OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Labeobarbus macrophtalmus

Labeobarbus macrophtalmus és una espècie de peix pertanyent a la família dels ciprínids. Va ser descrit per l'ictiòleg italià Giorgio Bini el 1940.
Fa 42,5 cm de llargària màxima. Menja insectes. Els exemplars més petits també es nodreixen de zooplàncton, mentre que els més grossos, de vegades, s'alimenten exclusivament de peixos.
És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical (13°N-11°N). És un endemisme del llac Tana (Etiòpia) a l'Àfrica.
És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bini, Giorgio. I pesci del Lago Tana. Missione di Studio al Lago Tana (en italià), 1940. Roma, v. 3: 135-206, 12 pls., p. 135-206.
* 1 2 3 4 Casal, Christine Marie V.; Reyes, Rodolfo B. «Labeobarbus macrophtalmus (Bini, 1940)» (en anglès). Fishbase.
* 1 2 Nagelkerke, L.A.J. i F.A. Sibbing, 1997. A revision of the large barbs (Barbus spp., Cyprinidae, Teleostei) of Lake Tana, Ethiopia, with a description of seven new species. p. 105-170. A: L.A.J. Nagelkerke (ed.). The barbs of Lake Tana, Ethiopia: morphological diversity and its implications for taxonomy, trophic resource partititioning and fisheries. Wageningen Universiteit.
* ↑ Nagelkerke, L.A.J. i F.A. Sibbing, 1998. The Barbus intermedius species flock of Lake Tana (Ethiopia). I. The ecological and evolutionary significance of morphological diversity. Ital. J. Zool. 65:3-7.
* ↑ Nagelkerke, L.A.J. i F.A. Sibbing, 2000. The large barbs (Barbus spp., Cyprinidae, Teleostei) of Lake Tana (Ethiopia), with a description of a new species, Barbus osseensis. Neth. J. Zool. 50(2):179-214.

## Bibliografia

* De Graaf, M., E.D. Nentwich, J.W.M. Osse i F.A. Sibbing, 2005. Lacustrine spawning: is this a new reproductive strategy among 'large' African cyprinid fishes? J. Fish Biol. 66(5):1214-1236.
# Hezarfen

Hüseyin Efendi, conegut com a Hezarfen (l'home dels mil talents) fou un escriptor i historiador otomà del segle xvii.
Les seves obres principals són:
* Tankih tawarikh al-muluk, història universal, escrita vers 1670/1673
* Tankih al-bayan fi hawanin Al Uthman, memòria sobre el bon govern
* Anis al-arifin wa-murshid al-salikin, preceptes morals i politics, 1679

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ḥusayn Hezārfenn"
# Alfa de l'Altar

Alfa de l'Altar (α Arae) és una estrella de la constel·lació de l'Altar.

## Característiques físiques

Alfa de l'Altar és una estrella calenta blava, 34 vegades més lluminosa que el Sol, però només 6 vegades més gran.
Forma part d'una categoria especial d'estrella de classe B, les estrelles «Be»—la «e» significa aquí «emissió». Les estrelles d'aquesta categoria emeten línies d'emissió dins espectre de l'hidrogen car estan envoltades per un disc dens format per àtoms d'aquest element. Aquest disc és causat per la rotació molt ràpida de l'estrella, cada 3,8 hores a l'equador, a la velocitat de 315 km/s. De fet, el seu espectre d'absorció se superposa al de Choo i obscureix certes parts d'aquest darrer.
Alfa de l'Altar és una estrella variable eruptiva, que evoluciona entre les magnituds 2,79 i 3,13, un comportament típic de les estrelles Be.

## Entorn estel·lar

Alfa de l'Altar és una estrella doble. La seva companya no és més que de l'11a magnitud i a la distància de 4.100 ua, necessita almenys 94.000 anys per complir la serva òrbita.

