OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cymru am byth

Cymru am byth és una frase en gal·lès que significa «Gal·les per sempre». També és traduït com «visqui Gal·les» o «llarga vida a Gal·les». És el lema de la nació constituent de Gal·les i del nacionalisme gal·lès.
És una frase comuna dels habitants gal·lesos que dquireix rellevància durant els partits de la selecció nacional de rugbi de Gal·les durant el Torneig de les Sis Nacions i la Copa del Món de Rugbi.
Una de les pedres inserides al Monument a Washington de Washington DC (Estats Units) va ser importada de Gal·les –fou donada pels ciutadans gal·lesos de Nova York– i conté la frase: Fy iaith, fy ngwlad, fy nghenedl Cymru – Cymru am byth («La meva llengua, la meva terra, el meu país de Gal·les - Gal·les per sempre»).

## Referències

* 1 2 Jones, Victoria. «Cymru am byth! The meaning behind the Welsh motto» (en anglès). Wales Online, 06-02-2015.
* ↑ «Rugby World Cup: Cymru am byth (that’s Wales for ever... for one day at least)» (en anglès). The Telegraph, 13-10-2011.
* ↑ The Cambrian, vol. XVII, p. 139. 1897 (en anglès).

## Vegeu també

* Alba gu bràth
* Éirinn go Brách
* Bandera de Gal·les

## Enllaços externs

* «Evacuation to Wales» (en anglès). BBC Wales.
* Williams, Hywel. «Cymru am byth?» (en anglès). History Today, 2012.
* «Cymru Am Byth 1914-1918» (en anglès). British Pathé.
# Denice

Denice és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont, (Itàlia).
Limita amb els municipis de Mombaldone, Monastero Bormida, Montechiaro d'Acqui, Ponti i Roccaverano.
Pertany al municipi les frazioni de Bonini, Buri, Chiazze, Cribattola, Formiera, Gorghi, Marza, Piani Superiori, Poggio, Ratè i Valbella.
# Dastar Bandi

El Dastar Bandi (en hindi: दस्तार बंदी) és una cerimònia i una celebració sikh, en moltes famílies sikhs, quan un noi arriba certa edat (generalment d'onze a setze anys), és portat a una Gurdwara propera. En presència del Guru Granth Sahib Ji, i després de les oracions sikhs, anomenades Ardas, el seu primer turbant (Dastar) serà ceremonialment lligat pel Granthi, un familiar de més edat, o bé per un ancià sikh. L'ancià li explicarà al noi, la importància de deixar créixer el seu cabell, i de dur el turbant. Aquesta cerimònia mostra com el poble sikh observa amb respecte al turbant. El turbant és un manament crucial de la fe dels sikhs, de fet molts sikhs el consideren un manament més important que els altres. Els turbants poden ser de qualsevol color, es pot dur de moltes maneres diferents, i poden ser d'estils diferents també.

## Les cinc K

Després de la cerimònia del Dastar Bandi, i de la seva iniciació en la Khalsa, el jove sikh complirà amb cinc manaments, (les 5 K) referents a la seva aparença quotidiana.
* Primer manament: els sikhs han de deixar-se créixer el pèl, cobrir-se el cabell, i no tallar-se'l mai. (kesh).
* Segon manament: els sikhs han de dur una polsera d'acer anomenada kara, al voltant del seu canell.
* Tercer manament: l'home ha de fer servir una pinta de fusta, anomenada kanga, per pentinar-se el cabell.
* Quart manament: l'home ha de dur com a roba interior, uns calçotets de cotó anomenats kachera.
* Cinquè manament: els sikhs han de dur sempre una daga d'acer, anomenada kirpan, que es fa servir per l'autodefensa, i per motius religiosos.

## Referències

* 1 2 www.sikhiwiki.org/dastar_bandi
# Deutsch-Galicische Gesellschaft

La Deutsch-Galicischen Gesellschaft (gallec: Sociedade Galego-Alemá) és una associació fundada el novembre de 1993, amb seu a la Universitat de Trèveris i lligada al Galicien-Zentrum, abans denominat Dokumentationsstelle Galicie, d'aquella mateixa universitat. El seu primer president, i l'actual, és el romanista i lingüista Dieter Kremer. Entre el 2003 i el 2006, en canvi, va ser el també romanista Alf Monjour. Compta com a president d'honra Ramón Lorenzo.

