OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Philautus tinniens

Philautus tinniens és una espècie de granota que es troba a l'Índia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Biju, S.D., Bhuddhe, G.D., Dutta, S., Vasudevan, K., Srinivasulu, C. & Vijayakumar, S.P. 2004. Philautus tinniens. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Joan Felip II de Salm-Dhaun

Joan Felip II de Salm-Dhaun va néixer a Hochstetten-Dhaun (Alemanya) el 28 d'octubre de 1645 i va morir a la mateixa ciutat el 26 de juny de 1693. Era un noble alemany fill de Joan Lluís de Salm-Dhaun (1620-1673) i d'Elisabet de Salm-Neufviller (1620-1653).

## Matrimoni i fills

L'11 de novembre de 1671 es va casar a Ottweiler amb Anna Caterina de Nassau-Ottweiler (1653-1731), filla de Joan Lluís de Nassau-Ottweiler (1625-1690) i de Dorotea Caterina de Birkenfeld-Bischweiler (1634-1715). D'aquest matrimoni en nasqueren:
* Lluís Felip (1672-1686)
* Sofia Dorotea (1674-1686)
* Carles (1675-1733), casat amb Lluïsa de Nassau-Ottweiler (1686-1773).
* Felip Magnus (1679-1709)
* Christià (1680-1748)
* Walrad (1686-1730)
* Lluïsa Caterina (1687-1732)

## Enllaços externs

* worldconnect.rootsweb.com Arxivat 2019-09-15 a Wayback Machine.
* awt.ancestrylibrary.com
# Houyet

Houyet (en való Houyet) és un municipi belga de la Província de Namur a la regió valona. Comprèn les localitats de Ciergnon, Finnevaux, Hulsonniaux, Mesnil-Eglise, Mesnil-Saint-Blaise, Celles, Custinne, Hour i Wanlin. L'1 de gener del 2024 tenia 5.183 habitants.
Es troba a la confluència del Lièwe amb el Lesse.

## Referències

* ↑ «L’histoire de nos villages» (en francès). Ajuntament d'Houyet. [Consulta: 22 setembre 2024].
* ↑ «BEVOLKINGSCIJFERS PER PROVINCIE EN PER GEMEENTE OP 1 JANUARI 2024 / CHIFFRES DE LA POPULATION PAR PROVINCE ET PAR COMMUNE, A LA DATE DU 1er JANVIER 2024» (en francès i neerlandès). Ministeri d'Interior de Bèlgica, 27-01-2024. [Consulta: 22 setembre 2024].
# Black Cat

* No s'ha de confondre amb Gata Negra.
Black Cat (ブラックキャット, Burakku Kyatto) és una sèrie animada (o anime) i un manga que va ser publicat per la revista japonesa Shūkan Shōnen Jump (que va publicar el manga de Naruto i Naruto Shippuden). Se'n va fer un anime el 2005. A Regne d'Espanya l'anime va ser emès per Buzz.

## Argument

Una organització anomenada Chronos governa a les ombres gran part dels polítics i les activitats econòmiques. La història comença quan Train, el protagonista (també conegut com gat negre o Black Cat), un dels assassins més poderosos de l'organització, coneix una dona que es diu Saya Minatsuki, que sempre vesteix un kimono cridaner i fon el seu cor. Llavors decideix no esperar a rebre ordres de ningú ni matar sense motiu. Saya finalment és assassinada per Creed, que li diu bruixa, caça-recompenses juntament amb ell i a Eve la nena que aquest cuida, una misteriosa nena amb poders sobrenaturals basats en la nanotecnología i creada artificialment per la doctora Tearju Lunatique.

## Música

Tema d'Obertura (opening)
* Episodis 1 al 24: Daia no Hana ("ダイアの花", Flor de Diamant) per Yoriko
Temes de cloenda (endings)
* Episodis 1 al 12: Namidaboshi ("ナミダボシ") per PUPPYPET
* Episodis 13 al 24: "Kutsuzure" per Matsuda Ryōji
Banda sonora
* "Black Cat Original Soundtrack", composta per Taku Iwasaki.

## Referències

* ↑ «Black Cat (manga) en Anime News Network», 2008. [Consulta: 4 abril].

