OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hatiora gaertneri

El cactus de pasqua o Hatiora gaertneri és una espècie botànica de plantes que pertany a la família de les cactàcies. És endèmica del Brasil. És una espècie comuna que s'ha estès per tot el món.

## Descripció

Hatiora gaertneri té un creixement arbustiu amb tiges penjants i molt ramificat. Té de tres a sis costelles, de color verd pàl·lid gairebé planes, però a vegades sovint de color vermellós en la primera unitat dels segments de 4 a 7 cm de llarg i de 2 a 2,5 centímetres d'ample. Les vores estan per sota són de color groc terrós amb truges en les arèoles i lleugerament dentats. Les flors en forma d'embut, de color escarlata fosc apareixen en els extrems de les tiges. Fan de 4-5 cm de llarg i tenen diàmetres de 4-7,5 centímetres. Els fruits són allargats i de color vermell.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie és endèmica del Brasil, i creix als estats de Paranà, Rio Grande do Sul i Santa Catarina. Creixen a partir d'aproximadament 350 a 1300 msnm. Es troba en algunes àrees protegides, incloent-hi el Parque Estadual da Serra Funda i l'Horto Florestal de Ibirama.

## Taxonomia

Hatiora gaertneri va ser descrita per (Regel) Barthlott i publicat a The Cactaceae; descriptions and illustrations of plants of the cactus family 5: 100. 1987.

### Etimologia

Hatiora: nom genèric atorgat en honor del matemàtic, astrònom i explorador anglès Thomas Harriot (1560-1621), en forma d'un anagrama del seu nom.
gaertneri epítet nomenat en honor de l'alemany Karl F. Gaertner a Blumenau.

### Sinonímia

* Epiphyllum russellianum
* Schlumbergera gaertneri
* Rhipsalis gaertneri
* Epiphyllopsis gaertneri
* Rhipsalidopsis gaertneri

## Vegeu també

* Cactàcia

## Referències

* ↑ «Hatiora gaertneri». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 14 juny 2013].
* ↑ Urs Eggli, Leonard E.
* ↑ Hatiora gaertneri a PlantList

## Bibliografia

* Forzza, R. C. 2010. Llista de espécies Flora do Brasil http://floradobrasil.jbrj.gov.br/2010 Arxivat 2015-09-06 a Wayback Machine.. Jardim Botânico do Rio de Janeiro, Rio de Janeiro.
* Véliz Pérez, M. I. 2008. Cactáceas Guatemala 1–129. Univ. de Sant Carlos de Guatemala, Guatemala.
* Zuloaga, F. O., O. N. Morrone, M. J. Belgrano, C. Marticorena & I. Marchesi. (editors) 2008. Monogr. Syst. Bot. Missouri Bot. Gard. 107: 3 Vols., 3348 p.

## Enllaços externs

* http://cactiguide.com/cactus/?genus=Hatiora&species=gaertneri
# Assassinat de Pedro Álvarez

L'assassinat de Pedro Álvarez es va produir la nit del 15 de desembre de 1992 a l'Avinguda Catalunya de l'Hospitalet de Llobregat. Pedro Álvarez, de 20 anys, acompanyava aquella nit la seva parella Yolanda a casa, quan just després d'acomiadar-se, un cotxe va estar a punt d'atropellar-la. Això va desencadenar en una discussió en la qual el conductor va acabar disparant tres trets al cap a Pedro, que va ingressar mort a l'Hospital de Bellvitge. Dies després, va ser detingut un membre de la policia nacional espanyola, José Manuel Segovia Fernández, com a presumpte autor dels fets, però va ser exculpat per falta «de proves concloents» malgrat que va ser identificat en una roda de reconeixement i que alguns testimonis recordaven dos dígits corresponents amb la matrícula del seu cotxe.
El cas Pedro Álvarez va rebre el suport d'un ampli moviment social i milers de persones han participat en manifestacions per demanar justícia pel cas. El seu pare, Juan José Álvarez, ha protagonitzat una vaga de fam i diverses recollides de signatures perquè es reobrís el cas. El cas va ser arxivat el 1995 i reobert de nou per ser finalment arxivat per l'Audiència Nacional el 2000. Prescrigué l'octubre de 2020.
El 2020 es va estrenar la pel·lícula documental Nosaltres no oblidem, una producció de l'Associació Col·lectiva Audiovisual per a la Transformació Social (ACATS), que explica la lluita de la família Álvarez i de la plataforma que els va donar suport, per exigir la resolució del crim. L'equip del documental va recopilar un total de 700 hores de gravacions, registrades entre catorze mesos entre 2018 i 2020.

