OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kenneth Grahame

Kenneth Grahame fou un escriptor escocès que va néixer a Edimburg el 8 de març de 1859 i va morir a Pangbourne, al comtat de Berkshire, el 6 de juliol de 1932.
Quan va quedar orfe de mare, Grahame va anar a viure amb la seva àvia a Berkshire, on després situaria l'acció dels seus llibres The Golden Age (1895) i Dream Days (1898), el qual inclou la narració The Reluctant Dragon (publicada originàriament en català amb el títol de Sant Jordi i el drac gandul). Va fer estudis a Oxford, però no va poder entrar-hi de professor i va treballar al Banc d'Anglaterra, del qual va arribar a ser secretari, fins a la seva jubilació el 1907.
Es va relacionar amb Alfred Tennyson, Robert Browning, John Ruskin i William Morris i va adquirir un gran renom com a narrador infantil, arran sobretot de la seva novel·la El vent entre els salzes (1908), un clàssic de la literatura infantil escrit en un principi com un seguit de xerrades adreçades al seu fill, que era igual de tossut que el senyor Gripau (Toad of Toad Hall), un dels protagonistes de la novel·la. L'il·lustrador més cèlebre d'aquesta obra fou Ernest Howard Shepard.
El 1967, el grup britànic Pink Floyd es va inspirar en aquesta novel·la per fer el seu disc The Piper at the Gates of Dawn.

## Referències

* ↑ «Kenneth Grahame Biography» (en anglès). Biography.com - A&E Television Networks, LLC.. Arxivat de l'original el 2 d’abril 2018. [Consulta: 1r abril 2018].
# Dorójne (Bakhtxissarai)

* Per a altres significats, vegeu «Dorójnoie».
Dorójne (en (ucraïnès): Дорожнє) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 167 habitants. Pertany al districte de Bakhtxissarai. Fins al 1945 la vila es deia Bi-El.

## Població

Segons les dades del 2001 la composició de la població de la vila de Dorójnoie d'acord amb la llengua que empren és la següent:

## Referències

* ↑ «Учь азиз дюрбеси (Айвовое / Эфендикой, АР Крым)». IMUSLIM. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
* ↑ Встречается также написание Коджа-Сала
* ↑ «Розподіл населення за рідною мовою, Автономна Республіка Крим». Державна служба статистики України. Arxivat de l'original el 2013-06-26. [Consulta: 26 octubre 2014].
# Horný Tisovník

Horný Tisovník és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1573.
# Villemort

Villemort és un municipi francès situat al departament de la Viena i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 2007 tenia 113 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Villemort era de 113 persones. Hi havia 48 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 20 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 60 habitatges, 47 eren l'habitatge principal de la família, 7 eren segones residències i 6 estaven desocupats. Tots els 60 habitatges eren cases. Dels 47 habitatges principals, 38 estaven ocupats pels seus propietaris i 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien una cambra, 1 en tenia dues, 6 en tenien tres, 14 en tenien quatre i 24 en tenien cinc o més. 34 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 27 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Villemort el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 4 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 16 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 8 | 30 a 34 | 8 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 4 | 5 a 9 | 12 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 69 persones, 57 eren actives i 12 eren inactives. De les 57 persones actives 56 estaven ocupades (28 homes i 28 dones) i 1 aturada (1 home). De les 12 persones inactives 5 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un paleta.
L'any 2000 a Villemort hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Villemort a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Villemort a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Atka

«Atka» té aquests significats:
* Atka Island, illa més gran del subgrup de les illes Andreanof, a les illes Aleutianes, Alaska
* Atka (Alaska), població a l'estat d'Alaska (EUA)
* Atka (Rússia), poble de l'óblast de Magadan, a Rússia
# Francesc Izard Gavarró