## Activitat

El fi de la DDG és fomentar la investigació científica en cooperació amb el Galicien-Zentrum de la Universitat de Trèveris. Promou cursos de llengua gallega i manifestacions artístiques i culturals en universitats, institucions i altres llocs adients. Per a difondre i donar suport a la recerca en el camp dels estudis gallecs publica, d'ençà del 1996, la revista científica bilingüe Galicien-Magazin, i també disposa d'una biblioteca centrada en la cultura gallega. Col·labora estretament amb la Universitat de Santiago de Compostel·la per a assolir tots els seus objectius. D'altra banda, per tal de fer-se conèixer, la DGG realitza regularment el Galicien-Tag, en què presenta resultats d'investigacions i estudis sobre Galícia i el gallec.

## Referències

* ↑ Siegfried Jüttner (2008) Anfänge des Wissenschaftsjournalismus in Spanien: der Diario de los literatos de España : Horizonte des Kulturtransfers Peter Lang, p. 132
* ↑ Dieter Kremer "O bo labor de Ramón" en Ramón Lorenzo. Señor das palabras. Xunta de Galicia, 2011, p. 86
* ↑ Kabatek, Johannes (1998). "Das Galicische in der deutschsprachigen Romanistik in Forschung, Lehre und Institutionen". In: Briesemeister, Dietrich; Schönberger, Axel. Bestandsaufnahme und Zukunftsperspektiven der deutschsprachigen Lusitanistik: Standpunkte und Thesen. Frankfurt: TFM, 307-316
# Deutsch

«Deutsch» té aquests significats:
* Biografies:
** Adolph Deutsch, compositor, director d'orquestra i arranjador britànic
** Helene Deutsch, psicoanalista polonesa
** Max Deutsch, compositor, director d'orquestra i professor austrofrancès
** Otto Erich Deutsch, musicòleg austríac
* Miscel·lània:
** Catàleg Deutsch, catàleg de les obres de Franz Schubert
** Deutsch-Amerikanische Freundschaft (Amistat germanoamericana) o DAF, grup alemany de música electrònica
** Deutsch-Katalanische Gesellschaft (Associació germanocatalana) o DKG, associació cultural alemanya que canvià de nom el 1997
** Deutsch-Witu, antic protectorat alemany i britànic de l'Àfrica Oriental
Viccionari
# Dick Clark

Richard Wagstaff "Dick" Clark (30 de novembre de 1929, The Bronx, Nova York - 18 d'abril de 2012, Santa Mónica, Califòrnia) va ser un empresari i una personalitat en la televisió dels Estats Units, conegut per presentar diverses maratons televisives i programes de llarga durada tals com American Bandstand, The $10,000 Pyramid, i Dick Clark's New Year's Rockin' Eve. Era la segona persona més vella que es trobava activa a la televisió, amb una edat de 82 anys.
Clark va ser molt conegut ja des de la seva joventut, en guanyar el concurs America's Oldest Teenager, i per la seva bona salut -- fins que va patir un accident en 2004. Amb alguna dificultat en la parla, Clark va realitzar una dramàtica tornada al seu espectacle d'Any Nou el 31 de desembre de 2005.

## Referències

* ↑ EFE. «Dick Clark, pionero de la industria musical de EE.UU., muere a los 82 años». ABC, 19-04-2012. [Consulta: 19 abril 2012].
* ↑ AP. «Muere Dick Clark, presentador de American Bandstand». El Universal, 18-04-2012. Arxivat de l'original el 2012-04-21. [Consulta: 19 abril 2012].
# Affectio maritalis

Affectio maritalis és una locució llatina que al·ludeix a la voluntat d'afecte, socors i auxili mutu entre els dos cònjuges durant el matrimoni. En dret, també s'al·ludeix a l'affectio maritalis per justificar que no hi ha obligació de testificar contra el cònjuge o com atenuant o eximent d'encobriment. En alguns ordenaments jurídics, la desaparició d'aquest vincle emocional pot esgrimir-se com motiu de divorci. En la legislació espanyola no cal invocar cap motiu.