## Referències

* ↑ Soro, S. «Barcelona demana reobrir el cas de l'assassinat de Pedro Álvarez». Ara, 25-11-2016. [Consulta: 6 febrer 2020].
* 1 2 «Exigeixen justícia per l'assassinat de Pedro Álvarez». Llibertat.cat. [Consulta: 6 febrer 2020].
* ↑ Merino, Andreu. «Compte enrere de 22 mesos per fer justícia en l'assassinat de Pedro Álvarez». Nació digital, 15-12-2018. [Consulta: 6 febrer 2020].
* 1 2 «El 33 emet el documental "Nosotros no olvidamos", sobre el cas del jove Pedro Álvarez». CCMA, 15-12-2021. [Consulta: 26 desembre 2021].

## Enllaços externs

* Cronologia dels fets
* Vides truncades, històries d'impunitat (Josep Morell, 2018)
# Font del Roure (Sant Genís dels Agudells)

* Aquest article tracta sobre font del Roure de Sant Genís dels Agudells. Vegeu-ne altres significats a «Font del Roure (desambiguació)».
La font del Roure és una font natural de la serra de Collserola situada a la part més alta del barri de Sant Genís del Agudells, Barcelona, al final del carrer de Costa Pacheco. Una mica més amunt hi havia el monestir de Sant Jeroni de la Vall d'Hebron, al que devia subministrar l'aigua, per això antigament se l'anomenava font de Sant Jeroni. La font es va traslladar més avall, a la ubicació actual, els jardins de la Font del Roure, en un mur de pedra amb una rajola que la identifica. L'entorn és agradable i ombrívol, hi ha unes taules i bancs una mica més amunt, idoni per a una fontada. Actualment l'aigua de la font és provinent de la xarxa urbana. L'aigua conduïda per un canal arriba una mica més avall a un brollador dins d'una bassa rodona.

## Referències

* 1 2 Corbera, Joan; Fernández, Juanjo; Macià, Jaume; Sanz, Carles; Carlota «Atles de l'aigua d'Horta-Guinardó». El Pou. Grup d'Estudis de la Vall d'Hebron i la Muntanya Pelada, 01-06-2019, pàg. 39, 87. ISSN: 2604-6938.
* ↑ Giménez i Compte, Carlota. Rutes de l'aigua als barris d'Horta-Guinardó. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 2009, p. 76.
# Arena

«Arena» té aquests significats:
* Arena o sorra, conjunt de partícules de roques disgregades
* Toponímia:
** Arena (Wisconsin), localitat estatunidenca de Wisconsin
** Arena (Verona), amfiteatre de Verona, Itàlia
* Organitzacions:
** Alianza Republicana Nacionalista (ARENA), partit polític d'extrema dreta d'El Salvador
** Arena (grup de rock), grup de rock progressiu
* Esports:
* Biografies:
** Bruce Arena, entrenador estatunidenc de futbol
** Alessio Arena (Nàpols, 1984), cantautor i escriptor italià resident a Barcelona
* Obres:
** Arena (Rita McBride), obra d'art de la col·lecció MACBA
** Arena (àlbum), àlbum de 1996 del grup Asia
** Arena (pel·lícula), pel·lícula estatunidenca de 1953 protagonitzada per Gig Young
* Miscel·lània:
** Arena (recinte), recinte esportiu
** Arena (marca), roba de bany
Viccionari
# Bob Schoonbroodt

Bob Schoonbroodt (Hoensbroek, Heerlen, 12 de febrer de 1991) és un ciclista neerlandès, professional des del 2010.

