OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Néstor Mora Zárate

Néstor Oswaldo Mora Zárate (Bogotà, 20 de setembre de 1963 - Manizales, 20 de febrer de 1995) va ser un ciclista colombià que fou professional entre 1985 i 1995, any de la seva mort.
Com a amateur va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles de 1984, en la prova de ruta. Com a professional els majors èxits els aconseguí a la Volta a Colòmbia. També va aconseguir una etapa a la Volta a Espanya
Va morir atropellat per un camió, juntament amb dos companys més, durant un entranament. El camioner va intentar fugir després de l'accidentperò va poder ser detingut.

## Palmarès

* 1982
** 1r a la Volta a Colòmbia sub-23
* 1987
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia
** Vencedor d'una etapa del Clásico RCN
* 1988
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia
** 1r a la Volta a Boyacá
* 1990
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia
* 1991
** Vencedor de 2 etapes de la Setmana Catalana
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia
** 1r a la Volta a Boyacá
** 1r a la Volta a Cundimarca
* 1992
** 1r a la Clàssica dels Ports
* 1993
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia
** Vencedor d'una etapa del Clásico RCN

### Resultats al Tour de França

* 1985. 118è de la classificació general
* 1986. 83è de la classificació general
* 1987. 63è de la classificació general
* 1990. 90è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1986. 23è de la classificació general
* 1987. 21è de la classificació general
* 1988. 42è de la classificació general
* 1989. 46è de la classificació general
* 1990. 42è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1991. 29è de la classificació general
* 1992. 35è de la classificació general
* 1993. 33è de la classificació general
* 1994. 60è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1985. 67è de la classificació general
* 1993. 37è de la classificació general
* 1994. 71è de la classificació general

## Referències

* ↑ Un camión asesino se lleva a Mora, Triana y Patiño
* ↑ El camionero intentó fugarse tras el accidente

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Celler Vall-Llach

Celler Vall Llach és un celler fundat l'any 1997 pel cantant Lluís Llach i el notari Enric Costa, situat a Porrera dins la Denominació d'Origen Qualificada Priorat. Construït l'any 1881, fou restaurat poc després de l'any 2020 i també catalogat.
L'any 2009 exportà el 65% de la seva producció. Les marques dels seus vins són Idus, Embruix i, sobretot, Vall Llach, al qual Robert Parker va atorgar una qualificació de 94 punts.
La primera verema del celler és la de 1998, que arribà al mercat a finals de l'any 2000. Celler Vall-Llach té en propietat o lloguer una selecció de finques velles d'entre 90 i 110 anys, de carinyena i garnatxa, que li asseguren un most exclusiu per a les seves seleccions. A principis dels anys 1990, compraren un conjunt de finques amb varietats que complementaren les existents tradicionals, principalment amb les varietats merlot, cabernet sauvignon i sirà.
Des de l'any 2008, el Celler Vall Llach convoca el Certamen Terra i Cultura - Premi Miquel Martí i Pol, un premi músic-literari que s'atorga a la millor composició musical original basada en un poema en llengua catalana.
El 10 de gener de 2021, arran de les fortes nevades de la borrasca Filomena, la teulada de l'edifici cedí al pes de la neu acumulada damunt seu i s'enfonsà, enduent-se una de les parets laterals que cedí també ensorrant l'edifici. A causa de l'ensorrament, es veié afectada la producció i estoc de vins dels anys 2018, 2019, i 2020 que encara no s'havien pogut comercialitzar a causa de l'alentiment en les exportacions cap a mercats com el nord-americà. L'edifici, però estava assegurat així com el material de tines i maquinària del seu interior.

## Referències

* 1 2 «S'ensorra per la neu la teulada del celler Vall Llach, a Porrera». 324, 10-01-2021 [Consulta: 10 gener 2021].
* ↑ Peñín, José. Guia Peñín de Los Vinos de España 2009. Madrid: Peñín Ediciones, 2009. ISBN 978-84-95203-52-6.
* ↑ 122 vins catalans amb més de 90 punts, segons el prescriptor nord-americà Robert Parker i la seva darrera llista
* ↑ «Sommeliers guanya el premi Miquel Martí i Pol 2018 per la musicació de Joan Margarit». NacióDigital. [Consulta: 16 novembre 2019].

