OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Silber Pro Cycling

El Silber Pro Cycling, (codi UCI: SPC) és un equip ciclista professional canadenc amb categoria Continental. Creat el 2011, va passar al professionalisme al 2014.

## Principals victòries

* Gran Premi ciclista de Saguenay: Matteo Dal-Cin (2015), Ryan Roth (2016)
* Winston Salem Cycling Classic: Ryan Roth (2016)
* Tour de Delta: Ryan Roth (2016)

### Grans Voltes

* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Composició de l'equip

2016 :
2017 :

## Classificacions UCI

L'equip participa en les proves dels circuits continentals i principalment en les curses del calendari de l'UCI Amèrica Tour. Aquesta taula presenta les classificacions de l'equip als circuits, així com el seu millor corredor en la classificació individual.
UCI Amèrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2014 | 17è | Ryan Roth (31è) |
| 2015 | 9è | Ryan Roth (23è) |
| 2016 | 2n | Ryan Roth (14è) |
| 2017 | 9è | Ryan Roth (31è) |
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2016 | 64è | Ryan Roth (187è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2016-06-08 a Wayback Machine.
* Plantilles i resultats a procyclingstats.com
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Kent (Washington)

Kent és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del July 1, 2009 tenia 85.631 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kent tenia 79.524 habitants, 31.113 habitatges, i 19.601 famílies. La densitat de població era de 1.095,4 habitants per km².
Dels 31.113 habitatges en un 35,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,1% hi vivien parelles casades, en un 12,8% dones solteres, i en un 37% no eren unitats familiars. En el 28,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 35% entre 25 i 44, un 19,6% de 45 a 60 i un 7,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33,8 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.053 $ i la renda mediana per família de 67.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 43.136 $ mentre que les dones 36.995 $. La renda per capita de la població era de 21.390 $. Aproximadament el 8,7% de les famílies i l'11,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kent». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kent». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# París-Tours 1995

La París-Tours 1995 fou la 89a edició de la clàssica París-Tours. Es disputà el 15 d'octubre de 1995 i el vencedor final fou l'italià Nicola Minali de l'equip Gewiss-Ballan.
Era la desena cursa de la Copa del Món de ciclisme de 1995.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Nicola Minali (ITA) | Gewiss-Ballan | 5h 45' 55" |
| 2 | Andrei Txmil (UKR) | Lotto-Isoglass | m. t. |
| 3 | Sven Teutenberg (GER) | Novell-Decca | m. t. |
| 4 | Jürgen Werner (GER) | Deutsche Telekom-Merckx | m. t. |
| 5 | Johan Capiot (BEL) | Refin-Cantina Tollo | m. t. |
| 6 | Hendrik Redant (BEL) | TVM-Gazelle | m. t. |
| 7 | Adriano Baffi (ITA) | Mapei-GB | m. t. |
| 8 | Lars Michaelsen (DEN) | Festina-Lotus | m. t. |
| 9 | Michele Bartoli (ITA) | Mercatone Uno-Saeco | m. t. |
| 10 | Gabriele Missaglia (ITA) | Brescialat | m. t. |

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Resultats a les-sports.info
# Dorójne (Djankoi)

* Per a altres significats, vegeu «Dorójnoie».
Dorójne (en (ucraïnès): Дорожнє) és un poble (un possiólok) de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 7 habitants. Pertany al districte rural de Djankoi.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Società Sportiva Pro Roma

La Società Sportiva Pro Roma fou un club de futbol de la ciutat de Roma (Itàlia).