## Palmarès

* 2009
** Campió dels Països Baixos júnior en contrarellotge
** 1r a l'Omloop Het Nieuwsblad júnior
* 2014
** Vencedor d'una etapa a la Volta al llac Taihu

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Hipopi

L'hipopi és un símptoma de malaltia del sistema visual, consisteix en l'acumulació de pus a la cambra anterior de l'ull, que es diposita a la part inferior a causa de la gravetat.
És un signe de la inflamació de l'úvea o de l'iris, per exemple per una iritis (que és una forma d'uveïtis anterior). També pot estar present en una úlcera corneal, particularment d'etiologia fúngica com Aspergillus i Fusarium sp., malaltia de Behçet, endoftalmitis, i panuveïtis/panoftalmitis
# Ullapool

Ullapool (en gaèlic escocès, Ullapul o Ulapul) és un petit poble de Ross and Cromarty, Highlands, Escòcia. A pesar de la seva petita mida, amb els seus 1300 habitants es tracta del poble més gran de la zona.
Fundat l'any 1788 com un port per la pesca de l'arengada, fou dissenyat per Thomas Telford, a la vora est de Loch Broom.
El port és encara el centre del poble, amb servei de port pesquer, per a iots i com a base per ferris a Stornoway, a les illes Hèbrides exteriors. Al poble hi ha un petit museu, un centre d'art, una piscina pública, camp de golf, serveis mèdics i una escola, així com diversos bars (pubs).
La població ha adquirit una certa reputació com a seu de festivals musicals a l'estiu.

## Referències

* «Cens 2001». Dades sobre població. Arxivat de l'original el 2006-03-03. [Consulta: 17 agost 2005].

## Enllaços externs

* http://www.ullapool.co.uk/ Web oficial d'Ullapool
* http://www.loopallu.co.uk/ Loopallu
* http://www.paperclip.org.uk/travel/Ullapool/ullapool.htm Arxivat 2008-02-27 a Wayback Machine. Informació i fotos d'Ullapool
* Guia pel ferri d'Ullapool.
# Font del Roc (Siall)

La Font del Roc és una font del terme municipal d'Isona i Conca Dellà, en territori del poble de Siall, de l'antic municipi d'Isona.
Està situada a 897 m d'altitud, a ponent de Siall, al vessant nord-est del Turó de la Colomera, a l'esquerra del barranc de la Colomera. És en un coster entre el barranc de les Marrades (est) i el Clot del Negral (oest).

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Obón

Obón és un municipi d'Aragó, situat a la província de Terol i enquadrat a la comarca de les Conques Mineres.
# Aremark

Aremark és un municipi situat al comtat d'Østfold, Noruega. Té 1.404 habitants (2016) i té una superfície de 319 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Fosby.

## Informació general

Aremark va ser establert com a municipi l'1 de gener de 1838.

### Nom

El nom d'aquest municipi en nòrdic antic era Aramörk. El primer element és el cas genitiu del nom del llac Ari (ara Aremarksjøen). El nom Ari significa «àguila» i mark significa «bosc».

### Escut d'armes

L'escut d'armes li va ser concedit el 7 de novembre de 1986. Aquest escut mostra dues ants de color blau sobre un fons platejat. L'ant va ser escollit a causa dels grans boscos i els molts animals de la zona.

## Economia

L'economia es basa principalment en l'agricultura i la silvicultura.

## Cultura

Cada dos anys a Aremark hi ha un festival anomenat Elgfestivalen («Festival de l'Ant») en una àrea festiva del campament Kirkeng. Aquest festival se celebra des del setembre del 1998 i dura un cap de setmana.
Aremark ha aparegut en diverses pel·lícules i en la televisió. Les pel·lícules noruegues Folk flest bor i Kina («Molta gent viu a la Xina») i Celofan van ser les dues filmades al municipi. L'espectacle Farmen es filma al Bøensæther husmannsplass, prop de Marker.

## Ciutats agermanades

Aremark manté una relació d'agermanament amb les següents localitats:
* - Dzērbene, Raion de Cēsu, Letònia

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 22 abril 2016].
* ↑ Norske Kommunevåpen. «Nye kommunevåbener i Norden», 1990. [Consulta: 13 desembre 2008].
* ↑ «Vennskapskommunen Dzerbene i Latvia» (en noruec). Aremark kommune. Arxivat de l'original el 2 gener 2009. [Consulta: 16 desembre 2008].