## Enllaços externs

* Celler Vall-Llach - Lloc web oficial
# Cervesa Ausesken

La cervesa Ausesken és una empresa d'Olost (Osona) fundada el 2010 per Xavier Redón que produeix cervesa artesana. Està associada al Gremi d'Elaboradors de Cervesa Artesana i Natural. El nom Ausesken (els ausetans) i el logotip de la marca, fan referència a la seca d'una moneda trobada en el jaciment íber de Roda de Ter. El 2012 tenien una producció de 500 litres setmanals, que distribuïen en una quarantena de localitats catalanes. El 2014 augmenten el 21% la producció de cervesa i comencen les exportacions, als Estats Units i Singapur com a primeres destinacions amb les varietats Blanca i Cat Ipa d'Ausesken.
Al 2019 tanca l'empresa.

## Referències

* ↑ «Orígens de la cervesa Ausesken». Arxivat de l'original el 2014-04-27. [Consulta: 26 abril 2014].
* ↑ «Cerveses Ausesken». cervesanas.es. Arxivat de l'original el 17 de juliol 2015. [Consulta: 21 setembre 2015].
* ↑ Producció al 2012
* ↑ Augment de producció i inici exportacions

## Enllaços externs

* Cervesa Ausesken - Lloc web oficial
# Oziórnaia

Oziórnaia (en rus: Озёрная) és un poble de l'óblast de Kurgan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 139 habitants. Pertany al districte de Safakúlevo.

## Referències

* ↑ Форсирование реки Тобол красной 5-й дивизией у г. Курган и взятие станции Варгаши
# Ozières

Ozières és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 58 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Ozières era de 58 persones. Hi havia 24 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 31 habitatges, 23 eren l'habitatge principal de la família, 7 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 29 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 23 habitatges principals, 21 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 13 en tenien cinc o més. 14 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 10 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Ozières el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 33 persones, 24 eren actives i 9 eren inactives. Les 24 persones actives estaven ocupades(14 homes i 10 dones).. De les 9 persones inactives 3 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Ozières hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 675 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Ozières a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Ozières a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Open de Nice Côte d'Azur 2014