## Enllaços externs

* Black Cat - Lloc web oficial
# Cafissada

Una cafissada és una antiga mesura superficial agrària, derivada de la superfície que podia ésser sembrada amb un cafís de gra, i que és equivalent a 6 fanecades, o sia a 4986 m² i emprada al Regne de València.

## Referències

* ↑ «Cafissada». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Alcover, A.M.; Moll, F. de B.. Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1962 [Consulta: 28 desembre 2013]. Arxivat 26 August 2004$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
# Charles Wirgman

Charles Wirgman (31 d'agost de 1832 - 8 de febrer de 1891) va ser un dibuixant de còmics, creador de Japan Punch i il·lustrador al Japó per al Illustrated London News. També reconegut per la seva crítica a la societat japonesa del seu temps i per establir les bases per al desenvolupament ulterior del manga al costat de George Bigot i Keitel "my-brother-lion", creador de l'aguacató. Una de les seves principals aportacions va ser la introducció del color sèpia en les seves il·lustracions, així com l'ús repetit de la paraula poti-poti (en japonès Nimary) en una mateixa bombolla de diàleg. Wirgman rau en el cementiri internacional de Yokohama.

## Referències

* The Genius of Mr. Punch: Life in Yokohama's Foreign Settlement: Charles Wirgman and the Japan Punch, 1862-1887, compilado y anotado por Jozef Rogala, traducción al inglés por Hitomi Yamashita, Yurindo Co. Ltd, Yokohama 2004. ISBN 4-89660-187-4
# Gegants Reis de la Pedrera

Gegants Reis de la Pedrera, o el rei Gaudí i la reina Pedrera, són els gegants que encapçalen la comparsa de la Casa Milà. Tenen aparença gaudiniana i porten vestits elegants, amb elements naturals –de terra i de mar–, com ara cloïsses o fruites, complementats amb trencadís i més elements simbòlics de l'obra del mestre.
L'origen d'aquests gegants es remunta fins a l'any 1998, quan l'Obra Social de la Caixa de Catalunya va voler encarregar la construcció d'un conjunt de figures que representessin la Casa Milà, edifici que havia acabat de reconstruir.
I tal dit, tal fet. La comparsa, formada pels reis, els guerrers i dos capgrossos, va ser construïda pel mestre geganter Toni Mujal. El 1998 mateix, amb motiu de la festa de restauració de la Pedrera, es va poder estrenar el conjunt. Les figures, aleshores, van començar a participar en cercaviles i trobades, tant del barri com de tota la ciutat, sobretot les festes de la Mercè i les de Santa Eulàlia.
L'any 2002 va néixer la gegantona Crespinella, que representa la filla del rei Gaudí i la Reina Pedrera i és la gegantona de la Coordinadora de Geganters de Barcelona.
Més endavant els gegants van estar tancats sis anys llargs, fins que el 2011 reapareixen, restaurats pel mateix constructor, Toni Mujal, que els repinta, els posa un vestit nou i els alleugereix perquè siguin de més bon portar. Fou llavors quan la Fundació Catalunya Caixa en va fer cessió a la Coordinadora de Geganters de Barcelona, que, d'aquell moment endavant, s'ha encarregat sempre de portar-los a les festes populars i fer-los ballar, a més de custodiar-los i fer-ne el manteniment. La seu del Districte Municipal de l'Eixample és el lloc on resten exposats quan no surten a fora.
Els Gegants de la Pedrera tenen ball propi. En va fer la música Joan Amargós i la coreografia, Abel Plana, Maurici Arias, Josep Maria Blanes, Miquel Burgès i Nicolás Alonso, que són membres de la Coordinadora de Geganters de Barcelona.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Gegants Reis de la Pedrera». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Philautus temporalis

Philautus temporalis és una espècie extinta de granota que va viure a Sri Lanka.

## Referències

* Biju, S.D. & Manamendra-Arachchi, K. 2004. Philautus temporalis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Llista de municipis de Las Palmas

