OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pla director d'instal·lacions i equipaments esportius de Catalunya

El Pla director d'instal·lacions i equipaments esportius de Catalunya (PIEC), és l'instrument jurídic i tècnic mitjançant el qual el Govern de la Generalitat de Catalunya planifica les actuacions adreçades a dotar Catalunya dels equipaments necessaris per facilitar a tots els ciutadans la pràctica fisico-esportiva en els seus diferents vessants d'iniciació, formació, competició, recreació i manteniment.
El PIEC estableix les característiques de les diferents xarxes d'equipaments esportius i defineix les prioritats d'actuació. També incorpora una normativa tècnica que regula els criteris bàsics de seguretat, habitabilitat i funcionalitat que s'han de tenir en compte en la construcció i gestió d'un equipament esportiu.
El Pla té dues fases, la primera fins al 2008 i la segona fins al 2011 i compta amb un pressupost de 970.897.373 euros. Actuarà a totes les comarques catalanes, beneficiant a més de 600.000 usuaris.
Entre les prioritats del Pla, hi destaca l'objectiu de disposar una piscina coberta a menys de 20 quilòmetre de cada ciutadà, un pavelló esportiu a tots els municipis catalans amb més de 2000 habitants i un camp d'esports a tots els pobles amb més de 1000 habitants. També tots els municipis amb escola han de tenir una pista poliesportiva, els municipis amb institut de secundària tindran un gimnàs i cada comarca tindrà almenys una pista d'atletisme.
Entre altres actuacions emmarcades al Pla director, es construirà un pavelló esportiu a Cornudella de Montsant i a Premià de Mar i d'una zona esportiva a Les Masies de Voltregà.

## Referències

* ↑ «El pla preveu la construcció de 604 instal·lacions esportives fins al 2011». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2010-09-08. [Consulta: 15 març 2010]. PDF
* ↑ C. Gutiérrez. «Cornudella de Montsant comença a construir el pavelló poliesportiu annex al camp de futbol». El Punt, 15-02-2010. [Consulta: 17 març 2010].
* ↑ «L'Ajuntament de Premià de Mar demana un nou pavelló i un altre camp de futbol a la Generalitat». L'Avui, 16-06-2009. [Consulta: 17 març 2010].
* ↑ «L'Ajuntament de Premià de Mar demana un nou pavelló i un altre camp de futbol a la Generalitat». 3cat24.cat, 28-11-2007. [Consulta: 17 març 2010].
* ↑ Marc Riera i Morató. «Les Masies de Voltregà aprova el pla d'equipaments esportius que preveu na zona esportiva al Despujol, a l'entorn de la piscina actual». L'Avui, 16-06-2009. [Consulta: 17 març 2010].

## Enllaços externs

* «Rafel Niubò: “Després de 17 anys culminem una obra gegantina, de la qual es beneficien més de 600.000 catalans”». Generalitat de Catalunya, 27-05-2005. [Consulta: 15 març 2010].
# AES

«AES» té aquests significats:
* Alternativa Española (AES) és un partit polític de la dreta espanyola.
* Advanced Encryption Standard (AES) és un sistema de xifrat per blocs americà.
* Aes designa les primeres monedas de la republicana romana: Aes rude, Aes signatum i Aes grave
# Universitat de Versalles Saint-Quentin-en-Yvelines

Universitat de Versalles Saint-Quentin-en-Yvelines (en francès Université de Versailles-Saint-Quentin-en-Yvelines) és una universitat pública francesa fundada el 1991 i situada a Versalles.

## Fundació

La Fundació Universitat de Versailles Saint-Quentin-en-Yvelines (Francès Fondation Université de Versailles-Saint-Quentin-en-Yvelines) és un òrgan administratiu independent que va ser establerta per UVSQ en un esforç per estimular i promoure el desenvolupament de la filantropia.
Després de la creació de la Fundació per a l'any 2011, el lliurament de les primeres subvencions per donar suport a l'experiència internacional es porta a terme en l'any 2014. Entre octubre de 2014 i juny de 2015 representava celebrat la primera campanya de recaptació de fons per a la biblioteca de la universitat. A les iniciatives de fons de solidaritat llançades al novembre de l'any 2015 seguit de Versalles Ciències de Laboratori del mes. El 2016 va veure la presentació dels joves talents primer premi.