## Enllaços externs

* Aremark - Lloc web oficial
# Maskham-shapir

Maskham-Shapir va ser una ciutat estat independent de Sumer i Mesopotàmia. Estava situada al nord de Nippur. La seva divinitat principal era Nergal.
A la caiguda de l'Imperi d'Accad, abans del 1750 aC, Hammurabi de Babilònia la va incloure als seus dominis. Era independent cap al 2000 aC. Es trobava al sud-est de Babilònia, a la branca oriental de l'Eufrates, al nord de Nippur (ciutat que era a una altra branca del riu) i al nord-oest d'Adab (a la mateixa branca).
Al pròleg del Codi d'Hammurabi s'anomenen totes les poblacions que aquest rei dominava: Èridu, Ur, Lagaix, Girsu, Zabalam, Larsa, Uruk, Adab, Isin, Nippur, Keshi, Dilbat, Borsippa, Babilònia, Kix, Malgium, Maskham-shapir, Kutha, Sippar, Eixnunna, Mari i Tuttul, i més al sud, Assur i Nínive. Aquestes dues últimes ciutats van estar pocs anys sota el seu poder.

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.) (eds.). Los imperios del antiguo oriente: del paleolítico a la m tad del segundo milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 161. ISBN 8432301183.

## Enllaços externs

* http://cdli.ucla.edu/tools/yearnames/HTML/T12K7.htm
* http://query.nytimes.com/gst/fullpage.html?res=950DE1D81639F932A25757C0A96F948260&sec=&spon=&pagewanted=all
# Saccolaimus

Saccolaimus és un gènere de ratpenats de la família dels embal·lonúrids que es troba a Austràlia, Papua Nova Guinea, Àfrica, les Filipines i Àsia meridional.

## Taxonomia

* Ratpenat de cua de beina de panxa groga (Saccolaimus flaviventris)
* Ratpenat de cua de beina de Troughton (Saccolaimus mixtus)
* Ratpenat de cua de beina de Pel (Saccolaimus peli)
* Ratpenat de cua de beina de Blyth (Saccolaimus saccolaimus).

## Referències

* ↑ UICN (anglès)
* ↑ Distribució (anglès)

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
# La Bestorre

La Bestorre, també coneguda com torre de guaita de la Bestorre o Torre de Monistrol, és tracta d'una torre de guaita situada dalt del turó del mateix nom, al municipi de Monistrol de Montserrat, a la comarca catalana del Bages.
És de planta circular, i actualment tan sols es conserva un fragment de paret d'uns 390 centímetres. Està declarada bé cultural d'interès nacional.

### Descripció

Al costat de ponent hi ha un tros més curt de paret a punt d'aterrar-se, però recolzada en l'altre pany de paret. Els murs són d'1,5 metres de gruix i el diàmetre exterior és de 6,80 metres. Les parets conservades arriben fins a l'altura del primer pis i sembla que era coberta amb una falsa cúpula rebaixada. L'aparell és fet amb grans blocs de pedra, molt ben tallats en escaire i col·locats en filades i a trencajunt.
La torre de Monistrol, coneguda avui amb el nom de «Bestorre», devia ser una torre de guaita i de vigilància per protegir la vila de Monistrol de Montserrat i tot el terme parroquial, així com el pont medieval que permetia travessar el Llobregat a l'indret on avui hi ha el pont modern. No es coneixen notícies documentals sobre la dita torre, però cal pensar que és una construcció del final del segle xi o bé del segle xii. Durant la Guerra de Successió Espanyola, l'abat de Montserrat Manuel Marrón la va fer volar, temorós que els partidaris de Carles d'Àustria s'hi fessin forts. L'estat actual d'aquesta torre de defensa i de senyals que presideix la vila de Monistrol, que havia format part d'un conjunt de torres de guaita, és el resultat d'aquesta voladura.

