OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tineo

«Tineo» té aquests significats:
* Tineo (castellà) o Tinéu (asturià), conceyu del Principat d'Astúries
* Amàlia Tineo i Gil (Navarra, 1909 – Barcelona, 2007), intel·lectual i professora catalana
* Vincenzo Tineo (Palerm, 1791- 1856), botànic fill del també botànic Giuseppe Tineo (1757-1812)
# Telmatoscopus vaillanti

Telmatoscopus vaillanti és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: Anglaterra.

## Referències

* ↑ Eaton, A. E., 1904. New Genera of European Psychodidae. Entomologist's Monthly Magazine. 40:55-59.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Withers, P., 1986. Recent records of moth flies in Norfolk including a species new to science and five species new to Britain. Transactions of the Norfolk and Norwich Naturalists' Society, 27, 227-231.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ List of UK diptera Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ PESI (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Ježek, J., 1989. Contribution to the taxonomy of the genus Telmatoscopus Eat. (Diptera, Psychodidae). Acta Musei Nationalis Pragae. 44B:75-104.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
# Felipe Borrallo Rubio

Felipe Borrallo Rubio (Badajoz, 1949) és un caricaturista espanyol resident a Barcelona, conegut per ser coautor del personatge Makoki, el qual és considerat un clàssic del còmic underground català. Durant una segona etapa de la seva vida, es va dedicar a l'activisme del cànnabis, essent cofundador de la primera associació cannàbica a l'Estat espanyol, l'Associació Ramon Santos d'Estudis sobre el Cànnabis (ARSEC), i de la primera revista sobre cànnabis en castellà, Cáñamo.

## Biografia

Juntament amb Juanito Mediavilla i Miguel Gallardo va crear el 1977 el personatge de còmic Makoki i va obrir a la plaça del Pi de Barcelona una botiga de còmics homònima. També va col·laborar amb la fundació del Saló del Còmic de Barcelona.
El 1990 fou processat per l'edició del còmic humorístic Hitler = SS, dels autors francesos Jean-Marie Gourio i Philippe Vuilllemin.
Amb la crisi del món del còmic una dècada més tard, Borrallo va deixar l'ofici de caricaturista i va reconvertir la llibreria Makoki en una botiga especialitzada en substàncies psicotròpiques, que va estar en actiu fins al 2008. El 1997 va fundar, juntament amb Gaspar Fraga, Jaime Prats i Moisés López la revista Cáñamo, la primera publicació internacional sobre cànnabis de l'àmbit hispanoamericà.

## Publicacions

* 1979 - Las aventuras de Makoki. Laertes-Cómic, nr. 1.
* 1990 - Las aventuras de Makoki. Editorial Complot, sèrie Misión Imposible, nr. 25.
* 1994 - En el nombre del padre. Toca'l dos. Amb imatges de Parcerisa.

## Referències

* ↑ «L'origen de Makoki». Segre, 22-02-2022. [Consulta: 17 febrer 2023].
* ↑ España, Ramon de «Gloriosa cruzada» (en castellà). El País [Madrid], 05-06-1998. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «La comunidad judía también denunciará a la Editorial Makoki por 'Hitler= SS'». El País, 19-07-1990. [Consulta: 17 febrer 2023].
* ↑ «Absuelto el director de Editorial Makoki por la publicación del álbum 'Hitler=SS'». El País, 14-02-1992. [Consulta: 17 febrer 2023].
* ↑ «'Cáñamo', la icónica revista sobre marihuana, aterrizó por fin en Colombia» (en castellà). Vice, 17-10-2019. [Consulta: 17 febrer 2023].

## Bibliografia

* CUADRADO, Jesús (2000). Atlas español de la cultura popular: De la historieta y su uso 1873-2000, Madrid: Ediciones Sinsentido/Fundación Germán Sánchez Ruipérez. 2 v. ISBN 84-89384-23-1. (castellà)
# Cimó I

Cimó I (en llatí Cimon, en grec antic Κίμων "Kímon") fou un atenenc fill d'Estesàgores (I) i germanastre de Milcíades el Vell. Per la seva insensibilitat l'anomenaven Κοάλεμος (Koálemos, "estúpid")
Va ser desterrat d'Atenes per Pisístrat i durant el seu desterrament va guanyar dues vegades als jocs olímpics la cursa de carros amb quatre cavalls. A la segona vegada va permetre que Pisístrat es proclamés guanyador, i després d'això li va permetre tornar a Atenes.
Després de la mort de Pisístrates va tornar a guanyar per tercera vegada als jocs olímpics amb els mateixos cavalls, i llavors els fills del tirà en van ordenar la mort en secret, segons Heròdot. Va tenir dos fills: Estesàgores i Milcíades el Jove. Aquest darrer va ser el pare de l'almirall i general Cimó.