### Presidents

* Jean-Luc Vayssière: 2011 - 2016
* Didier Guillemot: 2016 - 2017
* Alain Bui: 2017 - ?

## Referències

* ↑ (francès)L'UVSQ en bref
* ↑ (francès)Portrait de fac : l'UVSQ, une fac « verte »
* ↑ (francès)Fondation UVSQ : humour et originalité au service de l'université Arxivat 2017-07-12 a Wayback Machine.
* ↑ (francès)Création de la fondation partenariale Fondation UVSQ
* ↑ (francès)LA COLLECTE DES BIBLIOTHÈQUES DE L'UNIVERSITÉ VERSAILLES-SAINT-QUENTIN PROGRESSE Arxivat 2016-12-22 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Universitat de Versalles Saint-Quentin-en-Yvelines
* Fundació UVSQ
# Zosterop groc

El zosterop groc (Zosterops flavus) és un ocell de la família dels zosteròpids (Zosteropidae).

## Hàbitat i distribució

Habita manglars, arbusts i bosquets de bambú de les àrees costaneres del nord-oest de Java i sud-est de Borneo.

## Referències

* ↑ «Zosterop groc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Campionats del món de ciclisme en ruta de 1988

Els Campionats del món de ciclisme en ruta de 1988 es disputaren 28 d'agost de 1988 a Ronse, Bèlgica. Per culpa de la disputa dels Jocs Olímpics de Seül sols es disputen dues proves: la Cursa en línia masculina i la contrarellotge per equips femenina.

## Resultats

| Proves : | Or | Or | Argent | Argent | Bronze | Bronze |
| Masculines |||||||
| Cursa en línia masculina detalls | Maurizio Fondriest Itàlia | 7h 02' 11" | Martial Gayant França | + 27" | Juan Fernández Espanya | + 41" |
| Femenines |||||||
| Contrarellotge per equips femenins | Itàlia Monica Bandini Roberta Bonanomi Maria Canins Francesca Galli | - | Unió Soviètica Al·la Iàkovleva Nadesja Kibardina Svetlana Rojkova Laima Zilporite | - | Estats Units Jeannie Golay Phyllis Hines Jane Marshall Leslie Schenk | - |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Itàlia | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 2 | França | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 2 | Unió Soviètica | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 | Estats Units | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4 | Espanya | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 2 | 2 | 2 | 6 |

## Referències

* «Cyclisme - Championnats du Monde - 1988 - Hommes» (en francès). les-sports.info. [Consulta: 23 setembre 2013].
* «Campeonato del Mundo, Ruta, Contrarreloj por Equipos, Elite (F)» (en castellà). sitiodeciclismo.net. [Consulta: 23 setembre 2013].
# B (desambiguació)

«B o b» té aquests significats:
* B (numismàtica), símbol de la ciutat de Barcelona a les monedes que encunyava
* Astrologia: B, símbol dels bessons.
* Biologia: B, grup sanguini del sistema A0B.
* Calendari: B, segona lletra que representa el dilluns al calendari
* Educació: B S'utilitza com a sistema de qualificació escolar: als països anglosaxons equival al notable i a l'educació primària espanyola s'assigna a una feina que "està bé".
* Física:
** b, símbol del barn, unitat de superfície
** B, representa el nombre bariònic.
** B, lletra del color blau en el sistema de codificació RGB.
* Informàtica:
** b, símbol del bit.
** B, símbol del byte
* Lingüística:
** B, lletra de l'alfabet català
** B o Beta, lletra de l'alfabet grec
** В, lletra de l'alfabet ciríl·lic
* Matemàtiques:
** B Els romans utilitzaven aquest símbol amb el valor de tres-cents; amb una ratlla horitzontal al damunt equivalia a tres mil.
* Música:
** B En la música antiga, representava la nota musical si. Avui dia els alemanys l'utilitzen per representar el si bemoll.
** B Indica una de les dues cares d'un disc fonogràfic o d'una casset, normalment la secundària en discos senzills (singles) i maxi-singles, o la segona cara en els LP i cassetes.
* Química:
** B símbol químic del bor.
** B identifica la vitamina B.
* Vehicles: B Identifica els vehicles de Bèlgica.
* Vídeo: Indica una de les cares d'una cinta de vídeo del sistema 2000.
Viccionari
# Ba

