OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pic dels Veteranos

El Pic dels Veteranos o Gemelo Nord és una muntanya de 3.125 m d'altitud, amb una prominència de 39 m, que es troba al massís de Pocets, província d'Osca (Aragó).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ Semir, Ramon de. Posets - Perdiguero, Esc. 1:25.000. 1a edició. Granollers: Editorial Alpina, 1977 (E-25). ISBN 84-7011-038-1. Arxivat 2019-05-01 a Wayback Machine.
# Evermannichthys spongicola

Evermannichthys spongicola és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal que viu fins als 27 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental central: des de Carolina del Nord i el nord-est del Golf de Mèxic fins a Campeche (Mèxic).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Metzelaar J., 1919. Report on the fishes, collected by Dr. J. Boeke in the Dutch West Indies 1904-1905, with comparative notes on marine fishes of tropical West Africa. F. J. Belanfante, 's-Gravenhage. Fish. Dutch W. Indies . 1-314.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Evermannichthys spongicola». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Robins, C.R. i G.C. Ray, 1986. A field guide to Atlantic coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 354 p.
* ↑ Smith, C.L., 1997. National Audubon Society field guide to tropical marine fishes of the Caribbean, the Gulf of Mexico, Florida, the Bahamas, and Bermuda. Alfred A. Knopf, Inc., Nova York, Estats Units. 720 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1980. A list of common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (12)1-174.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
# Viðvík

Viðvík [ˈviːvʊik] és una badia situada a la costa oriental de l'illa de Viðoy, a les illes Fèroe. Té una orientació nord-sud i la població més propera és Hvannasund, que es troba a poc més d'un quilòmetre al sud-oest de la badia. A Viðvík hi desemboquen diversos cursos d'aigua, els més importants són el Kvíggjaskarðsá (a l'est) i el Víkará (a loest). El seu nom en feroès significa "badia de la fusta" i és degut al gran nombre de fusta flotant que hi encalla; aquest fenomen per extensió ha donat nom també a l'illa de Viðoy, que significa "illa de la fusta".
La badia, les costes de la qual estan deshabitades, també és un lloc conegut en la tradició de la caça massiva de balenes balenes cap d'olla, tot i que només se n'han documentat vuit en tota la història: el 28 de novembre de 1804, el 31 de juliol de 1815, el 21 de febrer de 1829, el 3 de juliol de 1833, el 6 d'agost de 1847, el 16 d'agost de 1942, el 30 de desembre de 1971 i el 27 de setembre de 1986.
Les caminades fins a Viðvík s'organitzen de tant en tant des d'Hvannasund. No hi ha cap sender marcat que hi arribi.

## Referències

* ↑ «Vedvig» (en anglès). Geonames. [Consulta: 15 juny 2020].
* ↑ «Mapa de les Illes Fèroe» (en danès). Trap Danmark.

## Vegeu també

* Llista de fiords de les Illes Fèroe
* Caça de balenes a les Illes Fèroe
# Fredericksburg (Ohio)

Fredericksburg és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 487 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fredericksburg tenia 487 habitants, 184 habitatges, i 128 famílies. La densitat de població era de 569,8 habitants per km².
Dels 184 habitatges en un 34,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,1% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 29,9% no eren unitats familiars. En el 26,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 13% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,21.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,7% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 13,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.500 $ i la renda mediana per família de 40.156 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.179 $ mentre que les dones 19.861 $. La renda per capita de la població era d'11.690 $. Aproximadament el 4,8% de les famílies i el 7,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fredericksburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fredericksburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Balian de Beirut

Balian d'Ibelin, senyor de Beirut (Balian de Beirut), mort el 1247, fou fill de Joan d'Ibelin (Joan I el Vell senyor de Beirut) i Melisenda d'Arsuf.
Va succeir el seu pare en la senyoria de Beirut i va continuar liderant a la noblesa en la Guerra dels Llombards contra els partidaris de l'emperador Frederic II Hohenstaufen.
Des de jove havia estat educat com a guerrer. En 1232 en la batalla d'Agridi, encara que deuria estar en la rereguarda al costat del seu pare i el rei de Xipre, va passar al capdavant, al costat d'Hug d'Ibelin i Anceau de Brie, comandants del primer i segon batalló. En la batalla, Balian va guanyar fama repel·lint els atacs dels Llombards. Una història narrada en la "Gesta dels Xipriotes" diu que Balián es va enfrontar a un cavaller llombardo tan dur que fins i tot el va desmuntar del cavall.
Balian i la seva família van estar el 1242 en el setge de Tir. Al costat de Felip de Novara i Felip de Montfort va contractar mercenaris per enfrontar-se al setge.
Es va casar en 1229 amb Esquiva de Montbéliard i va tenir a:
* Balian, mort de nen.
* Hug d'Ibelin (1231 † 1254), casat el 1251 amb Maria de Montbéliard.
* Joan d'Ibelin o Joan II de Beirut († 1264).
* Isabel d'Ibelin, casada en 1250 amb Enric I Embriaco († 1271).