## Història

El club va ser fundat el 28 d'agost de 1911 de les cendres del Club Sportivo Ardor. A més del futbol la societat practicava altres esports com el tamborí, l'atletisme i la natació. La samarreta del club era blanca amb el coll negre o vermell El primer partit el disputà enfront de la Lazio el novembre de 1911 essent derrotada la Pro Roma per 7-0.
Els primers partits van ser disputats a la Piazza d'Armi; i el març de 1912 inaugurà el seu camp a la Via Ostiense 9. El primer partit en aquest camp (Pro Roma-Fortitudo) es disputà el 17 de març de 1912. L'estiu de 1912 la FIGC decidí admetre d'equip a la primera categoria del grup del Laci. El club es mantingué en aquesta categoria sense arribar a disputar mai cap fase final nacional. L'11 d'abril de 1915 inaugurà el seu nou camp, l'Stadio Flaminio. En acabar la temporada 1921-22 baixà a segona categoria, retornant a primera a acabar la temporada 1923-24. El 1926, per voluntat del règim feixista es fusionà am la Fortitudo Roma naixent la Società Fascista Fortitudo Pro Roma.

## Cronologia

* 1912-13: 5è al grup del Laci de Primera Categoria
* 1913-14: 5è al grup del Laci de Primera Categoria
* 1914-15: 5è al grup del Laci de Primera Categoria
* 1919-20: 5è al grup del Laci de Primera Categoria
* 1920-21: 4t al grup del Laci de Primera Categoria
* 1921-22: 8è al grup del Laci de Primera Divisió. Descens a II Divisió
* 1924-25: 5è al grup del Laci de Primera Divisió. Descens a II Divisió però repescat a primera
* 1925-26: 6è al grup del Laci de Primera Divisió. Fusió amb Fortitudo

## Referències

* 1 2 http://www.asromaultras.it/proroma_storia.html Arxivat 2009-06-05 a Wayback Machine.
* ↑ Sergio Salvi, Alessandro Savorelli, Tutti i colori del calcio, Le Lettere, Firenze, 2008, ISBN 88 6087 178 6
# Deia (Moçambic)

* Per a altres significats, vegeu «Deia (desambiguació)».
Deia és una població de l'estat africà de Moçambic; pertany a la província de Zambézia, just davant Madagascar. La seva població, fortament disseminada, és de 5.884 habitants.
Destaquen les seves platges d'arena, i el clima és tropical. L'altitud mitjana són 10 metres.
Viccionari
# Font de la plaça Major (Sant Pere Pescador)

La Font de la plaça Major és una obra de Sant Pere Pescador (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat dins del nucli urbà de la població de Sant Pere, al sud de l'antic recinte fortificat de la vila, a l'extrem sud de la plaça Major.
Es tracta d'una font de planta hexagonal, formada per un cos de més de dos metres d'alçada, amb coberta de tipus cupular. Presenta sòcol al basament i cornisa motllurada per sostenir la coberta, que també té el coronament decorat. En un dels costats hi ha la pica de pedra i, damunt seu, un relleu format per dos peixos entrellaçats, a mode decoratiu. Aquest motiu es repeteix a d'altres costats del cos que conforma la font.
La construcció està arrebossada i pintada amb la coberta de color blau i el cos groc.

## Història

Font construïda vers l'any 1861, sobre el pou comunal que hi havia a la plaça Major, donat que aquest estava molt deteriorat. És coneguda popularment amb el nom de “la bomba” pel sistema d'extracció d'aigua que es va instal·lar.

## Referències

* 1 2 3 4 «Font de la plaça Major». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 octubre 2017].
# Premi Maria Rius

El Premi Maria Rius va néixer l'any 2018 impulsat per les llibreries La Caixa d'Eines i Laie amb l'objectiu de ressaltar la trajectòria d'un il·lustrador que hagi destacat en el camp de la il·lustració de llibres infantils, esdevenint un referent important per apropar la lectura als més petits, a l’hora que constitueixi una expressió artística pròpia. El 2020 la Caixa d'Eines es va separar del projecte, i des de llavors l'impulsa Laie en col·laboració amb:
* IBBYcat (Consell Català del Llibre Infantil i Juvenil)
* APIC
* Associació de Mestres Rosa Sensat
* Lliurament dels Premis Maria Rius i Maria Rius d'Honor 2023 a Laie Pau ClarisBIBBOTÓ (Grup de treball Biblioteques Infantils i Juvenils del COBDC)

