OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nålebinding

Nålebinding (Danès: "ajuntar amb una agulla", també naalbinding, nålbinding, nålbindning o naalebinding) és una tècnica de creació de teixit anterior el ganxet i la mitja. La tècnica és diferent al ganxet ja que consisteix en passar tota la longitud de fil amb el que es treballa a través de cada cercle, al contrari del ganxet que està format únicament per bucles. També és diferent a la mitja ja que la longitud de fil que es fa servir s'ha d'ajuntar durant el procés del nålebinding, enlloc d'un fil continu de llana que es pot desfer fàcilment.
El nålebinding encara és una tècnica practicada per dones de la tribu Nanti, gent indígena de la regió de Camisea al Perú. També és una tècnica popular als països escandinaus i als Balcans.

## Història

El fragment tèxtil de nålebinding més antic que s'ha trobat datat del 6500 aC va ser trobat a la cova Nahal Hemar, a Israel. Un altre fet a partir de fibres bastes de til·ler, del període Ertebølle 4200 aC va ser trobat a Tybrind Vig, un poble pescador mesolític a Dinamarca.
Històricament les agulles estaven fetes de fusta, ossos o cornamenta. Actualment també estan fetes de plàstic.
El nålebinding és més antic que la mitja i el ganxet. Mostres històriques normalment s'han identificat incorrectament com a mitja degut a com similars es veu el producte acabat si es fa servir una puntada en concret.
# Noranta-dos

El noranta-dos és un nombre natural que segueix el noranta-u i precedeix el noranta-tres. S'escriu 92 o XCII segons el sistema de numeració emprat.

## En altres dominis

* Designa l'any 92 i el 92 aC
* És el codi telefònic internacional del Pakistan.
* És el nombre atòmic de l'urani.
* Vuit reines es poden col·locar en un tauler d'escacs de 92 formes diferents, de manera que no s'ataquin entre elles.
* És un nombre d'Erdős-Woods.

## Referències

* ↑ «Country Codes» (en anglès). [Consulta: 4 desembre 2017].
* ↑ Weisstein, Eric W., «Queens Problem» a MathWorld (en anglès).
* ↑ (successió A059756 a l'OEIS)
# Nicolae Simatoc

Nicolae Simatoc, en hongarès Miklós Szegedi, (Briceni, Regne de Romania actualment a Moldàvia, 1 de maig de 1920 - Sydney, 1 de gener de 1978) fou un futbolista romanès de les dècades de 1940 i 1950.

## Trajectòria

Començà la seva carrera a Romania als clubs Ripensia Timişoara i Carmen Bucureşti, i amb el club romanès Nagyváradi AC a la lliga hongaresa (1942-45). L'any 1947 viatjà a Itàlia per ingressar a l'Inter de Milà, on jugà dues temporades, i a continuació al Brescia Calcio. Visità Barcelona amb l'equip de l'Hungaria, on també jugava Ladislau Kubala, el 1950 i acabà fitxant pel FC Barcelona, on jugà dues temporades. Acabà la seva carrera al Reial Oviedo el 1953.
Un cop retirat fou entrenador. Dirigí la UE Lleida entre 1959 i 1960, i el CE Sabadell FC entre 1960 i 1961. També entrenà a l'AEL Limassol i el Budapest Sydney.

## Palmarès

* Lliga hongaresa de futbol:
** 1943-44
* Lliga espanyola:
** 1951-52
* Copa espanyola:
** 1951, 1952
* Copa Eva Duarte:
** 1952
* Copa Llatina:
** 1952

## Referències

* ↑ «national-soccer-teams.com». national-soccer-teams.com. [Consulta: 1r febrer 2015].
* ↑ Nazare, Daniel. «Nicolae Simatoc, primul român care a jucat la Inter». Adevărul. [Consulta: 25 abril 2012].
* 1 2 3 4 «"Apolides" in Italy». RSSSF. [Consulta: 1r febrer 2015].
* ↑ «Ayer en Sarriá». Mundo Deportivo, 19-06-1950.
* ↑ «Entrenadors del CE Sabadell». CE Sabadell. Arxivat de l'original el 2015-04-13. [Consulta: 1r febrer 2015].
* ↑ «Si no triunfé en España la culpa fué mia». Mundo Deportivo, 20-02-1963. [Consulta: 1r febrer 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Nóvoie Nikólskoie

Nóvoie Nikólskoie (en rus: Новое Никольское) és un poble de l'óblast de Tula, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 11 habitants.

