OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Molí de Sant Gregori

El Molí de Sant Gregori és un monument del municipi de Sant Gregori (Gironès) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

És una construcció aïllada formada per la unió de diferents volums, construïts en diferents èpoques. Les parets portants són de maçoneria, arrebossades en algunes parts, amb carreus emmarcant les cantonades i les obertures; les cobertes són de teula àrab. El cos central, la part més antiga, és una torre de defensa de planta quadrangular desenvolupada en planta baixa i tres plantes superiors, amb coberta a dues vessants, per sota d'aquesta torre passa l'aigua del Canal Rec Gran provinent de la Resclosa situada sota el mas Verdaguer. El volum de la dreta és un edifici rectangular, desenvolupat en planta baixa i pis i coberta a dues vessants. A l'esquerra de la torre hi ha un cos rectangular de planta baixa i golfes i coberta a una vessant, posterior a la resta.

## Història

A la llinda d'una finestra de la planta baixa de la torre hi ha la inscripció: "ABRIL - 24 - 1708" gravada en pedra. A la llinda de la porta del volum de la dreta i també gravada a la pedra, hi ha la inscripció:
| « | MOLA ERAS PASSATGER LA TARNA SON TAS I OBRA Y SI ESTAS NO SON BONAS A BUYDAR TINDRA QUE FER 1724 GOVERNANT DON JOSEP DE MARIMON MARQUES DE SARDANYOLA | » |
Enmig de les quatre primeres ratlles hi ha gravada a la pedra una gran mola de molí, el text fa referència a la roda de molí.
L'edifici havia estat un molí fariner que s'alimentava amb l'aigua del canal provinent de la Resclosa que hi ha sota el Mas Verdaguer. Aquesta resclosa, construïda a principis del segle xviii agafa l'aigua del Llémena i encara avui serveix per regar les terres.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Molí de Sant Gregori». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 desembre 2012].
# Cercle Artístic

«Cercle Artístic» té aquests significats:

## Art

* Cercle Artístic de Ciutadella
* Cercle Artístic de Manresa
* Cercle Artístic de Sant Lluc
* Reial Cercle Artístic de Barcelona
# Casa pairal Vesiana

La Casa pairal Vesiana és una obra de Salàs de Pallars (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Antiga casa pairal de tres plantes d'alçada, cellers i golfes. És un edifici entre mitgeres amb façanes a l'angle del carrer medieval de Sant Cebrià de Baix i al carrer del Bon Jesús.
La façana principal té la porta dovellada de mig punt amb escut a la llinda. Forma part de l'antiga vila medieval que conserva la tipologia del segle xv.

## Referències

* 1 2 «Casa pairal Vesiana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].
# Estadi Peter Mokaba

L'Estadi Peter Mokaba és un estadi de futbol situat a Polokwane a Sud-àfrica que fou seu de la Copa del Món de futbol 2010 i on es disputaren quatres partits de la primera fase. La seva capacitat total és de 45.000 espectadors i va ésser inaugurat el 2010.
El nom de l'estadi és en honor del difunt Peter Mokaba, un cèlebre activista polític de la secció juvenil del Congrés Nacional Africà durant l'apartheid.

## Copa del món de futbol de 2010

    Article principal: Copa del Món de futbol 2010
Partits del torneig que es jugaran a l'estadi:
Primera fase
* 13 de juny: Algèria - Eslovènia.
* 17 de juny: França - Mèxic.
* 22 de juny: Grècia - Argentina.
* 13 de juny: Paraguai - Nova Zelanda.