## Referències

* ↑ 1.Cimon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 749
# Lostallo

Lostallo és un municipi del cantó dels Grisons (Suïssa), situat al districte de Moesa.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Viðareiði

Viðareiði [ˈviːjaɹˌaijɪ] és un poble i municipi del nord de l'illa de Viðoy, a les illes Fèroe. El 2021 el poble de Viðareiði, únic nucli habitat del municipi, tenia 354 habitants. Forma part de la regió de Norðoyar.

## Geografia

Viðareiði es troba en un istme que el connecta amb les dues costes de l'illa (est i oest). Al nord i al sud està flanquejat d'altes muntanyes. El poble està unit per terra mitjançant una xarxa de carreteres i túnels al centre regional de Klaksvík, situat al sud, a l'illa de Borðoy. La via que porta fins a Viðareiði circula per la costa oest de Viðoy; aquesta via travessa el poble i continua llavors per la costa est de l'illa fins a la vall de Miðdalur.
Al nord del poble hi ha el mont Villingdalsfjall de 841 metres. És la muntanya més alta de les Illes del Nord i la tercera més de tot l'arxipèlag feroès. La costa nord és el punt més septentrional de les Illes Fèroe; aquí hi ha el cap Enniberg, el segon penya-segat marí més alt d'Europa amb 754 metres d'altitud. Mirant a l'oest des de Viðareiði, es poden veure els poderosos cims septentrionals de les illes de Borðoy i Kunoy. Per l'est es pot veure illa de Fugloy. Finalment, al sud de la ciutat, hi ha la muntanya de Malinsfjall, amb la seva forma cònica i una alçada de 751 metres.

## Història

El nom del poble té dues arrels: Viður, que en feroès significa "fusta", i Eiði, amb significat de "istme". La seva traducció literal al català seria "istme de la fusta". Comparteix etimologia amb Viðoy, el nom de la qual significa "illa de la fusta". Tot i que no hi ha boscos naturals a les Illes Fèroe, el mar arrossega fusta fins a aquesta zona procedent d'altres parts d'Europa.
Viðareiði és citada per primera vegada al Hundabrævið, un document de la segona meitat del segle xiv, tot i que segurament la història del poble sigui més antiga.
Al segle xvii, l'antiga església va ser destruïda en una tempesta. Es diu que una part del cementiri va arrasat pel mar i que els taüts del cementiri van arribar fins a Hvannasund.
L'església actual es va construir el 1892. La plata que hi ha és un regal del govern britànic, en agraïment als ciutadans de Viðareiði pel rescat del bergantí Marwood, que va naufragar a prop del poble durant una tempesta l'hivern el 1847.

## Referències

* 1 2 3 «Viðareiði» (en anglès). Faroe Islands. [Consulta: 20 agost 2019].
* ↑ «Statistical Database» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-07-06. [Consulta: 11 setembre 2021]. «Base de dades estadística de les Illes Fèroe»
* ↑ «Viðareiði» (en anglès). Visit Faroe Islands. Arxivat de l'original el 2018-10-27. [Consulta: 20 agost 2019].
* ↑ «The church of Viðareiði» (en anglès). Visit Norðoy. [Consulta: 20 agost 2019].

## Vegeu també

* Llista de municipis de les Illes Fèroe.
* Llista de túnels de les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Web de l'ajuntament de Viðareiði. (feroès)
# Municipi de Pajala

Pajala (en suec: Pajala kommun) és un municipi del Comtat de Norrbotten, al nord de Suècia. El seu centre administratiu està situat a Pajala.