## Nom

Probablement a causa de la seva posició en el cel, α Arae no té un nom donat per una civilització mediterrània. La civilització xinesa per contra l'anomenà Choo, que significa el Bastó.
Si bé anomenada α Arae, no és pas&mdahs;salvant les erupcions—l'estrella més brillant de la constel·lació, sobrepassada per Beta de l'Altar per 1% de magnitud.

## Referències

* ↑ «Spectroscopic analysis of southern B and Be stars» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 1, 1r agost 2006, pàg. 252–262. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2006.10655.X.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 3 Michel Curé «Stellar parameters and H α line profile variability of Be stars in the BeSOS survey» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 4, 03-01-2018, pàg. 5287-5299. DOI: 10.1093/MNRAS/STX3075.
* 1 2 3 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Ralf-Dieter Scholz «Astrophysical supplements to the ASCC-2.5: Ia. Radial velocities of ∼55000 stars and mean radial velocities of 516 Galactic open clusters and associations». Astronomische Nachrichten, 9, 01-11-2007, pàg. 889-896. DOI: 10.1002/ASNA.200710776.
* 1 2 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
# Figueres (desambiguació)

«Figueres» té aquests significats:
* Toponímia:
** Figueres, municipi català de la comarca de l'Alt Empordà
** Figueres (Alt Palància), municipi valencià de la comarca de l'Alt Palància
* Biografies:
** José Figueres Ferrer, president de Costa Rica
** Pere Figueres, cantant de la Catalunya Nord
** Josep Maria Figueres Artigues, historiador i professor
** Figueres (poeta), poeta del segle XV
* Esports:
** Fundació Esportiva Figueres, club de futbol de l'Alt Empordà
** Unió Esportiva Figueres, antic club de futbol de l'Alt Empordà
** Club Bàsquet Adepaf, o Akasvayu Figueres, club de bàsquet
# Amblyglyphidodon orbicularis

Amblyglyphidodon orbicularis és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes que es troba a Tonga.
Els mascles poden assolir els 8,3 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
# Monastir

«Monastir» té aquests significats:
* Monastir (Sardenya), vila de Sardenya pertanyent a la província de Sardenya del Sud
* Monastir (Tunísia), ciutat costanera de Tunísia, capital de la governació de Monastir
* Monastir (Rússia), vila del krai de Perm, a Rússia
* Monastir, antic nom otomà de l'actual ciutat de Bitola, a Macedònia del Nord
* Governació de Monastir, divisió administrativa de Tunísia, a la part central de la costa oriental del país, limita amb la governació de Sussa al nord i la governació de Mahdia al sud
# Johnny Sæther

Johnny Sæther fou un ciclista noruec. El seu principal èxit fou la medalla de bronze al Campionat del Món en Contrarellotge per equips i el Campionat de Noruega en ruta.

## Palmarès

* 1993
** Campió de Noruega en ruta

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Scappoose

Scappoose és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 4.976 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Scappoose tenia 4.976 habitants, 1.888 habitatges, i 1.393 famílies. La densitat de població era de 781 habitants per km².
Dels 1.888 habitatges en un 38,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 26,2% no eren unitats familiars. En el 21,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 30,9% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 11,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.796$ i la renda mediana per família de 55.616$. Els homes tenien una renda mediana de 43.625$ mentre que les dones 27.346$. La renda per capita de la població era de 20.837$. Aproximadament el 4,5% de les famílies i el 6,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Scappoose». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Scappoose». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hura (gènere)

Hura és un gènere de plantes angiospermes de la família de les euforbiàcies (Euphorbiaceae), natives de Mèxic i l'Amèrica tropical.

## Taxonomia

Aquest gènere va ser publicat per primer cop l'any 1753 a l'obra Species Plantarum de Carl von Linné (1707-1778).

### Espècies

Dins del gènere Hura es reconeixen les dues espècies següents:
* Hura crepitans L.
* Hura polyandra Baill.

## Referències

* 1 2 Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 15 juny 2023].
* ↑ «Hura L.» (en anglès). International Plant Names Index, The Royal Botanic Gardens, Kew, Harvard University Herbaria & Libraries and Australian National Botanic Gardens. [Consulta: 15 juny 2023].
* ↑ Linné, 1753, p. 1008.