## Enllaços externs

* El Peter Mokaba a FIFA.com Arxivat 2010-05-28 a Wayback Machine. (castellà)
# Rivularia

Rivularia és un gènere de cianobacteris (algues blaves) de la família de les rivulariàcies.
Les espècies de Rivularia són algues que formen filaments diferenciats en parts apicals i basals, compostos per cèl·lules hialines, estretes i llargues. Presenten beines rígides, a vegades laminades, transparents o groguenques, que envolten els tricomes, els quals produeixen les seves pròpies beines. Els filaments estan agrupats de forma paral·lela i radial, formant petits coixinets esfèrics o hemisfèrics en un principi però quan creixen, les colònies poden formar extensions macroscòpiques d'alguns mil·límetres de gruix i de forma plana i irregular, estratificada en capes de fins a 5 centímetres de diàmetre, sovint calcificades, i presenten una coloració glauca, blanquinosa o ferruginosa. Les colònies marines sovint tenen una coloració més fosca.
Són espècies d'hàbitat perifític, sovint sobre substrat calcari, per tant alhora, incrustrades amb carbonat de calci. També existeixen espècies que no formen incrustracions, epífites o epilítiques. Habiten molts tipus d'ambients, torrents, cursos d'aigua dolça,zones estancades, preferentment amb aigües no contaminades. Certes espècies viuen en ambients marins supralitorals.

## Taxonomia

El gènere conté 100 espècies, de les quals només una cinquantena estan acceptades. Algunes espècies acceptades són:
* Rivularia atra
* Rivulari biasolettiana
* Rivularia bullata
* Rivularia dura
* Rivularia haematites
* Rivularia halophilla
* Rivularia nitida

## Referències

* 1 2 Jaume Cambra; Antoni Gómez, Jordi Rull. Guia de les algues i els líquens dels Països Catalans. Barcelona: Pòrtic, 1989. ISBN 84-7306-358-9.
* 1 2 «AlgaeBase. World-wide electronic publication». Galway: National University of Ireland. [Consulta: 6 gener 2020].
# Molí de Sant Ponç (Montclar)

Molí de Sant Ponç és un molí fariner del municipi de Montclar (Berguedà) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El molí fariner de Sant Ponç conserva la bassa, el rec i la resclosa del segle xiii o XIV i les restes d'una construcció del segle xvii que acollia el casal moliner, les moles i el carcau, totalment destruïts. El mur de la bassa és fet amb carreus de grans dimensions ben treballats i col·locats a trencajun, formant una paret paral·lela a la riera de Montclar. Al capdevall de la bassa hi ha el cup de planta circular fet amb carreus similars. En aquest sector es construí el molí nou al segle xvii, fet amb un parament de pedra molt irregular. Possiblement era un edifici d'estructura clàssica, cobert a dues aigües. Prop de la bassa hi ha els forats de la primera resclosa medieval.

## Història

Per les restes conservades, sembla una construcció gòtica de finals del segle xiii o començaments del s. XIV que en el s. XVII es refeu com a casal moliner. Possiblement era el molí del castell de Montclar, documentat al s. XIII, que posteriorment fou explotat per la masia de St. Ponç que li donà nom. Fou abandonat a començaments del s. XX.

## Referències

* 1 2 «Molí de Sant Ponç». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].
# Neum

Neum (en llatí: Neum, en grec: Νέον, Neon) és l'única ciutat costanera de Bòsnia i Hercegovina, es considera dins la regió de Dalmàcia. El seu litoral fa 24,5 km i és l'únic accés de l'estat al Mar Adriàtic. L'any 2009 tenia 4.605 habitants.

## Característiques

Neum té turons, platges de sorra i diversos hotels. Els preus tendeixen a ser més baixos que a la veïna Croàcia. El turisme és molt actiu a la zona litoral i a l'interior hi jaciments arqueològics.

## Geografia

Neum es troba a 60 km de Dubrovnik. Pel tractat de Karlowitz de 1699 la República de Ragusa lliurava aquesta regió a l'Imperi Otomà. Això ha fet que s'hagi de travessar la frontera de Bòsnia i Hercegovina per arribar al sud de Croàcia i per evitar-ho el govern de Croàcia té previst construir un pont a Pelješac.

### Subdivisió

El municipi té diverses poblacions menors:
Babin Do, Borut, Brestica, Broćanac, Brštanica, Cerovica, Cerovo, Crnoglav, Dobri Do, Dobrovo, Donji Drijen, Donji Zelenikovac, Dubravica, Duži, Glumina, Gornje Hrasno, Gradac, Hotanj Hutovski, Hutovo, Kiševo, Moševići, Prapratnica, Previš, Rabrani, Vininei Žukovica.

