barna Centre. També va participar en la recuperació del carrer de Pelai i en el projecte que posteriorment fou el Triangle d'Or, i es va implicar en la reconstrucció del Gran Teatre del Liceu després de l'incendi de 1994. Ha col·laborat activament amb els regidors del districte de Ciutat Vella i actualment és membre fundador de la Fundació Tot Raval, dedicada a la dinamització del barri del Raval. El 2004 va rebre la Medalla d'Honor de Barcelona.

## Referències

* ↑ Medalles d'Honor de Barcelona Ajuntament de Barcelona
# Biel Montoro

Biel Montoro (Olesa de Montserrat, 2000) és un actor català deixeble de Laura Jou.

## Trajectòria

Després de descobrir els seus dots artístics participant a La Passió, i havent interpretat papers de repartiment en el cinema i la televisió, Montoro va fer el seu debut cinematogràfic com a protagonista l'any 2019, amb la pel·lícula Diecisiete, de Daniel Sánchez Arévalo. Al film, l'Héctor (Daniel Montoro) és un jove delinqüent reincident amb síndrome d'Asperger que està tancat en un centre de menors, on participa en una teràpia de reinserció amb gossos abandonats i estableix un vincle molt fort amb un dels animals, un gos que es diu Oveja. Un dia, Oveja no torna perquè l'han adoptat i el protagonista decideix escapar-se del centre per anar-lo a buscar i hi involucra el seu germà, la seva autocaravana i l'àvia de tots dos. La cinta esdevé així una road movie que, més enllà de la recerca del gos, fa emergir la complexa relació entre els dos germans. En paraules de Montoro, el personatge d'Héctor «és totalment pràctic i lògic, està capficat amb els seus objectius, però també és algú molt sensible que per les circumstàncies que li ha tocat viure s'ha posat una carcassa protectora perquè sembli que les coses no l'afecten, per mostrar-se insensible davant del món.» L'actor afegeix: «A l'hora de treballar-lo era important entendre aquestes dues capes».

## Referències

* 1 2 «No havia vist cap pel·lícula de Sánchez Arévalo». CCMA, 30-09-2019. [Consulta: 3 març 2020].
* ↑ «‘El Relevo 2019’: Biel Montoro, a contrarreloj». Fotogramas, 02-12-2019. [Consulta: 3 març 2020].
* ↑ «‘Diecisiete’, el viaje emocional de dos hermanos». El País [Madrid], 22-10-2019. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Entrevista con Biel Montoro y Nacho Sánchez, protagonistas de Diecisiete». Los 40, 18-10-2019.
* ↑ «Oveja y Biel Montoro, los protagonistas de "Diecisiete" y la gran historia de una amistad de cine». [Consulta: 3 març 2020].
# Paragnetina tinctipennis

Paragnetina tinctipennis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: el Japó.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1907. Rozpr. Ceské. Akad. 16(31):17.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ McLachlan, 1875. Trans. ent. Soc. Lond. 171.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Length-weight relationships of four predatory stonefly species in Japan (anglès)
* ↑ On the coexistence of three predatory stonefly species in a central Japanese stream (anglès)

## Bibliografia

* Klapálek, 1907. Rozpr. Ceské. Akad. 16(31):17.
* Klapálek, 1923. Coll. Zool. Selys. 4(2):69.
* Claassen, 1940. Mem. Cornell agric. Exp. Sta. 232:131.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:281, 285.
* Kimmins, 1970. Bull. Br. Mus. Nat. Hist. Ent. 24(8):351.
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:260.
* Sivec, Stark & Uchida, 1988. Scopolia 16:23 (Enllaç).

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Hesperi (romà)

Hesperi (en llatí Hesperius o Decimius Hilarianus Hesperius) era fill del poeta Ausoni i de Attúsia Lucana Sabina. No se sap l'any del seu naixement.