## Guardonats

* 2018 - Maria Rius
* 2019 - Fina Rifà i Francesc Vila Rufas (Cesc)
* 2020 - Arnal Ballester i Carme Peris.
* 2021 - Roser Capdevila i Josep Lluís Martínez (Picanyol)
* 2022 - Gustavo Ariel Rosemffet (Gusti) i Cavall Fort.
* 2023 - Jordi Vila Delclòs i Editorial Joventut.

## Referències

* 1 2 «Premi Maria Rius». [Consulta: 29 setembre 2023].
* ↑ «La il·lustradora Fina Rifà guanya el premi Maria Rius». [Consulta: 29 setembre 2023].
* ↑ Geli, Carles «La rica il·lustració d’Arnal Ballester, premi Maria Rius». El País [Madrid], 02-10-2020. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Roser Capdevila, Premi Maria Rius 2021». [Consulta: 29 setembre 2023].
* ↑ «L'il·lustrador Gusti i la revista Cavall Fort, guanyadors del premi Maria Rius de Laie». [Consulta: 29 setembre 2023].
* ↑ Fort |, Cavall. «Un Premi Maria Rius per a Cavall Fort! – Cavall Fort». [Consulta: 29 setembre 2023].
# Tughluq Sulduz

Tughluq Sulduz fou un amir del tuman dels suldus que després de la derrota de Buyan Sulduz (1359) va agafar el comandament d'una part de la tribu (una qabila) i va lluitar contra Amir Husayn (1360).
No havia passat gaire temps quan Toghluq Selduz va atacar forces de Husayn. Aquest va enviar missatgers a Tamerlà, Bayazid Jalayir i Khidr Yasauri, informant de les hostilitats. Timur i Khidr no s'ho van pensar dues vegades i van agafar les seves forces i es van dirigir cap allí; es van trobar altre cop a la Porta de Ferro (Derbend Aheny), el pas al sud de Xahrisabz i es van dirigir a Shadman; Husayn estava en aquesta fortalesa (coneguda també com Hissar Shadman o Shaduman i transliterat en català com Hissar Xadman) i Toghluq Selduz estava a la rodalia amb les seves forces; quan aquest va saber l'arribada dels aliats es va retirar. Husayn va sortir aleshores i va agrair personalment l'ajut, fent diversos regals als dos caps. Aquests fets devien passar a la tardor del 1360 però An autobiographic relat of the life of emperor Timur, per Charles Stewart els situa de manera confosa, aparentment el 1361, cosa impossible ja que en aquest darrer any Tamerlà i Khidr ja no eren aliats.
Després de la invasió dels jats o mogols, Tughluq es va acostar a Tamerlà, però quan aquest fou declarat rebel i va esdevenir un guerrer errant es va posar al servei dels mongols (1362). Executat el seu parent Buyan Suldus pels mogols és possible que hi hagués una competència per ser reconegut cap dels suldus. El 1364 Tughluq Selduz i un altre amir, Ky Khuseru (Kay Khusraw) del tuman dels khuttalani, de trajectòria similar, tenien el comandament de sis mil cavallers jats i esperaven agafat a Timur per sorpresa. Timur comptava amb sis mil cavallers i el seu aliat Amir Husayn amb bastants menys ja que una part dels seus l'havien abandonat (per unir-se a Timur). El grup de sis mil homes a cavall dels jats va avançar en direcció a les forces de Timur. Aquest va deixar el comandament del cos principal a Amir Husayn i va marxar amb dos mil homes a enfrontar al sis mil, als quals va sorprendre dormint després que havien celebrat el rumor de que Timur s'havia retirat. Amb aquesta sorpresa va derrotar a la primera línia. Ky Khuseru (Kay Khusraw) i Tughluq Selduz, van ser capturats i se’ls van emportar presoners. La sort posterior de Tughluq es desconeguda. Kai Khusraw apareix lliure tres anys després per lo que o be no fou fet presoner o be fou perdonat i alliberat (el 1367 demanava passar al servei de Tamerlà). Tughluq com que no torna a ser esmentat cal suposar que va morir o fou executat.