«Ba» té aquests significats:
* Química: Ba acrònim del Bari (element).
* Antic Egipte: Ba, nom d'Horus del Faraó Teti.
* Geografia: Ba (Fiyi), localitat de l'illa de Viti Levu.
* Mitologia egípcia: Ba (mitologia), cos espiritual després de la mort.
* Numismàtica : BA (numismàtica), símbol que apareix en determinades monedes batudes a Barcelona.
* Lingüística: Bā, lletra de l'alfabet àrab.
* Biografies: Mariama Bâ (? - Dakar), novel·lista, professora i feminista africana.
* Ferrocarril: Bloqueig automàtic, sistema de bloqueig de control ferroviari
Viccionari
# Departaments del Camerun

Les Províncies del Camerun es divideixen en 58 divisions o departaments (départements). Les divisions se subdivideixen en sot-divisions de districtes (arrondissements) i districtes. Les divisions s'enumeren a continuació, per província.

## Adamawa (Adoumwoa)

La província d'Adamawa del Camerun conté els següents cinc departaments:
* Djérem
* Faro-et-Déo
* Mayo-Banyo
* Mbéré
* Vina

## Vegeu també

* Províncies del Camerun
# Kent Bach

Kent Bach (nascut el 1943) és un filòsof americà i professor de filosofia a la Universitat Estatal de San Francisco. Les seves principals àrees de recerca inclouen la filosofia del llenguatge, la lingüística i l'epistemologia. És autor de tres llibres: Exit-existentialism: A philosophy of self-awareness, Linguistic Communication and Speech Acts i Thought and Reference.

## Obra

* Bach, Kent, Exit-existentialism;: A philosophy of self-awareness, Wadsworth Pub. Co, 1973. ISBN 0-534-00309-5
* Bach, Kent i Harnish, Robert M., Linguistic Communication and Speech Acts, The MIT Press, 1982. ISBN 0-262-52078-8
* Bach, Kent, Thought and Reference, Oxford University Press. ISBN 0-19-824077-5

## Enllaços externs

* Lloc web de Kent Bach (anglès)
* Kent Bach sobre la filosofia del vi (anglès)
# Baza Drofà

Baza Drofà (en rus: Переяславка) és un poble (un possiólok) del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2019 tenia 501 habitants. Pertany al districte rural de Lazó.

## Referències

* ↑ Закон Хабаровского края от 14.03.2005 № 264 «Об административных центрах сельских поселений и муниципальных районов Хабаровского края»
# Zicavo

Zicavo (en cors Zicavu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 1999 tenia 237 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 354 | 404 | 302 | 269 | 245 | 237 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Marie-Jeanne Vidaillet-Peretti | | |
# Campionats del món de ciclisme en ruta de 1979

Els Campionats del món de ciclisme en ruta de 1979 es disputaren del 22 al 26 d'agost de 1979 a Valkenburg, Països Baixos.

## Resultats

| Proves : | Or | Or | Argent | Argent | Bronze | Bronze |
| Masculines |||||||
| Cursa en línia masculina detalls | Jan Raas Països Baixos | 7h 03' 09" | Dietrich Thurau RFA | m. t. | Jean-René Bernaudeau França | m. t. |
| Cursa en línia masculina amateur | Gianni Giacomini Itàlia | 4h 19' 26" | Jan Jankiewicz Polònia | m. t. | Bernd Drogan Alemanya de l'Est | + 1" |
| Contrarellotge per equips masculins | Alemanya de l'Est Bernd Drogan Hans-Joachim Hartnick Andreas Petermann Falk Boden | 1h 58' 29" | Polònia Jan Jankiewicz Czesław Lang Stefan Ciekanski Witold Plutecki | + 2' 04" | Noruega Geir Digerud Morten Saether Jostein Wilmann Hans-Peter Odegaard | + 2' 13" |
| Femenines |||||||
| Cursa en línia femenina detalls | Petra de Bruin Països Baixos | 1h 43' 57" | Jen de Smet Bèlgica | m. t. | Beate Habetz RFA | + 26" |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Països Baixos | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 2 | Alemanya de l'Est | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 3 | Itàlia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | RFA | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 | Polònia | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 6 | Bèlgica | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 | França | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 | Noruega | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 4 | 4 | 4 | 12 |