## Clima

Neum té hiverns suaus i estius càlids. Les mitjanes màximes van de 13 °C al gener a 32 °C al juliol.

## Enllaços externs

* Neum - Lloc web oficial
# Casal dels Voltors

El Casal dels Voltors és una obra de Tremp (Pallars Jussà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici construït entre mitgeres, de dos nivells d'alçat (planta baixa i un pis). El parament exterior és de pedra vista, per manca de l'arrebossat original. Destaca la distribució regular de les obertures, que en la planta baixa mostren una disposició seguint l'esquema finestra-porta-finestra-porta, i estan conformades per llindes d'arc rebaixat construïts amb pedra tosca. En el pis superior s'identifica un balcó central flanquejat per finestres; novament les llindes són d'arc rebaixat però construïdes amb llosetes.

## Història

L'edifici havia albergat originàriament l'escola de la Torre de Tamúrcia, i degué ser construït al segle XIX; probablement la segona planta és fruit d'una remunta realitzada ja en el segle xx. Actualment és la seu del centre d'interpretació del parc de la Terreta i se'l coneix com el casal dels Voltors.

## Referències

* 1 2 «Casal dels Voltors». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 març 2019].
# Estanislau Vilajosana i Guilà

Estanislau Vilajosana i Guilà (Manresa, 1913 - 1991) fou un pintor paisatgista català.
Als 12 anys ingressà a l'Escola d'Arts i Oficis de Manresa. Deixeble d'Evarist Basiana. Més endavant estudià perspectiva, composició i color amb els pintors Francesc Labarta i Ramon Calsina i tècnica ceràmica amb Llorenç Artigas a l'Escola Massana.
L'any 1942 assistí a classes de dibuix al natural al Foment de les Arts Decoratives i al Cercle Artístic Barcelonès.
Si bé el paisatge configura la major part de la seva producció artística, també conreà amb èxit la natura morta, les flors, la figura...
Fou un dels fundadors del Cercle Artístic de Manresa (1935), del Gremi de Sant Lluc (1941) i de la Llibreria Símbol (1966).
Formà part junt amb Joan Vilanova i Joan Vilaró, de la comissió encarregada d'erigir un monument als iniciadors de la Séquia, que comportà la instal·lació de la "Ben Plantada" a la Plaça Bonavista de Manresa.
Amb A. Pujol pintaren conjuntament el mural sobre la batalla del Bruc que es troba a l'escala principal de l'Ajuntament de Manresa.
Va fundar i dirigir l'Acadèmia Vilajosana, al carrer de Casanova, de dibuix, pintura i ceràmica des de 1965. Experimentador de diversos corrents pictòrics. Fou col·laborador en la promoció d'iniciatives culturals. Va celebrar més de vint-i-cinc exposicions individuals entre Barcelona, Mallorca, Sabadell, Manresa i altres. També participà en moltes exposicions col·lectives.
Participà en el primer Saló d'Independents de l'any 1936 a Barcelona i al Saló de Tardor (organitzat per la Generalitat de Catalunya) l'any 1938.
Té obres seves a Alemanya, Anglaterra, Estats Units, Argentina, Veneçuela, Brasil, Itàlia...

## Bibliografia

* Vilaró i Llach, Joan. Art a Manresa segles XIX i XX, 1983.

## Referències

Alom, Joaquim; Basiana, Jordi; Gasol, Pere. «Vilajosana i Guilà, Estanislau». La República a Manresa en un clic (1931-1936).
# Contributions from the University of Michigan Herbarium

Contributions from the University of Michigan Herbarium, (abreujat Contr. Univ. Michigan Herb.), és una revista amb il·lustracions i descripcions botàniques, que és editada por la Universitat de Míchigan als Estats Units des de l'any 1939.