Francesc Izard Gavarró (Sabadell, 1948) és esquiador i directiu esportiu.
Fundador del Club Alpí Falcó, de Sabadell,també ha estat president de la Federació Catalana d'Esports d'Hivern, entre el 1983 i el 1995. Durant el seu mandat va crear un total de dotze lligues catalanes en les modalitats d'esquí alpí i d'esquí de fons, i integrà a la federació altres esports d'hivern com els salts d'esquí (1986), el trineu amb gossos i la pulca escandinava (1991), el patinatge artístic (1992) o l'hoquei sobre gel (1995) el surf de neu, el patinatge de velocitat en pista coberta i el bobsleigh. En l'àmbit organitzatiu, l'estació d'esquí Baqueira Beret va acollir la Copa del Món d'esquí artístic l'any 1989, en la qual el català Martí Rafel va ser tercer a la combinada. Ha estat un dels millors esquiadors veterans catalans que ha participat en competicons estatals i europees.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives Catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
# Paraliparis australis

Paraliparis australis és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 5 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 295 i 571 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic sud-oriental: Walvis Bay (Namíbia) i Cape Point (Sud-àfrica).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gilchrist, J. D. F., 1902. South African fishes. Marine Investigations in South Africa. v. 2: 101-113, Pls. 5-10.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* ↑ Andriàixev, A. P., 1998. A review of recent studies of Southern Ocean Liparidae (Teleostei: Scorpaeniformes). Cybium 22(3):255-266.
* ↑ Bianchi, G., K.E. Carpenter, J.-P. Roux, F.J. Molloy, D. Boyer i H.J. Boyer, 1993. FAO species identification field guide for fishery purposes. The living marine resources of Namibia. FAO, Roma, Itàlia. 250 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# La Pedregosa

La Pedregosa és una masia d'Oristà (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia formada per un cos central de planta rectangular que funcionava com a habitatge, i diverses ampliacions de l'habitatge per la part sud, una construcció de base quadrada a l'esquerra de la façana principal i un porxo lateral.
El cos central manté la distribució original amb una sala que organitza l'accés a les habitacions. La façana presenta una gran arcada amb dovelles, la clau de les quals té un relleu en forma d'inscripció. A la part posterior de la casa, a ponent, hi ha un pati amb cisterna, la qual presenta la inscripció: Joan Pedragosa, any 1756.
En un dels pilars que sosté la teulada s'hi llegeix la data 1751.

## Història

El fogatge fet a Oristà el 1553 i conservat a l'Arxiu de la Corona d'Aragó conté el nom d'un tal Pere Climent Pedragosa, fàcilment identificble amb el mas en qüestió.

## Referències

* 1 2 3 4 «La Pedregosa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2017].
# Bérénice Marlohe

Bérénice Lim Marlohe (París, 19 de maig de 1979) és una actriu i model francesa d'origen sinocambodjà.

## Biografia

Bérénice Marlohe nascuda d'una mare francesa i pare sinocambodjà, va créixer en la regió de París. Després de seguir el curs del Conservatori Nacional de Música i Dansa, es va dedicar breument al modelatge i la carrera d'actriu. Va prendre classes en l'escola de teatre Beatriz Brout i va aprendre la improvisació amb l'actor Philippe Lelièvre.

## Filmografia

* La Discordance (2007)
* Le temps est à l'orage (2009)
* L'Art de séduire (2011)
* Un bonheur n'arrive jamais seul (2012)
* Skyfall (2012)
* De 5 a 7 (2015)
* Song to Song (2017)
* Redivider (2017)
* Revolt (2017)
* Valley of the Gods (2017)

## Enllaços externs

* Bérénice Marlohe Arxivat 2012-11-09 a Wayback Machine. (anglès)
# Hisop (religió)

En la litúrgia catòlica, l'hisop, asperge, salpasser o aspersori d'aigua beneita és una vareta de fusta o metall dotada en el seu extrem d'una esfera metàl·lica buida, emplenada d'un material capaç de retenir l'aigua. En certs moments del ritual, especialment durant les benediccions, i en la litúrgia de la Vigília Pasqual, un sacerdot submergeix l'extrem de l'hisop en un calderet d'aigua beneïda, denominat acetre, i espargeix amb ell aigua sobre les persones o objectes als quals es desitja beneir.
Tant l'hisop com l'acetre solen ser de materials preciosos, normalment de plata, de vegades ricament repujats. Ambdós formen part de la iconografia tradicional de Santa Marta de Betània, la germana de Llàtzer.

## Vegeu també

* Sejem
Viccionari
# Henry Bell (enginyer)

Henry Bell (1767 – 1830) va ser un enginyer escocés que és conegut per haver construït el primer vaixell de vapor de passatgers que va funcionar amb èxit a Europa.