## Localitats

Hi ha quatre localitats (o àrees urbanes) al Municipi de Pajala:
| # | Localitat | Població |
| 1 | Pajala | 1,985 |
| 2 | Korpilombolo | 548 |
| 3 | Junosuando | 345 |
| 4 | Kangos | 278 |
El centre administratiu és en negreta

## Agermanaments

El Municipi de Pajala manté una relació d'agermanament amb les següents localitats:
* Målselv, Noruega
* Kolari, Finlàndia
* Olenegorsk, Rússia

## Referències

* ↑ Statistics Sweden as of December 31, 2005

## Enllaços externs

* Pajala Municipality - Lloc web oficial
* El rellotge de sol més gran del món a Pajala
# Romàkhovo

Romàkhovo - Ромахово (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 227 habitants. Pertany al districte (raion) de Véidelevka.

## Referències

* ↑ «Посёлок Вейделевка (летопись, часть 1)» (en rus). beluezd.ru. Arxivat de l'original el 2018-07-09. [Consulta: 9 juliol 2018].
* ↑ «Историческая справка | Вейделевский район». Arxivat de l'original el 2013-04-17. [Consulta: 7 abril 2013].
* ↑ «Вейделевка (летопись часть 2)» (en rus). beluezd.ru. Arxivat de l'original el 2018-07-09. [Consulta: 9 juliol 2018].
# Tinent d'alcalde

El tinent o la tinenta d'alcalde és un dels regidors d'un ajuntament que ha estat designat pel batlle com a membre amb veu i vot a la Junta de Govern Municipal. També es coneix com tinent/a d'alcaldia, tinent/a batlle, paer segon/a a Lleida i Cervera, i cònsol menor a Andorra, batlle adjunt, adjunt del batlle o adjunt al batlle.
El tinent d'alcalde té assignades les funcions que lliurement li delegui l'alcalde i, per llei, ha de substituir-lo en cas d'absència, malaltia, dimissió o defunció. El nombre màxim de tinents d'alcalde és un terç del nombre de regidors del Ple. Segons la Llei orgànica 5/1985, de 19 de juny, del règim electoral general, el nombre de regidors és donat pels habitants del municipi. Llevat en els municipis que funcionin en règim de consell obert.

## Referències

* ↑ «Tinent d'alcaldia, tinenta d'alcaldia». Optimot. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 març 2015].
* ↑ «Text de la Llei orgànica del règim electoral general». Arxivat de l'original el 2007-11-30. [Consulta: 16 abril 2010].

## Vegeu també

* Alcalde
* Regidor
* Ajuntament
# Telmatoscopus tersaceps

Telmatoscopus tersaceps és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Mascle: de mida petita; ales d'1,27-1,37 mm de llargària, 0,45-0,52 d'amplada i molt tacades als extrems de la nervadura; sutura interocular arquejada; front amb una àrea pilosa trapezoïdal i amb una franja que s'estén fins al marge superior dels ulls; antenes de 0,95 mm de longitud i similars a Telmatoscopus steffani; fèmur més curt que la tíbia.
* La femella no ha estat encara descrita.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia: Papua Occidental.

## Referències

* ↑ Eaton, A. E., 1904. New Genera of European Psychodidae. Entomologist's Monthly Magazine. 40:55-59.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ The Moth Flies (Drain Flies) and Sand Flies (Diptera: Psychodoidea) of Papua Indonesia (anglès)

## Bibliografia

* Ježek, J., 1989. Contribution to the taxonomy of the genus Telmatoscopus Eat. (Diptera, Psychodidae). Acta Musei Nationalis Pragae. 44B:75-104.
# Longwé

Longwé és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 89 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Longwé era de 89 persones. Hi havia 40 famílies de les quals 20 eren unipersonals (12 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 59 habitatges, 43 eren l'habitatge principal de la família, 7 eren segones residències i 9 estaven desocupats. Tots els 59 habitatges eren cases. Dels 43 habitatges principals, 37 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 6 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 29 en tenien cinc o més. 31 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 24 habitatges hi havia un automòbil i a 15 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Longwé el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 12 | 75 a 79 | 0 |
| 8 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 8 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 48 persones, 34 eren actives i 14 eren inactives. De les 34 persones actives 29 estaven ocupades (20 homes i 9 dones) i 5 estaven aturades (3 homes i 2 dones). De les 14 persones inactives 5 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de serveis i 1 d'una entitat de l'administració pública.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Longwé a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Longwé a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Municipi de Pāvilosta

El municipi de Pāvilosta (en letó: Pāvilostas novads) és un dels 110 municipis de Letònia, que es troba localitzat a l'oest del país bàltic, i que té com a capital la localitat de Pāvilosta. El municipi va ser creat l'any 2009 després d'una reorganització territorial.
La seva població està composta per un total de 3.256 persones (2009). La superfície del municipi té uns 515,2 kilòmetres quadrats, i la densitat poblacional és de 6,32 habitants per kilòmetre quadrat.
A la zona rural de Vērgales es troba el Palau de Vērgales.