## Vegeu també

* Llista de monuments de Monistrol de Montserrat

## Referències

* ↑ Fitxa de la Bestorre, com a Bé Cultural d'Interès Nacional
* 1 2 3 4 «La Bestorre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].
* ↑ «La Bestorre». Ajuntament de Monistrol de Montserrat. Arxivat de l'original el 2010-09-21. [Consulta: 15 setembre 2015].

## Enllaços externs

* «La Bestorre». Festacatalunya.cat. [Consulta: 15 setembre 2015].
# Ullastre (Sant Climent Sescebes)

Ullastre és un nucli de població del municipi de Sant Climent Sescebes situat a poc més d'un quilòmetre a l'oest del nucli urbà al peu de la carretera que mena a Campmany i en un trencat que mena cap a Masarac. Està format per mitja dotzena de cases que en el cens de 2005 tenien 4 habitants. Una d'aquestes cases és un restaurant que té el mateix nom i està a peu de la carretera.

## Vegeu també

* Vilartolí
# Apogon albomarginata

Apogon albomarginata és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest del Pacífic central.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Font del Rossinyol (Monistrol de Calders)

La Font del Rossinyol és una surgència del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Està situada a 607 metres d'altitud, ponent de la masia del Rossinyol, al peu del camí que des de la masia s'adreça al punt quilomètric número 19 de la carretera B-124. Actualment està molt perduda, mig tapada pels eixamplaments del camí i l'erosió de les pluges.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# Nordend

El Nordend (que significa la fi del nord, en alemany) és una muntanya de 4.609 metres que es troba entre les regions de Piemont a Itàlia i Valais a Suïssa. És el cim més septentrional del massís del Mont Rosa i la seva quarta elevació, després del Dufourspitze (4.634 m), l'Ostspitze (4.632 m) i el Grenzgipfel (4.618 m).

## Referències

* ↑ «Llista dels 4.000 UIAA» (pdf). UIAA.

## Enllaços externs

* «Camptocamp.org». [Consulta: 25 novembre 2010].
* «Summitpost.com» (en anglès). [Consulta: 25 novembre 2010].
Quatremils dels Alps :
Alps
Quatremils
categoria :
# Arthur Geoffrey Walker

Arthur Geoffrey Walker (Watford, 17 de juliol de 1909 - Chichester, 31 de març de 2001) va ser un matemàtic i físic anglès.
En acabar els estudis secundaris a la seva vila natal, va estudiar matemàtiques a la universitat d'Oxford, en la qual es va graduar el 1931. Després ba anar a la universitat d'Edimburg en la qual es va doctorar el 1933, amb una tesi sobre geometria diferencial, tema que es va convertir en el seu camp de recerca principal. Després d'un curs com professor eventual al University College de Londres, va ser nomenat professor de la universitat de Liverpool. El 1947 va passar a ser professor i cap del departament de matemàtiques pures de la universitat de Sheffield, càrrecs que va deixar el 1952 per tornar a la universitat de Liverpool, en la qual es va jubilar el 1974.
El seu principal camp de recerca van ser les varietats riemannianes. Però Walker és recordat sobre tot per les seves significatives aportacions a la cosmologia i a la mecànica relativista. Els conceptes de transport de Fermi-Walker i de mètrica de Robertson-Walker porten el seu nom, ja que ell en va ser un dels descobridors.

## Referències

* ↑ Hitchin, 2006, p. 415.
* ↑ Giblin, 2004, p. 272.
* ↑ Hitchin, 2006, p. 418.
* ↑ Hitchin, 2006, p. 419.
* ↑ Scott, 2007, p. 1190.
* ↑ Brozos-Vazquez et al., 2009, p. 39 i ss.

