OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Douz Sud

La delegació o mutamadiyya de Douz Sud (àrab: معتمدية دوز الجنوبية, muʿtamadiyyat Dūz al-Janūbiyya) és una delegació o mutamadiyya de Tunísia a la governació de Kébili, formada per la meitat de la ciutat de Douz. Va ser creada el 2003 per partició de l'antiga delegació de Douz. Té una població de 17.187 habitants, dels quals 8.469 homes i 8.718 dones, segons el cens de 2004.

## Administració

La delegació o mutamadiyya, amb codi geogràfic 63 55 (ISO 3166-2:TN-12), està dividida en cinc sectors o imades:
* Douz Ouest (63 55 51)
* El Adhara (63 55 52)
* Ghelissia (63 55 53)
* Nouil Nord (63 55 54)
* Nouil Sud (63 55 55)
Al mateix temps, forma part de les municipalitat o baladiyya de Douz (63 13).

## Referències

* ↑ «Recensement de 2004 (Institut national de la statistique)». Arxivat de l'original el 2021-11-28. [Consulta: 28 novembre 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 129-130. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 164. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Homaloptera ocellata

Homaloptera ocellata és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia (Sumatra i Java).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pianoforte (pel·lícula)

Pianoforte és una pel·lícula dramàtica italiana del 1984. És la primera pel·lícula de la directora Francesca Comencini.

## Argument

És la història de dos drogodependents, la Maria i el Paolo, que intenten alliberar-se de l'addicció a l'heroïna perquè s'estimen. La difícil lluita contra les drogues els porta a una decisió contrària: Paolo se suïcida i Maria decideix viure amb ell o sense.

## Repartiment

* Giulia Boschi: Maria
* François Siener: Paolo
* Giovannella Grifeo: Alessandra
* Karl Zinny: Robertino
* Marie-Christine Barrault: Mare de Maria

## Premis

Pianoforte va guanyar el premi "De Sica" a la 41a Mostra Internacional de Cinema de Venècia de 1984.
Per a la seva actuació Giulia Boschi, al seu debut cinematogràfic, va ser guardonada com a millor actriu al Festival de cinema de Rio de Janeiro i va guanyar el Nastro d'Argento a la millor actriu debutant.

## Referències

* ↑ Lamberto Antonelli «Ecco Francesca Comencini». , Oct 22, 1984.
* ↑ «La giuria ha scelto così». , Sep 8, 1984.
* ↑ Enrico Lancia, Roberto Poppi. Le attrici: dal 1930 ai giorni nostri. Gremese Editore, 2003.
* ↑ «Argentina, Cuba y Brasil ganan premios de Cine». , November 29, 1984.
* ↑ Enrico Lancia. I premi del cinema. Gremese Editore, 1998, 1998. ISBN 88-7742-221-1.
# Marlin

* No s'ha de confondre amb Marlín.
«Marlin» té aquests significats:
* Marlin (Pennsilvània)
* Marlin (Texas)
# Monze

«Monze» té aquests significats:
* Monze, nom oficial francès del municipi llenguadocià de Monza, al departament de l'Aude.
* Monze, ciutat de Zàmbia, a la província Meridional.
* Cap Monze, promontori de la costa del Pakistan.
# Joan Ciparissiota

Joan Ciparissiota (en llatí Joannes Cyparissiota, en grec Ιωάννου Κυπαριδδιώτης), anomenat Sapiens o el Savi, fou un escriptor romà d'Orient de la segona meitat del segle xiv. Segons indica a les seves obres, van ser escrites, sinó totes almenys algunes, després de l'any 1359.
Fou opositor de Gregori Palamàs (Gregorius Palamas) dirigent d'una secta que creia en una llum divina, que era el dogma de la llum no creada del Mont Tabor. Les seves publicacions fan referència a aquesta controvèrsia.
Va compondre una sèrie de cinc tractats dels que s'han publicat el primer i el quart llibre del primer tractat (Palamiticarum Transgressionum Libri IV). Va escriure també Ἔκθεσις στοιχειώδης ῥήσεων Θεολογικῶν, Expositio Materiarum eorum que de Deo a Theologis dicuntur. Aquesta obra està dividida en un centenar de capítols, que s'ordenen en deu dècades o porcions de deu capítols cadascuna. Per aquesta divisió es fa referència a l'obra només pel títol de Dècades.

