OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Convent de la Visitació (el Guinardó)

El Convent de la Visitació és un convent al barri barceloní del Guinardó. Les religioses Serventes de la Passió (fundades per Teresa Gallifa i Palmarola l'any 1886 a Vic) es varen instal·lar al barri el 1931, provinents de l'Asil de Santa Isabel que, entre 1893 i 1931, havien tingut a Gràcia (al carrer de Martí, 18). La seva tasca es dirigeix a protegir dones embarassades en dificultats (en els primers temps, casades, però després també mares solteres) i a donar-los acolliment durant els dos primers anys de vida de l'infant. A aquesta darrera finalitat està dedicada la casa Maternal Mare Teresa, que es va construir l'any 1972 just al davant del convent (carrer de Llobet i Vall-llosera, 14).
El convent és, des de la fundació, la Casa General d'aquesta congregació religiosa. A l'església, a la capella al peu de la nau, al costat de l'evangelis, hi ha la sepultura de la fundadora, proclamada venerable per l'Església Catòlica.

## Referències

* ↑ Rutes històriques per Barcelona
# Abu-Xujà Àhmad ibn al-Hussayn ibn Àhmad al-Isfahaní

Abu-Xujà Àhmad ibn al-Hussayn ibn Àhmad al-Isfahaní —àrab: أبي شجاع أحمد بن الحسين بن أحمد الأصفهاني, Abū Xujāʿ Aḥmad b. al-Ḥusayn b. Aḥmad al-Iṣfahānī—, més conegut simplement com a Abu-Xujà al-Isfahaní (Bàssora, 1042/43 - després de 1107) fou un jurista xafiïta de Bàssora. La família paterna era d'Isfahan, mentre que la mare havia nascut a Abadan, però ell va nàixer a Bàssora, on va ensenyar dret xafiïta durant més de 40 anys. La data exacta de la seva mort no és coneguda. En algun moment de la seva vida, exercí com a cadi.
Va escriure un breu compendi de dret xafiïta anomenat Al-ghaya fi-l-ikhtissar, també conegut com Al-múkhtasar o com At-taqrib, que va esdevenir, amb el temps, l'origen d'una de les principals tradicions del dret xafiïta, per la qual cosa se'n feren, des del segle xiii fins al xix, gran nombre de comentaris i glosses. El compendi d'Abu-Xujà ha estat editat de forma crítica i traduït a diferents llengües europees del segle xix ençà.

## Algunes edicions i traduccions

* Abu-Xujà al-Isfahaní. Keijzer, S. (ed.). Précis de jurisprudence musulmane selon le rite châfeite, par Abou Chodjá̂ (en francès). Leiden: E.J. Brill, 1859.
* Abu-Xujà al-Isfahaní. Sachau, Eduard (ed.). Muhammedanisches Recht nach schafiitischer Lehre (en alemany). Stuttgart: W. Spemann, 1897.
* Abu-Xujà al-Isfahaní. G. H. Bousquet (ed.). Abrégé de la loi musulmane (en francès). [Alger?]: Revue Algerienne, 1935.
* Abu-Xujà al-Isfahaní. Muḥammad Hāshim al-Majdhūb (ed). Mājid al-Ḥamawī (ed.). Matn al-Ḡāya wa-t-taqrīb. Qism al-ʻibādāt (en àrab). Damasc: M. al-Ḥamawī, 1979.
* Abu-Xujà al-Isfahaní. مصطفى ديب البغا (ed.). التذهيب في أدلة متن الغاية والتقريب، المشهور بمتن أبي شجاع في الفقه الشافعي (en àrab). Qum: مكتبة القدس, s.d. (198?).
* Abu-Xujà ak-Isfahaní. Anwar Ahmad Qadri (trad.). A Sunni Shafiʻi law code (en anglès). Lahore: Sh. Muhammad Ashraf, 1984.
* Abu-Xujà al-Isfahaní. د. سعد الدين بن محمد الكعبي (ed.). متن الغاية والتقريب (en àrab). Riad: مكتبة المعارف للنشر والتوزيع, 2012. ISBN 9786038028063.

