OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ucciani

Ucciani (en cors Auccià) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 1999 tenia 389 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 307 | 393 | 324 | 285 | 310 | 389 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | Joseph Pantaloni | | |
| 2008- | Henri Franceschi | | |
# Tot va bé

Tot va bé (títol original en francès:Tout va bien) és una pel·lícula francesa de Jean-Luc Godard, estrenada el 1972, que explica una vaga en una fàbrica, amb piquets i segrest de l'amo. Ha estat doblada al català.

## Argument

La pel·lícula comença amb una breu presentació del que es necessita per produir una pel·lícula: una mà que signi els xecs per a pagar els mitjans, els actors, el guió, etc; a continuació es presenten els personatges principals, una parella en crisi d'identitat: ell, el director no creu que hagi d'haver un més gran compromís polític, ni com a persona o com a artista, tira d'un treball de publicitat de dubtosa qualitat; ella, Suzanne Dewaere, arriba a París com a corresponsal de l'emissora nord-americana a l'època del Maig del 1968, i es queda a França com a periodista, i escriu un reportatge sense compromís polític.
Els dos es troben malgrat un conflicte sindical; junts a la fàbrica d'aliments "Salumi" es tanquen a l'oficina amb el director, que havien d'entrevistar, l'italià Marc Guidotti, segrestat per alguns treballadors descontents. El director li diu al periodista, dirigint-se a la càmera, el seu punt de vista sobre la millora de les condicions de treball i els salaris deguts al progrés tècnic i social.
Els militants del sindicat UGT s'oposen a l'acció de força dels treballadors. Un cop més el delegat sindical parla directament a l'espectador, mirant a la càmera, per afirmar que les accions de les forces d'una minoria de treballadors extremistes són contraproduents per a la disputa. Tracten de fer sortir dels periodistes de l'habitació, però Guidotti intenta escapar, llavors els treballadors els tornen a tancar de nou.
Durant la nit, Suzanne tracta d'escoltar la història de les treballadores, que a més de patir l'explotació del cap, també pateixen les provocacions de col·legues i supervisors.
Toca als esquerranosos que han segrestat al director explicar-ho a la càmera, i són històries de l'explotació i baixos salaris. Finalment els ostatges són alliberats, els treballadors demanen disculpes a Suzanne i el seu marit, que accepten parlar amb ells. Per entendre el que significa treballar en una fàbrica, proven de fer salami amb ells.
Tothom torna al seu treball. L'article que Suzanne escriu sobre l'ocupació és rebutjat pels editors. Ell torna als seus anuncis, però també comença a reflexionar sobre tot el que ha succeït a partir dels anys 1960, i posa en dubte el seu feble compromís polític. També tenen problemes de parella.

## Repartiment

* Ella, Suzanne: Jane Fonda
* Ell: Yves Montand
* L'amo: Vittorio Caprioli
* La dona d'esquerres: Anne Wiazemsky
* Ell mateix: Eric Charden
* Elizabeth Chauvin
* Castel Casti

## Premis i nominacions
### Premis

* Premi Interfilm al Festival Internacional de Cinema de Berlín 1973 per Jean-Luc Godard i Jean-Pierre Gorin

## Referències

* ↑ «Tot va bé». esadir.cat.
* ↑ «Tout va bien». The New York Times.

## Enllaços externs

* allociné
# Copiula tyleri

Copiula tyleri és una espècie de granota de la família Microhylidae que viu a Indonèsia i a Papua Nova Guinea.

## Referències

* Richards, S. & Allison, A. 2004. Copiula tyleri. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 27 d'abril del 2008.
# Ninda

El ninda era la principal unitat de mesura de longitud i unitat central del sistema de mesures d'Assíria i Babilònia. Es començà a fer servir a tot estirar a finals del mil·lenni IV aC.
# Inglis

Inglis és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 1.491 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Inglis tenia 1.491 habitants, 670 habitatges, i 426 famílies. La densitat de població era de 157,7 habitants/km².
Dels 670 habitatges en un 22,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 36,3% no eren unitats familiars. En el 31% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,7.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,9% tenia menys de 18 anys, un 5% entre 18 i 24, un 22,3% entre 25 i 44, un 29% de 45 a 60 i un 22,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.432 $ i la renda mediana per família de 27.734 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.342 $ mentre que les dones 20.278 $. La renda per capita de la població era de 14.098 $. Entorn del 18,9% de les famílies i el 22,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Inglis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Inglis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# E54

La ruta europea E54 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a París (França) i finalitza a Múnic (Alemanya). Té una longitud de 906 km i una orientació d'est a oest.
# Manolis Papamakàrios

Emmanuïl «Manolis» Papamakàrios, (en grec Εμμανουήλ "Μανόλης" Παπαμακάριος), (Atenes, 26 d'agost de 1980), és un jugador de bàsquet grec ja retirat. Amb 1,92 metres d'estatura, juga en la posició de base o escorta-aler.