## Referències

* ↑ «Закон Тульской области от 14 марта 2005 года № 555-ЗТО «О переименовании муниципального образования „город Богородицк и Богородицкий район“ Тульской области, установлении границ, наделении статусом и определении административных центров муниципальных образований на территории Богородицкого района Тульской области»». Arxivat de l'original el 2021-11-23.
* ↑ «Закон Тульской области от 27 декабря 2007 года N 954-ЗТО «Об административно-территориальном устройстве Тульской области»». Arxivat de l'original el 2017-04-27.
* ↑ ОКАТО Plantilla:ОКАТО
* ↑ «Церковь Параскевы Пятницы (1834г.) в Балахне». Arxivat de l'original el 2015-04-02.
# Can Ramoneda (Esplugues de Llobregat)

Can Ramoneda és una masia a Esplugues de Llobregat (Baix Llobregat) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Arquitectura

És una casa pairal de tres cossos, amb planta baixa, pis i golfes, i amb coberta de dos vessants. La façana fou simètrica originàriament fins que s'afegí un cos a cada banda de la casa. El cos central, situat a un nivell més alt del sòl, hi ha la porta principal amb arc de mig punt i marc de pedra adovellat. Les finestres de la planta noble tenen un marc de pedra. Les golfes són obertes a l'exterior mitjançant tres arcs escarsers de pedra treballada, recolzats en sengles pilars. El rellotge de sol es troba lleugerament desplaçat a la dreta de l'eix central.

## Història

Segons els seus precedents, Can Ramoneda data del s. XIV. Això no obstant, el primer document que en fa referència és del 1471, on es diu que la casa pagava censos a les monges del monestir de Sant Pere de les Puelles. Engrandida el 1642, sempre s'ha dedicat a les feines agrícoles (i així ho denoten els graners i cellers d'aquests). El 1770, el Baró de Maldà cita aquesta casa tot dient que el seu propietari és el pagès més ric del poble. Conserva l'estructura primitiva, llevat que el 1940-41 foren derruïts els tres porxos d'accés i el pou. El 1972, ha estat restaurada esment seu del Museu Estrada-Salarich.

## Referències

* «Can Ramoneda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r maig 2012].
# Can Ramonet (Amer)

Can Ramonet és una casa d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Immoble de quatre plantes, entre mitgeres, cobert amb una teulada a dues aigües de vessants a façana. Està ubicat al costat esquerre del carrer Ludovico Pio.
La façana principal, que dona al carrer Ludovico Pio, està estructurada intèrnament en tres crugies. La planta baixa consta de tres obertures, a destacar especialment el portal d'accés rectangular equipat amb llinda monolítica de dimensions importants i muntants de pedra ben treballats i escairats. En la llinda es pot llegir la data de "1 5 9 7".
En el primer pis trobem tres obertures de similar tipologia, és a dir tres finestres rectangulars equipades amb llinda monolítica, muntants de pedra i ampit treballat. Sobre l'ampìt un petit ornament de ferro forjat de tall vegetal. Sota la finestra trobem la solució arquetípica, que consisteix en la disposició de dues o tres pedres, com a mesura de reforç en la sustentació de la pesant finestra.
En el segon pis s'observen tres obertures, dues de les quals són bastant irrellevants, ja que no han rebut cap tractament destacat. Trenca aquest ritme uniforme i monòton, la tercera finestra, ubicada a l'extrem esquerre i equipada amb llinda monolítica, muntants de pedra i ampit treballat. Sota l'ampit tornem a trobem la solució arquetípica, que consisteix en la disposició de dues o tres pedres, com a mesura de reforç en la sustentació de la pesant finestra.
Pel que fa al tercer pis, el qual exerciria de ben segur les tasques de golfes, trobem cinc obertures: dues d'arc de mig punt rebaixat al centre, intercalades per tres petites finestres quadrangulars. Totes cinc bastant irrellevants.
Remarcar, a mode d'apunt, que el material preponderant en les llindes, muntants i ampits de les diferents obertures, és la pedra, concretament la pedra sorrenca. Una tipologia de pedra molt més efímera i volàtil en comparació a la pedra nomolítica o pedra calcària de Girona, d'aparença i naturalesa més robusta.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Can Ramonet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Occupy Wall Street