## Referències

* Encyclopaedia of Islam. Second Edition, Brill Publishers, Leiden, s.v. «Abū Shudjāʿ».
* H. Halm, “Abu Soja Esfanahi,” Encyclopædia Iranica, I/4, p. 385; una versió actualitzada està disponible en línia a http://www.iranicaonline.org/articles/abu-soja-esfahani-qazi-taqi-al-din-ahmad-b (consultat el 23 de juny del 2014).
# Innes (cràter)

Innes és un cràter d'impacte situat en la cara oculta de la Lluna. Es localitza tret que un diàmetre a l'est-sud-est del prominent cràter Seyfert. Al sud-est de Innes apareix el cràter Meggers, i a l'oest-sud-oest es troba el Polzunov.
Aquest cràter no ha estat significativament desgastat per impactes posteriors, mantenint un perfil ben definit. La seva forma és aproximadament circular, amb un lleuger sortint cap a l'exterior en la vora occidental. Les parets internes s'han desplomat lleugerament, produint-se un lleuger aterrossament. El sòl interior és relativament pla, i està marcat solament per uns diminuts cràters.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt mitjà del cràter que està més a prop a Innes.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
* l'asteroide (1658) Innes

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* Referència UAI del CRÀTER
* LPI Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon
* Mapa LROC
* The-moon.wikispaces.com: Innes Arxivat 2018-05-31 a Wayback Machine.
# Metaballs

En Infografia, les metaballs són isosuperfícies, d'aspecte orgànic. Es caracteritzen per la capacitat de barrejar-se quan estan molt a prop. El comportament de les metaballs s'assembla a la mitosi on els cromosomes generen còpies idèntiques de si mateixos a través de la divisió cel·lular. La seva elasticitat les converteix en ideals per a representar una àmplia gamma d'objectes no rígids, que van des de cossos tous a aigua i fenòmens gasosos. L'algorisme per definir i renderitzar el comportament de les metaballs va ser desenvolupat per Jim Blinn el 1982 per a modelar interaccions atòmiques per a la sèrie de televisió Cosmos de Carl Sagan. Jim Blinn les va anomenar blobby models. El concepte de metaballs està estretament relacionat amb el concepte smoothed particle hydrodynamics (SPH).

## Referències

* ↑ «Blender - estructura de les dades». [Consulta: 1r octubre 2021].
* ↑ «Chapter 7. Point-Based Visualization of Metaballs on a GPU». Nvidia. [Consulta: 1r octubre 2021].
* ↑ «CG Notes: Metaballs Intro». [Consulta: 1r octubre 2021].
# Jordi Hamàrtol

* No s'ha de confondre amb Jordi el Monjo.
Jordi Hamàrtol (en llatí Georgius Hamartolus, en grec Γεώργιος ἁμαρτωλὸς) fou un monjo que va viure vers la meitat del segle ix.
Va ser l'autor d'un Chronicon, una història del món des de la creació fins al regnat de l'emperador Miquel III (842-867), fill de Teòfil i Teodora. Extractes d'aquesta obra foren publicats per Lleó Al·laci, Petavi, Rader, Gretzer i Hody i diversos autors com Cedrè, Teòfanes Isàuric, i altres, van transcriure en les seves obres diversos passatges del Cronicó.

## Referències

* ↑ 27.Georgius Hamartolus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 251
# Comtat de Moilla

El comtat de Moilla fou una jurisdicció feudal del Sacre Imperi Romanogermànic situada al sud del comtat de Hattuaria. Se cita el 837 com atribuït a Carles II el Calb.
La seva situació és discutida. Segons Wastelain i Imbert, els comtats de Moilla i Brugeron van sorgir de l'antic país d'Hesbaye (Hasbània). Però la primera identificació sembla una apreciació discutible. En el testament del comte Eberard de Tam del 837 es diu: «Et curtem nostram in pago Moila quae vocatur Helissem». Com que prop de Tirlemont hi havia una abadia de nom Heilissem, Wastelain va concloure que el pagus Moila havia de ser aquest lloc; però és clar que Moilla estava al país dels atluaris i l'Heilissem esmentada al testament seria probablement el poble d'Elsem, prop de Wassenberg. Nithard parla d'un comitatus Moilla i el situa a la part baixa del Mosa al llarg de la frontera amb Ripuària; Grandgagnage pensa que seria el mateix que el pagus Muolla (o Muola) citat en dos diplomes del 898 i 939.
És, doncs, molt possible que el pagus Moilla fos governat conjuntament amb el de Hattuaria i quan aquest es va dividir vers 1030 en els de Wassenberg i Clèveris, hauria quedat en el primer. Després del 1080 el pagus hauria passat als arquebisbes de Colònia.