## Referències

* ↑ a Tropicos

## Enllaços externs

* Descripció a IPNI
# Roc del Pas de Finestres

El Roc del Pas de Finestres és una formació rocosa i cim de 1.088,1 metres que es troba en el terme municipal d'Isona i Conca Dellà, dins de l'antic terme d'Isona, a la comarca del Pallars Jussà, termenal amb el d'Abella de la Conca, de la mateixa comarca.
És el cim més alt del Serrat de la Savina, que n'arrenca cap al sud-oest. La carretera L-511 mig circueix aquest cim, i passa per un coll, el Pas de Finestres, a llevant del roc.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic descriptiu: el roc pren el nom del Pas de Finestres, situat al costat seu mateix.
# Botxí blanc meridional

El botxí blanc meridional (Eurocephalus anguitimens) és un ocell de la família dels Lànids (Laniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones boscoses àrides amb acàcies d'Àfrica Meridional, del sud d'Angola, nord i centre de Namíbia, Botswana, Zimbabwe, sud de Moçambic i nord de Sud-àfrica al nord de la Província del Cap i Transvaal.

## Referències

* ↑ «Botxí blanc meridional». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15-1-2021 (català)
# Nicerat (poeta)

Nicerat, en llatí Niceratus, en grec antic Νικήρατος, fou un poeta grec.
Va escriure diversos epigrames però únicament es pot parlar d'un dels epigrames atribuïts a Nicenet i que en realitat és d'autoria dubtosa, inclòs a l'Antologia grega, que fou probablement obra seva. L'esmenten Fabricius a Bibliotheca Graceca. vol. 4. p. 485, i Jacobs a Anthologia Graeca. vol. 7. p. 230.

## Referències

* ↑ Niceratus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1182
# Davenport (Florida)

Davenport és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 28.360 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Davenport tenia 1.924 habitants, 708 habitatges, i 536 famílies. La densitat de població era de 476,2 habitants per km².
Dels 708 habitatges en un 23,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,7% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 24,2% no eren unitats familiars. En el 20,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,7% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 21,3% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 28,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.408 $ i la renda mediana per família de 41.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.341 $ mentre que les dones 25.492 $. La renda per capita de la població era de 15.544 $. Entorn del 7,2% de les famílies i el 10,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Davenport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Davenport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# FC Twente (femení)

El FC Twente femení és la secció femenina del FC Twente, un club de futbol d'Enschede. Juga a l'Eredivisie, i ha sigut campió nacional en cinc ocasions des del 2011.
A la Lliga de Campions 15/16 va alcançar per primera vegada els vuitens de finals, després de protagonitzar una sorpresa històrica eliminant al Bayern Múnic.

## Palmarès

* 2 Lligues BeNe
** 2013 2014
* 5 Lligues dels Països Baixos
** 10/11 12/13 13/14 14/15¹ 15/16
* 2 Copes dels Països Baixos
** 07/08 14/15

### Lliga de Campions

| Edició | Fase previa ² | Setzens de final | Vuitens de final |
| 11/12 | | FK Rossiyanka |
| 13/14 | ZNK Osijek | Olympique Lió |
| 14/15 | | Paris Saint-Germain |
| 15/16 | Ferencvárosi TC | Bayern Múnic | FC Barcelona |
| 16/17 | Ferencvárosi TC | Pendent |
* ¹ Com a millor equip dels Països Baixos a la Lliga BeNe.
* ² Fase de grups. Equip classificat pitjor possicionat en cas d'eliminació o equip eliminat millor possicionat en cas de classificació.

## Referències

* ↑ RSSSF
* ↑ Soccerway
* ↑ «FIFA». Arxivat de l'original el 2016-09-11. [Consulta: 29 agost 2016].
# Champions League de la OFC 2008-09

La Lliga de Campions de la OFC 2008-09 va començar a disputar-se l'1 de novembre del 2008. Participaren en aquest torneig 6 equips de 5 països: Nova Zelanda, Papua Nova Guinea, Fidji, Salomó i Vanuatu. Els equips es dividiran en dos grups de tres equips cadascun, juagant partits d'anada i tornada.
Els guanyadors de cada grup jugaran la final del torneig, i el guanyador jugarà el Campionat del Món de Clubs de futbol 2009 representant a Oceania i s'emportarà un premi d'un milió de dòlars.