| Municipi | Població (2001) |
| Illa de Gran Canària |
| Agaete | 5.613 |
| Agüimes | 21.512 |
| Artenara | 1.490 |
| Arucas | 32.542 |
| Firgas | 6.889 |
| Gáldar | 22.335 |
| Ingenio | 25.237 |
| Mogán | 14.321 |
| Moya | 8.594 |
| Las Palmas de Gran Canaria | 364.777 |
| San Bartolomé de Tirajana | 40.825 |
| San Nicolás de Tolentino | 8.055 |
| Santa Brígida | 18.314 |
| Santa Lucía de Tirajana | 47.161 |
| Santa María de Guía | 14.174 |
| Tejeda | 2.444 |
| Telde | 89.493 |
| Teror | 12.144 |
| Valleseco | 4.024 |
| Valsequillo de Gran Canària | 8.139 |
| Vega de San Mateo | 7.406 |
| Illa de Lanzarote |
| Arrecife | 45.549 |
| Haría | 4.285 |
| San Bartolomé | 14.835 |
| Teguise | 12.905 |
| Tías | 14.442 |
| Tinajo | 4.670 |
| Yaiza | 6.358 |
| Illa de Fuerteventura |
| Antigua | 5.722 |
| Betancuria | 670 |
| La Oliva | 11.376 |
| Pájara | 14.629 |
| Puerto del Rosario | 23.068 |
| Tuineje | 10.560 |
# Emprovador

Un emprovador és una habitació destinada a canviar-se de roba en els establiments comercials.
Els emprovadors es troben en tendes de roba en les quals s'estima convenient provar-se les peces abans de comprar-les. D'aquí, el seu nom. El seu objecte és el de preservar la intimitat dels clients mentre s'estan desvestint. Així doncs és comú trobar emprovadors en camiserías, grans magatzems i tendes de roba en general. però no així en sabateries, sombrererías i altres establiments en els quals no és necessari despullar-se per realitzar la prova.
Els emprovadors són estades individuals que consten d'almenys un mirall de grans dimensions i diversos penjadors fixos per penjar la roba. Poden explicar també amb banquetas o altres petits mobles i es tanquen mitjançant una porta o una cortina corredissa. Estan situats al fons de l'establiment en un punt apartat i discret.

## Història

Sembla que els primers emprovadors van aparèixer amb la difusió dels grans magatzems. Émile Zola va descriure la seva existència en la seva novel·la Au Bonheur donis Dames (1883), assenyalant que estaven prohibits per a homes. Alguns anys més tard, quan Henri Gervex, que va pintar Jeanne Paquin en 1906, ja no ocorria això.
En qualsevol cas, Buster Keaton va treballar en un en la pel·lícula muda americana pel·lícula de 1928 The Cameraman.

## Emprovadors virtuals

En el futur és possible que es generalitzin els emprovadors en els quals no és necessari col·locar peces reals sobre el cos per conèixer el seu efecte. Això és possible a través de la part de la realitat virtual denominada realitat augmentada que es crea en afegir a elements reals, uns altres que són virtuals Una altra opció consisteix a escanejar el cos i mostrar-ho en tres dimensions en un ordinador. Després, es col·loquen lliurement les peces d'un catàleg sobre el cos virtual, tal com es pot veure en el Museu de les Ciències Príncep Felipe de la Ciutat de les Arts i les Ciències de València. Les venttajas d'aquestes tecnologies és que es pot provar gran quantitat roba en poc temps i sense necessitat de tenir-la disponible al moment. A més, es poden testar gran nombre de variacions en estampats i textures amb la finalitat de triar la més adequada.

## Referències

* ↑ Vídeo de un probador virtual
* ↑ http://www.masdemoda.com/probadores-virtuales-que-escanean-nuestro-cuerpo/
# Cantó de Seuil-d'Argonne

El cantó de Seuil-d'Argonne és un cantó francès del departament del Mosa, situat al districte de Bar-le-Duc. Té 13 municipis i el cap és Seuil-d'Argonne.

## Municipis

* Autrécourt-sur-Aire
* Beaulieu-en-Argonne
* Beausite
* Brizeaux
* Èvres
* Foucaucourt-sur-Thabas
* Ippécourt
* Lavoye
* Nubécourt
* Pretz-en-Argonne
* Seuil-d'Argonne
* Les Trois-Domaines
* Waly

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1967 | M. Guérard | Divers droite |
| 1967-1979 | M. Bassuel | Divers gauche, després PS |
| 1979-1992 | Gérard Longuet | UDF |
| 1992-1998 | René Gigout | Divers droite |
| 1998-2011 | Olivier Chazal | UDF, després UMP |
| 2011- | Dominique Maréchal | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Coevorden

Coevorden és un municipi de la província de Drenthe, al nord-est dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 36.079 habitants repartits sobre una superfície de 299,68 km² (dels quals 3,02 km² corresponen a aigua).