## Referències

* «Cyclisme - Championnats du Monde - 1979 - Hommes» (en francès). les-sports.info. [Consulta: 23 setembre 2013].
* «Cyclisme - Championnats du Monde - 1979 - Femmes» (en francès). les-sports.info. [Consulta: 23 setembre 2013].
* «Campeonato del Mundo, Ruta, Diletantes» (en castellà). sitiodeciclismo.net. [Consulta: 23 setembre 2013].
* «Campeonato del Mundo, Ruta, 100 km Contrarreloj por Equipos, Diletantes» (en castellà). sitiodeciclismo.net. [Consulta: 23 setembre 2013].
# Pla dels Pins (Marfà)

El Pla dels Pins és un pla de muntanya, antigament d'ús agrícola, del terme municipal de Castellcir, al Moianès. Pertany a l'enclavament de la Vall de Marfà. Al pla de gestió mediambiental és llistat com un passadís biològic de petita dimensió.
És a la meitat, aproximadament, del Serrat dels Llamps, a la part meridional de l'enclavament de la Vall de Marfà. És el de més a ponent de tres plans successius que uneixen el Serrat dels Llamps amb Pujalt i el Serrat de la Descàrrega: més a llevant hi ha el Pla d'Olis i més lluny en la mateixa direcció el Pla de l'Alzina.
Travessa aquest pla el Camí de la Closella, que ressegueix la carena dels tres plans abans esmentats. Aquest pla rep aquest nom per la presència abundosa de pins en aquest indret, que no és un arbre corrent en aquests verals.

## Referències

* ↑ «Auditoria ambiental: sistemes naturals agraris» (pdf) p. 25, 28. Moianès, s.d.
* ↑ «Pla dels Pins en el seu entorn». Institut Cartogràfic de Catalunya. [Consulta: 15 gener 2018].
* ↑ Garcia-Pey, Enric. Castellcir. Recull d'onomàstica. Barcelona: ICC - Societat d'Onomàstica, 2005, p. 102.
# Pirocroïta

La pirocroïta és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de la brucita. Tep el nom del grec πύρ, "foc", i χρώσις, "colorant", en al·lusió al canvi de color després de la ignició.

## Característiques

La pirocroïta és un hidròxid de fórmula química Mn(OH)₂. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2,5 i 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la pirocroïta pertany a «04.FE - Hidròxids (sense V o U) amb OH, sense H₂O; làmines d'octaedres que comparetixen angles» juntament amb els següents minerals: amakinita, brucita, portlandita, theofrastita, portlandita, bayerita, doyleïta, gibbsita, nordstrandita, boehmita, lepidocrocita, grimaldiïta, heterogenita, feitknechtita, litioforita, quenselita, ferrihidrita, feroxihita, vernadita i quetzalcoatlita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Stora Pajsberg, a la localitat de Pajsberg, dins el municipi de Filipstad (Comtat de Värmland, Suècia). Tot i tractar-se d'una espècie no gaire habitual ha estat descrita en tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida.

## Referències

* ↑ «Pyrochroite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 març 2021].
# Pirogovka

Pirogovka (en rus: Пироговка) és un poble de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2021 tenia 770 habitants.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Б) 1:100000. Астраханская область и Калмыкия». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Akhtubinka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2019-02-24. [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Регионы России → Астраханская обл. → Харабалинский р-н → Ахтубинка с.». Arxivat de l'original el 2015-03-24. [Consulta: 10 setembre 2020].
# Plaetoria de jure dicundo

La lex Plaetoria de jure dicundo va ser una antiga llei romana que establia que el pretor urbà havia de portar dos lictors davant seu, i havia d'administrar justícia del matí fins a la caiguda el sol. Està datada l'any 366 aC i va ser proposada per Marc Pletori, tribú de la plebs.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 133 [Consulta: 15 abril 2022].
# PlayStation Store

PlayStation Store és un servei de compra de continguts en línia a la disposició dels usuaris de les consoles PlayStation 3, PlayStation 4, PlayStation 5, PlayStation Portable i PlayStation Vita a través de PlayStation Network. La botiga ofereix una àmplia gamma de contingut descarregable tant per a la compra o de forma gratuïta. A partir de 16 de maig de 2008 s'han produït més de 140 milions de descàrregues des de PlayStation Store a tot el món. Es va llençar l'11 de novembre de 2006.