Occupy Wall Street, #OWS, o Occupy New York (en català, «Ocupem Wall Street» i «Ocupem Nova York») és un moviment social de contestació pacífica per denunciar els abusos del capitalisme financer que va començar el 17 de setembre de 2011 amb una manifestació a Wall Street, el barri de la borsa a Nova York. Durant les posteriors setmanes, centenars de manifestants van viure i dormir al parc Zuccotti del Baix Manhattan, que van prendre com a campament base d'operacions. Aquest moviment ha continuat realitzant art d'acció al carrer i es manté molt actiu a les xarxes socials virtuals. Es va inspirar en la primavera àrab, especialment les revolucions a Tunísia i a Egipte, i en el moviment 15M.
A partir de final de setembre de 2011, el moviment i les protestes es va estendre a cinquanta-dues ciutats, incloent-hi Boston, Chicago, Los Angeles, San Francisco i Portland.

## Bibliografia

* Gitlin, Todd (2012). Occupy Nation: The Roots, the Spirit, and the Promise of Occupy Wall Street. Editorial It Books. ISBN 978-0-0622-0092-1
* Graeber, David (2012). The Democracy Project: A History, a Crisis, a Movement. Editorial Spiegel & Grau. ISBN 978-0-8129-9356-1

## Referències

* ↑ Time's Person of the Year 2011, desembre de 2011. (anglès)
* ↑ A Message From Occupied Wall Street (Day Ten). OccupyWallSt (user at Occupywallst.com). 27 de setembre de 2011 (anglès)
* ↑ Occupy Chicago Protest Grows Despite Attempts To Stop It (VIDEO). 27 de setembre de 2011 (anglès)
* ↑ About Occupy Together (anglès)
# Ocean Beach

Ocean Beach és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 138 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ocean Beach tenia 138 habitants, 61 habitatges, i 35 famílies. La densitat de població era de 380,6 habitants per km².
Dels 61 habitatges en un 29,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,9% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 42,6% no eren unitats familiars. En el 29,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,7% tenia menys de 18 anys, un 5,1% entre 18 i 24, un 32,6% entre 25 i 44, un 31,2% de 45 a 60 i un 9,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 120,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.125 $ i la renda mediana per família de 49.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.719 $ mentre que les dones 28.750 $. La renda per capita de la població era de 28.782 $. Entorn del 15,2% de les famílies i l'11,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ocean Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ocean Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Oecusse

Oecusse (també Ocussi, Oekussi, Oekusi, Okusi, Oé-Cusse, Oecusse-Ambeno) és un dels districtes del Timor Oriental. És un exclavament costaner a la part oest de l'illa de Timor, separat de la resta del Timor Oriental pel Timor Occidental, que forma part d'Indonèsia. Al nord de l'exclavament hi ha el mar de Savu. La capital de la província és Pante Macassar, anomenat també Pante Makassar o Ocussi Town.
Fins i tot sota el domini indonesi, Oecusse era administrat com una part de la província del Timor Oriental (Timor Timur en indonesi), tal com ho havia estat quan era una colònia portuguesa. Així, doncs, va formar part del nou estat del Timor Oriental quan l'any 2002 va proclamar la independència.
# 1416
## Esdeveniments
### Països Catalans

* 19 de febrer - Catalunya: Ferran I d'Antequera converteix el títol de duc de Girona en el de príncep de Girona a l'hora d'atorgar-lo a l'hereu del tron catalano-aragonès, el futur Alfons IV el Magnànim.
* 30 de maig - Jeroni de Praga mor cremat per heretge.

