OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Paradoxa del cocodril

La paradoxa del cocodril, també coneguda com el dilema del cocodril, és una paradoxa lògica de la mateixa família de la paradoxa del mentider. La premissa declara que un cocodril, que ha robat un nen, promet a la mare que el seu nen serà retornat si i només si poden pronosticar correctament si el cocodril retornarà el nen o no.
La transacció és lògica però imprevisible si la mare endevina que el nen serà retornat, però un dilema sorgeix per al cocodril si la mare endevina que el nen no serà retornat. En efecte, en el cas que el cocodril decideixi mantenir el nen, violarà els termes acordats: la predicció de la mare ha estat validada, i el nen hauria de ser retornat. Tanmateix, en el cas que el cocodril decideixi tornar el nen, també violarà els termes, fins i tot si aquesta decisió és basada en el resultat anterior: la predicció de la mare ha estat negada, i el nen no hauria de ser retornat. La qüestió de què hauria de fer el cocodril és doncs paradoxal, i no hi ha cap solució justificable.
El dilema de cocodril serveix per a exposar alguns dels problemes lògics presents pel metaconeixement. En aquest sentit, és similar en construcció a la paradoxa de l'examen sorpresa, el qual Richard Montague (1960) va utilitzar per demostrar que les suposicions següents sobre el coneixement són inconsistents quan es proven combinadament:
    (i) Si es sabut que ρ és cert, aleshores ρ.
    (ii) És sabut que (i).
    (iii) Si ρ implica σ, i ρ és sabut ser cert, aleshores σ és també sabut ser cert.
Fonts gregues antigues parlen del dilema de cocodril per primer cop.

## Vegeu també

* Paradoxa del penjat
* Paradoxa d'Epimènides: una paradoxa que aparenta ser una versió de la paradoxa del mentider, però que realment no ho és.

## Referències

* 1 2 Barile, Margherita. «Crococile Dilemma – MathWorld». [Consulta: 5 setembre 2009].
* 1 2 J. Siekmann. Lecture Notes in Artificial Intelligence. Springer-Verlag, 1989, p. 14. ISBN 3540530827.
* ↑ Young, Ronald E. Traveling East. iUniverse, 2005, p. 8–9. ISBN 0595795846.
* ↑ Murray, Richard. Murray's Compendium of logic, 1847, p. 159.
# Paradoxa del gat amb mantega

La paradoxa del gat amb mantega és una paradoxa humorística basada en el fet que un gat sempre cau sobre les seves potes, i una torrada amb mantega sempre cau sobre la part de la mantega. La paradoxa apareix quan es considera el que passaria si es lliga una torrada amb mantega (amb la cara amb mantega cap a l'exterior) sobre l'esquena d'un gat, i es deixa caure el gat des d'una altura important. La paradoxa va ser creada per l'artista John Frazee de Kingston i va guanyar el concurs de la revista Omni sobre paradoxes l'any 1993.
Una anàlisi irònica pot portar a la conclusió que l'experiment produiria un efecte antigravitatori. Mentre el gat cau a terra es gira per caure sobre les seves potes, però alhora la torrada amb mantega ha de caure sobre la part amb mantega que és a l'esquena del gat. Aleshores, el conjunt gat-torrada alentiria la caiguda i començaria a girar, per arribar finalment a un estat estacionari a prop del terra, on giraria ràpidament, ja que el costat de la torrada amb mantega i les potes del gat intentarien aterrar del seu costat. Es produeix, doncs, una màquina de moviment perpetu. Sempre dins aquesta anàlisi irònica, es podria regular la quantitat de mantega per igualar la força de les potes del gat.

## Referències

* ↑ Morris, Scot «I have a theory...» (en anglès). Omni, 15, 9, 01-07-1993, pàg. 96.