## Fase de Grups
### Grup A

| Equip | Pts | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG |
| Auckland City FC | 10 | 4 | 3 | 1 | 0 | 15 | 4 | +11 |
| Waitakere United | 7 | 4 | 2 | 1 | 1 | 9 | 7 | +2 |
| Port Vila Sharks | 0 | 4 | 0 | 0 | 4 | 3 | 16 | -13 |
| 1 de novembre de 2008 | Auckland City FC | 2:2 | Waitakere United |
| 22 de novembre de 2008 | Waitakere United | 3:0 | Port Vila Sharks |
| 13 de desembre de 2008 | Port Vila Sharks | 0:2 | Auckland City FC |
| 14 de febrer de 2009 | Auckland City FC | 8:1 | Port Vila Sharks |
| 7 de març de 2009 | Port Vila Sharks | 2:3 | Waitakere United |
| 28 de març de 2009 | Waitakere United | 1:3 | Auckland City FC |

### Grup B

| Equip | Pts | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG |
| Koloale | 7 | 4 | 2 | 1 | 1 | 4 | 2 | +2 |
| Hekari Souths | 6 | 4 | 2 | 0 | 2 | 6 | 6 | +0 |
| Ba FC | 4 | 4 | 1 | 1 | 2 | 3 | 5 | -2 |
| 1 de novembre de 2008 | Ba FC | 0:0 | Koloale |
| 22 de novembre de 2008 | Koloale | 3:1 | Hekari Souths |
| 13 de desembre de 2008 | Hekari Souths | 1:2 | Ba FC |
| 14 de febrer de 2009 | Ba FC | 1:3 | Hekari Souths |
| 7 de març de 2009 | Hekari Souths | 1:0 | Koloale |
| 28 de març de 2009 | Koloale | 1:0 | Ba FC |

## Final

| 25 d'abril de 2009 |
| 25 d'abril de 2009 | Koloale | 2-7 (1-3) | Auckland City FC | Lawson Tama (Honiara) |
| 3 de maig de 2009 |
| 3 de maig de 2009 | Auckland City FC | 2-2 (0-1) | Koloale | Kiwitea Street (Auckland) |
* Champions League de la OFC Guanyador de la 2008-09
* Auckland City FC
# Estanopal·ladinita

L'estanopal·ladinita és un mineral de la classe dels elements natius. Rep el seu nom del llatí, de la seva composició química a base d'estany i pal·ladi.

## Característiques

L'estanopal·ladinita és un aliatge aprovat per l'Associació Mineralògica Internacional i descrit l'any 1947. La seva fórmula química va ser redefinida l'any 2023 a (Pd,Cu)₃Sn. Cristal·litza en el sistema hexagonal. Forma cristalls alargats i cristalls cúbics arrodonits, de fins a 0,1 mil·límetres, fent intercreixements amb la niggliïta. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4,5 i 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'estanopal·ladinita pertany a «01.AF: Aliatges de PGE-metall» juntament amb els següents minerals: hexaferro, garutiïta, atokita, rustenburgita, zviaguintsevita, taimirita-I, tatianaïta, paolovita, plumbopal·ladinita, cabriïta, chengdeïta, isoferroplatí, ferroniquelplatí, tetraferroplatí, tulameenita, hongshiïta, skaergaardita, yixunita, damiaoïta, niggliïta, bortnikovita i nielsenita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1947 a la mina Ugol'nyi Ruchei, a Norilsk, a la Península de Taimir (Taimíria, Rússia). També se n'ha descrit a la Xina, el Canadà, Sud-àfrica i els Estats Units.

## Referències

* ↑ «Stannopalladinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 gener 2016].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 76». European Journal of Mineralogy, 35, 6, 04-12-2023, pàg. 1073–1078. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-35-1073-2023 [Consulta: 11 desembre 2023].
* ↑ «Stannopalladinite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 12 gener 2016].
# Principat de Pol