## Notes

* ↑ Toghluq Selduz era el cap d'una secció dels sulduz
* ↑ A diferència de Bayazid Jalayir que va demorar acudir
* ↑ Histoire de Timur-Bec, traducció de Petis de la Croix, I, V
* ↑ Charles Stewart An autobiographic relat of the life of emperor Timur
* ↑ The rise and rule of Tamerlane, per B.F. Manz
# 238 aC

El 238 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà, era conegut com a any del consolat de Grac i Faltó (o també any 516 ab urbe condita). L'ús del nom «238 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Àfrica

* Final de la Guerra dels Mercenaris. Mató cap dels rebels dominava la ciutat de Tunis. Hamílcar Barca l'assetja però Mató va sorprendre el general Hanníbal i mata una gran part del seu exèrcit. Hanníbal cau presoner i mor crucificat. El senat cartaginès imposa una reconciliació entre Hamílcar Barca i Hannó II el Gran, i junts derroten l'exèrcit rebel en una batalla decisiva. Hamílcar conquereix Útica i Hannó Hipona, i vencen definitivament els rebels.

### Hispània

* Hamílcar Barca, vençuts els rebels a l'Àfrica, és enviat, segons Polibi, a la península Ibèrica, i inicia la Conquesta cartaginesa d'Hispània.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits cònsols Tiberi Semproni Grac i Publi Valeri Faltó.
* Faltó marxa contra els gals bois que han reprès les hostilitats contra els romans, però el derroten a la primera batalla, amb greus pèrdues. El senat romà li envia el pretor Marc Genuci Cipus, però el cònsol ho veu com una intromissió i ataca als bois abans de l'arribada dels reforços i els derrota. Quan torna a Roma el senat li refusa els honors del triomf, no per la seva derrota inicial, sinó per haver lluitat sense esperar al pretor.
* Semproni Grac fa la guerra a Sardenya i Còrsega poc després de la revolta dels mercenaris cartaginesos. Derrota els enemics, però no aconsegueix cap botí i els presoners que fa són illencs sense cap valor.

## Necrològiques

* Espendi i Autàrit, caps rebels de la Guerra dels Mercenaris, Crucificats per Hamílcar Barca quan van ser vençuts.

## Notes

* ↑ Apià i Joan Zonaràs diuen expressament que va a Hispània sense autorització del govern.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Polibi. Història, I, 85-88
* ↑ Polibi. Història, II, 1
* ↑ Apià. Història de Roma, VI, 4
* ↑ Zonaràs. Compendi d'història, VIII, 17
* ↑ Polibi. Història, I, 88
* ↑ Joan Zonaràs. Compendi d'història, VIII, 18
* ↑ Polibi. Història, I, 81
* ↑ Polibi. Història, I, 85-86
# París-Tours 1988

La París-Tours 1988 fou la 82a edició de la clàssica París-Tours. Es disputà el 9 d'octubre de 1988 i el vencedor final fou el neerlandès Peter Pieters de l'equip TVM-Van Schilt.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Peter Pieters (NED) | TVM-Van Schilt | 8h 28' 44" |
| 2 | Jan Goessens (BEL) | Lotto-Merckx | m. t. |
| 3 | Seán Kelly (IRL) | KAS-Mavic | m. t. |
| 4 | Marnix Lameire (BEL) | AD Renting | m. t. |
| 5 | Gino De Backer (BEL) | AD Renting | m. t. |
| 6 | Eric Vanderaerden (BEL) | Panasonic-Isostar | m. t. |
| 7 | Wilfried Peeters (BEL) | Sigma Paints-Fina | m. t. |
| 8 | Corneille Daems (BEL) | S.e.f.b.-Tonissteiner | m. t. |
| 9 | Jean-Pierre Heynderickx (BEL) | Sigma Paints-Fina | m. t. |
| 10 | Hendrik Redant (BEL) | Isoglass-Evs-Robland | m. t. |