## Enllaços externs

* Vídeo il·lustratiu de la paradoxa del gat amb la torrada de mantega - "Youtube" (anglès).
* Vídeo explicatiu de la paradoxa del gat amb mantega - "Youtube" (anglès).
* Consideracions sobre la paradoxa del gat amb mantega (anglès).
# Cell (desambiguació)

«Cell» té aquests significats:
* Informàtica:
** Cell, microprocessador
* Literatura:
** El mòbil de Stephen King
Viccionari
# Celiomontà

Celiomontà (llatí: Caeliomontanus) va ser un agnomen emprat per la família dels Tricost, membres de la gens Virgínia. El nom de Celiomontà el van adoptar segurament perquè el casal familiar es trobava al turó anomenat Celi, per distingir-los d'altres membres de la mateixa gens, com ara els Esquilí.
Els principals personatges van ser:
* Tit Virgini Tricost Celiomontà, cònsol el 496 aC.
* Aulus Virgini Tricost Celiomontà, cònsol el 494 aC germà de l'anterior.
* Aulus Virgini Tricost Celiomontà, cònsol el 469 aC fill de l'anterior.
* Espuri Virgini Tricost Celiomontà, cònsol el 456 aC germà de l'anterior
* Tit Virgini Tricost Celiomontà cònsol el 448 aC fill de l'anterior.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 532.
# Cell Broadcast

El Cell Broadcast (SMS-CB), difusió de cel·la o difusió cel·lular), és una característica de la tecnologia mòbil definida pel comitè ETSI GSM i és part de l'estàndard GSM. També es coneix com a "Servei de Missatges Curts-Cell Broadcast" (SMS-CB). La tecnologia, permet l'enviament simultani de missatges a múltiples usuaris en una àrea específica, i està disponible en alguns operadors mòbils.
El servei permet que els clients de telefonia mòbil, que hagin activat el canal respectiu, rebin els missatges SMS-CB adreçats a l'àrea on es troben. Els usuaris han d'estar localitzats en una determinada àrea de cobertura de la xarxa. i, també és necessari que el terminal suporti aquesta funció.
Aquesta tecnologia permet crear canals de comunicació amb els mòbils que es trobin en una àrea geogràfica específica, fet que la converteix en un potent instrument per a serveis d'informació locals o associats a la posició, fent possible la selecció del tema o canal d'interès per a l'usuari (Sistema d'Alerta d'emergència, notícies, esport, informació meteorològica, trànsit, farmàcies de guàrdia, taxis, etc.).
Així, per exemple, si es divideix Espanya en províncies, al canal 040 (meteorologia), cada província hi pot tenir una informació diferent, i el mateix passaria amb el canal 024 (farmàcies). Per a la recepció d'aquests missatges no fa falta enviar primer un missatge perquè et retorni la informació, sinó tan sols activar el canal respectiu.

## Vegeu també

* Sistema d'Alerta d'emergència
* NOAA
* Alerta d'emergències al mòbil de la Unió Europea

## Referències

* 1 2 Harri Holma; Antti Toskala WCDMA for UMTS: HSPA Evolution and LTE. John Wiley & Sons, 28 octubre 2010, p. 86–. ISBN 978-1-119-99190-8.
* 1 2 3 «SABP: Service Area Broadcast Protocol» (en anglès).

## Enllaços externs

* Cell Broadcast Forum Arxivat 2007-05-05 a Wayback Machine. (en anglès)
* BackStream | Cell Broadcast Company (anglès)
* FEMA: Sistema d'Alerta Pública Integrada (IPAWS)
* Prova del Sistema d'Alerta Mòbil comercial a San Diego
* Llista de telèfons mòbils capaços d'alerta d'emergència sense fil amb instruccions per habilitar-la (WEA) Arxivat 2016-03-07 a Wayback Machine.
# Aglaeactis

Aglaeactis és un gènere d'ocells de la subfamília dels lesbins (Lesbiinae) dins la família dels troquílids (Trochilidae) que habita zones andines des de Bolívia fins a Colòmbia.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, 2024) aquest gènere conté quatre espècies:
* colibrí condecorat (Aglaeactis castelnaudii).
* colibrí courenc (Aglaeactis cupripennis).
* colibrí d'Alice (Aglaeactis aliciae).
* colibrí dorsiblau (Aglaeactis pamela).