El Torneig de Niça 2014, oficialment conegut com a Open de Nice Côte d'Azur 2014, és una competició tennística professional que es juga sobre terra batuda i està inclosa en les sèries 250 de l'ATP. La 30a edició del torneig es va celebrar entre el 18 i el 24 de maig de 2014 al Nice Lawn Tennis Club de Niça, França.
El tennista letó Ernests Gulbis va guanyar el sisè títol de la seva carrera en sis finals disputades.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | J. Isner | 6 | 6 | |
| Q | J. Sock | 4 | 3 | | 1 | J. Isner | 4 | 7 | 6⁶ |
| WC | P-H. Mathieu | 2 | 4 | | 7 | F. Delbonis | 6 | 5 | 7 |
| 7 | F. Delbonis | 6 | 6 | | | | | | | 7 | F. Delbonis | 6 | 6 |
| 4 | G. Simon | 6 | 4 | 6 | | | | | | 4 | G. Simon | 2 | 4 |
| | D. Thiem | 3 | 6 | 2 | 4 | G. Simon | 6 | 6 | | | | | |
| | C. Berlocq | 6 | 6 | | | C. Berlocq | 4 | 1 | | | | | |
| 6 | N. Mahut | 2 | 3 | | | | | | | | | | | 7 | F. Delbonis | 1 | 6⁵ |
| 8 | É. Roger-Vasselin | 4 | 6 | 5 | | | | | | | | | | 2 | E. Gulbis | 6 | 7 |
| Q | L. Mayer | 6 | 3 | 7 | Q | L. Mayer | 7 | 4 | 4 | | | | |
| | A. Montañés | 4 | 6 | 6 | | A. Montañés | 6⁶ | 6 | 6 | | | | |
| LL | S. Querrey | 6 | 3 | 2 | | | | | | | A. Montañés | 0 | 3 |
| 5 | D. Tursúnov | 6 | 6 | | | | | | | 2 | E. Gulbis | 6 | 6 |
| | R. Haase | 3 | 4 | | 5 | D. Tursúnov | 3 | 6 | 6⁵ | | | | |
| | M. Kližan | 7 | 4 | 1 | 2 | E. Gulbis | 6 | 3 | 7 |
| 2 | E. Gulbis | 6$^4$ | 6 | 6 | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Rohan Bopanna Aisam-ul-Haq Qureshi | 5 | 7 | [10] |
| | Daniele Bracciali Oliver Marach | 7 | 6⁵ | [5] | 1 | Rohan Bopanna Aisam-ul-Haq Qureshi | 4 | 7 | [10] |
| 3 | Julien Benneteau Édouard Roger-Vasselin | 6 | 5 | [10] | 3 | Julien Benneteau Édouard Roger-Vasselin | 6 | 6² | [8] |
| | Mate Pavić André Sá | 4 | 7 | [5] | | | | | | 1 | Rohan Bopanna Aisam-ul-Haq Qureshi | 2 | 0 |
| | Martin Kližan Philipp Oswald | 6 | 6 | | | | | | | | Martin Kližan Philipp Oswald | 6 | 6 |
| | Andre Begemann Robin Haase | 3 | 3 | | | Martin Kližan Philipp Oswald | 3 | 6 | [10] |
| | Carlos Berlocq Leonardo Mayer | 1 | 6² | | | Ken Skupski Neal Skupski | 6 | 3 | [2] |
| | Ken Skupski Neal Skupski | 6 | 7 | | | | | | |

## Enllaços externs

* Quadre individual masculí PDF
* Quadre dobles masculins PDF
Niça :
1970
1971
1972
1973
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016 :
ATP World Tour 2014
< 2013
2015 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Open de Moselle 2010

El Torneig de Metz 2010, oficialment conegut com a Open de Moselle 2010, és un esdeveniment de tennis masculí disputat sobre pista dura que pertany a les sèries 250 de l'ATP. La 8a edició del torneig es va celebrar entre el 18 i el 26 de setembre del 2010 al Arènes de Metz de Metz, França.
El tennista jamaicà Dustin Brown va aconseguir el primer títol de la seva carrera amb la victòria en la final de dobles masculins.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1/WC | M. Čilić | 7 | 7 | |
| | L. Lacko | 5 | 6⁵ | | 1/WC | M. Čilić | 4 | 1 | |
| | M. Berrer | 4 | 2 | | 6 | P. Kohlschreiber | 6 | 6 | |
| 6 | P. Kohlschreiber | 6 | 6 | | | | | | | 6 | P. Kohlschreiber | 3 | 2 |
| 3 | I. Ljubičić | 5 | 2 | | | | | | | 8 | G. Simon | 6 | 6 |
| | X. Malisse | 7 | 6 | | | X. Malisse | 5 | 6 | 1 | | | | |
| Q | I. Sijsling | 1 | 7 | 3 | 8 | G. Simon | 7 | 4 | 6 | | | | |
| 8 | G. Simon | 6 | 6⁵ | 6 | | | | | | | | | | 8 | G. Simon | 6 | 6 |
| 7 | T. Robredo | 6 | 6 | | | | | | | | | | | Q | M. Zverev | 3 | 2 |
| | D. Istomin | 4 | 2 | | 7 | T. Robredo | 6$^3$ | 6⁵ | | | | | |
| | P-H. Mathieu | 6 | 6⁵ | 6$^3$ | 4 | R. Gasquet | 7 | 7 | | | | | |
| 4 | R. Gasquet | 4 | 7 | 7 | | | | | | 4 | R. Gasquet | | |
| PR | K. Vliegen | 4 | 1 | | | | | | | Q | M. Zverev | w/o | |
| | J. Nieminen | 6 | 6 | | | J. Nieminen | 6$^0$ | 3 | | | | | |
| Q | M. Zverev | 6 | 6 | | Q | M. Zverev | 7 | 6 | |
| LL | N. Mahut | 4 | 2 | | | | | | |