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Resultats a les-sports.info
# Bèlmont (Gers)

Bèlmont (occità) o Belmont (francès) és un municipi francès al departament del Gers (regió d'Occitània).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 258 | 246 | 225 | 191 | 165 | 150 | 150 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# General Electric GE9X

El General Electric GE9X és un motor d'aviació turboventilador d'alt índex de derivació desenvolupat per General Electric Aviation. Té un empenyiment nominal de 470 kN i està previst que sigui la planta motriu del Boeing 777X. Fou engegat a terra per primera vegada l'abril del 2016 i tingué el seu primer vol el 13 d'abril del 2018. Impulsarà el primer vol del 777-9 el 2019 i entrarà en servei el 2020.

## Referències

* ↑ «The Art Of Engineering: The World's Largest Jet Engine Shows Off Composite Curves» (en anglès). GE reports. General Electric Company, 28-04-2016. Arxivat de l'original el 25 de juny 2017. [Consulta: 2 desembre 2018].
# Floral Park

Floral Park és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 15.967 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Floral Park tenia 15.967 habitants, 5.770 habitatges, i 4.258 famílies. La densitat de població era de 4.499,9 habitants/km².
Dels 5.770 habitatges en un 34% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,9% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 26,2% no eren unitats familiars. En el 23,1% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,76 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 25,3% de 45 a 60 i un 15,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 73.719 $ i la renda mediana per família de 87.243 $. Els homes tenien una renda mediana de 56.527 $ mentre que les dones 38.592 $. La renda per capita de la població era de 31.183 $. Entorn del 2,2% de les famílies i el 3,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Floral Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Floral Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Tsutsui Sadatsugu

    En aquest nom japonès, el cognom és Tsutsui.
Tsutsui Sadatsugu (筒井定次, 1562-1615) va ser un samurai nebot i fill adoptiu de Tsutsui Junkei, dàimio de la província de Yamato.
A la mort de Junkei el 1584, va ser reubicat per Toyotomi Hideyoshi a la província d'Iga, on va construir el castell Iga Ueno. El 1600 va participar durant la batalla de Sekigahara en suport a Tokugawa Ieyasu en contra de les tropes d'Ishida Mitsunari, on va combatre a Uesugi Kagekatsu.
El 1608 va ser remogut del govern sota acusacions de mala administració i el castell li va ser cedit a Tōdō Takatora.

## Referències

* ↑ «Iga Ueno Castle homepage» (en japanese). Iga Ueno Castle, 09-04-2002. [Consulta: 9 abril 2007].
* Turnbull, Stephen (1998). The Samurai Sourcebook. Cassell & Co. ISBN 1-85409-523-4.
# 675

El 675 (DCLXXV) fou un any comú començat en dilluns del calendari julià.

## Esdeveniments

* Khilderic II, rei dels francs, és assassinat juntament amb la seva muller, Bliquilda, i un dels seus fills, Dagobert.
* 16 de setembre: un tifó afecta el Japó.
# Ahmad Lutfi al-Sayyid