### Resta del món
## Necrològiques
### Països Catalans

* Ferran I, rei d'Aragó.
* 15 de juny, París (França): Joan I de Berry, duc, fill de Joan II de França el Bo i mecenes de les arts (n. 1340).

### Resta del món
## Referències

* ↑ «Jerome Of Prague | Czech philosopher» (en anglès). [Consulta: 18 maig 2020].
* ↑ Larousse, Éditions. «Encyclopédie Larousse en ligne - Jean de France duc de Berry» (en francès). [Consulta: 16 juny 2020].
# Ohlungen

Ohlungen (en alsacià Ohlunge) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 1.268 habitants.
Forma part del cantó de Haguenau, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat d'aglomeració de Haguenau.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 894 | 919 | 1.043 | 1.216 | 1.177 | 1.263 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Jean-Marie Sander | | |
# Casa Mir

* Per a altres significats, vegeu «Casa Mir (Vilanova i la Geltrú)».
La Casa Mir és una casa d'inspiració modernista a la Plaça Espanya de Maó, i fou dissenyada per l'arquitecte municipal Francesc Femenías. Té quatre pisos i mira cap al port de la ciutat. Combina els colors blanc i groc clar, amb unes grans finestres a la façana principal, i amb alguns vidres tintats de color verd, taronja i blau. És sobre la Costa de Ses Voltes, l'accés principal al Port de Maó per als vianants i els automòbils. A més, està enfrontada, respecte a aquest accés, amb el Claustre del Carme i la peixateria municipal.
# 2048

* Aquest article tracta sobre l'any. Vegeu-ne altres significats a «2048 (videojoc)».
L'any 2048 serà un any de traspàs que començarà en dimecres en el calendari gregorià.

## Esdeveniments previstos
### Gener

* 1 de gener: Es produirà un eclipsi lunar total.
* 14 de gener: Tocarà revisar el Protocol sobre el Medi Ambient del Tractat Antàrtic.

### Febrer

* 29 de febrer: Hi haurà lluna plena en un dia intercalar per primera vegada des del 1972.

### Juny

* 26 de juny: Es produirà un eclipsi lunar parcial.

## Referències

* 1 2 «Solar and Lunar Eclipses Worldwide – Next 10 years» (en anglès). [Consulta: 1r gener 2021].
* ↑ Brady, Anne-Marie. China as a Polar Great Power (en anglès). Cambridge University Press, 2017-08-18. ISBN 978-1-316-84467-0.
* ↑ «Calendario Fases Lunares de 2048 - Calendarios Ideal - Días Festivos» (en castellà). [Consulta: 1r gener 2021].
# 11 de novembre (àlbum)

11 de novembre és el primer àlbum en solitari de la cantant Sílvia Pérez Cruz, que va ser publicat el 17 d'abril de 2012. És un àlbum de 13 cançons que va ser presentat al Liceu de Barcelona. És una barreja d'estils i idiomes, ja que està cantat en català, castellà i portuguès, totes les composicions i arranjaments són seus. Les cançons són de diferents estils o barreges: folk, havaneres, jazz, psicodèlia, pop, tropicalisme, flamenc, fado i clàssica.