## Biografia

Va ser el cinquè fill de Patrick Belli Margaret Easton, membres d'una nissaga ben establerta de constructors de molins i altra maquinària i enginyers d'Escòcia i del Regne Unit. Henry Bellva aprendre els oficis de pedrer el 1780. Tres anys més tard va prendre l'ofici de constructor de molins i altra maquinària (millwright). Més tard va aprendre modelisme naval a Borrowstounness.
Va esdevenir un enginyer civil a Glasgow. "

## Vaixells de vapor

La idea de propulsar vaixells mitjançant una màquina de vapor H. Bell la tenia des de feia anys i va intentar conéncer T Lord Melville que aquesta idea seva era pràctica, però inicialment va fer construir a Glasgow el Comet, un primer vaixell de vapor seguit l'any següent per un altre (PS Comet) de pales de 30 tones i accionat per la potència de 3 cavalls de vapor. Va ser construït per Messrs John Wood and Co., a Port Glasgow al riu Clyde. El seu primer viatge, amb passatgers, va ser, el 18 de gener de 1812, per aquest riu amb 21 milles riu amunt, des des Port Glasgow a Broomielaw, Glasgow.
Bell redissenyà aquest vaixell i el setembre de 1819 entrà en servei des d'Oban a Fort William (via el Canal Crinan). Tanmateix el 13 de desembre de 1820 el Comet naufragà, pels forts corrents, a Craignish Point, prop d'Oban. Bell construí un altre vaixell, el Comet II, però el 21 d'octubre de 1825 xocà amb un altre vaixell de vapor, anomenat Ayr, a Kempock Point, Gourock. El Comet II s'enfonsà molt de pressa i hi moriren 62 passatgers dels 80 que portava. Després de la pèrdua del seu segon vaixell, Bell abandonà la seva tasca en la navegació de vapor.
Bell no va tenir cap profit econòmic del seu invent i morí en la pobresa.

## Referències

* Clyde Pleasure Steamers Ian McCrorie, Orr, Pollock & Co. Ltd., Greenock, ISBN 1-869850-00-9
* EB1911|wstitle=Bell, Henry|volume=3
* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba actualment al domini públic: Wood, Henry Trueman Wright. «Bell, Henry (1767-1830)». A: Leslie Stephen. Dictionary of National Biography. 4. Londres: Smith, Elder & Co, 1885.
* ODNB|first=Michael S.|last=Moss|title=Bell, Henry (1767–1830)|id=2003

## Enllaços externs

* Henry Bell and the Comet – Clyde Waterfront Heritage Arxivat 2011-10-07 a Wayback Machine.
* Torphichen Arxivat 2016-01-26 a Wayback Machine.
* Significant Scots – Henry Bell
# Atiàixevo

Atiàixevo (en rus: Атя́шево) és un poble de la República de Mordòvia, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 1.490 habitants, és la seu administrativa del districte homònim.

## Referències

* ↑ И. К. Инжеватов. Топонимический словарь Мордовской АССР. Мордовское книжное издательство, 1987.
# Malur cua de palla del Mallee

El malur cua de palla del Mallee (Stipiturus mallee) és un ocell de la família dels malúrids (Maluridae).

## Hàbitat i distribució

Habita el Mallee al sud d'Austràlia, a Nova Gal·les del Sud, nord-oest de Victòria i est d'Austràlia Meridional.

## Referències

* ↑ «Malur cua de palla del Mallee». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/04/2022(català)
# Lòl·lia

«Lòl·lia» té aquests significats:
* Gens Lòl·lia, gens romana plebea
* Lòl·lia (amant de Cèsar), suposada amant de Juli Cèsar
* Lòl·lia Paulina, esposa de l'emperador Calígula
# Mas Canyís