## Referències

* ↑ 48.Joannes Cyparissiota a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 594
# Salvador Prat i Asensio

Salvador Prat i Asensio (Olesa de Montserrat, 17 de febrer de 1961) és un economista, historiador i polític. Ha estat l'alcalde d'Olesa des de l'11 de juny de 2011 fins al 13 de juny de 2015
Ha format part de diverses entitats d'Olesa i ha estat membre actiu del moviment veïnal, primer des de l'Associació de Veïns del Nucli Antic i després com a president de la Federació d'Associacions de Veïns d'Olesa (FAVOM). Va ser un dels impulsors del col·lectiu “Olesans per la Participació”. Estudis en Ciències Econòmiques i en Història, Postgrau en Gestió i Administració Local, i professionalment es dedica a l'anàlisi economicofinacera. L'any 2003 encapçala la coalició Bloc Olesà-EUiA, que entra a l'Ajuntament amb dos regidors. L'any 2007 torna a encapçalar el projecte del Bloc Olesà, que arriba als cinc regidors. L'any 2011 el Bloc Olesà guanya les eleccions amb 9 regidors, i el dia 11 de juny del mateix any va ser elegit alcalde d'Olesa. Va assegurar que només seria alcalde durant un mandat i el 2015 es presenta al final de la llista del Bloc Olesà-EUiA i deixa l'Ajuntament després que el seu partit tornés a guanyar les eleccions i aquest cop per majoria absoluta, amb 12 regidors.

## Referències

* ↑ «Entrevista Salvador Prat».

## Enllaços externs

* Video-Entrevista Salvador Prat Alcalde Arxivat 2015-07-02 a Wayback Machine.. La Bústia. Juliol de 2011
* Entrevista Salvador Prat. Regio7 16 de juny de 2011
# Dendropsophus cerradensis

Dendropsophus cerradensis és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Caramaschi, U., Rodrigues, M.T & Silvano, D. 2004. Dendropsophus cerradensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 10 de gener de 2008.
# Pic de la Socarrada (els Angles)

El Pic de la Socarrada és una muntanya de 2.125,8 m d'altitud dels contraforts orientals del massís del Carlit, dins del terme comunal dels Angles, a la comarca del Capcir, de la Catalunya del Nord.
Està situat a la zona central - occidental del terme dels Angles. Des d'aquest cim, i dels veïns del Mont Llaret i del Roc d'Aude, situats al seu nord i nord-oest, respectivament, davallen cap al nord-est les pistes de l'estació d'esquí dels Angles.

## Referències

* ↑ El Pic de la Socarrada en els ortofotomapes de l'IGN
# Joan Chanon

Joan Chanon (Mirapeis, País de Foix, 1480 - Monestir de Montserrat, Monistrol de Montserrat, Bages, 1568) fou un eclesiàstic occità.
El 1544 renuncià a la vicaria de Mirapeis, la seva vila natal, i esdevingué monjo benedictí. El 1512 Joan Chanon ingressà al Monestir de Montserrat. Exercí de mestre de novicis a diversos monestirs hispànics i fou confessor de pelegrins a Montserrat. D'aquesta manera, esdevingué el confesor i director espiritual d'Ignasi de Loiola, durant la seva estada al santuari montserratí a l'inici de la seva conversió el març de 1522. La seva fama arribà a oides del rei Joan III de Portugal, qui li encarregà la reforma d'un monestir cistercenc lusità del qual fou nomenat abat.

## Referències

* 1 2 Albareda, Anselm M. «Dom J. Chanon, confés del sant». A: Sant Ignasi a Montserrat. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1990, pàgs. 56-59. ISBN 84-7826-176-1 [Consulta: 2 setembre 2023].
* ↑ «Joan Chanon». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 2 setembre 2023].
* ↑ Bausset, Josep Miquel «De cavaller a pelegrí». Regió7, 12·03·2022.
# Virei

Virei és un municipi de la província de Namibe. Té una extensió de 15.092 km² i 29.975 habitants segons el cens de 2014. Comprèn les comunes de Virei i Cainde. Limita al nord amb els municipis de Bibala i Humpata, a l'est amb els municipis de Chibia i Gambos, al sud amb els municipis de Curoca i Tômbwa, i a l'oest amb el municipi de Namibe. Al seu territori hi ha les coves amb les pintures rupestres de Tchitundo-Hulu.