## Trajectòria esportiva
### Professional

Va començar la seva carrera professional al Peristeri, on va jugar 6 temporades, la millor d'elles la 2002 - 03, en la qual va fer de mitjana 13,7 punts i 3,0 rebots per partit. El 2004 fitxà pel Makedonikos, amb el qual arriba a disputar la final de la Copa ULEB, on fou derrotat pel Lietuvos Rytas lituà per 78-74, aconseguint 12 punts en aquest partit.
El 2005 fitxà per l'Olympiacos, proclamant subcampió de la lliga grega en les tres temporades que hi disputà. En 2008 fitxà pel Panellinios BC, on hi passà 3 temporades, sortint a jugar fora del seu país per primera vegada el 2011, en fitxar pel Lagun Aro GBC de la lliga ACB.

### Internacional

Ha estat internacional amb la Selecció de bàsquet de Grècia en categories inferiors, aconseguint la medalla de bronze en l'europeu júnior de 1998.

## Referències

* ↑ euroleague.net PAPAMAKARIOS, MANOLIS, consultat el setembre de 2011]
* ↑ euroleague.net Estadísticas en la ULEB Cup 2004-05, consultat el setembre de 2011
* 1 2 ACB.com Fitxa a ACB.com Arxivat 2011-09-29 a Wayback Machine., consultat el setembre de 2011
* ↑ ACB.com Lagun Aro GBC ficha al griego Manolis Papamakarios por una temporada Arxivat 2016-03-06 a Wayback Machine., consultat el setembre de 2011 (castellà)

## Enllaços externs

* Fitxa a euroleague.net
* Manolis Papamakàrios jugador a l'ACB
# José Esteban Montiel Gómez

José Esteban Montiel (Ogíjares, Granada, 20 de setembre de 1962) és un atleta espanyol especialitzat en marató. La seva millor marca és de 2h 11m 04s (Londres, 1990)
El 14 de maig de 1989 va vèncer en la 3a cursa de la 2a edició de l'Adidas-Kas invertint 59m 39s als 20 km del recorregut.
El 15 d'octubre del mateix any va aconseguir la seva millor marca a la marató de San Sebastià arribant a la meta en un temps de 2h 10m 50s. Això no obstant, malgrat que aquesta marca suposava una nova plusmarca espanyola en aquesta distància(en possessió fins a aquest moment de Santiago de la Parte amb 2h 11m 10s) va ser invalidada posteriorment per haver-se realitzat un mesurament erroni del recorregut que va resultar ser 462 metres més curt del reglamentari.
Tornà a baixar aquest temps a la marató de Londres del 22 d'abril de 1990 ocupant el 4t lloc amb un registre de 2h 11m 04s, però no va ser suficient per obtenir la plusmarca en acabar 3r amb 2h 10m 48s el toledà Juan Francisco Romera.
A l'estiu del 1990 va representar a la selecció espanyola al Campionat d'Europa d'atletisme de Split Iugoslàvia fent un 5è lloc amb un registre de 2h 17m 51s.
Va tornar a Londres el 21 d'abril de 1991 per competir en la Copa del món de marató on va ser el millor espanyol en acabar a la 12a posició amb un temps 2h 11m 59s.
Va competir als Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 finalitzant a la 32a posició amb una marca de 2h 19m 15s. Poc abans, al mes de juliol, havia fet l'últim trajecte com a portador de la Flama olímpica al seu pas per la ciutat de Granada fins a introduir-la al palau d'esports de la localitat.
El 1994 participà per segona vegada al Campionat d'Europa d'atletisme celebrat a Hèlsinki Finlàndia però no va acabar la carrera.
El 2 d'abril de 1995 va córrer a la marató de París on va signar un registre de 2h 11m 24s el qual li va permetre finalitzar a la sisena posició.
També va fer participacions destacades en proves de mitja marató per exemple la de Bahía de Cádiz en 1991 on acredità 1h 02m 42s.