## Referències

* ↑ Llei 30/1981, de 7 de juliol, per la qual es modifica la regulació del matrimoni en el Codi civil i es determina el procediment a seguir en les causes de nul·litat, separació i divorci., art.86
# Santa Magdalena de Tragines

Santa Magdalena de Tragines és una església de la Coma i la Pedra (Solsonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Situació

Està situada al sud del terme municipal, al vessant de llevant de la serra de Querol. S'alça, aïllada, al cap d'amunt dels camps de la masia de les Tragines. S'hi va des de la carretera LV-4012 (de Sant Llorenç de Morunys a Tuixén). Del km. 1,7 (42° 08′ 47″ N, 1° 35′ 35″ E﻿ / ﻿42.146287°N,1.592943°E﻿ / 42.146287; 1.592943) en surt una pista forestal que puja a les Tragines en 1,7 km. Al desviament es troba un pal indicador de petit recorregut. La pista està en bon estat, però és dreturera i amb pedruscall. Recomanat 4x4 i, millor, a peu.

## Descripció

Església romànica d'una sola nau i amb absis quadrat i coberta amb volta de canó; a aquest absis, es va afegir un de planta semicircular. La nau també està coberta amb volta de canó i està orientada a llevant. L'església està sobrealçada. A l'interior, l'absis semicircular està separat de la nau per un mur o embà on hi ha nínxols oberts per a col·locar-hi imatges; aquest absis, ha perdut la seva coberta original.
Hi ha una finestra de doble esqueixada a l'absis, amb arc de mig punt adovellat i un altre al mur de migdia de la nau, d'una sola esqueixada i arc de mig punt adovellat.

## Història

L'església de Traginers s'esmenta en l'acta de Consagració de Santa Maria de la Seu d'Urgell de l'any 839 (?).

## Referències

* 1 2 3 «Santa Magdalena de Tragines». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 abril 2015].
* ↑ «Santa Magdalena de Tragines». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Polític

Un polític és una persona que es dedica a activitats polítiques, és a dir, tot el que representa l'adquisició, el manteniment i la gestió del poder en institucions o àmbits públics.
És un membre formalment reconegut i actiu d'un govern, o una persona que exerceix influència sobre la manera en com una societat és regida per mitjà de coneixement sobre les dinàmiques socials i l'exercici del poder. Això inclou a les persones que ostenten càrrecs amb poder de decisió al govern, i a aquelles que busquen obtenir tals posicions, mitjançant eleccions o per designació o nomenament, o a través d'una revolució, cop d'Estat o frau electoral.

## Vegeu també

* Partit polític
* Activisme
* Poder polític
* Forma de govern
* Ciències polítiques
# Lodosa

Lodosa és un municipi de Navarra, a la comarca de Ribera del Alto Ebro, dins la merindad d'Estella. Limita al nord amb Sesma, a l'est amb Cárcar i Sartaguda, i al sud i oest amb La Rioja

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 4 607 | 4 589 | 4 589 | 4 598 | 4 662 | 4 700 | 4 732 | 4 719 | 4 726 | 4 746 | 4 776 |
| Fonts: Lodosa i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||

## Agermanaments

* Lenton
# Hiroshi Sugimoto

Hiroshi Sugimoto, 杉 本 博 司 (Japó, 1948), és un fotògraf japonès radicat a Nova York. Sugimoto va començar el seu treball amb Diorames el 1976, va continuar amb Portraits el 1999.
La seva fotografia Boden Sea va ser escollida per U2 com a portada del seu disc No Line on the Horizon. La seva obra apareix amb freqüència en sèries i el seu estil es pot considerar minimalista i conceptual. L'any 2001 va rebre el Premi Hasselblad, i el 2006 el PHotoEspaña.