## Ancestres

| 8. Barisan d'Ibelin | 8. Barisan d'Ibelin | 8. Barisan d'Ibelin | 8. Barisan d'Ibelin | | | |
| | | | | | | | | 4. Balian d'Ibelín | 4. Balian d'Ibelín | 4. Balian d'Ibelín | 4. Balian d'Ibelín | | | | |
| | | | | | | | | | | | 18. Balduí I de Ramla | 18. Balduí I de Ramla | 18. Balduí I de Ramla | 18. Balduí I de Ramla |
| | | | 9. Helvis de Ramla | 9. Helvis de Ramla | 9. Helvis de Ramla | 9. Helvis de Ramla | | | |
| | | | 19. Estefania de Nablus | 19. Estefania de Nablus | 19. Estefania de Nablus | 19. Estefania de Nablus |
| 2. Joan d'Ibelin, senyor de Beirut | 2. Joan d'Ibelin, senyor de Beirut | 2. Joan d'Ibelin, senyor de Beirut | 2. Joan d'Ibelin, senyor de Beirut | | | | | | | | | |
| | | | | | | 20. Andrònic Comnè | 20. Andrònic Comnè | 20. Andrònic Comnè | 20. Andrònic Comnè |
| | | 10. Joan Ducas Comnè | 10. Joan Ducas Comnè | 10. Joan Ducas Comnè | 10. Joan Ducas Comnè | | | |
| | | | 21. Irene Aineadisa | 21. Irene Aineadisa | 21. Irene Aineadisa | 21. Irene Aineadisa |
| | | | 5. Maria Comnena | 5. Maria Comnena | 5. Maria Comnena | 5. Maria Comnena | | | | | | |
| | | | 22. Juan Taronita | 22. Juan Taronita | 22. Juan Taronita | 22. Juan Taronita |
| 11. Maria Taronitisa | 11. Maria Taronitisa | 11. Maria Taronitisa | 11. Maria Taronitisa | | | |
| 1. Balian de Beirut | 1. Balian de Beirut | 1. Balian de Beirut | 1. Balian de Beirut | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | | | | 6. Guiu d'Arsuf | 6. Guiu d'Arsuf | 6. Guiu d'Arsuf | 6. Guiu d'Arsuf | | | |
| | | | | | | | | | | | | | | | | | | 3. Melisenda d'Arsuf | 3. Melisenda d'Arsuf | 3. Melisenda d'Arsuf | 3. Melisenda d'Arsuf |

## Referències

* Warfare in the Latin East, 1192-1291. Cambridge University. 1994
* The feudal nobility and the Kingdom of Jerusalem, 1174-1277. Macmillan. 1973
# Calau becvermell

El calau becvermell (Tockus erythrorhynchus) és una espècie d'ocell de la família dels buceròtids (Bucerotidae). Habita sabanes àrides des de Sierra Leone cap a l'est fins a Somàlia i el nord-est de Tanzània. Molts autors l'han considerat la subespècie nominal d'una espècie que també inclouria T. damarensis, T. kempi, T. rufirostris i T. ruahae, ara considerades espècies de ple dret, arran els treballs de Kemp et Delport 2002

## Referències

* ↑ PDF A.C. Kemp i W. Delport (2002). Comments on the status of subspecies in the red-billed hornbill (Tockus erythrorhynchus) complex (Aves: Bucerotidae), with the description of a new taxon endemic to Tanzania. Annals of the Transvaal Museum 39 (1–8)
# Frederic Guisset i Fontourci

Frederic Guisset i Fontourci (Vélizy-Villacoublay, Illa de França, 26 de maig de 1970) és instrumentista de flabiol a la cobla Mil·lenària de la Catalunya Nord i compositor de sardanes.