## Centres de població

| Coevorden14.600 Dalen3.890 Sleen2.287 Schoonoord2.208 Aalden1.833 Oosterhesselen1.915 Geesbrug1.320 Steenwijksmoer992 Gees636 Dalerpeel857 Noord-Sleen520 Erm799 Meppen406 Zweeloo400 | Wachtum360 Dalerveen365 De Kiel391 Zwinderen423 't Haantje252 Wezup201 Benneveld180 Holsloot250 Stieltjeskanaal265 Wezuperbrug174 Nieuwe Krim160 Achterste Erm72 Diphoorn66 |

## Administració

El consistori actual, després de les eleccions municipals de 2007, és dirigit pel liberal Bert Bouwmeester. El consistori consta de 25 membres, compost per:
* Partit del Treball, (PvdA) 9 escons
* Crida Demòcrata Cristiana, (CDA) 5 escons
* Partit Popular per la Llibertat i la Democràcia, (VVD) 5 escons
* Gemeenden Belangen, 2 escons
* PAC, 3 escons

## Agermanaments

* Brest
* Czarnków

## Galeria d'imatges

* Castell de Coevorden
* Estàtua de drie podagristen
* La torre d'aigua
* L'arsenal

## Curiositats

Les ciutats, illa, riu i muntanyes que al Canadà i els Estats Units d'Amèrica s'anomenen Vancouver, tenen l'origen en l'explorador George Vancouver, que provenia d'una família holandesa de cognom Van Coever, en referència a aquesta ciutat, del qual en derivà Vancouver, quan la família s'establí a Anglaterra, en temps del besavi de l'explorador.
En el seu honor el pont de vianants sobre el port porta, des de 2010, el nom de George Vancouverbrug (el pont de George Vancouver).

## Enllaços externs

* www.coevorden.nl
# Jesús Julián Lucendo Heredia

Jesús Julián Lucendo Heredia (Pedro Muñoz, 19 d'abril, 1970) és un antic jugador i actual entrenador andorrà de futbol, d'origen castellanomanxec.
Lucendo es va fer conegut quan el 2 de setembre de 1989, Johan Cruyff el feu debutar amb el primer equip del FC Barcelona en el primer partit de la temporada 1989-1990 davant el Reial Valladolid. Fou el primer partit i l'últim amb la samarreta del primer equip del club. Posteriorment jugà a diversos clubs, destacant principalment al FC Andorra.
Disputà 27 partits amb la selecció andorrana. El novembre del 2003 es retirà com a conseqüència d'una lesió de genoll.
Des del 2006 és entrenador del FC Rànger's.

## Referències

* ↑ Lucendo dice basta
* ↑ Duret, Sésbastien. "Andorra - Record International Players." gener 3, 2008. http://www.rsssf.com/miscellaneous/ando-recintlp.html
* ↑ "Player retirements (2003/2004)." http://www.globalsoccertransfers.com/player/retired.html
* ↑ Bright, Richard. "Inzaghi is hopeful for Ajax match." de novembre 18, 2003. http://www.telegraph.co.uk/sport/main.jhtml?xml=/sport/2003/11/19/sfninz19.xml Arxivat 2019-10-29 a Wayback Machine.
* ↑ http://deportes.hispavista.es/deportes/20031117190521/Futbol--El-ex-barcelonista-Lucendo-abandona-el-futbol-a-los-33-anos-por-una-lesion-de-rodilla/%5BEnllaç+no+actiu%5D

## Enllaços externs

* Trajectòria internacional (incompleta)
# Empressita

L'empressita és un mineral de la classe dels tel·lulurs. El seu nom fa referència al lloc on es descobrí el 1914, la mina Empress Josephine, Colorado, Estats Units.

## Característiques

L'empressita és un mineral d'argent i tel·luri, un tel·lurur d'argent(II), amb fórmula química AgTe i de color gris fosc. És un mineral que es troba a la natura de manera rara. Té una duresa de 3,5 a l'escala de Mohs i una densitat de 7,6 g/cm³. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic, i pot formar masses compactes i cristalls rarament bipirimidals. Anàlisi cristal·logràfics recents han confirmat que l'empressita no és el mateix mineral que l'stützita, ja que es tracta d'un mineral amb estructura cristal·lina ortoròmbica, diferent de l'hexagonal Ag$_{5-x}$Te₃ de l'stützita amb la qual l'empressita s'ha confós comunament en la literatura mineralògica.