## Biografia

Va perdre la seva mare encara molt jove i Ausoni va tenir cura de la seva educació. Va escriure els Fasti per ús del seu fill, i també un catàleg mètric sobre els primers dotze cèsars. Hesperi va rebre de l'emperador Gracià que havia estat deixeble del seu pare, el càrrec de procònsol a Àfrica l'any 376, que va exercir un temps indeterminat. També va ser un dels nomenats per investigar les accions del comte Romà, junt amb Flavià, vicari d'Àfrica.
Després va ser prefecte del pretori juntament amb el seu pare, segons Valesius a les Gàl·lies. Gothofred pensa que eren prefectes d'una part de l'Imperi Romà d'Occident, amb Il·líria, Gàl·lia i Itàlia i creu que Hesperi va residir normalment a Itàlia (a Mediolanum, capital del prefecte del pretori, com potser confirmen unes cartes intercanviades amb Símmac) i el seu pare a la Gàl·lia. Altres pensen que Ausoni va ser primer ell tot sol prefecte a Itàlia i després, amb el fill, a la Gàl·lia.
L'any 384 un comes Hesperius, aparentment el fill d'Ausoni, va ser enviat per l'emperador Valentinià II a Roma, per decidir sobre la innocència del seu amic Simmac, en relació a certes acusacions injustes. Després no torna a ser mencionat.
Va deixar almenys tres fills, entre els quals Paulí el Penitent i Pastor, que va morir jove, i del que parla el seu avi Ausoni al llibre Parentalia.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/454?rgn=full+text;view=image;q1=HesperiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 444. ]
# Vela als Jocs Olímpics d'estiu de 1920 - 40 m²

La regata de vaixells de 40 m² va ser una de les catorze proves de vela que es van disputar al camp de regates d'Oostende durant els Jocs Olímpics d'Anvers de 1920. Hi va prendre part dos vaixells amb un total de vuit participants. La competició es va disputar entre el 7 i el 9 de juliol de 1920.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Suècia SifTore Holm Yngve Holm Axel Rydin Georg Tengwall | Suècia ElsieGustaf Svensson Ragnar Svensson Percy Almstedt Erik Mellbin | No es concedí |

## Resultats finals

| Posició | Tripulació | Iot | Regata I | Regata I | Regata II | Regata II | Regata III | Regata III | Final |
| Posició | Tripulació | Iot | Pos. | Punts | Pos. | Punts | Pos. | Punts | Punts |
| 1 | Tore Holm Yngve Holm Axel Rydin Georg Tengwall | Suècia Sif | 1 | 1 | 2 | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 2 | Gustaf Svensson Ragnar Svensson Percy Almstedt Erik Mellbin | Suècia Elsie | 2 | 2 | 1 | 1 | 2 | 2 | 5 |
* NF - no finalitza / NS - no surt

## Referències

* ↑ Belgium Olympic Committee. Olympic Games 1920 – Officiel Report (PDF), 1957 [Consulta: 8 febrer 2015]. Arxivat 27 de setembre 2007 a Wayback Machine.
* ↑ «Olympic Medal Winners». International Olympic Committee. [Consulta: 7 febrer 2015].
# Fircrest

Fircrest és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 5.868 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fircrest tenia 5.868 habitants, 2.505 habitatges, i 1.673 famílies. La densitat de població era de 1.452,3 habitants per km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,1% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 24,7% de 45 a 60 i un 20,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.912 $ i la renda mediana per família de 61.611 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.611 $ mentre que les dones 32.232 $. La renda per capita de la població era de 27.244 $. Aproximadament el 4,6% de les famílies i el 5,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Fircrest». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fircrest». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# ACU

ACU té els següents significats:
* Auto-Cycle Union, federació motociclista del Regne Unit.
* Asian Currency Unit, unitat monetària asiàtica inspirada en l'ECU.
# Enric Padrós Mayol

Enric Padrós Mayol (Barcelona, 1913 - Matadepera, 1986) fou judoka i dirigent esportiu de lluita i judo.
Va començar a practicar el judo a principis dels anys cinquanta quan va arribar a Catalunya, de la mà del mestre francès Henry Birnbaum. Va ser el responsable de la Delegació Catalana de Judo dins de la Federació Catalana de Lluita entre 1952 i 1961, i va ser president d'aquesta federació del 1961 al 1965 i a finals de desembre del 1965 va ser nomenat primer president de la Federació Catalana de Judo, càrrec on es va mantenir fins al mes d'octubre de 1966.