* Per a altres significats, vegeu «Mas Canyís (Banyeres del Penedès)».
El Mas Canyís és un nucli i una urbanització construïda al voltant de l'antiga masia del Mas Canyís al municipi de Bellvei (el Baix Penedès) prop del qual ha crescut la urbanització de la Baronia del Mar, antigament dita el Mas Canyís, que també s'estén pels termes de Calafell i el Vendrell.
El Mas Canyís és a 2 km al sud-oest del poble, a la part més muntanyosa del terme municipal i molt a prop de les restes del castell de la Muga (Mas de la Muga). S'hi accedeix des del poble de Bellvei per la carretera TV-2126 o per la C-31 entre Calafell i el Vendrell.
Constava com una entitat de població de Bellvei el 1989. El Mas Canyís ja no consta com una entitat de població, sinó que l'antiga urbanització ha estat engolida pel creixement de la Baronia de Mar (2020).
Antigament, l'indret era una partida de terra de l'heretat del Mas Canyís. Una part de l'heretat pertanyia al terme de Bellvei i una altra de 15 jornals al terme de Calafell.

## Referències

* ↑ «Mas Canyís». enciclopèdia.cat, GEC, 2007. [Consulta: 9 desembre 2021].
* ↑ «Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya». ICGC, 2017. [Consulta: 9 desembre 2021].
* ↑ «Bellvei. Altres indrets del terme». Ajuntament de Bellvei, 2021. Arxivat de l'original el 2021-12-09. [Consulta: 9 desembre 2021].
* ↑ «Nomenclàtor estadístic d'entitats de població de Catalunya (01-01-2020)». Institut d'Estadística de Catalunya, IDESCAT, 2020. [Consulta: 9 desembre 2021].
* ↑ «Bellvei». Consell Comarcal del Baix Penedès, 2021. Arxivat de l'original el 2021-12-09. [Consulta: 9 desembre 2021].
* ↑ Hugué Rovirosa, J.. Onomàstica del terme municipal de Calafell (tesi). Universitat de Barcelona, 2015, p. 218-219.
# Sant Antoni Abat de Bellaguarda

Sant Antoni Abat de Bellaguarda és una obra del municipi de Bellaguarda (Garrigues) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'una església parroquial dedicada a St. Antoni Abad, força semblant a les de la rodalia. De planta irregular que tendeix a la forma basilical, es divideix en tres naus cobertes amb volta d'aresta les laterals i cilíndrica amb arcs torals i llunetes, la central.
Tot l'interior està policromat. El sòcol de les pilastres, però, és de pedra. Els capitells són d'ordre compost. El paviment és de pedra i terracota i a la zona de l'altar, de marbre. La façana té com a únic ornament, un pòrtic auster decorat amb un nínxol petxinat que allotja la imatge del sant, flanquejat per motllures cargolades, i una rosassa de formes geomètriques.
El campanar, col·locat a l'extrem esquerre de la façana, té uns 35m d'alçada. És de planta quadrada i a la part superior, octogonal. La part central hi ha un rellotge i a les laterals, les campanes. El cimbori està decorat amb pintures difícilment identificables.

## Història

Aquest poble antigament era conegut amb el nom de "Bella guarda" i formava part de la baronia de la Granadella. El 28 d'abril de 1639, l'aleshores bisbe de Lleida Bernardo de Paredes, disposà la separació de l'església de la Granadella de la parròquia de Bellaguarda.
No tenim constància de la construcció de l'edifici però hom pensa que la data més probable és l'últim terç del s.XVIII, aprofitant l'embranzida econòmica de la població que en aquell moment era de 715 habitants.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Sant Antoni Abat de Bellaguarda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 febrer 2016].

### Bibliografia

* Català i Roca, Pere; Els castells catalans, 1967-1979
# La Trappe (cervesa)

La Trappe és una cervesa trapenca, elaborada a la fàbrica de cervesa Brouwerij de Koningshoeven situada en l'abadia de Notre-Dame de Koningshoeven (en neerlandès: Onze Lieve Vrouw van Koningshoeven) prop de Tilburg, a la província del Brabant del Nord als Països Baixos.
És una de les dotze cerveses trapenques al món, de les quals onze porten el logo «Authentic trappist product» en l'etiqueta, i una de les dues cerveses trapenques neerlandeses juntament amb la Zundert.