Pol (de 1934 a 1948 rebatejat Vijayanagar) fou un petit estat tributari protegit de l'agència de Mahi Kantha al Gujarat, presidència de Bombai a la part nord-est de l'agència al límit amb l'estat de Mewar de la Rajputana, amb una població de 4,919 habitants el 1872 i 6.629 habitants el 1881.
La família reial era descendent de Jai Chand, el darrer sobirà rajput rathor de Kanauj. Jai Chand va deixar (1193) dos fills: Seoji i Sonakji; el primer va fundar la dinastia rathor de Marwar (Jodhpur) i el segon es va establir a Idar el 1257 i durant 26 generacions van governar a Idar amb títol de rao, fins que el príncep Jagannath fou expulsat pels mogols el 1656 i la familia es va retirar a les muntanyes i va establir el seu quarter general a Pol i foren coneguts en endavant com raos de Pol. Van mantenir la seva indeppendència i per la natura muntanyosa del territori no van pagar mai tribut al Gaikwar de Baroda. El 1883 era rao Hamir Singhji, de 36 anys, amb uns ingressos de 2800 lliures.

## Llista de raos

* Rao CHANDRA SINGHJI 1720-?
* Rao KARSAN SINGHJI
* Rao KESARI SINGHJI
* Rao KASAN SINGHJI
* Rao MAKAN SINGHJI
* Rao HATHI SINGHJI
* Rao MADHAV SINGHJI
* Rao AJAB SINGHJI
* Rao BHUPAT SINGHJI I
* Rao BHAVAN SINGHJI
* Rao SURAJ SINGHJI
* Rao VAJE SINGHJI
* Rao RATAN SINGHJI
* Rao ABHEY SINGHJI
* Rao KIRAT SINGHJI
* Rao LAXMAN SINGHJI
* Rao BHARAT SINGHJI
* Rao AMAR SINGHJI
* Rao ANAND SINGHJI
* Rao PAHAD SINGHJI ? -1859
* Rao NAVAL SINGHJI 1859-1864
* Rao HAMIR SINGHJI I 1864-1889
* Rao PRITHI SINGHJI 1889-1905
* Rao BHUPAT SINGHJI II 1905-1913
* Rao MOHABAT SINGHJI 1913-1916
* Maharao Shri HAMIR SINGHJI II 1916-1948 (+1986)

## Bandera

Rectangular dividida horitzontalment en cinc franges: vermell, groc, blanc, verd i blau.

## Referències

* Governants Arxivat 2009-05-30 a Wayback Machine.
* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Roc del Migdia (Odèn)

El Roc del Migdia és una muntanya de 1.153 metres que es troba al municipi d'Odèn, a la comarca del Solsonès.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC

## Referències

* ↑ «Roc del Migdia (Odèn)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].
# Mongongo

Mongongo (Schinziophyton rautanenii), abans anomenat Ricinodendron rautanenii, és un arbre tropical, únic membre del gènere Schinziophyton. Arriba a fer de 15 a 20 m d'alt i es fa al sud d'Àfrica. La seva fusta és groga i té caracterísitques similars a la fusta de balsa, poc pesant i dura.

## Fruit

Té forma d'ou, madura entre març i maig, i conté una fina capa de polpa comestible al voltant de la closca.

## Distribució

Es troba a diversos llocs del sud d'Àfrica del nord de Namíbia al nord de Botswana, sud-oest Zàmbia i oest de Zimbàbue. També de l'est de Malawi, i est de Moçambic.

## Usos tradicionals

En algunes zones africanes es considera un aliment bàsic especialment entre l'ètnia San (boiximans) del nord de Botswana i Namíbia que per l'arqueologia s'ha vist que els consumeixen des de fa 7.000 anys. S'emmagatzemen bé i es conserven molt de temps. Alternativament les nous es recuperen dels fems dels elefants.

## Oli de mongongo

Tradicionalment s'ha usat aquest oli per a la cura de la pell.

## Aspecte nutritiu

Per 100 grams de nous de mongongo amb closa:
* 57 g de greix:
** 44% polinsaturat
** 17% saturat
** 18% monoinsaturat
* 24 g proteïna
* 193 mg calci
* 4 mg zinc
* 2.8 mg coure
* 565 mg vitamina E (i tocoferol)

## Referències

* ↑ THE MONGONGO/MANKETTI NUT - Ricinodendron rautanenii (Schinziophyton rautanenii)