## Exposicions

Ha realitzat nombroses exposicions en els principals museus i galeries de tot el món, incloent el LACMA a Los Angeles (1994), el MoMA, Nova York (1995), Guggenheim Berlín (2000), la Kunsthaus Bregenz, Àustria (2002), la Serpentine Gallery, Londres (2003) i la Fondation Cartier pour l'Art Contemporain, París (2004). Un important estudi de 30 anys de la seva obra es va inaugurar al Museu d'Art Mori, Tòquio el 2005 i va viatjar posteriorment als Museu Hirshhorn i al Jardí d'Escultures de Washington DC i al Museu d'Art Modern de Fort Worth, Texas (2006). El 2007, una retrospectiva europea va començar a La K20 Kunstsammlung Nordrhein-Westfalen, de Düsseldorf (2007) i va viatjar al Museum der Moderne, Salzburg, la Neue Nationalgalerie, Berlín i el Kunstmuseum Luzern, Suïssa. (2008). El 2011, La Gagosian Gallery de París va mostrar la sèrie de Sugimoto Escultura estilitzada al costat de les escultures Les Tres Ombres de Rodin (c. 1880), el Monument a Victor Hugo (1897) i The Whistler Muse (1908). Sala d'Exposicions de la Fundación Mapfre a Barcelona (19 de febrer a 8 de maig de 2016).

## Presència a museus

Es pot trobar obra seva al MACBA, al Metropolitan Museum of Art, al Moderna Museet, al Centre Georges Pompidou, el Museu d'Art Contemporani de Tòquio, al MoMA, a la National Gallery de Londres, a la Smithsonian Institution i a la Tate Gallery.

## Llibres publicats

* Seascapes. Los Angeles: Museum of Contemporary Art, 1994. ISBN 0-914357-32-8.
* Time Exposed. London: Thames & Hudson, 1995. ISBN 0-500-97427-6.
* In Praise of Shadows. Germany: Steidl, 2000. ISBN 4-7713-3414-5.
* Theatres. Koln: Walther Konig, 2006. ISBN 0-615-11596-9.

## Premis i reconeixements

* 2001 – Premi Hasselblad (Hasselblad Honour).
* 2009 – Assoiciació d'Art Japonés: Praemium Imperiale
* 2010 – Medalla d'honor amb cinta porpra del japó

## Referències

* 1 2 Peter Yeoh «Capturing Light – Hiroshi Sugimoto reveals the essence of his life’s work». Glass Magazine, 2, 2010, pàg. 174–179. ISSN: 2041-6318.
* ↑ 2001 Hasselblad Award Winner (anglès)
* ↑ PHotoEspaña premia la trayectoria de Hiroshi Sugimoto a El País, 28.6.2006 (castellà)
* ↑ Hiroshi Sugimoto: 7 Days / 7 Nights, November 6, 2008 - February 14, 2009 Arxivat de febrer 5, 2011, a Wayback Machine. Gagosian Gallery, New York.
* ↑ Programa de mà de l'exposició Hiroshi Sugimoto Black Box. Fundación Mapfre
* ↑ Rothko/Sugimoto: Dark Paintings and Seascapes, October 4, 2012 – November 17, 2012 Arxivat April 14, 2013$^{[Datemismatch]}$, a Wayback Machine. Pace Gallery, London.
# Manus Vrauwdeunt

Hermanus Lodevicus Willebrordus "Manus" Vrauwdeunt (29 d'abril de 1915 - 8 de juny de 1982) és un antic futbolista neerlandès que va jugar com a migcampista i com a davanter. Vrauwdeunt va jugar tota la seva carrera al Feijenoord i va disputar internacionalment un partit per als Països Baixos, un amistós contra Suïssa (victòria per 2-1) el 7 de març de 1937.

## Palmarès

* 1935–36 : Guanyador de l'Eredivisie amb el Feijenoord
* 1937–38 : Guanyador de l'Eredivisie amb el Feijenoord
* 1939–40 : Guanyador de l'Eredivisie amb el Feijenoord

## Referències

* ↑ «Manus Vrauwdeunt». Voetballegends.nl. [Consulta: 20 setembre 2014].