## Referències

* ↑ «Silvia Pérez Cruz presenta su primer disco en solitario, "11 de Novembre"». RTVE, 14-04-2012. [Consulta: 12 juny 2012].
* ↑ «Silvia Pérez Cruz estrena su primer disco propio: '11 de novembre', una amalgama de 'folk' con los más diversos estilos, desde habaneras a la clásica» (en castellà). El País, 09-04-2012. [Consulta: 12 juny 2012].
# Carlton Football Club

El Carlton Football Club és un club professional de futbol australià australià de la ciutat de Melbourne que disputa l'Australian Football League.

## Palmarès

* Victorian Football Association: 1877, 1887
* Australian Football League: 1906, 1907, 1908, 1914, 1915, 1938, 1945, 1947, 1968, 1970, 1972, 1979, 1981, 1982, 1987, 1995
* Minor Premiers (fase regular): 1906, 1907, 1908, 1910, 1914, 1916, 1921, 1932, 1938, 1941, 1947, 1972, 1976, 1979, 1981,1987, 1995
* Campionat d'Austràlia: 1968, 1970
* McClelland Trophy: 1969, 1979, 1985 (tied), 1987, 1995

## Enllaços externs

* Web oficial
* "Around the Grounds" - Web documental - Princes Park
* Blueseum - Història del club
* BigFooty's fòrum
# Oesterreichisches Botanisches Wochenblatt

Oesterreichisches Botanisches Wochenblatt.(abreujat Oesterr. Bot. Wochenbl.) va ser una revista il·lustrada amb descripcions botàniques que va ser editada a Viena. Es van publicar 7 números als anys 1851-1857, amb el nom de Oesterreichisches Botanisches Wochenblatt. Gemeinnütziges Organ für Botanik. Va ser reemplaçat a l'any 1858 per Oesterreichische Botanische Zeitschrift. Gemeinnütziges Organ für Botanik.

## Referències

* ↑ a Tropicos

## Enllaços externs

* a IPNI
# Casa Nova (Bahia)

Casa Nova és un municipi brasiler de l'estat de Bahia. Es localitza en la regió nord de l'estat, a 572 quilòmetres de la capital estatal, Salvador. La seva població està estimada en 72.545 habitants (cens 2020).
El municipi és localitzat prop del riu São Francisco, a la part nord, tenint platges al voltant de la ciutat. Fou fundat en 1879 amb el nóm de São José do Riacho de Casa Nova (Sant Josep del Rierol de Casa Nova), en separar-se de Remanso. La seva economia es basa en la producció de vi i en la ramaderia bovina.

## Referències

* ↑ «Casa Nova (BA) | Cidades e Estados | IBGE». [Consulta: 7 març 2021].

## Enllaços externs

* Web de l'ajuntament (portuguès)
# Olga Gelabert Fàbrega

Olga Gelabert Fàbrega (Arinsal, La Massana, 8 de juny del 1975). És una política andorrana, nomenada pel cap del Govern d'Andorra, Antoni Martí Petit, ministra de Cultura, Joventut i Esports, entre els anys 2015 i 2019.
Va estudiar Gestió i Administració d'Empreses, a més d'un MBA realitzat a Londres. En l'àmbit polític, ha estat membre de Centre Demòcrata Andorrà (CDA) i simpatitzant del Grup Democràtic Parroquial (GDP) de La Massana. Ha estat Consellera General i Vicepresidenta de la Comissió Legislativa d'Economia. També ha estat membre de la Comissió Legislativa d'Educació, Cultura, Joventut i Esports i membre de la Comissió Permanent. A més, ha ocupat el càrrec de membre titular de la delegació andorrana a l'Assemblea Parlamentària de l'Organització per la Seguretat i Cooperació a Europa (OSCE). El 22 d'abril del 20156 jurà el càrrec com a nova ministra de Cultura, Joventut i Esports, en substitució d'Albert Esteve Garcia, antic ministre de Cultura. Gelabert deixà el ministeri el maig del 2019.
Viu en parella i té dos fills.