## Bibliografia

* von Linné, Carl. Species plantarum, exhibentes plantas rite cognitas ad genera relatas, cum differentiis specificis, nominibus trivialibus, synonymis selectis, locis natalibus, secundum systema sexuale digestas (en llatí). Estocolm: Laurentius Salvius, 1753.
# Alfa de Capricorn

Alfa de Capricorn (α Capricorni) és un estel doble òptic situat a la constel·lació de Capricorn.
* La component principal denominada α¹ de Capricorn és en realitat un estel binari format per una supergegant groga i un estel de vuitena magnitud a 0,65 segons d'arc de distància.
* La component secundària α² de Capricorn o Algedi es troba a 0,11 graus de α¹ Capricorni, per la qual cosa és separable a ull nu, i és una geganta groga.

## Referències

* 1 2 «The 2001 US Naval Observatory Double Star CD-ROM. I. The Washington Double Star Catalog» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 01-12-2001, pàg. 3466–3471. DOI: 10.1086/323920.
* ↑ «IAU Catalog of Star Names». [Consulta: 27 gener 2019].
# Figueres (poeta)

Figueres va ser un poeta català de València que va néixer el segle xiv i va morir el XV.
Se li atribueixen tres poemes amorosos i una dansa elegant i curta de caràcter religiós recollits al Cançoner Vega-Aguiló i Cançoner de París. Són poemes d'una extensió molt diversa. Una de les composicions s'anomena Clam d'amor.

## Referències

* ↑ Juan Casas Rigall; Eva María Díaz Martínez Iberia cantat. Univ Santiago de Compostela, 2002, p. 501–. ISBN 978-84-9750-134-7.
* ↑ Martín de Riquer. Història de la literatura catalana: Part Antiga. Ariel, 1984, p. 436. ISBN 978-84-344-7603-5.
* ↑ Anna Ferrari; Biblioteca apostolica vaticana Intavulare: tavole di canzonieri romanzi. Biblioteca apostolica vaticana, 2006, p. 43.
# Amery

Amery és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 2.845 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Amery tenia 2.845 habitants, 1.231 habitatges, i 725 famílies. La densitat de població era de 366,2 habitants per km².
Dels 1.231 habitatges en un 25,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47% hi vivien parelles casades, en un 9% dones solteres, i en un 41,1% no eren unitats familiars. En el 36,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,1% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 21,6% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 27,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 72,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.710 $ i la renda mediana per família de 40.568 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.636 $ mentre que les dones 20.795 $. La renda per capita de la població era de 17.125 $. Aproximadament el 4% de les famílies i el 8,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Amery» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Amery». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Monastero Bormida

Monastero Bormida, (Monasté an Bormia en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Bistagno, Bubbio, Cassinasco, Denice, Loazzolo, Ponti, Roccaverano i Sessame.

## Galeria fotogràfica

* Vista del poble
* Pont romànic
* Castell
* Vista
# Fossalta di Portogruaro

Fossalta di Portogruaro (friülès Fossalte) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Venècia, però que històricament forma part del Friül. L'any 2007 tenia 5.939 habitants. Limita amb els municipis de Morsano al Tagliamento (PN), Portogruaro, San Michele al Tagliamento i Teglio Veneto.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Bruno Panegai | Centreesquerra |
# Huracan (desambiguació)

«Huracan» té aquests significats:
* Huracan, déu maia del vent, les tempestes i el foc
* Huracan (motocicleta), marca de motocicletes i motocarros fabricats a Barcelona de 1955 a 1965

## En esports

* Club Atlético Huracán, club de futbol argentí
* Huracán Buceo, club de futbol uruguaià
* Huracán de Comodoro Rivadavia, club de futbol argentí
* Huracán de Corrientes, club de futbol argentí
* Huracán de Tres Arroyos, club de futbol argentí
* Huracán Las Heras, club de futbol argentí
* Huracán de San Rafael, club de futbol argentí
* Huracán Valencia CF, club de futbol valencià
# Charles Frederick Baumgarten