## Cerveses

La Trappe pot trobar-se en 9 varietats:
* Blond, rossa (6,5 %)
* Dubbel, torrada (7 %)
* Tripel, rossa (8 %)
* Quadrupel, torrada (10 %)
* Quadrupel Oak aged, torrada (10 %), envellida en tina de roure
* Witte Trappist, blanca (5,5 %)
* Bockbier, cervesa bock, amb diversos cereals (7,3 %)
* Isid'Or, torrada (7,5 %)
* Puur, primera cervesa trapista de certificació ecològica (4,7 %).

## Etiqueta de cervesa trapista

L'estatus de cervesa trapista de la Trappe va ser objecte de litigis. Després de l'acord entre l'abadia i la cerveseria industrial Bavaria de l'any 1999, l'ús del logo Authentic Trappist Product (ATP) estava qüestionat. L'esment trappistenbier no obstant això sempre ha estat present de forma legal.
Després de nombroses discussions amb l'Associació Internacional Trapenca, l'abadia va recuperar el dret, al setembre de 2005, de fixar el logo Authentic Trappist Product sobre les seves cerveses.

## Referències

* 1 2 «Bières trappistes». Arxivat de l'original el 2013-10-30. [Consulta: 17 agost 2016].

## Enllaços externs

* Web oficial (castellà)
# Henry Bessemer

Sir Henry Bessemer (1813 - 1898) fou un enginyer i inventor anglès, fonedor de tipus d'impremta, pioner de la siderúrgia moderna i inventor del procés de refinat d'acer que porta el seu nom (el procés Bessemer, que s'aplica en els forns Thomas-Bessemer de la siderúrgia).
Des de la seva infància va mostrar una gran capacitat de treball i inventiva. Va fer la seva fortuna mitjançant una fórmula secreta per fabricar "pols d'or", una purpurina a base de pols de llautó i pintura que va envair el mercat i va daurar tota Anglaterra: marcs de quadres, interiors de palaus i esglésies, figures de fusta o escaiola, carruatges, vaixells, etc.
Durant la guerra de Crimea va inventar un projectil d'artilleria molt eficaç, però els tècnics militars van informar que els canons de ferro colat de l'època no resistien la força d'aquest nou projectil.
Bessemer es va centrar a resoldre l'assumpte i així, el 1855, va patentar un procés de refinament i reducció de ferro per produir acer en quantitats industrials a baix cost. El procediment consistia a bufar aire a pressió en el fons de la cullera on es colava el ferro colat. L'aire fa reaccionar l'oxigen amb el silici, després amb el carboni i seguidament amb el fòsfor, tots ells impureses del ferro de la fosa. La reacció de l'oxigen i el silici és molt exotèrmica, el que fa que el metall se seguís fonent sense necessitat de gastar més combustible. L'aire s'injecta a pressió per la part de baix del recipient que té la forma d'una cullera oberta, i s'atura fins que apareix una flama vermella, indicant l'oxidació del ferro.
Amb el temps la cullera oberta va ser substituïda per la cullera ovoïdal oberta en la superfície superior, mecanisme que encara es coneix com a convertidor Bessemer. Actualment el procés Bessemer està en decadència substituït pels seus hereus; els processos Linde o LD de bufat a pressió d'oxigen pur.
L'impacte d'aquest invent, en el context de la Revolució industrial, va ser immens. Mentre naixia la indústria pesant: drassanes, ferrocarrils, maquinària fabril, etc. es va aconseguir una matèria primera abundant i barata. L'acer que ara s'aconseguia en grans quantitats va fer factibles altres èxits. Gràcies a Bessemer es van poder construir grans vaixells d'acer, millors i més barats, ponts, ferrocarrils, gratacels, o eines que van revolucionar l’agricultura i augmentar-ne la productivitat. Tot el que va caracteritzar al segle xix com a impulsor del segle xx.
Va experimentar amb la fusió de metalls a través de l'ús d'un forn solar de 305 centímetres de diàmetre, construït amb molts miralls plans diminuts.

## Referències

* ↑ Belchem, John. Diccionario Akal de Historia del siglo XIX (en castellà). Madrid: Akal, 2007, p. 71. ISBN 9788446018483.
* Henry Bessemer F.R.S. An Autobiography (1989
Autobiografia de Bessemer
[[Categoria:Morts el 1898]u]
* Aden B. Meinel, Marjorie Petit Meinel. “Aplicaciones de la Energía Solar” (1982) Editorial Reverté, S.A. Barcelona.