## Referències

* ↑ «Olga Gelabert Fàbrega». Consell General. Principat d'Andorra. [Consulta: 5 abril 2020].
* ↑ «Olga Gelabert, nova ministra de Cultura, Joventut i Esports», 21-04-2015. [Consulta: 30 maig 2019].
* ↑ «Decret del 22-4-2015 pel qual el cap de Govern nomena la Sra. Olga Gelabert Fàbrega com a ministra de Cultura, Joventut i Esports». Consell General, 22-04-2015. [Consulta: 16 desembre 2019].
# Cannonita

La cannonita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el seu nom de Benjamin Bartlett "Bart" Cannon V (1950-) qui va trobar el mineral.

## Característiques

La cannonita és un sulfat de fórmula química Bi₂(SO₄)O(OH)₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la cannonita pertany a «07.B - Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations grans només» juntament amb els següents minerals: sulfohalita, galeïta, schairerita, kogarkoïta, caracolita, cesanita, aiolosita, burkeïta, hanksita, lanarkita, grandreefita, itoïta, chiluïta, hectorfloresita, pseudograndreefita i sundiusita.

## Formació i jaciments

Es troba a la zona d'oxidació dels dipòsits que contenen bismut. Va ser descoberta a la mina Tunnel Extension No. 2, al districte d'Ohio, que pertany al comtat de Piute, a Utah (Estats Units), on sol trobar-se associada a altres minerals com: cuprobismutita, bismutinita, covel·lita i quars.

## Referències

* ↑ «Cannonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 juliol 2017].
# (2927) Alamosa

Alamosa és l'asteroide número 2927. Fou descobert per l'astrònom Norman G. Thomas des de l'observatori de Flagstaff (Arizona, Estats Units), el 5 d'octubre de 1981. La seva designació provisional era 1981 TM.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=2927.
* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 29 gener 2024].
* ↑ «IAU Minor Planet Center». [Consulta: 10 gener 2021].
# (28978) Ixion

(28978) Ixion és un objecte del Cinturó de Kuiper. Orbita al voltant del Sol a 39.53 ua de distància mitjana. Això és aproximadament a la mateixa distància que el planeta nan Plutó. Té un diàmetre d'entre 400 i 800 kilòmetres depenent de si la mesura es fa amb el mètode termal o l'assumpció d'albedo.
El seu descobriment va ser anunciat el 22 de maig del 2001. El nom provisional que se li va donar aleshores va ser 2001 KX76. El seu descobridor és el Deep Ecliptic Survey, projecte per a detectar nous objectes del cinturó de Kuiper, que té com a principal investigador a Bob Millis.
Els resultats espectroscòpics visible i infraroig indiquen que la superfície de (28978) Ixion és una barreja de gel d'aigua, carboni fosc i tolins, que és un heteropolímer format per la irradiació dels clatrats d'aigua i compostos orgànics.
Dins de la categoria d'objectes del Cinturó de Kuiper, (28978) Ixion pertany a la subcategoria dels plutins. Aquesta subcategoria engloba tots els objectes amb òrbites semblants a la de Plutó. Això vol dir que (28978) Ixion dona 2 voltes al voltant del Sol en el temps que Neptú en dona 3. Dins d'aquesta categoria és el quart objecte més gran, després de Plutó, (90482) Orc i Caront
Segons les normes que dicta la Unió Astronòmica Internacional, els noms dels plutins han de ser de déus del món subterrani (el món dels morts). Ixíon era segons la mitologia grega un rei de Tessàlia que va ser enviat al Tàrtar («equiparable» a l'infern) per part de Zeus per haver intentat seduir a Hera.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 26 desembre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=28978.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 febrer 2024].
* ↑ H. Boehnhardt; Bagnulo, S.; Muinonen, K.; Barucci, M. A.; Kolokolova, L.; Dotto, E.; Tozzi, G. P.; 1 «Surface characterization of 28978 Ixion (2001 KX76)». Astronomy and Astrophysics Letters, 415, 2, 2004, pàg. L21–L25. Bibcode: 2004A&A...415L..21B. DOI: 10.1051/0004-6361:20040005.