## Enllaços externs

* Perfil
# Manurqa

Manurqa o Minurqa (àrab: منورقة, Minūrqa o Manūrqa) és el nom que els musulmans van posar a Menorca a partir de l'adhesió al Califat de Còrdova impulsada per Issam al-Khawlaní el 903 i fins al final del regnat d'Abu-Úmar ibn Saïd el 1287. Formava part de les Illes Orientals d'al-Àndalus.
L'únic centre urbà de l'illa va ser l'actual Ciutadella, que anomenaven Madínat al-Jazira (àrab: مدينة الجزيرة, Madīnat al-Jazīra, ‘Ciutat de l'Illa’) o Madínat Manurqa (àrab: مدينة منورقة, Madīnat Minūrqa o Madīnat Manūrqa, ‘Ciutat de Menorca’). La major part dels habitants hi vivia dispersa en petites comunitats de granges organitzades sots una estructura tribal. La població estava constituïda per una complexa mescla ètnica d'amazics, àrabs i descendents dels indígenes d'època postalaiòtica, tot i que també hi havia una quantitat considerable d'individus negres i mestissos.
Quan Alfons III d'Aragó va conquerir l'illa, la majoria de musulmans que hi residien van ser esclavitzats i venuts en els mercats d'esclaus d'Eivissa, València i Barcelona. Solament es va permetre de romandre-hi a un centenar.

## Vegeu també

* Taifa del moixerif

## Referències

* ↑ محمد التونجي. «الأديب المنسي محمد بن أبي بكر بن عبد الله بن موسى الأنصاري التلمساني المشهور بالبري». A: محمد البري: الجوهرة في نسب النبي وأصحابه العشرة (en àrab). I. Riad: دار الرفاعي, 1983, p. 7.
* ↑ عسام سالم سيسالم [ʿIṣām Sālim Sī-Sālim]. جذور الاندلس المنسية. التاريخ الاسلامي لجزر البليار (en àrab). دار العلم للملايين, 1984, p. 15 i 39.
* ↑ «Manurqa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Ecomuseu del Cap de Cavalleria. «Mezquita» (en castellà). Arxivat de l'original el 1 setembre 2006. [Consulta: 25 agost 2022].

## Bibliografia

* Moll Mercadal, Bernat. Abû 'Uthmân Sa'îd ibn Hakam, Ra'îs de Manûrqa (631/1234-680/1289). Publicacions des Born, 1999.
* Robert Ignatius, Burns. «Muslims in the Thirteenth Century Realms of Aragon: Interaction and Reaction». A: J.M. Powell. Muslims under Latin Rule, 1100-1300 (en anglès), p. 67.
* Fernández-Armesto, Felipe. Before Columbus: Exploration and Colonisation from the Mediterranean to the Atlantic 1229-1492 (en anglès). Macmillan Publishers, 1987, p. 36.
# Marc J. Mellado

Marc Jesús Tena Mellado (Barcelona, 21 de març de 1990), conegut com Marc J. Mellado, és un poeta català que escriu en llengua castellana.

## Obra

El seu primer llibre porta per títol Que empiece la tarde, publicat el 3 de maig de 2021 per l'editorial Valparaíso Ediciones. El seu segon llibre de poemes, Reivindicación del otoño, surt a la venda el 10 d'octubre de 2022, editat per l'editorial Postdata Ediciones. El 10 d'abril de 2023 es publica el seu tercer poemari, titulat Deseos de otras noches, a càrrec de la col·lecció Maresía (segell de l'editorial {Pie de Página}). El 24 de juny de l'any 2024 arriba a les llibreries el seu quart llibre, titulat Esta combustión inalienable, publicat a la col·lecció de poesia de l'editorial sevillana La Isla de Siltolá. Alguns dels seus poemes també apareixen a l'antologia de poesia iberoamericana La flor en que amaneces V, de l'editorial veneçolana Ediciones Azalea.

### Poesia

* Que empiece la tarde, Granada (Espanya), 2021, Valparaíso Ediciones. ISBN 978-84-18694-08-0
* Reivindicación del otoño, València (Espanya), 2022, Postdata Ediciones. ISBN 978-84-19411-11-2
* Deseos de otras noches, Madrid (Espanya), 2023, Colección Maresía (Editorial {Pie de Página}). ISBN 978-84-126004-7-6
* Esta combustión inalienable, Sevilla (Espanya), 2024, Ediciones La Isla de Siltolá. ISBN 978-84-19298-37-9

### Antologies poètiques

* La flor en que amaneces V, Caracas (Veneçuela), 2021, Ediciones Azalea.