## Referències

* ↑ «London Marathon 1981-2012: Top Ten History». [Consulta: 1r gener 2014].
* ↑ Notícia en mundodeportivo
* ↑ Notícia en mundodeportivo
* ↑ Notícia en mundodeportivo
* ↑ Notícia en mundodeportivo
* ↑ «XV Campeonatos de Europa de Atletismo». Arxivat de l'original el 2009-10-28. [Consulta: 16 juny 2012].
* ↑ Notícia en mundodeportivo
* ↑ «Selección Española de Maratón, Juegos Olímpicos de 2004». Arxivat de l'original el 2012-07-17. [Consulta: 16 juny 2012].
* ↑ «XVI Campeonatos de Europa de Atletismo». Arxivat de l'original el 2009-10-28. [Consulta: 16 juny 2012].
* ↑ Notícia en mundodeportivo
* ↑ «lavozdigital». Arxivat de l'original el 2012-07-06. [Consulta: 16 juny 2012].

## Enllaços externs

* Federación española de atletismo Arxivat 2012-07-17 a Wayback Machine..
Marató Atletisme Esports
# Tripo Kokolja

Tripo Kokolja (Perast, 28 de febrer de 1661 - Korčula, 18 d'octubre de 1713) va ser un pintor de la badia de Kotor. Avui se'l recorda principalment per introduir la natura morta i la pintura del paisatge en l'art de l'Adriàtic oriental.

## Vida i obra

Nascut a Perast, a la badia de Kotor a l'actual Montenegro, es creu que Kokolja va estudiar art a Venècia.
La seva obra més important va ser un encàrrec de l'arquebisbe de Bar, Andrija Zmajević, fet a finals del segle xvii. Aquest va ser un cicle de teles per a l'església de Nostra Senyora de les Roques, davant de Perast, basat en instruccions d'Andrija Zmajević. La sèrie inferior de pintures representa profetes i sibil·les; damunt d'aquestes hi ha la Presentació de la Verge, la Mort de la Verge i la Baixada de l'Esperit Sant. Sobre l'arc hi ha la Coronació de la Mare de Déu. El sostre està pintat, dividit en 45 seccions que representen escenes de la Vida de la Verge intercalades amb imatges d'evangelistes, Pares de l'Església, àngels i natures mortes de cistelles de flors. Aquestes pintures combinen certs trets distintius de la tècnica barroca amb una comprensió provincial tant del dibuix com de la perspectiva. Van ser mal restaurats per un pintor franciscà local, Josip Rossi, el 1883.
Altres obres de Kokolja inclouen retrats de Vicko Bujović i de l'almirall Krsto Zmajević, tots dos al museu de la ciutat, juntament amb un autoretrat. Un conjunt de pintures murals al palau de l'arquebisbe Zmajevic, fetes el 1670, està en ruïnes, però se sap que inclou paisatges.
Kokolja es va traslladar a Korčula, Croàcia cap al final de la seva vida, després de la mort del seu amic Vicko Bujović, i va morir-hi el 1713. Entre les seves obres posteriors hi ha pintures per a l'església dominica de Bol, a l'illa de Brač.

## Referències

* ↑ Rotković, Radoslav. Crnogorsko knjizevno nasljedje. Pobjeda, 1976, p. 146.
# Cresta de Reguera

La Cresta de Reguera és un serrat del terme municipal de la Torre de Cabdella, del Pallars Jussà, dins del seu terme primigeni. És el contrafort sud-oriental del Cap de Reguera, en direcció al Pic Salado, al mig de la zona d'estanys del voltant d'aquest pic.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Niseu

Niseu (en llatí Nysaeus en grec antic Νυσαῖος "Nisaios") fou el fill de Dionís I el Vell de Siracusa amb la seva dona Aristòmaca, la filla d'Hiparí, segons diu Diodor de Sicília.
No se sap com va pujar al poder però sembla probable que devia ser no gaire temps després que el seu germà Hipparí de Siracusa fos assassinat, potser cap a l'any 350 aC. Va mantenir el poder suprem fins al 346 aC quan va ser enderrocat pel seu germanastre Dionís el Jove. Igual que el seu germà Hipparí es va destacar per la seva afició al beure i per les seves activitats sexuals constants. En parlen també Plutarc i Claudi Elià.