## Referències

* ↑ Virei al cens d'Angola
# Salvador Puig i Asbert

Salvador Puig i Asbert (Montcada i Reixac, 4 de desembre de 1979) és un exjugador i actual entrenador català d'handbol, que jugà a la Lliga ASOBAL en la posició de lateral dret. El 30 de juny del 2022 fou acomiadat com a entrenador de l'equip femení del BM Granollers. És fill del també jugador d'handbol Jaume Puig Rofes.

## Referències

* ↑ «Salva Puig no seguirà com a entrenador del KH-7». www.somgranollers.cat, 23 maig 2022. [Consulta: 24 juliol 2022].
# Dendropsophus cruzi

Dendropsophus cruzi és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Bastos, R., Pavan, D. & Silvano, D. 2004. Dendropsophus cruzi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 10 de gener de 2008.
# Hongqi H9

El Hongqi H9 és un cotxe de luxe produït pel grup FAW baix la marca Hongqi.

## Història

L'H9 es va presentar l'abril de 2020. Es troba al mercat xinès des de l'agost de 2020. El 2020 es llançà una versió llarga del vehicle. El vehicle es va llançar a Dubai el desembre de 2020.
* Hongqi H9 front view with the sunroof open
* Hongqi H9 rear
* Hongqi H9 in its two-tone paintwork (quarter view)

## Especificacions tècniques

L'H9 funciona amb un motor de gasolina turboalimentat de dos litres més un sistema híbrid suau de 48 V amb 185 kW (252 hp) o un motor de gasolina sobrealimentat de tres litres amb 208 kW (283 hp). Les dos variants tenen tracció posterior i transmissió de doble embragatge de 7 velocitats.

## Referències

* ↑ «New Hongqi H9 Goes After Mercedes E-Class With Familiar Cadillac, Rolls Royce And Maybach Tones». carscoops.com. [Consulta: 30 octubre 2021].
* ↑ Roland Hildebrandt. «Hongqi H9 (2020): Der chinesische Mercedes-Maybach?». de.motor1.com, 30-04-2020.
* ↑ «FAW's Hongqi H9 full-sized luxury sedan hit the market» (en anglès). autonews.gasgoo.com, 24-08-2020.
* ↑ Marcel Sommer, Jochen Knecht. «Hongqi H9/H9+ (2020): Luxus-Reisegleiter mit zwei Radständen», 06-08-2020.
* ↑ «China's luxury car Hongqi H9 launched in Dubai».
* ↑ «售30.98万元起 一汽红旗H9正式上市». autohome.com.cn, 23-08-2020. [Consulta: 13 abril 2021].
# Besart Abdurahimi

Besart Abdurahimi (Zagreb, Croàcia, 31 de juliol de 1990) és un futbolista croat que disputà onze partits amb la selecció de Macedònia del Nord.
Selecció de Macedònia del Nord :
| Anys | Partits | Gols |
| 2014 | 5 | 1 |
| 2015 | 6 | 0 |
| Total | 11 | 1 |

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Jendouba

Jendouba (àrab: جندوبة, Jandūba) és una ciutat del nord-oest de Tunísia, capital de la governació homònima. Es troba propera al riu Medjerda en una plana fèrtil. Forma una municipalitat de 43.997 habitants.

## Nom

Fins al 30 d'abril de 1966 la ciutat i la governació es van dir Souk al-Arba.

## Economia

La seva activitat econòmica és eminentment agrícola. El turisme, a causa de la proximitat de Bul·la Règia, hi és encara incipient.
Té estació de ferrocarril, de la línia que va de Tunis fins a Algèria (la frontera és a 50 km).