## Referències

* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
# Mellingbek

El Mellingbek és un riu a l'estat d'Hamburg a Alemanya.
Neix d'una sèrie de set rierols de font a la reserva natural de l'aiguamoll del Wittmoor, la darrera torbera alta de la ciutat, a la frontera amb Slesvig-Holstein. Desemboca uns 4,5 quilomètres més al sud a l'Alster, al parc Hohenbuchenpark on fa la frontera entre els barris HH-Poppenbüttel i Lemsahl-Mellingstedt. Al seu curs inferior té un desnivell mínim i el riu s'estanya en diversos llacs petits, el més important dels quals és el Kobberdiek. Aquí, com a tot arreu als rierols secundaris d'Hamburg, els projectes de renaturalització van tenir èxit i, després d'una absència de més de 50 anys, la llúdria va tornar.
De l'aiguabarreig amb l'Alster fins a l'inici del Wittmoor, un sender per passejants i ciclistes segueix el barranc.

## Història del nom

Si el sufix és evident -bek, el mot baix alemany per a rierol— el significat de la primera part és menys clar. L'Hamburger ABC parla d'un patronimi Melling; Joseph Nyary parla de mellem bek que voldria dir rierol entre els rierols, en connexió amb el seu naixement avall de set rierols font. Tot i això, molt a prop hom troba els topònims Mellingburg (castell de Melling) i Mellingstedt (vila de Melling).

## Afluent

* Poppenbütteler Graben

## Referències

* 1 2 Nyáry, Josef «Mellingbek - das Flüsschen aus dem Hochmoor» (en alemany). Hamburger Abendblatt, 11-09-2006. (Mellingbek, aquest rierol de la torbera alta)
* ↑ «Nach 50 Jahren - die Fischotter sind zurück» (en alemany). Hamburger Abendblatt, 25-04-2007. (Després de 50 anys, les llúdries van tornar)
* ↑ «Hamburger ABC» (en alemany). Hamburger Abendblatt, 22-09-1967.
* ↑ Flussgebietsgemeinschaft Elbe (FGG Elbe), Arbeitsgemeinschaft für die Reinhaltung der Elbe, Fließgewässer im Elbeeinzugsgebiet Arxivat 2012-01-31 a Wayback Machine.
# Vela als Jocs Olímpics d'estiu de 1920 - 7 metres

La regata de vaixells de 7 metres va ser una de les proves de vela que es van disputar al camp de regates d'Oostende durant els Jocs Olímpics d'Anvers de 1920. Hi van prendre part dos vaixells amb un total de vuit participants procedents de dues nacionalitats. La competició es va disputar entre el 7 i el 9 de juliol de 1920.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Regne Unit AncoraWilliam Maddison Dorothy Wright Robert Coleman Cyril Wright | Noruega ForneboJohan Faye Christian Dick Sten Abel Niels Nielsen | No es concedí |

## Resultats finals

| Posició | Tripulació | Iot | Regata I | Regata I | Regata II | Regata II | Regata III | Regata III | Final |
| Posició | Tripulació | Iot | Pos. | Punts | Pos. | Punts | Pos. | Punts | Punts |
| 1 | Cyril Wright Robert Coleman William Maddison Dorothy Wright | Regne Unit Ancora | 2 | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | 4 |
| 2 | Johan Faye Sten Abel Christian Dick Niels Nielsen | Noruega Fornebo | 1 | 1 | 2 | 2 | 2 | 2 | 5 |

## Referències

* ↑ Belgium Olympic Committee. Olympic Games 1920 – Officiel Report (PDF), 1957 [Consulta: 8 febrer 2015]. Arxivat 27 de setembre 2007 a Wayback Machine.
* ↑ «Olympic Medal Winners». International Olympic Committee. [Consulta: 7 febrer 2015].
# Firas Al-Khatib

Firas Al-Khatib (Homs, 9 de juny de 1983) és un exfutbolista sirià de la dècada de 2010.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Síria.
Pel que fa a clubs, destacà a Al-Karamah, Al-Naser, Al-Arabi, Al-Qadsia o Shanghai Shenhua.
Un cop retirat fou entrenador al club Al Karamah.