## Referències

* Histoire des Carolingiens, per Leopold August Warnkönig, 1794-1866; Peirre Florent Gérard, 1800-1882, Brussel·les, 1862, en línia a archive.org
# Danville (Kentucky)

Danville és una ciutat dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 15.477 habitants. Danville és la seu de comtat del Comtat de Boyle i també és la ciutat més important de l'àrea micropolitana de Danville.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Danville tenia 15.477 habitants, 6.223 habitatges, i 4.013 famílies. La densitat de població era de 378,4 habitants/km².
Dels 6.223 habitatges en un 29,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,4% hi vivien parelles casades, en un 14,2% dones solteres, i en un 35,5% no eren unitats familiars. En el 31,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 14% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 13,3% entre 18 i 24, un 25,8% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 16,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.938 $ i la renda mediana per família de 40.528 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.327 $ mentre que les dones 24.542 $. La renda per capita de la població era de 18.906 $. Entorn del 9,4% de les famílies i el 12,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ FACKLER, CALVIN M., Early Days in Danville, Standard Printing Company, Louisville, 1941.
* ↑ GRIFFIN, RICHARD W., Newspaper Story of a Town: A History of Danville, Kentucky. Danville (Kentucky), 1965, The Advocate Messenger.
* ↑ (anglès) «Danville populations after 1840 from U.S. Census Bureau Census of Population and Housing.» Oficina del Cens dels EUA. [Consulta: 24/04/2011.]
* 1 2 3 «Fact Sheet- Danville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Danville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# L'Oratori (la Molsosa)

L'Oratori és una collada de 770,8 metres d'altitud del termes municipal de la Molsosa, a la comarca del Solsonès.
Es troba a la part central-septentrional del terme, a prop i al nord de Cal Jovert i Can Serra. Passa per aquest coll la carretera local de la Molsosa a Prades. És a l'est-nord-est del nucli principal de la Molsosa.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Leiva (cantant)

José Miguel Conejo Torres, conegut com a Leiva, (Madrid, 30 d'abril de 1980) és un cantautor espanyol.
És conegut per formar part durant una dècada del duet Pereza, que formava amb Rubén Pozo Prats, del qual era vocalista principal a més de tocar el baix, la guitarra, entre altres instruments. També és el lletrista i compositor de les seves pròpies cançons. D'altra banda, el seu primer grup no fou Pereza, sinó Malahierba. El seu àlies, Leiva, prové del jugador de futbol de l'Atlètic de Madrid Leivinha amb el qual s'assemblava quan era jove.
El seu germà Juancho segueix les seves passes a la música al grup Sidecars.
Diciembre és el títol del primer àlbum en solitari de Leiva. Es grava a Madrid amb en Leiva com a autor de les cançons, productor i tocant tots els instruments (bateria, baix, guitarra, percussió…). Un disc de rock'n'roll.
Al 2018 va guanyar el Goya per "Millor cançó original" per La Llamada, la pel·lícula de Javier Ambrossi i Javier Calvo Guirao protagonitzada per Anna Castillo i Macarena García.

## Discografia
### Amb Pereza

* Pereza (2001)
* Algo para cantar (2002)
* Animales (2005)
* Aproximaciones (2007)
* Aviones (2009)

### En solitari

* Diciembre (2012)
* Pólvora (2014)
* Monstruos (2016)
* Nuclear (2019)

## Referències

* ↑ «Sidecars, el grup del germà de Leiva». Arxivat de l'original el 2009-09-01. [Consulta: 20 setembre 2009].
* ↑ «Diciembre». [Consulta: 30 setembre 2012].
# Metaalunògen

El metaalunògen és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el seu nom per la seva relació amb l'alunògen.