## Ciutats i zones rurals

* Pāvilosta (ciutat)
* Parròquia de Vērgale (zona rural)
* Parròquia de Pāvilosta (zona rural)
* Parròquia de Saka (zona rural)

## Referències

* ↑ «Iedzivotaju skaits Latvija 2009.gada 14.janvari, pašvaldibu velešanu izsludinašanas diena» (en letó). Comissió Central d'Elecció de la República de Letònia. Arxivat de l'original el 2012-04-06. [Consulta: 23 gener 2015].
* ↑ «Administrativi teritorialais iedalijums» (doc) (en letó). Ministeri de Protecció del Medi Ambient i Desenvolupament Regional, 2008. Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 23 gener 2015].
# Romànic llombard

L'arquitectura llombarda fou l'estil arquitectònic dominant a Catalunya durant el període romànic del segle xi.
Un dels primers corrents de l'arquitectura romànica a Europa des del segle X i principis del segle XI s'anomena primer romànic o romànic llombard. Va tenir lloc a la regió de Llombardia (en aquella època el terme que englobava tot el nord d'Itàlia) i es va estendre per Catalunya i pel sud de França. La seva principal decoració per a l'exterior, les bandes d'arcs cecs ornamentals s'anomenen bandes llombardes. Es caracteritzava per les parets gruixudes i la manca d'escultura a les façanes, i amb els interiors profusament pintats amb frescos.
Durant el primer quart del segle xi, gran activitat arquitectònica de grups formats per mestres i picapedrers llombards (Gremi de Comacine), que van treballar per bona part d'Europa i territoris catalans i van aixecar temples força uniformes, alguns dels quals encara existeixen avui dia. Per a una àrea considerable, aquest procés de difusió artesanal va començar a Llombardia i Lombardus es va convertir en la paraula per a paleta en un període primerenc. Es podria anomenar el primer estil romànic l'estil d'aquesta reconquesta arquitectònica italiana. El gran promotor i patrocinador d'aquest art a Catalunya va ser l'Abat Oliba, monjo i abat del monestir de Ripoll que, l'any 1032, va ordenar l'ampliació del cos d'aquest edifici amb una façana amb dues torres, més un creuer que comprenia set absis, tot decorat a l'exterior amb l'ornamentació llombarda d'arcs cecs i franges verticals.
Procedent del nord d'Itàlia, estava caracteritzat per un sistema de decoració de les façanes a base d'elements com el fris d'arquet que es veu en les bandes llombardes, el fris en dent de serra, etc., i per un sistema constructiu amb l'ús de pedres sense polir en els murs.
L'església de Sant Vicenç de Cardona, consagrada l'any 1040, és considerada l'obra mestra del primer romànic i el màxim exponent de l'arquitectura llombarda.

## Referències

* ↑ The Monastery of Santa Maria de Roses of 1022 is the oldest of the Lombard features in Catalonia.
* 1 2 Conant, Kenneth John. Carolingian and Romanesque, 1959.

## Vegeu també

* Arquitectura longobarda
# Telmatosaure

El telmatosaure (Telmatosaurus) és un gènere de dinosaure hadrosàurid basal que va viure al Cretaci superior en el que actualment és Romania. Era un hadrosaure relativament petit, feia aproximadament 5 metres de longitud. L'espècie tipus, Telmatosaurus transylvanicus, va ser descrita per Franz Nopcsa von Felső-Szilvás, l'any 1903.

## Referències

* Telmatosaurus a la The Dinosaur Encyclopaedia Arxivat 2009-09-22 a Wayback Machine. a Dino Russ's Lair (anglès)
# Teatro Cervantes (Almeria)

El Teatro Cervantes d'Almeria és una sala de teatre situada al carrer del poeta Villaespesa, número 1, d'Almeria. També fa les funcions de cinema. El seu propietari és el Círculo Mercantil e Industrial. Va ser inaugurat el 1921 i dissenyat per l'arquitecte Enrique López Rull.