## Administració

És el centre de la municipalitat o baladiyya homònima, amb codi geogràfic 22 11 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en dues circumscripcions o dàïres:
* Jendouba (22 11 11)
* El Hédi Ben Hassine (22 11 12)
Al mateix temps, està repartida entre dues delegacions o mutamadiyyes, Jendouba Sud (22 51) i Jenbouba Nord (22 52), al seu torn dividides en dotze i deu sectors o imades, respectivament.

## Personatges il·lustres

* Chokri Belaïd (1964 – 2013), advocat i polític.
* Salah Mejri, jugador de bàsquet.

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 143. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 65-68. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].

## Enllaços externs

* Jendouba - Lloc web oficial
# Vire

Vire era un municipi francès, situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia, al marge del riu homònim. És una sotsperfectura del departament. El 1$^r$ de gener del 2016 va esdevenir un municipi delegat al municipi nou de Vire Normandie.

## Referències

Viccionari
# Dendropsophus decipiens

Dendropsophus decipiens és una espècie de granota que viu al Brasil.

## Referències

* Andrade, G., Potsch de Carvalho-e-Silva, S. & Gonçalves da Cruz, C.A. 2004. Dendropsophus decipiens. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 10 de gener de 2008.
# Iodur d'einsteini(III)

El iodur d'einsteini(III) és un iodur de l'actínid sintètic de l'einsteini, sòlid i de color ambre. La seva fórmula molecular EsI₃ Brilla de color vermell a l'obscuritat a causa de la radioactivitat de l'Einsteini.
Es cristal·litza en el sistema cristal·lí hexagonal en el grup espacial R3 amb els paràmetres de xarxa de a = 753 mp i de c = 2084.5 mp amb sis unitats de fórmula per unitat de cèl·lula. La seva estructura cristal·lina és isotòpica amb la del iodur de bismut.

## Referències

* ↑ Arnold F. Holleman, Nils Wiberg: Lehrbuch der Anorganischen Chemie, 102nd Edition, de Gruyter, Berlin 2007, ISBN 978-3-11-017770-1, p. 1969.
* ↑ R. G. Haire, ORNL Report 5485, 1978.
* ↑ J. R. Peterson: "Chemical Properties of Einsteinium: Part II", in: G. T. Seaborg (ed.): Proceedings of the 'Symposium Commemorating the 25th Anniversary of Elements 99 and 100', 23. gener 1978; Report LBL-7701, abril 1979, pp. 55–64.

## Enllaços externs

* Haire, Richard G. The Chemistry of the Actinide and Transactinide Elements. 3. 3rd. Dordrecht, the Netherlands: Springer, 2006, p. 1577–1620. DOI 10.1007/1-4020-3598-5_12. «Einsteinium» Arxivat 2010-07-17 a Wayback Machine.
# Menaut de Favars

Menaut de Favars (segle xv) fou un mercenari gascó que va participar en el bàndol urgellista durant la Revolta del comte d'Urgell
Va participar al costat del príncep Enric d'Anglaterra a la Guerra dels Cent Anys. La seva companya, juntament amb la del genovès Basili de Gènova atacaven des de la base del castell de Loarre, controlada per Anton de Luna i Jèrica, els voltants d'Osca prenent el Castell de Montearagón i Albizanda i les viles de Trasmoz i Embún, i no podent prendre la vila de l'Aïnsa. A la mort d'Enric IV d'Anglaterra el març de 1413 va haver de tornar a Anglaterra acompanyant Enric V d'Anglaterra per la coronació.

## Referències

* ↑ F. Xavier Hernàndez, Història Militar de Catalunya
* ↑ Angel Canellas Lopez, La instauración de los Trastámara en aragón
* ↑ Castillos de Aragon «www.castillosdearagon.es». Arxivat de l'original el 2010-10-01. [Consulta: 20 gener 2010].
* ↑ Manuel Lopez Dueso, La Edad Media
# Barsuk

«Barsuk» té aquests significats:
* Barsuk (Kémerovo), localitat de l'óblast de Kémerovo, a Rússia.
* Barsuk (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia.
* Barsuk (riu), riu afluent de l'Ixim, a Rússia i el Kazakhstan.
# Linum catharticum

Linum catharticum o lli bord, lli(net) purgant, lli silvestre o canxalagua (canxalaigua d'Espanya) és una espècie de planta herbàcia pertanyent a la família Linaceae nadiua del centre d'Europa i oest d'Àsia.