## Referències

* ↑ «LH Digital: “Que empiece la tarde”, debut poètic de l’hospitalenc Marc J. Mellado.».
* ↑ «La Vanguardia: "Reivindicación del otoño", segundo libro de Marc J. Mellado.».
* ↑ «Editorial {Pie de Página}: Entrevista a Marc J. Mellado por la publicación de "Deseos de otras noches".».
* ↑ «MundoPlus TV: Novedades Siltolá - “Esta combustión inalienable” de Marc J. Mellado.».
* ↑ «Revista Kametsa - Nota de prensa: Ediciones Azalea y su antología de poesía hispanoamericana "La flor en que amaneces".».
# Mare de Déu de l'Esperança (Tuïr)

La Mare de Déu de l'Esperança és la capella de l'Hospital Psiquiàtric del Rosselló, situat a la vila de Tuïr, a la comarca del Rosselló.
Està situada a ponent de la vila vella de Tuïr, a l'extrem sud-oest del terme municipal, dins del complex hospitalari.
És un temple de factura contemporània, fet amb ciment armat, maons i fusta, a l'interior.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Tuïr». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 310. La Mare de Déu de l'Esperança». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.

## Referències

* ↑ La capella de la Mare de Déu de l'Esperança de TuIr, en els ortofotomapes de l'IGN
# Marcusenius deboensis

Marcusenius deboensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels mormírids i a l'ordre dels osteoglossiformes.

## Etimologia

Marcusenius fa referència a l'alemany Johann Marcusen (el primer ictiòleg a estudiar els mormírids de forma sistemàtica), mentre que l'epítet deboensis al·ludeix al llac Débo a Mali.

## Descripció

Fa 25 cm de llargària màxima i 100 g de pes.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima tropical, el qual viu a Àfrica: els llacs Débo i Kainji a la conca del riu Níger a Mali i Nigèria.

## Observacions

És inofensiu per als humans, el seu índex de vulnerabilitat és baix (22 de 100) i és pescat amb destinació a l'alimentació humana.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1862. On the West African genus Hemichromis and descriptions of new species in the museums of the Academy and Smithsonian Institution. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 14. 134-139.
* ↑ Daget, J., 1954. Les poissons du Niger Supérieur. Mémoires de l'Institut français d'Afrique Noire. Núm. 36: 1-391.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* 1 2 The ETYFish Project - Fish Name Etymology Database (anglès)
* 1 2 Ita, E. O., 1984. Kainji (Nigeria). P. 43-103. A: J. M. Kapetsky i T. Petr (eds.). Status of African reservoir fisheries. CIFA Tech. Pap. 10:326 p.
* ↑ Bigorne, R., 1990. Mormyridae. P. 122-184. A: C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.). Faune des poissons d'eaux saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 1. Faune Trop. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren i ORSTOM, París. Pàg. 148.
* ↑ Lévêque, C., D. Paugy i G. G. Teugels, 1991. Annotated check-list of the freshwater fishes of the Nilo-sudan river basins, in Africa. Rev. Hydrobiol. Trop. 24(2):131-154. Pàg. 138.
* 1 2 3 Gosse, J.-P., 1984. Mormyridae. P. 63-122. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.). Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1. Pàg. 82.
* ↑ Species in Niger River - FishBase (anglès)
* ↑ List of Freshwater Fishes reported from Mali - FishBase (anglès)
* ↑ List of Freshwater Fishes reported from Nigeria - FishBase (anglès)
* ↑ Cheung, W. W. L., T. J. Pitcher i D. Pauly, 2005. A fuzzy logic expert system to estimate intrinsic extinction vulnerabilities of marine fishes to fishing. Biol. Conserv. 124:97-111.
* ↑ UICN (anglès)

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Fritzsch, B. i P. Moller, 1995. A history of electroreception. p. 39-55. A: P. Moller (ed.). Electric fishes: history and behavior. Fish and Fisheries Series 17. Chapman & Hall, Londres, Gran Bretanya. Pàg. 54.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* Africhthy - African ichthyology portal Arxivat 2015-07-13 a Wayback Machine. (anglès) i (francès)
* Mormyridae - African weakly electric fishes (anglès)