## Referències

* 1 2 «Hummingbirds» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 27 desembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 147. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Albert II de Tirol

    No s'ha de confondre amb el duc Albert II de Gorízia-Tirol, que va viure dos segles després (+ el 1292)
Albert II de Tirol (1055 - 1110/1125) fou comte de Tirol i vogt de Trent, i residia al castell de Tirol prop de Merano.
Es va casar amb Adelaida d'origen incert, que podria ser Adelaida d'Andechs (filla d'Arnold comte de Diessen i de Gisela), ja que el seu segon fill va portar el nom de Bertold, propi de la casa d'Andechs o Diessen, però hi ha altres possibilitats. Va tenir dos fills:
* Albert III de Tirol (+ 24 de gener de 1165), el successor del seu pare
* Bertold I de Tirol (+ 7 de març de 1180)

## Referències

* Genealogia
# Pedro Juan de Lastanosa

Pedro Juan de Lastanosa (prop de Montsó (Osca), principis del s. XVI - 29 de juny de 1576) matemàtic, cartògraf i enginyer espanyol.

## Biografia

Va estudiar a les universitats d'Osca, Alcalá, Salamanca, París i Lovaina, sent doctor en teologia i bones lletres.
En 1553, a Brussel·les, va ordenar Los dos libros de Geometria práctica d'Oroncio Fineo, traduïts al castellà per Jeroni Girava. Posteriorment es trasllada a Itàlia al servei del virrei de Nàpols (1559).
El 1563, ja de tornada a Espanya, entra al servei de Felipe II, treballant en les obres del Alcázar de Madrid, amb Joan Baptista de Toledo, que tenia en aquells dies com ajudants a Joan de València i a Juan de Herrera. En 1565 se li encarrega de visitar les obres del Canal Imperial d'Aragó, com a expert en obres hidràuliques.
A partir de l'any següent, 1566, comença la participació de Lastanosa en la Descripción y Corografía de España, juntament amb el matemàtic Pedro Esquivel, treball que van realitzar per triangulació i per al qual van dissenyar diversos instruments.
Segons hipòtesi de Nicolás García Tapia, podria ser l'autor de Los veintiún libros de los ingenios y de las máquinas, conegut com el Pseudo-Juanelo Turriano, un manuscrit perdut del XVI del qual se'n conserva una còpia i que tracta fonamentalment sobre enginyeria hidràulica. Tapia l'atribueix a Pedro Juan de Lastanosa, ja que va ser «enginyer de Felip II».

## Vegeu també

* Juan de Herrera
* Jeroni Girava
* Pseudo-Juanelo
* David Abulafia

## Referències

* ↑ «Fineo, Oroncio, Los dos libros de la Geometría práctica, mss. 1553, trads. Hierónimo Girava y». Arxivat de l'original el 2013-06-14. [Consulta: 29 desembre 2012].
* ↑ Los dos libros de la geometria Practica de Fineo
* ↑ Andrea Palladio; Joaquín Arnau. Universidad Politécnica de Valencia. Departamento de Composición Arquitectónica. Palladio 1508- 2008. Una Visión de la Antigüedad. General Edic. Arquitectura, p. 77–. GGKEY:1S67H9K10HA [Consulta: 9 desembre 2012].

## Bibliografia

* Nicolás García Tapia, Pedro Juan de Lastanosa y Pseudo-Juanelo Turriano

## Enllaços externs

* Vicenzo Juan de Lastanosa Arxivat 2012-06-28 a Wayback Machine.
* ... lastanosa.com Projecte Lastanosa Arxivat 2016-04-22 a Wayback Machine.
* un-manuscrito-sorprendente-los-veintiun
# Centre memorial de Kigali