## Descripció

És una planta caducifòlia que ateny 5-20 cm d'altura. Les flors són hermafrodites de color blanca i floreixen al juliol - agost i tenen una grandària de 3-5 mm de diàmetre. El fruit n'és una càpsula.

## Propietats

S'utilitza per a preparar a partir del Linum catharticum un laxant, que en infusió causa nàusees. Per això, la planta obtingué el seu epítet. Conté la verinosa substància amarga linin, en l'actualitat ja no s'utilitza en aquesta forma com a purgatiu.

## Taxonomia

Linum catharticum va ser descrita per Carl von Linné en la publicació Species Plantarum 1: 281. 1753.

### Etimologia

Linum: nom genèric que deriva del mot grec: "linum" = "lli" utilitzat per Teofrast.
catharticum: epítet llatín que significa "purgatiu"

### Sinonímia

* Cathartolinum catharticum (L.) Small
* Cathartolinum pratense Rchb.
* Nezera cathartica (L.) Nieuwl.

## Nom comú

* canxalagua, canxalaigua d'Espanya, lli bord, lli silvestre, lli catàrtic, lli purgant, llinet purgant.

## Vegeu també

* Història de la botànica

## Referències

* ↑ «Linum catharticum». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 18 març 2015].
* ↑ En Nombres Botánicos
* ↑ En Epítetos Botánicos
* ↑ «Linum catharticum». The Plant List. [Consulta: 18 març 2015].

## Bibliografia

* Fernald, M. 1950. Manual (ed. 8) i–lxiv, 1–1632. American Book Co., New York.
* Gleason, H. A. 1968. The Choripetalous Dicotyledoneae. vol. 2. 655 pàg. In H. A. Gleason Ill. Fl. N. O.S.. New York Botanical Garden, New York.
* Gleason, H. A. & A.J. Cronquist. 1991. Man. Vasc. Pl. N.I. O.S. (ed. 2) i–910. New York Botanical Garden, Bronx.
* Rogers, C. M. 1984. Linaceae. 12: 1–58. In N. Amer. Fl., ser. 2. New York Botanical Garden, Bronx.
* Scoggan, H. J. 1978. Dicotyledoneae (Saururaceae to Violaceae). 3: 547–1115. In Fl. Canada. National Museums of Canada, Ottawa.
* Voss, I. G. 1985. Michigan Flora. Part II Dicots (Saururaceae-Cornaceae). Bull. Cranbrook Inst. Sci. 59. xix + 724.
* Zuloaga, F. O., O. Morrone, M. J. Belgrano, C. Marticorena & I. Marchesi. (editors) 2008. Catàleg de les plantes vasculars del Con Sud. Monogr. Syst. Bot. Missouri Bot. Gard. 107(1–3): i–xcvi, 1–3348.
# Lliga austríaca d'hoquei sobre patins masculina

La Lliga austríaca d'hoquei sobre patins masculina (en alemany:Österreichischer Meister) és la competició nacional d'hoquei patins d'Àustria. És disputà des de 1992. El club amb més títols és el RHC Dornbirn, amb 16.

## Historial

* 2022: RHC Dornbirn
* 2021-20: No disputat
* 2019: RHC Wolfurt
* 2018: RHC Dornbirn
* 2017: RHC Dornbirn
* 2016: RHC Dornbirn
* 2015: RHC Wolfurt
* 2014: RHC Villach
* 2013: RHC Dornbirn
* 2012: RHC Dornbirn
* 2011: RHC Dornbirn
* 2010: RHC Dornbirn
* 2009: RHC Dornbirn
* 2008: RHC Dornbirn
* 2007: RHC Wolfurt
* 2006: RHC Dornbirn
* 2005: RHC Dornbirn
* 2004: RHC Dornbirn
* 2003: RHC Dornbirn
* 2002: RHC Dornbirn
* 2001: RHC Wolfurt
* 2000: RHC Dornbirn
* 1999: RHC Villach
* 1998: RHC Villach
* 1997: RHC Villach
* 1996: RHC Wolfurt
* 1995: RHC Wolfurt
* 1994: RHC Villach
* 1993: RHC Villach
* 1992: RHC Villach

## Palmarès

* 16 títols: RHC Dornbirn
* 7 títols: RHC Villach
* 6 títols: RHC Wolfurt

## Referències

* ↑ Team, RHC Dornbirn Web. «Dornbirn holt souverän den Österreichischen Meistertitel 2022!» (en alemany), 04-07-2022. [Consulta: 23 novembre 2023].