Charles Frederick Baumgarten (Lübeck, c. 1740 (>1739) - Londres, 1824) va ser un violinista, organista, compositor i professor d'origen alemany, que va viure a Londres.
Va ser alumne de l'organista Lübeck de Johann Paul Kunzen. El 1757 es va traslladar a Anglaterra. Hi ha pocs detalls de la seva carrera inicial. En 1760 va ser organista de la capella luterana de Savoia. El 1763 va ser líder de l'orquestra del Teatre Haymarket de Londres; el 1764 es trobava al Smock Alley Theater de Dublín.
Va ser líder de la banda privada del duc de Cumberland, els altres membres de la qual van incloure en William Shield i en William Thomas Parke. Des de 1780 fins a 1794 va ser líder de l'orquestra del Covent Garden Theatre de Londres. Joseph Haydn el va conèixer el 1792; Ja havia oblidat la seva llengua materna. Haydn va escriure en el seu diari que Baumgarten va dirigir «una orquestra adormida». No obstant això, ell i Adalbert Gyrowetz, que era a Londres al mateix temps, van reconèixer els seus coneixements teòrics.
Entre els seus nombrosos alumnes hi havia William Dance, Thomas Welsh, William Thomas Parke i el seu germà John Parke.
Baumgarten va morir a Londres el 1824, a l'edat de 84 anys. Carl Ferdinand Pohl va escriure «no sembla haver tingut l'art de fer ús dels seus avantatges i es va oblidar ràpidament».

## Composicions

Les composicions de Baumgarten inclouen obres de teclat, un concert per a un oboè i sis quartets per a diversos instruments. També va escriure una poca de material per al teatre, incloent la música de Carlo Antonio Delpini's Barba Blava (1791), l'obertura d'arlequí, Junior (Covent Garden 1784) i una mica de la música d'«Abbey Netley» (Covent Garden 1794).

## Referències

* ↑ Highfill, Philip H.; Burnim, Kalman A.; Langhans, Edward A. A Biographical Dictionary of Actors, Actresses, Musicians, Dancers, Managers, and Other Stage Personnel in London, 1660-1800: Abaco to Belfille (en anglès). SIU Press, 1973, p. 393-394. ISBN 978-0-8093-0517-9.
* ↑ «Baumgarten, Karl, Carl, Friedrich» (en alemany). Die Musik in Geschichte und Gegenwart (MGG). Bärenreiter-Verlag. [Consulta: 21 juliol 2020].
# Alytes dickhilleni

Alytes dickhilleni és una espècie d'amfibi anur de la família Discoglossidae que viu al sud-est de la península Ibèrica. Es troba amenaçat d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Bosch, J., Tejedo, M., Lizana, M., Martínez-Solano, I., Salvador, A., García-París, M., Gil, E.R. & Arntzen, J.W. 2004. Alytes dickhilleni. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 d'abril del 2008.
# Mona Achache

Mona Achache (n. 18 de març de 1981) és una realitzadora, guionista i actriu francesa.
Ha estat guionista i realitzadora d'un documental i de 2 curtmetratges, ha aparegut en tant que figurant en Eden à l'ouest de Costa-Gavras i ha realitzat el seu primer llargmetratge Le Hérisson, estrenat el 3 de juliol de 2009, a partir de la novel·la de Muriel Barbery. Va signar per tal de realitzar Le Hérisson, abans que la novel·la triomfés a les llibreries. Seria més l'entusiasme de la jove realitzadora que ha convençut l'autora de la novel·la.

## Filmografia

* 2005: Suzanne (curtmetratge)
* 2008: Wawa (curtmetratge)
* 2009: Le Hérisson

## Referències

* ↑ «Le Hérisson», la pel·lícula Arxivat 2008-11-12 a Wayback Machine., Le Figaro, posat en línia el 27 de març de 2008 (francès)

## Relacions externes

* Mona Achache a uniFrance (francès)
# Font del Bacallà (Santa Caterina)

* No s'ha de confondre amb Font del Bacallà (Collserola).
La Font del Bacallà, també anomenada Font de Santa Caterina, és una font pública situada al carrer de Colomines, a la ciutat de Barcelona, al mur que havia fet de tanca posterior del mercat de Santa Caterina.