## Característiques

El metaalunògen és un sulfat de fórmula química Al₂(SO₄)₃·12H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. És l'anàleg poc hidratat de l'alunògen.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, el metaalunògen pertany a «07.CB: Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: dwornikita, gunningita, kieserita, poitevinita, szmikita, szomolnokita, cobaltkieserita, sanderita, bonattita, aplowita, boyleïta, ilesita, rozenita, starkeyita, drobecita, cranswickita, calcantita, jôkokuïta, pentahidrita, sideròtil, bianchita, chvaleticeïta, ferrohexahidrita, hexahidrita, moorhouseïta, niquelhexahidrita, retgersita, bieberita, boothita, mal·lardita, melanterita, zincmelanterita, alpersita, epsomita, goslarita, morenosita, alunògen, aluminocoquimbita, coquimbita, paracoquimbita, romboclasa, kornelita, quenstedtita, lausenita, lishizhenita, römerita, ransomita, apjohnita, bilinita, dietrichita, halotriquita, pickeringita, redingtonita, wupatkiïta i meridianiïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Francisco de Vergara, a l'Oficina Maria Elena, a la província de Tocopilla (Regió d'Antofagasta, Xile). També ha estat descrita a Waikato i Bay of Plenty, a Nova Zelanda; a la Regió de Prešov, a Eslovàquia; i als estats d'Arizona i Nebraska, als Estats Units.

## Referències

* ↑ «Meta-alunogen» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 juliol 2017].
# Jordi I

Jordi I és el nom dels següents personatges:
* Jordi I de Geòrgia (v 998-1027), rei de Geòrgia
* Yury Dolgoruky (v 1099-1157), Gran príncep de Rússia
* Jordi I del Regne Unit (1660-1727), rei del Regne Unit de la Gran Bretanya i Irlanda
* Jordi I de Grècia (1845-1913), rei de Grècia
* Patriarca Jordi I (679-686), Patriarca de Constantinoble
* Jordi I de Hessen-Darmstadt (1547-1596), noble alemany de la casa de Hessen
Viccionari
# Província de Benevent

La Província de Benevent és una província que forma part de la regió de la Campània a Itàlia. La seva capital és Benevent.
Limita al nord amb el Molise (província de Campobasso), a l'est amb la Pulla (província de Foggia), al sud amb la província d'Avellino i la ciutat metropolitana de Nàpols, i a l'oest amb la província de Caserta.
Té una àrea de 2.080,44 km², i una població total de 280.012 hab. (2016). Hi ha 78 municipis a la província.
Els municipis més poblats després de Benevent són Montesarchio, Sant'Agata de' Goti, San Giorgio del Sannio, Airola i Telese Terme.
Altres municipis de la província:
Cusano Mutri.

## Referències

* ↑ Arxivat 2018-12-16 a Wayback Machine. Dades ISTAT

## Enllaços externs

* Plana oficial (italià)
# Copa Kamuzu de Malawi

La Copa Kamuzu de Malawi fou una competició futbolística de Malawi.
Començà com un trofeu donat pel governador de Nyasaland, Sir Robert Armitage, el 1957 a la Nyasaland African Football Association (NAFA). El 1964 al trofeu fou anomenat Kamuzu Cup en honor del "fundador de la nació" Dr. Hastings Kamuzu Banda. Inicialment fou disputat per seleccions interprovincials i interregionals.