## Referències

* ↑ http://www.turismodealmeria.org/es/motivo-tematico/circulo-mercantil-y-teatro-cervantes_41 Arxivat 2013-06-14 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Notícia sobre la llicència d'obres per a la restauració de les façanes del Teatro Cervantes d'Almeria
# Centre Escolar Empordà

El Centre Escolar Empordà és una institució educativa situada a Roses, que ofereix estudis de Llar d'Infants, Educació Infantil, Educació Primària, ESO, Batxillerat i CFGM d'activitats comercials. Fundada al 1973 arrel d'una cooperativa educativa, té la seu en el número 176 de la Riera Ginjolers, a Roses (Girona). Té un alumnat superior al miler.
L'escola té concertats els nivells d'Educació Infantil, Primària, ESO i CFGM amb el Departament d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya. El Batxillerat però, és de caràcter privat.
Una noia del centre, Mariona Artigas, va guanyar la 10a edició del Picalletres el 2018.
El 2019 van recollir 1000 euros en una desfilada de moda que van lliurar a Càritas.

## Referències

* ↑ «Colegio Centre Escolar Empordà (Girona)» (en espanyol europeu), 04-04-2018. [Consulta: 27 setembre 2019].
* ↑ «Una noia de Roses guanya la 10a gran final del Pica Lletres», 26-07-2018. [Consulta: 27 setembre 2019].
* ↑ «El Centre Escolar Empordà de Roses guanya la 10a Gran Final del 'Pica Lletres'». [Consulta: 27 setembre 2019].
* ↑ «1.000 € recapten els alumnes del Centre Escolar Empordà a favor de Càrites Roses en una desfilada de moda», 17-03-2019. [Consulta: 27 setembre 2019].
# Arena (Wisconsin)

Arena és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 685 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Arena tenia 685 habitants, 256 habitatges, i 182 famílies. La densitat de població era de 242,6 habitants per km².
Dels 256 habitatges en un 37,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,9% hi vivien parelles casades, en un 10,2% dones solteres, i en un 28,9% no eren unitats familiars. En el 24,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,68 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,2% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 35,2% entre 25 i 44, un 18,2% de 45 a 60 i un 9,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.870 $ i la renda mediana per família de 49.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.953 $ mentre que les dones 24.688 $. La renda per capita de la població era de 20.765 $. Cap de les famílies i el 3,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Arena» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Arena». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Hewagam

Hewagam fou un districte de Ceilan existent en l'època colonial, situat a l'est de Colombo.
El 1734 el districte, dominat pels holandesos, estava en revolta a favor del rei. La revolta va començar per un conflicte dels treballadors als Set Korales. El descontentament es va estendre als treballadors de Galle i Matara i no es va poder fer la collita. El conflictes es va anar agreujant i al cap de poc temps tot el territori al nord del riu Bentara estava en revolta. El jardí de cafè de la Companyia a Peliyagoda fou destruït i els stocks de la companyia als magatzems buidats; els lascarins de vigilància foren fet presoners. Un destacament de soldats va ser enviat a la zona i va tenir un enfrontament a Malwana. El consell no obstant va decidir concedir les demandes dels amotinats i la majoria d'aquests van retornar a les seves cases als districtes de Siyane, Hewagam i Salpiti Korales que estaven sota protecció del rei, però una part va seguir lluitant. La situació als districtes de Matara i Galle empitjorava cada dia i una força militar fou enviada a Attanagalla; el disawa de Tres Korales i Quatre Korales, Lewke Rala, es va posar al costat dels rebels i va atacar als holandesos als que va capturar dos canons i els van fer fugir cap a Malwana i després cap a Colombo i forçats a retirar-se fins a Peliyagoda, a uns 5 km del castell de Colombo. El consell va decidir enviar una ambaixada amb regals pel rei. El nou governador Gustaaf Willem Baron Van Imhoff va agafar el control de manera ferma. Va pacificar als treballadors rebels; va desterrar a Tutucorin al mudaliyar Navaratna (fill de Basnayaka) i va aconseguir del rei una declaració contra els rebels (tot i que el rei els va acollir als seus dominis). El 1738 els holandesos li van enviar una ambaixada amb valuosos regals (1738) per tenir-lo content.

## Referències

* Els Korales Arxivat 2007-10-28 a Wayback Machine.