El Centre memorial de Kigali és un museu situat a Kigali, Ruanda, sobre el genocidi de Ruanda. Es va inaugurar coincidint amb el 10è Aniversari del genocidi que va patir Ruanda, el mes d'abril de 2004. El centre ofereix un lloc on enterrar les víctimes del conflicte que van ser localitzades en fosses comunes al voltant de la ciutat, i avui hi són enterrades més de 250.000 persones. També hi trobem els "Jardins de la memòria", un espai creat per a la reflexió, i el "Mur dels Noms", on es mostren els noms de les víctimes que s'han pogut identificar.
El 1990 l'organització Front Patriòtic Rwandès, formada per refugiats de l'ètnia tutsi a Uganda, llançà una ofensiva armada contra la capital ruandesa des d'aquest país. El 1991, el president hutu Juvenal Habyarimana aconseguí, gràcies al suport militar francès, vèncer l'ofensiva guerrillera del FPR i el 1993 es van signar els acords de pau d'Arusha, que implicaren una pacificació supervisada pels cascs blaus de l'ONU; però l'atemptat contra Habyarimana l'abril de 1994 tornà a fer esclatar les tensions ètniques i els paramilitars hutus es llançaren a eliminar l'oposició tutsi. Els enfrontaments desembocaren en un genocidi d'aquesta ètnia.

## Referències

* 1 2 «Centre memorial de Kigali». Memorial Democràtic. Gencat. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2016. [Consulta: 7 gener 2017].
# Park Sung-chul

Park Sung-chul o Pak Song-chol (idioma coreà: 박성철; 2 de setembre de 1913 - 28 d'octubre de 2008) va ser un polític nord-coreà i Premier de Corea del Nord entre 1976 i 1977.
Es va unir a l'Exèrcit Revolucionari del Poble de Corea el 1934 i va tenir participació en la Guerra de Corea. Entre 1959 i 1962 va ser nomenat ministre d'Exteriors i en 1970 va ser nomenat vicepremier de Corea del Nord. Va tenir un paper important en signar la Declaració Conjunta Nord-Sud del 4 juliol 1972 i va fer una visita no oficial a Corea del Sud per reunir-se amb el President Park Chung-hee, amb mires d'aplicar la declaració conjunta i negociar una possible reunificació coreana. En 1976 va ser escollit com Premier i va governar fins a l'any següent, quan va ser nomenat Vicepresident de la República. El 1998 es va retirar de la vida pública i va ser nomenat vicepresident Honorari del Presidium de l'Assemblea Suprema del Poble.
Va ser un dels ex caps de govern més vells del món.
Va ser un membre important del politburó del Partit dels Treballadors de Corea fins a 2003 quan va aparèixer públicament per última vegada. Va morir en 2008 després d'una llarga malaltia, segons els mitjans oficials de comunicació nord-coreans.

## Referències

* ↑ «DPRK senior official dies _English_Xinhua». [Consulta: 27 gener 2017].
# Pau Gasull Sardà

Pau Gasull Sardà (Reus, 1888 - Barcelona, 1963) va ser un comerciant i polític català.
Era fill de Feliu Gasull Roig, un ric comerciant que va fer construir la Casa Gasull a Reus, on Pau va treballar uns anys. Es va casar amb Teresa Vilella, germana dels empresaris i banquers reusencs Joan i Gaietà Vilella Puig. Dedicat al sector del comerç de l'oli, s'instal·là a Barcelona el 1924 i va ser president del Sindicat d'Exportadors d'Oli d'Oliva del 1932 al 1934. Elegit diputat provincial pel districte de Reus, formà part de la Diputació de Tarragona els anys 1917 i 1919. Va ser membre de la comissió de Foment, i en la primera legislatura, de la comissió Permanent d'Actes i de la Junta d'Obres del Port. Actuà com a secretari de la corporació. Durant la dictadura de Primo de Rivera, va ser nomenat diputat pel governador civil el 24 de gener de 1924, després d'haver dissolt l'anterior consistori elegit democràticament, i va ocupar una plaça en la comissió Central de Governació, únic i suprem organisme executiu de la corporació provincial. Més endavant va ser vicepresident de la junta directiva del Cercle Republicà Possibilista de Reus el febrer de 1930, i regidor municipal de Reus elegit en les eleccions de gener de 1934, en representació d'Acció Catalana Republicana. Va presidir també la comissió organitzadora de la II Exposició d'Aplicacions d'Electricitat a l'Agricultura, celebrada a Reus l'any 1932.