## Enllaços externs

* Llista de sardanes a Sardanista.cat
# Anacroneuria payagua

Anacroneuria payagua és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: el Brasil.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Froehlich, 2007. Zootaxa 1461:22.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):166.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Righi-Cavallaro & Lecci, 2010. Zootaxa 2683:36.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 21 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Ielinski

Ielinski - Елинский (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants septentrionals del Caucas occidental, prop de la riba dreta del riu Pxix, a 20 km al nord-oest d'Apxeronsk i a 69 km al sud-est de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Tvérskaia.
# Sociedad Artístico Musical de Castellnovo

La Societat Artística Musical de Castellnovo és una associació sense ànim de lucre de la població de Castellnou (Alt Palància), creada el 1914 que té per finalitat el manteniment d'una Banda de Música. Esta institució lúdic-educativa, constitueix u dels focus culturals més importants de la localitat i ha mantés una tasca semblant a la resta de les societats musicals del País Valencià.
Per al seu manteniment compta amb una important base social que, amb les seues aportacions, manté una Escola d'Educands, fa possible la compra d'instruments i la preparació d'actuacions musicals. En 2015 va rebre la medalla d'or de l'Ajuntament de Castellnou.

## Vegeu també

* Llista de societats musicals del País Valencià
* Llorenç Mendoza i Ruiz

## Referències

* ↑ La Sociedad Artístico Musical de Castellnovo celebra el Centenario de su fundación. Arxivat 2017-01-13 a Wayback Machine., Ajuntament de Castellnovo
* ↑ Concierto de Fiestas de la Banda a infopalancia.com
* ↑ Castellnovo concede la Medalla de Oro a la Sociedad Musical, Levante-EMV, 17 de novembre de 2015

## Enllaços externs

* Notícies sobre la societat a castellnovo.info
# Hewlett-Packard Israel

Hewlett-Packard Israel (en hebreu: היולט-פקארד ישראל) ofereix productes de maquinari, tecnologia, i serveis als consumidors, comerços, i a l'administració pública. La companyia ofereix solucions d'impressió imaginatives, maquinària, impressores, dispositius d'imatge digital com càmeres i escàners, solucions en matèria d'ordinadors personals, ordinadors portàtils i miniportàtils, estacions de treball, aparells electrònics i dispositius de connexió a la xarxa Internet. HP Israel va ser fundada en 1998, i te la seva seu a Ra'anana. HP Israel es una empresa filial de la companyia estatunidenca Hewlett-Packard.

## Cooperació amb les FDI

HP Israel ha subministrat serveis i tecnologia avançada a les Forces de Defensa d'Israel, entre aquests serveis cal esmentar l'administració de la infraestructura informàtica de l'Armada Israeliana. HP Israel, ha subministrat el sistema Basel al Ministeri de Defensa d'Israel, i s'ha fet càrrec del seu desenvolupament, instal·lació, i manteniment sobre el terreny. El sistema d'accés i control Basel és un sistema de sensors biomètrics, que ha estat dissenyat per controlar als ciutadans palestins, aquest sistema està instal·lat en els punts de control militars israelians, que es troben a la frontera amb la Franja de Gaza i en la Cisjordània ocupada. Aquest sistema ha estat finançat pel Govern Federal dels Estats Units, després de la signatura del memoràndum de la plantació Wye.
El 2011, el Ministeri de Defensa d'Israel va respondre a una pregunta que havia estat formulada per l'organització Who profits?, En relació al sistema Basel, confirmant que l'empresa filial HP Israel, va ser contractada pel ministeri de defensa israelià, per operar i mantenir en funcionament el sistema Basel. El Ministeri de Defensa d'Israel, va indicar que el sistema havia estat instal·lat en els següents punts de control que estaven ubicats al territori de la Cisjordània ocupada: Jericó, Betlem, Jenin, Nablús, Tulkarem, Hebron, Abu Dis, Tarkumia, i a l'encreuament de la porta d'Efraïm.
En 2014, el ministeri de defensa israelià, va respondre a una pregunta sobre la llibertat d'informació, la pregunta en qüestió, va ser realitzada per l'organització Who Profits?, El ministeri va declarar als mitjans de comunicació, que l'empresa HP Israel havia estat contractada per mantenir operatiu el sistema biomètric Basel, en els punts de control de la Cisjordània ocupada i en la Franja de Gaza, almenys fins ben entrat l'any 2015.