## Referències

* ↑ Nysaeus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1218
# Ingleside on the Bay

Ingleside on the Bay és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 659 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ingleside on the Bay tenia 659 habitants, 260 habitatges, i 199 famílies. La densitat de població era de 848,1 habitants/km².
Dels 260 habitatges en un 28,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,8% hi vivien parelles casades, en un 5,4% dones solteres, i en un 23,1% no eren unitats familiars. En el 18,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 5,2% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 32,8% de 45 a 60 i un 13,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.500 $ i la renda mediana per família de 50.357 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.986 $ mentre que les dones 22.411 $. La renda per capita de la població era de 18.067 $. Aproximadament el 9,8% de les famílies i el 12,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ingleside on the Bay». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ingleside on the Bay». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Dromeu de Mantinea

Dromeu de Mantinea (en llatí Dromeus, en grec antic Δρομεύς) va ser un esportista grec nascut a Mantinea a Arcàdia, que va obtenir un triomf als Jocs Olímpics de l'antiguitat, guanyant la victòria al pancràtion a l'olimpíada 75 (480 aC). Pausànies el menciona i diu que va ser el primer que es va emportar la victòria sense lluitar.

## Referències

* ↑ 1.Dromeus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1074
* ↑ Pausànies. Descripció de Grècia, VI, 11,4
# Manolita Gutiérrez Guzmán

Manolita Gutiérrez Guzmán (Barcelona, 21 d’agost de 1954) és una exnedadora catalana, especialitzada en les proves d'estil individual.
Es formà al Club Natació Poble Nou i amb catorze anys disputà la seva primera prova internacional en 800 m llure. Es proclamà campiona de Catalunya en tres ocasions, dos en 200 m estils (1970 i 1973) i una en 400 m estils (1969). També es proclamà d'Espanya en 200 m estils (hivern i estiu 1970) i de 400 m estils (1969). Fou plusmarquista catalana i estatal del 200 m estils (1970) i del relleu 4x100 m estils (1972). Internacional amb la selecció espanyola, competí a la Copa d’Europa femenina (1969) i als Campionats d’Europa (1970).

## Referències

* ↑ «Manolita Gutiérrez Guzmán». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Campions de Catalunya absoluts de categoria femenina». Federació Catalana de Natació. [Consulta: 3 juny 2024].
# Gai Fidiculani Fàlcula

Gai Fidiculani Fàlcula (llatí: Gaius Fidiculanius Falcula) va ser un senador romà del segle i aC.
Va ser jutge al judici d'Estaci Albi Opiànic l'any 74 aC, acusat d'intentar enverinar al seu fillastre Aulus Cluenci. Opiànic va ser condemnat per una curta majoria i Fàlcula va ser acusat pel tribú de la plebs Luci Quinti d'haver estat seleccionat jutge pel pretor urbà Verres amb l'únic objecte de votar contra l'acusat, de condemnar-lo sense escoltar les proves, de no ajornar el procediment i de rebre 40.000 sestercis de l'acusador Cluenci, però en va sortir absolt, perquè el clamor popular contra la corrupció dels jutges havia decaigut.
Però vuit anys després, el 66 aC va estar altre cop al primer pla quan Ciceró, en la seva defensa d'Aulus Cluenci (Pro Cluentio), el va atacar fortament, demanant-se qui era el culpable en el judici contra Opiànic si Fàlcula era innocent.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/144?rgn=full+text;view=image;q1=FalculaSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 134. ]
# Turó de Pixallits

El Turó de Pixallits és una muntanya de 824 metres que es troba entre els municipis de Santa Maria de Miralles, a la comarca de l'Anoia i de Pontils, a la comarca de la Conca de Barberà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Dit del mig

El dit del mig és el tercer dit de la mà humana, situat entre el dit índex i l'anular. Se l'anomena també dit mitger, dit mitjancer, dit del cor, dit llépol, dit llarg o dit gran.

## Vegeu també

* Dit del mig (gest)

## Referències

* ↑ «Diccionari Alcover Moll». Arxivat de l'original el 2004-08-26. [Consulta: 4 octubre 2008].
# Cresta neural

La cresta neural, un component transitori de l'ectoderma, està localitzada entre el tub neural i l'epidermis d'un embrió durant la formació del tub neural. Les cèl·lules de la cresta neural emigren ràpidament durant -o immediatament després- la neurulació, un esdeveniment embriològic marcat pel tancament de la cresta neural.
S'ha referit com la quarta capa germinativa, degut a la seva gran importància. La cresta neural pot donar lloc a neurones i cèl·lules glias del sistema nerviós autònom (SNA); alguns elements del sistema esquelètic, tendons i múscul llis; condròcits, osteòcits, melanòcits, cèl·lules cromafin i cèl·lules de suport i productores d'hormones en certs òrgans.