## Enllaços externs

* Web de la federació Arxivat 2010-09-03 a Wayback Machine. (alemany)
# Vire (riu)

El Vire és un riu de la baixa Normandia, a França. Naix al municipi de Chaulieu a una altitud de 308 metres i desemboca al canal de la Mànega al nord de la ciutat d'Isigny-sur-Mer. Té un recorregut de 128 quilòmetres. Tres quilòmetres amunt de la desembocadura, el riu va ser canalitzat per fer el port d'Isigny. Excepte el darrere tram, avui no és navegable.
Al seu pas pel municipi de Saint-Lô té un cabal mitjà de 12,6 m³/s però amb un estiatge considerable d'estiu (entre 4,05 i 2,9 m³/s de juliol a setembre) i uns màxims de 23,5 a 26,2 de desembre a febrer.
A l'edat mitjana servia de via de transport fluvial per a petites embarcacions planes i com font d'energia de fins a vint-i-dos molins d'aigua. Des del segle xviii es va parlar de canalitzar el riu fins a Condé-sur-Vire. Finalment el projecte va ser aprovat el 1833 i entre Saint-Lô i Pont-Farcy es construeixen 19 rescloses de 23,10 × 4,2 m (inferior al mínim de la futura Norma de Freycinet de 1879) i es lliberà un camí de sirga al marge. S'hi transportaven principalment materials de construcció i adob. Des de 1905 va començar la concurrència pel ferrocarril, el trànsit minva i el 1926 es desclassifica el tram amunt de Saint-Lô.
A poc a poc, les construccions que fan d'obstacle per als peixos migratoris són enderrocats per facilitar la renaturalització, com ara la resclosa de Les Claies de Vire.

## Principals afluents

* Aure
* Drôme
* Elle

## Referències

* ↑ «Découvrir La Vire» (en francès). Ajuntament de Saint-Lô, 2016. Arxivat de l'original el 2008-11-18. [Consulta: 16 octubre 2020].
* ↑ Leconte, Bernard. «Écluses sur la Vire» (en francès), 2016.
* ↑ «Les Claies de Vire - La Meauffe - Pont-Hébert» (en francès). Parc naturel régional des Marais du Cotentin et du Bessin.
# Dendropsophus brevifrons

Dendropsophus brevifrons és una espècie de granota que viu al Brasil, Colòmbia, l'Equador, Guaiana Francesa, Perú i, possiblement també, a Surinam.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Azevedo-Ramos, C., Reynolds, R., Coloma, L.A & Ron, S. 2004. Dendropsophus brevifrons. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 10 de gener de 2008.
# Iodur de calci

El iodur de calci, CaI₂, és un compost inorgànic iònic format per cations calci, Ca$^{2+}$ i anions iodur, I$^-$. Es presenta en forma de cristalls brillants incolors o en lámines nacarades blanques. L'estructura cristal·lina és hexagonal, com la del iodur de cadmi. És molt soluble en aigua i soluble en etanol, metanol i acetona. És un compost higroscòpic i podem trobar hidrats amb 8 i 6 molècules d'aigua. S'empra a fotografia.
La seva preparació és a partir de carbonat de calci, CaCO₃, i de iodur d'hidrogen, HI:
    CaCO$_{3(s)}$ + HI$_{(g)}$ → CaI$_{2(s)}$ + H₂O$_{(l)}$ + CO$_{2(g)}$

## Bibliografia

* LIDE D.R. (Ed.) Handbook of Chemistry and Physics. CRC Press. 77th Ed. (1996-1997) New York
* SCIENCELAB http://www.sciencelab.com/xMSDS-Calcium_iodide-9923259 Arxivat 2006-10-25 a Wayback Machine.