## Accés
### Compte Principal en PSN

Per accedir als continguts de la PlayStation Store cal tenir un compte principal a PSN. Cada usuari té una llista de descàrrega que és un registre de tots els elements prèviament adquirits. Un usuari convidat pot utilitzar el compte principal per descarregar contingut gratuït o per comprar contingut en una altra consola, però cada compte només es pot utilitzar en un màxim de dues consoles. Per accedir a PlayStation Store cal comptar amb el darrer firmware.

### Moneder

Cada compte principal està associat a un moneder virtual que s'acreditarà a totes i cadascuna de les compres. Els diners del moneder virtual no poden ser traslladats a un altre compte ni tan sols a la mateixa consola.
Els diners poden ser afegits al moneder a través de diferents sistemes de pagament encara que alguns d'aquests no es troben disponibles a tots els països.

## Referències

* ↑ «PlayStation Business Review (Page 4)», 26-06-2008. Arxivat de l'original el 6 de septiembre de 2008. [Consulta: 26 juny 2008].
* ↑ «PS3 sells out at launch». BBC, 11-11-2006 [Consulta: January 14, 2008].

## Web oficial

* Web oficial (anglès)
# Plasmidi Ti

El plasmidi Ti és un plasmidi circular que fa servir l'Agrobacterium tumefaciens per transduir el seu material genètic a les plantes.
El plasmidi té 196 gens que codifiquen per a 195 proteïnes. No hi ha cap ARN estructural. La llargada és de 206.479 nt amb un contingut en GC del 56%; el 81% és seqüència codificant. No conté cap pseudogen.
La modificació del plasmidi ha estat una eina molt important per a l'obtenció de plantes transgèniques. És el vector genètic actual més eficient per introduir mutacions estables en llinatges vegetals. El que es fa és inserir el material genètic que es vol introduir en substitució dels gens implicats en la síntesi d'opines, necessaris per a la parasitació de la planta, però sense profit per al desenvolupament.

## Enllaços externs

* Seqüència completa del plasmidi pTi-SAKURA de l'Agrobacterium tumefaciens (anglès)
# Podranea ricasoliana

Podranea ricasoliana és una espècie de planta enfiladissa amb flors de color rosa púrpura, originària de l'Àfrica del Sud. Aquesta planta es caracteritza per tenir fulles verdes i llargues, i per produir flors molt grans que poden arribar a mesurar fins a 15 cm de diàmetre. La Podranea ricasoliana rep els noms vulgars de bignònia rosa o bignònia de flor rosa.

## Descripció

És una planta enfiladissa de tiges llenyosos, sense circells. És vigorosa i de ràpid creixement. Posseeix fulles pinnades, amb 5-9(-11) folíols lanceolat-ovats a amplament oblongo-el·líptics, de 2-7 x 1-3 cm o quelcom més grans en els brots nous; són de color verd fosc, amb el marge quelcom dentat, base cuneada, sovint quelcom asimètrica, i l'àpex de curta a llargament acuminat. Peciòlul de 0,8-1 cm de llargada. Destaquen les seves inflorescències en panícules terminals multiflores. Les flors tenen un càlid acampanat, inflat, d' 1,2-1,8 cm de longitud, amb dents triangulars curtes; corol·la de 6-8 cm de llarg i altres tants de diàmetre, exteriorment de color rosa amb venes vermelloses a la gola i interiorment de color groc cremós pàl·lid. Les seues flors solen aparèixer a l'estiu i a començaments de la tardor. El seu fruit és una càpsula linear amb llavors alades i rara vegada es produeix en cultiu.

## Distribució i origen

Planta originària de Sud-àfrica i distribuïda per tot el món, principalment les regions temperades.

## Potencial invasor

El potencial invasor de la planta depèn del lloc. En zones més càlides com les mediterrànies aquest pot ser quelcom elevat però actualment no presenta un perill per a les plantes autòctones.