## Formació i jaciments

Es troba en els dipòsits de filons hidrotermals pobres en or a baixa temperatura. Sol trobar-se associada a altres minerals com: tel·luri, silvanita, petzita, hessita, rickardita, altaïta, galena, pirita, rodalquilarita i or.

## Enllaços externs

* Galeria d'imatges d'empressites a Mindat.org

## Referències

* ↑ «Empressite» (en anglès). Webmineral. [Consulta: 25 juny 2014].
* ↑ «Empressite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 juny 2014].
* ↑ Riba, O.; Melgarejo, J.C.; Mata, J.M. Vocabulari de mineralogia. Segons les normes de la International Mineralogical Association. Amb equivalències angleses. Edicions Universitat Barcelona, 2000. ISBN 9788493100100 [Consulta: 3 abril 2012].
* ↑ Anthony, J.W.; Bideaux, R.A.; Bladh, K.W. [et al.].. «Empressite». A: Handbook of Mineralogy (pdf). Chantilly, EUA: Mineralogical Society of America, 2005 [Consulta: 29 març 2012].
* ↑ L. Bindi et al., American Mineralogist, 89, 1043 (2004)
* ↑ «Empressite» (en anglès). Handbook of mineralogy. [Consulta: 21 març 2015].
# Cacomantis castaneiventris

Cacomantis castaneiventris és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) que habita la selva humida, matolls i manglars les illes Raja Ampat, Aru, Nova Guinea i nord-est d'Austràlia.
# Grengiols

Grengiols és un municipi del cantó suís del Valais, situat al Semidistricte de Raron Oriental.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Naoto Tajima

Naoto Tajima (japonès: 田島直人) (prefectura d'Ōsaka, 15 d'agost de 1912 - Iwakuni, 4 de desembre de 1990) va ser un atleta japonès, especialista en salt de llargada i triple salt, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on fou sisè en la prova del salt de llargada del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Berlín, disputà dues proves del programa d'atletisme. En la prova del triple salt guanyà la medalla d'or, amb un nou rècord del món, que per primera vegada arribava fins als 16,00 metres i que va ser vigent fins al 1951, quan Adhemar da Silva el va millorar en un centímetre. En la prova del salt de llargada guanyà la medalla de bronze, en finalitzar rere Jesse Owens i Lutz Long.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles, una d'or i una de bronze, en salt de llargada i triple salt respectivament, als Jocs de l'Extrem Orient de 1934, així com el campionat nacional de triple salt de 1932 i 1935.
El 1938 es va retirar de l'activitat esportiva, però va continuar vinculat a l'atletisme ocupant diversos càrrecs directius a la Federació d'Atletisme del Japó i al Comitè Olímpic Japonès. Va entrenar l'equip d'atletisme als Jocs Olímpics de 1956 i 1964.

## Millors marques

* Salt de llargada. 7m 74cm (1935)
* Triple salt. 16m 00cm (1936)

## Referències

* ↑ «Olympedia – Triple Jump, Men». [Consulta: 24 setembre 2023].
* 1 2 3 «Olympedia – Naoto Tajima». [Consulta: 24 setembre 2023].
* ↑ «Far East Championships». [Consulta: 24 setembre 2023].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 24 setembre 2023].
# Karl-Otto Apel

Karl-Otto Apel (Düsseldorf, 15 de març de 1922 - 15 de maig de 2017) fou un filòsof alemany especialitzat en filosofia del llenguatge i ètica.

## Biografia

Després de la Segona Guerra Mundial, Apel va estudiar Filosofia a la Universitat de Bonn, on va doctorar-se en 1950 amb una tesi sobre Martin Heidegger. Posteriorment va començar la seva carrera docent com a professor lector a la Universitat de Magúncia (1961), per a després continuar-la a la Universitat de Kiel (1962-1969), la Universitat de Saarbrücken (1969-1972) i, finalment, a la Universitat de Frankfurt (1972-1990, esdevenint després professor emèrit).
Hereu de l'escola analítica, va distingir entre comprensió i explicació d'un mot, conceptes claus per a l'hermenèutica de la comunicació, camp on va col·laborar amb Jürgen Habermas. Amb una comunicació correcta, s'arribaria a un enteniment en qualsevol comunitat i acabarien els conflictes (utopia política). Per això va considerar que el deure de cada persona és millorar la seva comunicació amb els altres (heretant la tradició de Kant).