## Referències

* ↑ Perea Simon, Eugeni. «Gasull i Sardà, Pau». Els diputats de la Mancomunitat de Catalunya. Institut Ramon Muntaner. [Consulta: 21-V-2017].
# Aequidens rivulatus

Aequidens rivulatus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes que es troba a Sud-amèrica: des del riu Esmeraldas (Equador) fins al riu Tumbes (Perú).
Els mascles poden assolir els 20 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 «Aequidens rivulatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Eigenmann, C. H. i W. L. Bray: A revision of the American Cichlidae. Ann. N.Y. Acad. Sci. 7: 607-624. Any 1894.
* Günther, A. 1860. Second list of cold-blooded vertebrata collected by Mr. Fraser in the Andes of western Ecuador. Proceedings of the Zoological Society of London. 1859 (pt 3): 402-420.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. 1986. Cichlid fishes of the Amazon River drainage of Peru. Swedish Museum of Natural History, Estocolm, Suècia, 431 pp.
* Kullander, S. O. i H. Nijssen: The cichlids of Surinam. E.J. Brill, Leiden and other cities, XXXIII+256 pp. Any 1989.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ortega, H. i R.P. Vari, 1986. Annotated checklist of the freshwater fishes of Peru. Smithson. Contrib. Zool. (437):1-25.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Staeck, W. 2003. Cichliden-Lexikon, Tiel 3: Südamerikanische Zwergbuntbarsche. Dähne Verlag. Cichliden-Lexikon Tiel 3: 1-219.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cervesa de fruita

Una cervesa de fruita és un estil de cervesa belga i un dels estils típics reconeguts com a Patrimoni Cultural Immaterial de la Humanitat el 2016.
Tot i que cada cerveser té les seves particularitats i secrets de fabricació, es fa amb una cervesa de base, a la qual s'afegeix a un cert moment del procés fruita o suc de fruita fresc. Sigui a l'inici de la fabricació quan la fruita es fermenta junts amb la malta, sigui més tard quan l'aport de fructosa provoca una segona fermentació. Quin que sigui el mètode, la major part dels sucres es transforma en alcohol i diòxid de carboni.
Això dona al producte final un gust fresc i fruitós, però mai dolçàs. Les fruites més utilitzades són drupes com guinders, entre d'altres per fer la famosa kriek belga, pressecs o encara rosàcies com gerds i pomes. En la cerveseria artesana contemporània, també es fan experiments amb espècies menys tradicionals. Son generalment considerades com cerveses d'estiu.
S'ha de distingir la cervesa de fruita de la cervesa aromatitzada amb fruita i els còctels de cervesa. La cervesa aromatizada només es una mescla de cervesa normal, acabada amb un suc o xarop de fruita i aromes tot just abans d'embotellar, sense que la fruita intervingui en el procés de fermentació. Els còctels de cervesa són mescles, generalment mig cervesa, mig gasosa comparable al còctel negre d'estiu.
Per simplificar el procés, i fer-lo més barat, alguns cervesers industrials agreguen sucre, sucs concentrats i colorants en lloc de fruita natural i escurcen el temps de maduració artificialment. Aquests productes industrials força dolços semblen més un còctel de cervesa hi han fet malbé a la reputació de la veritable cervesa de fruita que té un gust molt més complex. L'etiquetatge no sempre permet fer la diferència i molts consumidors inexperts confonen còctel de cervesa amb una veritable cervesa de fruita.

## Unes cerveses de fruita destacades

* Belgues: Kriek, Saison-Pêche, Liefmans framboise, Pêcheresse
* Catalanes: Moska Poma de Girona

## Referències

* 1 2 «Les bières belges » Bières fruités» (en francès). Bierebel. [Consulta: 1r desembre 2016].
* ↑ Oliver, Garrett; Colicchio, Tom. The Oxford Companion to Beer (en anglès). Oxford University Press, 2011, p. 445. ISBN 9780199912100.
* ↑ «Cerveses d'alta fermentació - Cervesa de fruita». Visit Flanders. Arxivat de l'original el 2016-12-02. [Consulta: 1r desembre 2016].
* ↑ Gadringer, Melanie «Ein Plädoyer für Belgisches Fruchtbier» (en alemany). Falstaff, 13-09-2016. Arxivat de l'original el 2016-12-02 [Consulta: 1r desembre 2016].
* ↑ «Moska Poma». Arxivat de l'original el 2016-12-01. [Consulta: 1r desembre 2016].