## Referències

* ↑ «Firas Al Khatib – Player profile» (en àrab). kooora.com.
* ↑ «Syria - Record International Players».
* ↑ Firas Al Khatib Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «A bloody, violent fight for the soul of soccer in Syria».
* ↑ «Firas Al Khatib - Goals in International Matches». RSSSF, 13-09-2018.
* ↑ Firas Al-Khatib a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Firas Al-Khatib a worldfootball.net
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en àrab), 08-06-2021.
# ACX

ACX té els següents significats:
* Avion de Combat Expérimental, avió de caça francès, antecessor del Dassault Rafale
* Audiobook Creation Exchange, web d'ajuda per a la creació d'audiollibres
* ACX també és l'acrònim a la Borsa de Madrid d'Acerinox, empresa multinacional fabricant d'acer inoxidable, amb seu a Espanya
# Casa de la Misericòrdia

«Casa de la Misericòrdia» té aquests significats:
* Casa de la Misericòrdia (Barcelona), immoble a la Ciutat Vella de Barcelona
* Casa de la Misericòrdia (Lleida), immoble a la ciutat de Lleida
* Casa de la Misericòrdia (Sogorb), antic hospital, transformat actualment en hotel a la comarca de l'Alt Palància
* Casa de la Misericòrdia (Vic) a la comarca d'Osona
* Casa de Misericòrdia, a Palma
# Escuts de l'Església de Catí

Els Escuts de l'Església de Catí, a la comarca de l'Alt Maestrat, són uns dels molts escuts i inscripcions que estan catalogats com Bé d'Interès Cultural, dins del nucli antic d'aquesta localitat, el qual és a la vegada catalogat també com a BIC, des de l'any 2004, encara que ja en 1979 va ser declarat Conjunt Històric Artístic. Com a Bé d'Interès Cultural, presenta anotació ministerial n º: R-I-51-0011334, amb data d'anotació 22 de març de 2005, segons consta a la Direcció General de Patrimoni Artístic de la Generalitat Valenciana.
La localitat de Catí presenta un traçat urbanístic caracteritzat per mantenir pràcticament intacte des d'època medieval, la qual cosa li permet tenir una de les millors mostres d'edificis gòtics de caràcter senyorial. Al llarg dels carrers del seu cas antic ens podem trobar amb excepcionals exemples d'aquest tipus de construccions, algunes de les quals jalonen les seves façanes amb escuts i emblemes que demostraven el poder econòmic, polític o simplement social dels propietaris i habitants d'aquestes. Són exemples d'aquest tipus de construccions, les cases de mercaders com Jerónimo Martí, Matías Roca, Antonio Mateu, Casa Miralles, Casa dels Montserrat i Casa de Joan Espígol entre d'altres. Poden a més, trobarse en edificis com l'antic Hospital de San Cosme. També n'hi ha de caràcter religiós, com aquests que es troben a la Casa Abadia, o en l'església. En aquest cas, podem observar, per un costat una inscripció sobre la construcció de la Capella de la Comunió, mentre que a l'entrada principal d'aquesta, poden veure l'escut de la Capella de la Comunió (que normaltment sol ser un calze).

## Referències

* ↑ http://www.cult.gva.es/dgpa/bics/detalles_bics.asp?IdInmueble=1246
* 1 2 http://www.anuariosculturales.es/Monumenta%20CV/PDF%20monumenta%202009/z%20cati1.pdf
* ↑ http://www.catimenu.com/catibic.htm#escuts
* ↑ http://www.laluzdelasimagenes.es/index.php?option=com_k2&view=item&id=769:culla-y-cat%C3%AD-actuar%C3%A1n-como-escenarios-expositivos-en-su-conjunto-en-la-muestra-de-la-luz-de-las-im%C3%A1genes&Itemid=380&lang=es Arxivat 2016-08-16 a Wayback Machine.