## Historial

Font:
* 1957: Southern Province
* 1958: Northern Province
* 1959-61: no es disputà
* 1962: Southern Province South
* 1963: Northern Region
* 1964: Southern Region South
* 1965: Central Region
* 1966: Southern Region A
* 1967: Central Region
* 1968: Northern Region
* 1969-73: desconegut
* 1974: Bata Bullets
* 1975: Bata Bullets
* 1976: Yamaha Wanderers
* 1977: Sucoma FC
* 1978: Hardware Stars
* 1979: Bata Bullets
* 1980: Bata Bullets
* 1981: Bata Bullets
* 1982: Limbe Leaf Wanderers
* 1983: Bata Bullets
* 1984: Berec Power Pack
* 1985: Limbe Leaf Wanderers
* 1986: Bata Bullets
* 1987: Silver Strikers
* 1988: Admarc Tigers
* 1989: MITCO FC
* 1990: Admarc Tigers
* 1991: Silver Strikers
* 1992: Bata Bullets
* 1993: Sucoma FC
* 1994: Silver Strikers
* 1995: Silver Strikers
* 1996: Uniprint Stars
* 1997: Telecom Wanderers
* 1998: no es disputà
* 1999: no es disputà la final
* 2000-05: no es disputà
* 2006: Kasungu Police

## Referències

* 1 2 «Malawi - List of Cup Winners». RSSSF. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Cooperativa Agrícola San José

La Cooperativa Agrícola San José és el nom d'una cooperativa i del seu magatzem d'Alcàsser (Horta Sud).

## Edifici

L'edifici és del 1945 i està protegit com a Bé immoble de rellevància local amb el número 46.16.015-E11. L'edifici, situat al número 43 del carrer Portal de la Montanyeta, va ser projectat per Inmaculada Aguilar per vendre taronges, adobs i eines agrícoles.
El 9 de gener de 2009 el magatzem va quedar calcinat per un incendi provocat per un curtcircuit. La nau va reobrir el 17 de novembre de 2010 després d'una inversió de 8,5 milions d'euros, 5,6 milions dels quals es van pagar amb l'assegurança i 2,8 amb ajudes de la conselleria d'Agricultura de la Generalitat Valenciana. Amb aquests diners es va reconstruir la nau de 13.000 metres quadrats i es va equipar amb la tecnologia necessària per reprendre l'activitat. El nou magatzem té tres seccions: la de calibrat per seleccionar les clementines per mida i color, la de maduració i la de confecció i preparació per la venda.

## Cooperativa

Va ser una de les quatre primeres societats tarongeres d'Alcàsser que existien el 1941, juntament amb Cooperativa Naranjera, Naranjera Integral i Naranjera de Fomento.
La campanya 2003-2004 la Cooperativa Agrícola San José va recollir 15,8 tones de fruita.
El 2010 la cooperativa tenia 3.300 socis i exportava entre 16.000 i 18.000 tones de cítrics (80% clementines i 20% taronges) a Espanya, Europa, Rússia, Canadà i els Estats Units.

## Referències

* ↑ «Cooperativa Agrícola San José». http://eduwp.edu.gva.es. Patrimoni cultural valencià. [Consulta: 6 setembre 2017].
* ↑ Sena, Laura «Renace la cooperativa de Alcàsser». Levante, 18-11-2010 [Consulta: 8 setembre 2017].
* 1 2 Antoni Simó Rosaleny. Alcàsser. Biografia d'un poble en guerra (1931-1941). Universitat de València, 28 novembre 2011, p. 195–. ISBN 978-84-370-8482-4.
* ↑ «Maritina Hernández avanza que la cooperativa de Alcàsser contará con sus nuevas instalaciones en el inicio de la próxima campaña citrícola». El Periodic, 06-07-2010 [Consulta: 8 setembre 2017].
# Lisa Daniely

Lisa Daniely (Reading, Berkshire, 4 de juny de 1929 - Los Angeles, Califòrnia, 24 de gener de 2014) va ser una actriu anglesa de teatre, cinema i televisió.