## Ús paisatgístic

El caràcter enfilador de la planta fa que sol ser utilitzada per entapissar murs i crear pèrgoles. Necessitarà d' algun tipus d' estructura a mode de suport on se la pugui anar subjectant a mesura que va creixent. Pot arribar a cobrir un mur ampli en poc temps.
Necessita ser ubicada en situacions ben assolellades, però és especialment sensible a la pluja quan està florida, és perfecta per a zones temperades, fins i tot quelcom seques.

## Propagació

Es multiplica per llavors sembrades a la primavera i per esqueixos a la primavera i a l'estiu.

## Plagues i malalties més freqüents

No sol tenir problemes amb plagues d'insectes, ocasionalment poden aparèixer polzes a les flors i/o tigres tendres, són fàcils d'erradicar si tractem les plantes afectades a l'inici de les seves aparició, amb algun producte dels que es poden trobar al mercat. Pot presentar problemes amb fongs i podridura d'arrels en situacions de mal drenatge i excessiu reg.

## Referències

* ↑ The biodiversity of African plants : proceedings XIVth AETFAT Congress 22-27 August 1994, Wageningen, the Netherlands. Dordrecht: Springer Netherlands, 1996. ISBN 978-94-009-0285-5.
* ↑ Kate., Bryant,. The complete encyclopedia of garden plants. Thunder Bay Press, 2004. ISBN 1-59223-194-2.
* ↑ (U.S.), National Plant Data Center. National PLANTS database. [National Plant Data Center], [1996-].
# Pont del Collet

El Pont del Collet o Pont de la Golarda és un pont del terme de Monistrol de Calders, a la comarca del Moianès, de la Catalunya Central.
Està situat a la sortida -o entrada- nord-oest del poble de Monistrol de Calders, damunt de la Golarda, a uns 50 metres a llevant d'on s'uneixen la Golarda i la riera de Sant Joan per formar el Calders. És molt a prop al nord-est del Pont del Tasar.
Deu el seu nom al lloc on es troba, conegut com a Collet: al seu sud-est hi ha el Collet i la Font del Collet.
És un pont de carreus de pedra, amb cinc arcs rebaixats, construït el 1904. Els pilars són atalussats i acaben amb una motllura. Modernament la calçada s'ha ampliat amb una mènsula.

## Referències

* 1 2 «Pont del Collet | Mapes de Patrimoni Cultural». [Consulta: 30 agost 2022].
* 1 2 3 4 5 Lacuesta, Raquel. Ponts de la província de Barcelona : comunicacions i paisatge. Barcelona: Diputació de Barcelona, 2008. ISBN 978-84-9803-303-8.
* 1 2 «ICGC - Vissir3». [Consulta: 30 agost 2022].

## Bibliografia

* Erill i Pinyot, Gustau; Gual i Purtí (Fotografies), Jordi; Manent i Oristrell (Cartografia), Llibert. Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Monistrol de Calders - Moià: Ajuntament de Monistrol de Calders - Gràfiques Ister, 2006 (Pedra i aigua, 1). ISBN DL. B-54.339/2006.
* Perarnau i Llorens, Jaume; Piñero i Subirana, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993.
# Pont del Cap del Terme

El Pont del Cap del Terme és un monument del municipi de Golmés (Pla d'Urgell) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un pont de pedra d'un sol buit amb una obertura d'un terç de circumferència. L'arc és adovellat seguint la inclinació de la clau. L'intradós està constituït per carreus rectangulars de mitja grandària. Per damunt de l'ull el dintell s'estableix sense deixar quasi pany de paret, degut a la poca fondària del braç del canal; està format per dos motllures que sobresurten, deixant-ne una al mig rebaixada. Es compon de carreus allargats.

## Història

El Canal d'Urgell, construït entre 1861 i 1865, comportà la construcció de tota la infraestructura necessària. En totes les seves obres es pot observar una confluència de materials i de paràmetres estilístics que fan que quasi es converteixi en una arquitectura identificable per l'estil. Usen l'opus incertum. Aquest pont pertany al tram del canal al seu pas per Vilanova de Bellpuig i Golmés. És representatiu de tots els ponts del Canal, ja que tots segueixen les mateixes línies.

## Referències

* 1 2 «Pont del Cap del Terme». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2013].

## Enllaços externs

* Macià, Montse «Pont del Cap del Terme (foto històrica)». Calaix, 01-12-1989.