## Bibliografia

* Brozos-Vazquez, Miguel; García-Río, Eduardo; Gilkey, Peter; Nikčević, Stana; Vazquez-Lorenzo, R.. The Geometry of Walker Manifolds (en anglès). Morgan & Claypool, 2009. ISBN 9781598298192.
* Giblin, Peter «Arthur Geoffrey Walker, 1909-2001» (en anglès). Bulletin of the London Mathematical Society, Vol. 36, Num. 2, 2004, pàg. 271-280. DOI: 10.1112/S0024609303002765. ISSN: 0024-6093.
* Hitchin, Nigel J. «Arthur Geoffrey Walker. 17 July 1909 — 31 March 2001» (en anglès). Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society, Vol. 52, 2006, pàg. 415-421. DOI: 10.1098/rsbm.2006.0028. ISSN: 0080-4606.
* Scott, Douglas. «Walker, Arthur Geoffrey». A: Thomas Hockey (ed.). Biographical Encyclopedia of Astronomers (en anglès). Springer, 2007, p. 1190. ISBN 9780387304007.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Arthur Geoffrey Walker» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# Maslak

Maslak és una mahalle (de Sarıyer) i un barri situat a la part europea d'Istanbul, i és un dels principals districtes de negocis de la ciutat.
Maslak està en competència directa amb el proper districte de negocis de Levent per nous projectes de gratacels i la xarxa del Metro d'Istanbul que abans acabava a l'estació de metro "4. Levent", ha estat ampliada fins a Maslak (Ayazağa) amb una nova estació que va entrar en servei el gener del 2009, augmentant així l'atractiu del districte per a futurs projectes i inversions.
En l'actualitat, el gratacel més alt acabat a Maslak és el Sun Plaça, de 38 pisos, mentre que el gratacel més alt actualment en construcció a Maslak (així com a Istanbul i la resta de Turquia) és el Diamond of Istanbul que consta de tres torres connectades centralment, la més alta de les quals tindrà 53 plantes i arribarà a una alçada de 270 m (superant així l'actual gratacel més alt acabat a Istanbul, l'Istanbul Saphire, de 54 pisos i 261 metres d'alçada, al veí districte de negocis de Levent)

## Referències

* ↑ «Emporis: Maslak». Arxivat de l'original el 2007-03-19. [Consulta: 21 desembre 2011].
* ↑ Emporis: Sun Plaza
* ↑ Emporis: Diamond of Istanbul
* ↑ Emporis: Istanbul Sapphire
# Domenico Vigna

Domenico Vigna (mort el 1647) va ser un metge, horticultor i botànic italià. El gènere Vigna rep el seu cognom.
Domenico Vigna va ser el director del Jardí Botànic de Pisa entre 1616-1617 i entre 1632-1634. Va distingir el gènere Vigna (Fabaceae), del gènere Phaseolus, el gènere Vigna li va ser dedicat per Gaetano Savi l'any 1824.

## Obra

* Animadversiones, sive Observationes in libros de Historia et de causis plantarum Theophrasti. Pisa: S. Marchettum & C. Massinum, 1625, p. 118.

## Referències

* ↑ Yuan, Yvonne. «Les trésors du sol» (en francès), 11-01-1992. Arxivat de l'original el 2015-07-23. [Consulta: 22 juliol 2015].
# Valira de Cornudella

La Valira de Cornudella és un riu que neix sota el pic d'Amariedo, al vessant meridional de la serra de Sis, al nord del barranc o torrent de Tresserra i la serra de Berganui; i al sud del Talló d'Aulet (de 1.486 metres d'altitud) i el torrent d'Aulet. Està situat en el municipi d'Areny de Noguera, a la Baixa Ribagorça (Osca), a l'Aragó.
A la capçalera del riu es troben els pobles següents: Soperuny, Iscles Puimolar i El Sas. Després passa per Ribera de Vall. Tots ells són pobles de l'antic terme de Cornudella de Valira pràcticament despoblats actualment.
El Barranc d'Iscles és un petit afluent de la Valira de Cornudella.
Abans de la seua desembocadura en la Noguera Ribagorçana, drena les terres i la vila d'Areny de Noguera.

## Referències

* ↑ «Valira de Cornudella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Valira de Cornudella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Vilà i Valentí, J. [et al.].. Atles Universal Català (Gran Enciclopèdia Catalana). Barcelona: Enciclopèdia Catalana, abril de 1986. ISBN 8485194411. p. 26 J-3
* ↑ «Valira de Cornudella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Valira de Cornudella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Valira de Cornudella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Valira de Cornudella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Valira de Cornudella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Valira de Cornudella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Valira de Cornudella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Valira de Cornudella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Valira de Cornudella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.