## Referències

* ↑ www.bloomberg.com/
* ↑ www.whoprofits.org/
* ↑ «www.palestinalibre.org/». Arxivat de l'original el 2021-04-23. [Consulta: 2 abril 2018].
# Gai Cuspi Rufí

Gai Cuspi Rufí (en llatí Caius Cuspius Rufinus) va ser un magistrat romà del segle ii.
Va ser nomenat cònsol l'any 142 junt amb Luci Estaci Quadrat. L'esmenten els Fasti.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/673?rgn=full+text;view=image;q1=RufinusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 665. ]
# Badia de Wismar

La badia de Wismar (en alemany: Wismarbucht) és una badia que es troba al sud-oest de la mar Bàltica, a l'estat de Mecklenburg-Pomerània Occidental d'Alemanya. És considerada una secció de la més gran badia de Mecklenburg.
La badia de Wismar és considerada un dels millors ports naturals del Bàltic, i va servir com a destinació per a molts transports marítims fins al voltant de la dècada de 1910, quan les seves profunditats mínimes de 5 metres (16 peus) es van fer massa baixes per a vaixells més grans i moderns.
La badia de Wismar es divideix en cinc petites badies més: Breitling, Salzhaff, Kirchsee, Eggers Wiek i Wohlenberger Wiek. Totes les aigües estan limitades per l'illa Poel. A l'extrem sud-est hi ha la ciutat hanseàtica de Wismar.
Té un hàbitat marí divers i junt a les seves zones costaneres, sovint encara subjectes a dinàmiques naturals, són de gran importància per a nombroses espècies animals i vegetals. El 2006 es va elaborar un pla de gestió integral per coordinar els interessos de la pesca i els esports nàutics, la pesca i la conservació de la natura a la zona, on hi ha cinc reserves naturals.

## Referències

* ↑ Kohl, Horst; Marcinek, Joachim and Nitz, Bernhard (1986). Geography of the German Democratic Republic, VEB Hermann Haack, Gotha, p. 47. ISBN 978-3-7301-0522-1
* ↑ «Wismar». A: Hugh Chisholm. Encyclopædia Britannica (en anglès). 28. 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
* ↑ «Natur- und Vogelschutz in der Wismarbucht - Vogelwelt in der Region Wismarbucht», 11-03-2011. Arxivat de l'original el 2011-03-11. [Consulta: 13 abril 2024].
* ↑ «Managementplan für das FFH-Gebiet DE 1934-302 Wismarbucht» (PDF) p. 132. Umweltministerium Mecklenburg-Vorpommern.
# Calau becgroc meridional

El calau becgroc meridional o calau becgroc del sud (Tockus leucomelas) és una espècie d'ocell de la família dels buceròtids (Bucerotidae) que habita estepes i sabanes àrides d'Àfrica Meridional, des del sud d'Angola, sud de Zàmbia, centre i sud de Moçambic i sud de Malawi, cap al sud, a través de Namíbia, Botswana i Zimbàbue fins al nord i est de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo (Zoo de Barcelona); Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
* ↑ Calau becgroc del sud a CERCATERM Rev. 05/03/2012
# Penya Blanca (Vallirana)

La Penya Blanca és una muntanya de 497 metres que es troba al municipi de Vallirana, a la comarca catalana del Baix Llobregat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Institut per a l'Estudi de la Guerra

L'Institut per a l'Estudi de la Guerra (oficialment i en anglès Institute for the Study of War, ISW) és un grup de recerca i un grup de reflexió sense ànim de lucre estatunidenc fundat el 2007 per la historiadora militar Kimberly Kagan i amb seu a Washington, DC ISW ofereix investigacions i anàlisis sobre qüestions de defensa i afers exteriors. Ha produït informes sobre la guerra civil siriana, la guerra a l'Afganistan i la guerra de l'Iraq, "centrant-se en operacions militars, amenaces enemigues i tendències polítiques en diverses zones de conflicte". Actualment, l'ISW publica informes diaris sobre la invasió russa d'Ucraïna el 2022 així com les protestes de Mahsa Amini a l'Iran.
ISW es va fundar com a resposta a l'estancament de les guerres de l'Iraq i l'Afganistan, amb el finançament bàsic proporcionat per un grup de contractistes de defensa. Segons una declaració de la missió al seu lloc web, ISW pretén proporcionar "anàlisi en temps real, independent del govern i de codi obert de les operacions militars en curs i els atacs insurgents". Actualment, l'organització opera com una entitat sense ànim de lucre, recolzada en part per contribucions de contractistes de defensa.