## Quadre doble masculí

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Wesley Moodie Dick Norman | 6 | 7 | |
| | Colin Fleming Ken Skupski | 2 | 5 | | 1 | Wesley Moodie Dick Norman | 6⁶ | 3 |
| | Jordan Kerr Travis Parrott | 4 | 6$^4$ | | ALT | Dustin Brown Rogier Wassen | 7 | 6 |
| ALT | Dustin Brown Rogier Wassen | 6 | 7 | | | | | | ALT | Dustin Brown Rogier Wassen | 6 | 6 |
| | Eric Butorac Jean-Julien Rojer | 4 | 6 | [12] | | | | | 2 | Marcelo Melo Bruno Soares | 3 | 3 |
| | Richard Gasquet Édouard Roger-Vasselin | 6 | 3 | [14] | | Richard Gasquet Édouard Roger-Vasselin | | |
| | Xavier Malisse Kristof Vliegen | 6$^3$ | 1 | | 2 | Marcelo Melo Bruno Soares | w/o | |
| 2 | Marcelo Melo Bruno Soares | 7 | 6 | | | | | |

## Enllaços externs

* Quadre individual masculí PDF
* Quadre doble masculí PDF
Metz :
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023 :
ATP World Tour 2010
< 2009
2011 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Afanàssievo

Afanàssievo (en rus: Афанасьево) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 3 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Afareu (poeta)

Afareu (en grec Ἀφαρεύς Aphareus), va ser un poeta tràgic atenenc i orador.
Era fill del retòric Hípies d'Elis i de Plathane. Després de la mort del seu pare, la seva mare es va casar amb Isòcrates d'Atenes, l'orador, que va adoptar Afareu com a fill seu. Va rebre educació a l'escola d'Isòcrates i va escriure alguns discursos judicials i deliberatius (λόγοι δικανικοὶ καὶ συμβουλευτικοί). Un dels discursos, del que no se'n sap el nom, va ser escrit i pronunciat per ell en representació d'Isòcrates contra Megaclides. Segons Plutarc va escriure trenta-set tragèdies, encara que l'autoria de dues d'elles era discutida ja a l'antiguitat. La seva primera tragèdia la va escriure el 369 aC i la darrera el 342 aC. Va guanyar quatre premis per les seves obres, dues a les Dionísia i dues a les Lenaia. Les seves obres van formar tetralogies, però cap d'elles no s'ha conservat, ni tan sols el títol.

## Referències

* ↑ Smith, Willam (ed.). Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 224.
# Olla de Bronocice

L'olla de Bronocice és un recipient de ceràmica gravada, que conté en la seva decoració una de les imatges més antigues que es coneixen d'un vehicle amb rodes. Està datat pel mètode del carboni-14 entre el 3635 i 3370 aC, i s'atribueix a la cultura de la ceràmica cordada o a la cultura dels vasos d'embut. Actualment, s'exhibeix al Museu Arqueològic de Cracòvia (Polònia).

## Descobriment

Va ser trobada el 1976 durant les excavacions arqueològiques portades a terme al gran assentament neolític de Bronocice al costat del riu Nidzica, a uns 50 km al nord-est de Cracòvia. Les excavacions van ser dirigides entre 1974 i 1980 per l'Institut d'Arqueologia i Etnologia de l'Acadèmia Polonesa de les Arts i les Ciències, en col·laboració amb la Universitat Estatal de Nova York a Buffalo (Estats Units).