Ahmad Lutfi al-Sayyid (àrab: أحمد لطفي السيد, Aḥmad Luṭfī as-Sayyid) (Barkayn Dahkaliyya, 15 de gener de 1872 - el Caire, 5 de març de 1963) fou un escriptor i polític egipci. Fou conegut com a Ustadh al-Jil («el Mestre de la generació»). Va escriure, sobretot, escrits de caràcter polític, però també consta una autobiografia sota el títol de Qíssat khayatí. Va traduir autors clàssics.
Va ocupar els següents càrrecs:
* Redactor del diari Al-Djarida que fou portaveu del Partit Nacional (Hizb al-Umma) que va cofundar el 1907, del 1907 al 1914
* Director de la Biblioteca Nacional d'Egipte en dos períodes (1915-1918 i 1919-1925).
* Secretari del primer Wafd presidit per Sad Zaghlu (1918-1919)
* Rector de la Universitat Egípcia, després Universitat del Caire, 1925-1941 amb interrupcions
* Ministre d'Educació 1928-1929
* Ministre de l'Interior 1929
* Senador fins a retirar-se de la política
* President de l'Acadèmia de la Llengua Àrab, fins a 1963

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, V, 845

## Enllaços externs

* http://weekly.ahram.org.eg/2005/773/chrncls.htm Arxivat 2007-07-15 a Wayback Machine.
# Sadóvoie (Khabàrovsk)

* Per a altres significats, vegeu «Sadóvoie».
Sadóvoie (en rus: Садовое) és un poble del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2018 tenia 239 habitants. Pertany al districte rural de Viàzemski.

## Referències

* ↑ Официальный сайт Вяземского района Хабаровского края. Arxivat 2009-06-30 a Wayback Machine.
# Sociedad Gimnástica Española de San José

* No s'ha de confondre amb Real Sociedad Gimnástica Española.
La Sociedad Gimnástica Española fou un club costa-riqueny de futbol de la ciutat de San José.
Va ser fundat el 1911 i debutà a primera divisió el 17 de juliol de 1921 on jugà durant 39 temporades fins a la seva darrera temporada el 1961.
Fou set cops segon classificat de lliga, els anys 1921, 1928, 1930, 1933, 1937, 1938, 1942.

## Referències

* ↑ Costa Rica – Foundation Dates of Clubs – RSSSF
* 1 2 Historia, eso es la Gimnástica Española Arxivat 2014-07-14 a Wayback Machine. – UNAFUT (castellà)
* ↑ El pulso entre Liga y 'S' también es en la historia Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. – Nación (castellà)
* ↑ Font: Unafut.com y Registros Históricos de Gianni Baldi F.
* ↑ «Costa Rica - List of champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
# Sexòleg

Un sexòleg o sexòloga són professionals, amb una llicenciatura prèvia en medicina o en psicologia, amb qualificació suficient per tractar qualsevol disfunció sexual així com per assessorar quant a l'educació de la sexualitat humana. A aquesta professió s'hi accedeix normalment a través de diversos màsters universitaris. Segons el metge Miquel Maresma i Matas, expresident de la Societat Catalana de Sexologia, un sexòleg és "el o la professional que és capaç de gestionar una disfunció sexual, després de fer una anamnesi completa del símptoma i una exploració física adequada a la problemàtica consultada. A més a més sap demanar als especialistes adequats les anàlisis clíniques precises, les proves diagnòstiques i complementàries necessàries, que sap interpretar o practicar correctament. Finalment sap fer un diagnòstic i instaurar un tractament". Això sempre referit bàsicament a persones llicenciades o doctorades en Ciències de la Salut.

## Vegeu també

* Alfred Kinsey
* Masters & Johnson

## Referències

* ↑ Tió, Núria. «En què consisteix la feina d'un sexòleg clínic», 18-06-2013. Arxivat de l'original el 2017-02-02. [Consulta: 26 gener 2017].
* ↑ «Qui és el sexòleg?», 21-03-2009. [Consulta: 26 gener 2017].

## Enllaços externs

* Society for the Scientific Study of Sex
* World Association for Sexual Health (WAS) Arxivat 2018-01-06 a Wayback Machine.
* Societat Catalana de Sexologia de l'Acadèmia de Ciencies Mèdiques de Catalunya i Balears (SCS) Arxivat 2017-02-02 a Wayback Machine.
* International Society for sexual medicine