## Referències

* ↑ «About». Right Web, 01-06-2010. [Consulta: 31 gener 2011].
* ↑ «About Us». Institute for the Study of War, 01-12-2010. [Consulta: 12 octubre 2010].
* ↑ «Kimberly Kagan» (en anglès). Center for Presidential History at Southern Methodist University. [Consulta: 15 octubre 2022].
* ↑ «Ukraine Project» (en anglès). Institute for the Study of War. [Consulta: 7 abril 2022].
* ↑ «Institute for the Study of War» (en anglès). Institute for the Study of War. Arxivat de l'original el 25 març 2022. [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ Urrutia, Olivier Revista del Instituto Español de Estudios Estratégicos, 2, 01-09-2013, pàg. 26–27.
* ↑ «Institute for the Study of War».
* ↑ Civilian analysts gained Petraeus's ear while he was commander in Afghanistan, By Rajiv Chandrasekaran, The Washington Post, 19 desembre 2012
# Solianka (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Solianka».
Solianka (en rus: Солянка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 541 habitants. Pertany al districte municipal d'Ozinki.

## Referències

* ↑ «История административно- территориального деления Саратовской губернии 1917 - 1928 годы. Справочник. Дергачевский, Новоузенский и Покровский уезды.». Arxivat de l'original el 2017-12-21.
# Friedrich Zimmermann

Friedrich Zimmermann (1855 - 1928) va ser un botànic, micòleg alemany.
Zimmermann va treballar amb Hermann Poeverlein (1874–1957); i amb W. Voigtländer com a editors de Flora exsiccata rhenana.

## Algunes publicacions

* 1907-1911. Die Adventiv- und Ruderalflora von Mannheim, Ludwigshafen und der Pfalz.. 2ª ed. 1911

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Bibliografia

* Robert Zander, Fritz Encke, Günther Buchheim, Siegmund Seybold (edits.) 1984. Handwörterbuch der Pflanzennamen (Diccionario manual de Nombres de Plantas). 13. Auflage. Ulmer Verlag, Stuttgart, ISBN 3-800-13573-6
# Badia de Yakutat

La badia de Yakutat (en anglès Yakutat Bay) és una petita badia d'uns 30 quilòmetres d'amplada que es troba a la costa sud-occidental de l'estat d'Alaska, als Estats Units, i que s'estén al sud-oest de la [[badia Disenchantment]] fins al golf d'Alaska. "Yakutat" és un nom d'origen tlingit que fou recollit com a "Jacootat" i "Yacootat" per Iuri Lissianski el 1805. La vila de Yakutat és l'única comunitat habitada a les seves ribes.
La badia de Yakutat fou l'epicentre de dos grans terratrèmols el 10 de setembre de 1899, el primer d'una magnitud 7,4 i pocs minuts després un segon de magnitud 8,0.
La Companyia Xélikhov-Gólikov, precursora de la Companyia Russo-Americana, va construir un fort a la badia Yakutat el 1795 que va rebre els noms de Nova Rússia, Colònia Yakutat o Slavorossia.
En aquesta badia es va catalogar una sub-espècie d'os brú (ursus arctos dalli) (Merriam, 1896), en homenatge al naturalita William Healey Dall. Aquesta referència sovint és font de confusió donat que a vegades se situa aquesta subespècie a l'Illa Dall, també a Alaska (nombrada així en homenatge al mateix naturalista). En qualsevol cas, avui dia es considera que tot i les varietats morfològiques que hi pugui haver en els ossos bruns de les illes i costes d'Alaska, llevat dels ossos de Kodiak, tota la resta no es diferencien genèticament dels ossos grizzlies de l'interior del continent nord-americà.

## Referències

* ↑ Historic Earthquakes: Yakutat Bay, Alaska - September 10, 1899 Arxivat de setembre 22, 2008, a Wayback Machine. al U.S. Geological Survey.
* ↑ 1894518 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Badia de Yakutat (en anglès)
* ↑ «Dall brown bear» (en anglès). Bear Conservation, 22-09-2017. [Consulta: 3 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Previsió marina Arxivat 2009-02-08 a Wayback Machine. per la badia de Yakutat pel Servei Meteorològic Nacional
# Jabneel

«Jabneel» té aquests significats:
# Castoroides leiseyorum

Castoroides leiseyorum fou un castor gegant de la família dels castòrids. Aquest rosegador visqué al sud-est dels Estats Units fa 1,8 milions d'anys.
Com el seu parent septentrional Castoroides ohioensis, C. leiseyorum era un castor molt gran, amb una llargada d'uns 250 cm i un pes estimat de 60-100 kg.

## Taxonomia

Castoroides leiseyorum fou descrit per Morgan i White el 1995. Fou anomenat en honor de la família Leisey, els propietaris d'una pedrera que en descobriren el primer crani.

## Referències

* ↑ G. S. Morgan i J. A. White. 1995. Bulletin of the Florida Museum of Natural History 37(13).