## Enllaços externs

* Raspuzzi, Dawson «Tips for Brewing Fruit Beer» (en anglès). Brew your own, Jul/Aug 2015. Arxivat de l'original el 2016-12-02 [Consulta: 1r desembre 2016].
# Paper maixé

Paper maixé és el nom d'una tècnica artesanal antiga, originària de la Xina, Índia i Pèrsia, consistent en l'elaboració d'objectes, generalment decoratius i artístics, utilitzant pasta de paper. La denominació prové de l'expressió francesa papier mâché (paper mastegat o picat), ja que abans d'existir molins, la pasta s'elaborava mastegant les deixalles de paper.
A Itàlia hi ha una tècnica semblant coneguda com Cartapesta , terme que alguns assignen més específicament a la tècnica de formar capes amb trossos de paper engomats, o usant engrut donant-li la forma desitjada, generalment sobre una base o motlle, mentre que prefereixen la de paper maixé a la tècnica del modelatge de la pasta de paper.
Si es combina amb guix o escaiola, usualment per elaborar escenaris de teatre o cinema, el terme és cartó pedra.
S'ha de distingir del decoupage, tècnica que també s'usa per a decorar objectes amb làmines o retalls de paper i teles primes.

## Usos

En general es fa servir a tot el món per a objectes decoratius i utilitaris i per a decoració en relleu, o per elaborar màscares, disfresses i utilleria o escultures de carnestoltes o per teatre i cinema.
A Mèxic es fa servir per elaborar pinyates, màscares, adorns i escultures en paper com les usades en el dia dels morts.

## Vegeu també

* Kirigami: art del paper retallat
* Origami: art del paper plegat
* Decoupage
* Cartó pedra
* Craquelat

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.150. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 6 desembre 2014].

## Enllaços externs

* Història del paper maixé Arxivat 2006-01-01 a Wayback Machine.
* Història del paper maixé 2 Arxivat 2005-12-29 a Wayback Machine.
* Arxivat 2010-12-11 a Wayback Machine. Com fer paper maixé i treballs manuals
* Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. Receptes diferents per fer paper maixé
# Cheyenne (Wyoming)

Cheyenne és la capital i la ciutat més gran de l'estat de Wyoming, Estats Units d'Amèrica. És igualment la seu del Comtat de Laramie i va ser també la capital del Territori de Wyoming (1868-1890).

## Evolució de la població

* Evolució
* 1900 - 14,087
* 1910 - 11,320
* 1920 - 13,829
* 1930 - 17,361
* 1940 - 22,474
* 1950 - 31,935
* 1960 - 43,505
* 1970 - 41,254
* 1980 - 47,283
* 1990 - 50,008
* 2000 - 53,011
* 2005 - 55,362 (estimació)

## Personatges il·lustres

* Acquanetta.

## Referències

* ↑ «State of Wyoming, U.S. Census Bureau». Arxivat de l'original el 2004-03-28. [Consulta: 19 maig 2007].
Capitals d'estat dels Estats Units :
ALMontgomery
AKJuneau
AZPhoenix
ARLittle Rock
CASacramento
CODenver
CTHartford
DEDover
FLTallahassee
GAAtlanta
HIHonolulu
IDBoise
ILSpringfield
INIndianapolis
IADes Moines
KSTopeka
KYFrankfort
LABaton Rouge
MEAugusta
MDAnnapolis
MABoston
MILansing
MNSaint Paul
MSJackson
MOJefferson City
MTHelena
NELincoln
NVCarson City
NHConcord
NJTrenton
NMSanta Fe
NYAlbany
NCRaleigh
NDBismarck
OHColumbus
OKOklahoma City
ORSalem
PAHarrisburg
RIProvidence
SCColumbia
SDPierre
TNNashville
TXAustin
UTSalt Lake City
VTMontpelier
VARichmond
WAOlympia
WVCharleston
WIMadison
WYCheyenne
DCWashington$^1$ Territoris:
ASPago Pago
GUHagåtña
MPSaipan
PRSan Juan
VICharlotte Amalie :
$^1$ Capital federal. :