## Referències

* ↑ «.xml Karl-Otto Apel». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Arroyo, Francesc «Fallece a los 95 años el filósofo alemán Karl-Otto Apel Colega de Habermas, el pensador fue uno de los teóricos más influyentes de la llamada Escuela de Fráncfort». El País, 17-05-2017 [Consulta: 3 novembre 2020].
# Plestan

Plestan (en bretó Plestan, gal·ló Plénét) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2006 tenia 1.644 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.254 | 1.317 | 1.233 | 1.245 | 1.306 | 1.396 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1971-1977 | Henri Badouard |
| 1977-2001 | Eugène Besnard |
| 2001- | Daniel Moisan |
# Enric XXIV de Reuss-Ebersdorf

Enric XXIV de Reuss-Ebersdorf (en alemany Heinrich XXIV, Graf Reuß zu Ebersdorf) va néixer a Ebersdorf el 22 de gener de 1724 i va morir a la mateixa ciutat el 13 de maig de 1779. Era fill primogènit del comte Enric XXIX i de la comtessa Sofia Teodora de Castell-Remlingen. Va succeir el seu pare com a sobirà d'Ebersdorf quan aquest va morir, el 15 d'octubre de 1747, i va governar fins al 1779.

## Matrimoni i fills

El 28 de juny de 1753 es va casar a la ciudad de Thurnau amb la comtessa Carolina Ernestina d'Erbach-Schönberg (1727-1796),, filla dels comtes Jordi August d'Erbach-Schönberg (1691-1758) i Ferrandina Enriqueta de Stolberg-Gedern (1699-1750). El matrimoni va tenir set fills:
* Enric XLVI. (1755-1757)
* Augusta (1757-1831), casada amb el duc Francesc I de Saxònia-Coburg-Saalfeld.
* Lluïsa (1759-1840), casada amb el príncep Enric XLIII de Reuss-Köstritz.
* Enric (1761-1822), casat amb la comtessa Lluïsa de Hoym.
* Ernestina Ferranda (1762-1763)
* Enric LIII. (1765-1770)
* Enriqueta (1767-1801), casada amb el príncep Emili Carles de Leiningen (1763-1814).

## Bibliografia

* Gehrlein, Thomas, Das Haus Reuß. Älterer und Jüngerer Linie, Werl 2007, ISBN 978-3-9810315-3-9

## Enllaços externs

* arbre genealògic de la Casa de Reuss Arxivat 2011-07-13 a Wayback Machine.
* the peerage
# Cacomantis

Cacomantis és un gènere d'ocells de la família dels cucúlids (Cuculidae ).

## Llista d'espècies

Aquest gènere està format per 7 espècies:
* cucut de les Moluques (Cacomantis aeruginosus).
* cucut ventre-roig (Cacomantis castaneiventris).
* cucut cua de ventall (Cacomantis flabelliformis).
* cucut ploraner (Cacomantis merulinus).
* cucut pitgrís (Cacomantis passerinus).
* cucut barrat (Cacomantis sonneratii).
* cucut de matollar (Cacomantis variolosus).

## Referències

* ↑ Josep del Hoyo i J. Nigel. Illustrated checklist of the birds of the world. Vol.1, Non passerines. Lynx Edicions, 2014. ISBN 978-84-96553-94-1
# Can Baiona (Maçanet de la Selva)

Can Baiona és una casa de Maçanet de la Selva (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici estructurat en tres plantes: la planta baixa, conté dues simples obertures rectangulars, de les quals no hi ha cap element o tret distintiu a recalcar. En el primer pis, l'únic element singular, no només del primer pis, sinó de tota la façana, és aquesta minúscula obertura rectangular, constituïda amb muntants de pedra – els quals han estat coberts per l'aparell arrebossat- i l'únic tret que denota o delata que aquesta obertura ha rebut un tractament especial o particular, és el treball de l'ampit de la finestra. El segon pis és projectat com a golfes i està cobert per una teulada a dues vessants. Finalment, cal esmentar que en la part posterior de l'edifici trobem un pati de petites dimensions.

## Referències

* ↑ «Can Baiona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 setembre 2017].