## Història

Es va inaugurar el 25 de novembre de 2006, coincidint amb la festivitat de Santa Caterina i la segona edició de la Fira del Càntir. És obra de l'artista Jacint Todó, seguint la idea dels arquitectes Enric Miralles i Benedetta Tagliablue. Forma part del mural que va substituir el tancament posterior del mercat de Santa Caterina, en la reforma que efectuaren aquests arquitectes el 2005.
La font rememora el pou que hi havia hagut al convent dominic de Santa Caterina, que havia ocupat l'espai del mercat i que fou enderrocat el 1837, com a bé desamortitzat, després que un incendi destruís una part el 1836. A l'aigua d'aquest pou se li atribuïen efectes miraculosos per curar les febres. Perquè l'aigua no es contaminés, s'acostumava a estrenar un càntir per a anar a buscar-la, per aquest motiu es celebrava la fira dels càntirs a la placeta de Santa Caterina. El 2005, després de la remodelació del mercat, es va tornar a instaurar la fira del càntir, que té lloc davant del mercat, a l'avinguda Francesc Cambó.

## Descripció

La decoració del mur de la font està composta per pedres procedents de l’antic convent i de piques de marbre de les que feien servir les bacallaneres de l’antic mercat. Una pica múltiple, encaixada en una ampla fornícula del mur, serveix de base per a la font, amb dos brocs. Altres piques o trossos de pica formen un mosaic adossat al mur com un relleu, al costat d’un tub metàl·lic que forma una figura de grans dimensions en forma de penca de bacallà. Les penques de bacallà son també la forma inspiradora d’alguns relleus, un de gran i diversos de mida petita, adossats al frontal de la fornícula on hi ha les piques de la font. Sota d’aquestes piques hi ha un altre relleu format amb trossos de piques de marbre serrades longitudinalment i en el que hi ha la inscripció: 'Font de Santa Caterina. L'any 1233 el rei Jaume l concedeix als frares predicadors el dret a portar aigua del Rec Comtal per a usos del convent de Santa Caterina. Juliol 2006'.

## Referències

* ↑ «Mural-font del bacallà». Museu Virtual de l'Art Públic. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 3 4 «Font de Santa Caterina». Art Públic. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «Història del Mercat de Santa Caterina». Mercat de Santa Caterina.
* ↑ «Torna la Fira del Càntir al Mercat de Santa Caterina». Botigues de Catalunya, 24-11-2012.
# Hippocampus kelloggi

Hippocampus kelloggi és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 28 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig i l'Àfrica oriental fins al Japó i l'Illa de Lord Howe.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pau Gorgé i Soler

Pau Gorgé i Soler (Alacant, 1850 - València, 1913) va ser un compositor i director d'orquestra valencià.
Va destacar en el camp musical alacantí: en 1876 funda la banda La Lira, i el 1885 es fa càrrec de la Societat de Sextets d'Alacant, des de la seua fundació. També dirigeix les orquestres dels teatres Circ i Principal, ambdós alacantins. A banda, va compondre diverses sarsueles, entre les quals hi destaca La clau del pit, de 1884.
Pau Gorgé i Soler va formar part d'una nissaga alacantina dedicada al món de la música. El seu germà Ramon va dirigir la banda d'Elda i va ser mestre de capella de la col·legiata de Sant Nicolau d'Alacant, i un altre germà, en Francesc, va ser contrabaix i constructor de pianos. Pel seu costat, els seus dos fills van prosseguir el treball dels Gorgé: en Pau Gorgé i Samper va exercir de baix cantant, i en Ramon Gorgé i Samper va ser violinista i director d'orquestra.

## Referències

* ↑ «Pau Gorgé i Soler». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.