## Referències

* ↑ «Cresta Neural» (en castellà), 21-09-2018. [Consulta: 7 gener 2019].
# Nishi-Yodogawa

Nishi-Yodogawa (西淀川区, Nishi-Yodogawa-ku), sovint romanitzat com a Nishiyodogawa, és un dels 24 districtes urbans de la ciutat d'Osaka, capital de la prefectura homònima, a la regió de Kansai, Japó. El nom del districte, Nishi-Yodogawa, es pot traduir al català com a "Yodogawa de l'oest" o "Yodogawa occidental", fent així referència a la seua posició geogràfica a la ciutat.

## Geografia

El districte urbà de Nishi-Yodogawa es troba localitzat a l'extrem nord-oest de la ciutat d'Osaka, capital de la prefectura homònima. Al seu sud, el districte limita amb el riu Yodo. El territori del districte de Nishi-Yodogawa limita amb els de Konohana i Fukushima al sud, amb la ciutat d'Amagasaki, a la prefectura de Hyogo al nord i amb el districte germà de Yodogawa a l'est.

### Barris

Els chōchō o barris del districte són els següents:
* Utajima (歌島)
* Ōno (大野)
* Ōwada (大和田)
* Kashiwazato (柏里)
* Takeshima (竹島)
* Chibune (千舟)
* Tsukuda (佃)
* Dekijima (出来島)
* Nakashima (中島)
* Nishishima (西島)
* Nozato (野里)
* Hanakawa (花川)
* Himesato (姫里)
* Himeshima (姫島)
* Hyakushima (百島)
* Fuku-machi (福町)
* Mitejima (御幣島)

## Història

El districte de Nishi-Yodogawa va ser creat l'1 d'abril de 1925 fruit de la incorporació a Osaka de nous municipis pertanyents fins aleshores al ja desaparegut districte de Nishinari. L'any 1943, el districte patiria les seues primeres escissions: l'1 d'abril d'aquell any, diversos barris de Nishi-Yodogawa se separarien per tal d'integrar els nous districtes de Konohana, Fukushima i el ara desaparegut Ōyodo. També el districte de Higashi-Yodogawa (creat el mateix any que Nishi-Yodogawa) va fer-se amb un tros del districte, el qual més tard, l'any 1974 s'escindiria per tal de crear l'actual districte de Yodogawa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| ND | ND | ND | ND | 116.728 | 110.052 | 90.691 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 95.047 | 92.465 | 97.537 | 96.131 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

* Companyia de Ferrocarrils del Japó Occidental (JR West)
** Mitejima
* Ferrocarril Elèctric Hanshin
** Himejima - Chibune - Fuku - Dekijima

### Carretera

* Autopista Hanshin
* Nacional 2 - Nacional 43

## Referències

* ↑ https://map.yahoo.co.jp/address?ac=27113
* ↑ https://minchizu.jp/osaka/o-nishiyodogawa.html
* ↑ https://www.city.osaka.lg.jp/shimin/page/0000084675.html
* ↑ https://www.oml.city.osaka.lg.jp/index.php?page_id=1149
* ↑ Statistics Bureau of Japan
# Ingleside

Ingleside és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 9.388 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ingleside tenia 9.388 habitants, 2.980 habitatges, i 2.226 famílies. La densitat de població era de 251,7 habitants/km².
Dels 2.980 habitatges en un 45,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,7% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 25,3% no eren unitats familiars. En el 20% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,87 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,33.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,8% tenia menys de 18 anys, un 15,9% entre 18 i 24, un 33,3% entre 25 i 44, un 15,1% de 45 a 60 i un 5,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 126,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.789 $ i la renda mediana per família de 42.247 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.051 $ mentre que les dones 20.847 $. La renda per capita de la població era de 16.050 $. Aproximadament el 7,2% de les famílies i el 19,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ingleside». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ingleside». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Manuel Tarín

Manuel Tarín és el nom dels següents personatges:
* Manuel Tarín Alonso (Barcelona, 1951), advocat i periodista esportiu català
* Manuel Tarín i Iglesias (Barcelona, 1919 – 2007), periodista català, germà del també periodista Josep Tarín i Iglésias
* Manuel Tarín i Romans (València, 1938 - 2002), polític i promotor cultural valencià
# Gai Fanni Estrabó

Gai Fanni Estrabó és el nom dels següents personatges:
* Gai Fanni Estrabó (cònsol 161 aC), cònsol el 161 aC
* Gai Fanni Estrabó (cònsol 122 aC), cònsol el 122 aC
* Gai Fanni Estrabó (escriptor), escriptor romà