## Decoració

L'ornamentació de l'olla presenta esquemàticament els elements clau de l'entorn social de la prehistòria humana. El component decoratiu més important és una representació que descriu el que és molt probable que fos un carro. La figura mostra un vehicle amb la capçalera per a ungir un animal i quatre rodes. Les línies que connecten aquestes han de representar els eixos. El cercle en el centre del carro pot ser un contenidor per a la collita o una representació simbòlica del sol. Altres imatges de l'olla presenten un arbre, un riu i el que poden ser camps solcats per camins o rases als afores d'un poble.

## Implicacions històriques

La imatge esquemàtica del carro és una de les representacions més antigues conegudes en el món d'un vehicle amb rodes. Implica l'existència dels carros a l'Europa central en una època tan antiga com el quart mil·lenni aC. Presumptivament, devien ser arrossegats per urs, les restes dels quals van ser trobades al mateix assentament arqueològic. Les seves banyes van aparèixer desgastades com si haguessin estat lligades amb cordes, possiblement com a resultat de l'ús d'algun tipus de jou.

## Referències

* ↑ «Wozy z Bronocic» (en polonés). Strona oficjalna Muzeum Archeologicznego z Krakowie. Arxivat de l'original el 2015-05-22. [Consulta: 27 setembre 2012].

## Enllaços externs

* Museu arqueològic de Cracòvia: l'olla de Bronocice Arxivat 2015-05-22 a Wayback Machine. (polonès).
* Fotografia de l'olla de Bronocice Arxivat 2013-10-03 a Wayback Machine..
* Olla de Bronocice (polonès).
# Cesare Merzagora

Cesare Merzagora (Milà, 9 de novembre 1898 - Roma, 1 de maig de 1991) fou un polític i financer italià. Fou ministre d'afers exteriors italià de 1947 a 1948 en el govern d'Alcide De Gasperi. Fou president del Senat del 25 de juny de 1953 a 7 de novembre de 1967. De 1948 al 1963 fou elegit senador independent adscrit a la Democràcia Cristiana, tot i ser un ateu reconegut. El 1963 fou nomenat senador vitalici pel president Antonio Segni. Del 19 d'agost al 29 de desembre de 1964, durant la greu malaltia i dimissió del President de la República italiana Antonio Segni, fou president interí i president del Senat fins a l'elecció del successor. També fou President d'Assicurazioni Generali de 1968 a 1979.

## Referències

* ↑ «MERZAGORA, Cesare». A: Dizionario biografico degli Italiani, vol. 73 (en italià). Istituto della Enciclopedia italiana, 1960.
* ↑ Romani, Marzio Achille. La banca dei milanesi: storia della Banca popolare di Milano (en italià). Laterza, 2005. ISBN 978-88-420-7821-0.
* ↑ Berardi, Silvio. Cesare Merzagora: un liberale europeista tra difesa dello Stato e anti-partitocrazia (en italià). Luni editrice, 2021. ISBN 978-88-7984-735-3.
* ↑ «Merzàgora, Cesare» (en italià). Treccani. [Consulta: 10 febrer 2024].
# Agrupació Valencianista de la Dreta

Agrupació Valencianista de la Dreta (AVD) fou una organització política fundada el 1930 com a perllongació de la Dreta Regional Valenciana pels sectors moderadament valencianistes. Els seus caps eren Josep Monmeneu Gómez i Josep Calatayud Bayà. Monmeneu fou escollit regidor a l'ajuntament de València a les eleccions municipals del 1931. Josep Maria Esteve i Victòria, que presidí en alguns moments l'Agrupació, també va ser regidor a València. El sector més valencianista de la societat s'escindí el 1933 per tal de fundar Acció Nacionalista Valenciana. La resta del grup s'integrà definitivament en la Dreta Regional Valenciana, que es presentà a les eleccions dins de la coalició dretana CEDA, i el 1939 es va dissoldre.