## Vida professional

El seu pare era un advocat anglès i la seva mare era francesa. Lisa es va educar a París i va estudiar al Sarah Bernhardt Theatre.
Va fer el seu debut cinematogràfic als 21 anys, en el paper principal de Lilli Marlene (1950), mentre que a Hindle Wakes (1952) va interpretar el paper de la treballadora del molí Jenny Hawthorn. A Tiger by the Tail (1955) va actuar al costat de Larry Parks, i més tard va aparèixer a la pel·lícula de terror Curse of Simba (1965), però va aparèixer amb més regularitat a la televisió. A la sèrie de l'ITC L'home invisible (sèrie de televisió de 1958), basada en la novel·la de H. G. Wells, va interpretar Diane Brady. Les seves altres aparicions en diversos programes de televisió inclouen The Saint, Danger Man, Doctor Who, Strange Report, The Protectors, The First Churchills (com Queen Mary II), Van Der Valk i The Adventures of Sherlock Holmes.
Va retratar la reina Elisabet II del Regne Unit a la pel·lícula de televisió Princess In Love (1996). El 2007, va proporcionar comentaris de fons a diversos episodis de The Invisible Man (sèrie de televisió de 1958), publicat per Network DVD.

## Filmografia

* Lili Marlene (1950)
* Hindle Wakes (1952)
* Operation Diplomat (1953)
* Tiger by the Tail (1955)
* The Man in the Road (1957)
* The Vicious Circle (1957)
* Danger Tomorrow (1960)
* Scotland Yard - The Last Train (1960)
* The Middle Course (1961)
* Curse of Simba (1965)
* Stranger in the House (1967)
* Sherlock Holmes - The Crooked Man (1984)
* Memòries del passat (Souvenir) (1989)
* Goldeneye (1989)
# Mas de la Victòria

El Mas de la Victòria és una masia de Reus (Baix Camp) situada a la partida de Monterols, a la vora dreta i arran del barranc del Tecu, vora d'allà on hi fa cap al Camí dels Cinc Camins o del Mas de la Victòria, que ve dels Cinc Camins. És una masieta antiga i decrèpita.
És una construcció molt petita, de planta quadrada, amb alçada de dues plantes i coberta amb terrat. Les façanes són molt simples i la principal només té la porta d'accés i una finestra a sobre, centrades en l'eix vertical del pla. L'estat actual del mas és deficient.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 610. ISBN 8486387655.
* ↑ Pla especial urbanístic: catàleg de masos en sòl no urbanitzable, Reus. Reus: l'Ajuntament, 2004, p. 265-266.
# Josep I del Congo

José I Mpasi a Nkanga o Ndo Zuzi (m. 1752) va ser awenekongo (governant titular) del regne del Congo del 1780 al 1785. Després de la mort en 1778 d'Àlvar XI del Congo del clan Kinlaza del sud va esclatar un conflicte entre Dom José de la facció Nkondo Kinlaza i el Kanda Mbamba Lovata. José es va beneficiar del suport dels missioners qui l'ajudaren el 29 de setembre de 1781 a emparar-se de Sao Salvador al cap de 30.000 homes després d'una gran batalla. La capital fou incendiada novament però hi fou coronat rei amb el nom de Josep I el 15 de desembre del mateix any.
Després d'aquesta victòria incontestable fou el primer governant de la casa Kinlaza que provenia del sud-est del país i el primer inclòs en la llista de reis de Jean Cuvelier. A la seva mort el febrer de 1785 el títol reial va passar sense oposició al seu germà Alfons V del Congo.

## Referències

* ↑ (anglès) John K. Thorton « Mbanza Kongo/Sao Salvador Kongo's Holy City » dans: David M. Andreson & Richard Rathbone Africa's Uban Past James Currey Ltd Oxford ISBN 9780852557617 p. 73-74.
* ↑ Thorton, John «The Origins and Early History of the Kingdom of Kongo, c. 1350-1550». The International Journal of African Historical Studies, 34, 2001.
# Centre hospitalier intercommunal de Poissy-Saint-Germain-en-Laye

El Centre hospitalier intercommunal de Poissy-Saint-Germain-en-Laye és un hospital docent de Poissy i Saint-Germain-en-Laye. Va ser creat el 1997. És un hospital docent de la Universitat de Versalles Saint-Quentin-en-Yvelines.

## Referències

* ↑ (francès)Poissy-Saint Germain-en-Laye : l'hôpital du futur sur les rails
* ↑ (francès)UFR Simone Veil - santé Arxivat 2019-09-03 a Wayback Machine.