## Referències

* 1 2 «Agrupació Valencianista de la Dreta». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Ballester Roca, Josep. Temps de quarantena: Cultura i societat durant la Postguerra al País Valencià (1939-1959), 2011, p. Universitat de València. ISBN 8437086817 [Consulta: 3 agost 2014].
* ↑ «Agrupació Valencianista de la Dreta». Las Provincias, 15-11-1930, pàg. 3.
* ↑ «Agrupació Valencianista de la Dreta». Las Provincias, 18-02-1931, pàg. 5.
* ↑ «Necrología». A: Almanaque de Las Provincias para el año 1940, p. 689.
# Otto Hoffmann von Waldau

El General der Flieger Otto Hoffmann von Waldau (7 de juliol de 1898 - 17 de maig de 1943) va ser un oficial de la Luftwaffe alemanya durant la Segona Guerra Mundial, que morí en un accident aeri.
Hoffmann va ingressar a l'Exèrcit com a voluntari el 13 de desembre de 1915 al 8è Regiment de Dragons, com a tinent i oficial ordenança. Acabada la guerra, segueix al Reichswehr, servint com a oficial ordenança de l'estat major de la divisió de fusellers de cavalleria de la guàrdia i, el 1919, és traslladat al 8è Regiment Muntat. Entre 1920 i 1923 rep entrenament com a pilot a Suïssa, i el 1924, és destinat com a oficial-fotògraf a l'estat major de la 3a divisió.
Entre 1933 i el 31 de març de 1935 està destinat a l'ambaixada alemanya a Roma, enviat per Göring per a enfortir els contactes polítics i militars amb la Itàlia feixista i entre l'1 d'abril i el 31 de maig de 1935 és Agregat d'Aeronàutica a l'ambaixada. Al juny de 1935 tornà a Alemanya i és destinat com a conseller a l'Estat Major General de la Luftwaffe, i l'1 d'octubre de 1936 és nomenat comandant del 1r Grup de la 153a Ala de Bombarders.
L'1 d'octubre de 1937 és nomenat Cap del 3r Departament de l'Estat Major General, i l'1 de febrer de 1938 passa a ser Cap d'Entrenament. Un any després, l'1 de febrer de 1939 és nomenat Cap d'Operacions de l'Estat Major General de la Luftwaffe, càrrec que ocuparà fins al 1942, en què és destinat al nord d'Àfrica com a Cap Aeri (Fliegerführer Afrika) i és ascendit a Generalleutnant, rebent la Creu de Cavaller de la Creu de Ferro el 28 de juny. El 31 d'agost de 1942 passa a ser Comandant del X Fliegerkorps, sent nomenat Cap del Comandament Sud-est de la Luftwaffe l'1 de gener de 1943. El 30 de gener va ser promogut a General der Fliege, i el 17 de maig va morir en un accident aeri.

## Promocions

* Fähnrich – 27/01/1917
* Leutnant - 22/03/1917
* Oberleutnant - 01/08/1925
* Rittmeister - 01/03/1933
* Major - 01/08/1935
* Oberstleutnant - 01/10/1937
* Oberst - 22/09/1939
* Generalmajor - 19/07/1940
* Generalleutnant - 01/03/1942
* General der Flieger - 30/01/1943

## Condecoracions

* Creu de Cavaller de la Creu de Ferro: 28/06/1942 com Generalleutnant und Fliegerführer Afrika
* Creu de Ferro 1914 de 2a Classe
* Creu de Ferro 1914 de 1a Classe
* Insígnia de Ferit 1918 en Negre
* Creu d'Honor 1914-1918
* Barra de 1939 a la Creu de Ferro 1914 de 2a Classe
* Barra de 1939 a la Creu de Ferro 1914 de 1a Classe
* Creu dels 18 anys de Servei
* Medalla dels 4 anys de Servei
* Insígnia Combinada de Pilot-Observador de la Luftwaffe
* Cinta de màniga d'Àfrica
* Cavaller de l'Orde de la Creu de la Llibertat de 1a classe amb Espases: 25/3/1942

## Referències

* Axis History - X Fliegerkorps
* Axis Biographical Research