OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dèbora

Segons la Bíblia, Dèbora, Debora o Deborà (hebreu: דְּבוֹרָה, Dəbôrāh‎) va ser la quarta jutgessa d'Israel i l'única dona que ocupà aquest càrrec.
Després de la mort d'Ehud, un rei de Canaan va ocupar Israel i s'instal·là a Hassor des d'on va dominar el territori amb mà de ferro durant vint anys.
En aquells temps la jutgessa d'Israel era la muller del benjaminita Lapidot, anomenada Dèbora. Des de casa seva, asseguda sota una palmera, judicava les disputes entre les diferents tribus d'Israel.
Un dia, va ordenar al general israelita Barac que pugés al mont Tabor i l'ocupés amb l'ajut de deu mil individus de les tribus de Zabuló i Neftalí per parar una emboscada a les tropes invasores. El general es negà a obeir fins que ella els acompanyés, ja que donaria moral a les tropes. Ella va dir que hi aniria, i així Jehovà donaria la victòria a una dona.
En topar els dos exèrcits, els israelites van matar tots els enemics. Solament va escapar el general Sisserà, que s'escapolí de la batalla i s'amagà a la tenda d'Hèber, pertanyent als quenites. Resultà que, estant amagat entre unes mantes, l'esposa d'Hèber, Jael, va agafar un clau dels que s'usen per fixar les tendes, i, sense fer soroll, es va acostar a l'home amagat que dormia profundament, i amb un martell li va clavar el clau al crani, deixant-lo mort i fixat a terra. Quan va arribar Barac buscant-lo Jael li va entregar el cos.
Amb la desfeta de l'exèrcit enemic, Israel recuperà la pau i la llibertat.

## Imatges

* Gravat de 1553
* Dèbora a la palmera, ca. 1900 per Jacques Joseph Tissot
* Tomba anomenada de Dèbora o Barac, a Quèdeix de Neftalí

## Referències

* ↑ Llibre dels Jutges. 4:4
* ↑ Llibre dels Jutges. 4:5
* ↑ Llibre dels Jutges. 4:8-9
* ↑ Llibre dels Jutges. 4:12-24

## Vegeu també

* Llibre dels Jutges
# Dècada del 1010 aC

La dècada del 1010 aC comprèn el període que va des de l'1 de gener del 1019 aC fins al 31 de desembre del 1010 aC.

## Esdeveniments

* 1012 BC - Acastus, rei d'Atenes, mort després de regnar 36 anys, fou succeït pel seu fill Archippus.
# El Castell (Vilabella)

El Castell és un monument protegit com a bé cultural d'interès nacional del municipi de Vilabella (Alt Camp).

## Descripció

L'edifici està ubicat al nucli central del poble, a l'inici del carrer de Sant Pere. És un casal de planta rectangular entre mitgeres, de grans dimensions i modificat en la façana. Té planta baixa i dos pisos. A l'interior és remarcable el vestíbul, amb uns interessants arcs rebaixats, l'escala d'accés al primer pis i una gran sala. Totes les obertures interiors, tant portes com finestres, apareixen molt acuradament treballades.
La façana, originalment simètrica, es troba alterada per la construcció d'un edifici annex. Els elements exteriors més remarcables són la porta d'entrada d'arc de mig punt amb grans dovelles regulars, les finestres del primer pis, estilísticament similars a les de l'interior, així com una barbacana de tipologia característica de la zona.

## Història

Alguns historiadors identifiquen l'emplaçament del casal amb la ubicació de l'antic castell de Vilabella (aquesta teoria podria estar fonamentada en els elements de fortificació que encara resten a la part posterior).
La propietat del casal ha estat al llarg de molts anys en mans de la coneguda família Castellví, que ja no la manté. Anteriorment (segles XV-XVIII) va pertànyer als Pontarro.
Actualment, aquest casal és conegut amb el nom de "Cal Cristí", nom que sembla que data d'inicis del segle xix i que es podria referir a Santa Cristina, lloc d'origen dels masovers.

## Referències

* «Pat.mapa: arquitectura». Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 abril 2012].

## Enllaços externs

* «Mapa de recursos culturals».
# El pintor de miracles

El pintor de miracles és un sainet en un acte, original de Santiago Rusiñol, estrenat per primera vegada al teatre Principal de Girona, el 4 de gener de 1912. L'estrena a Barcelona es va produir el dia 2 de març del mateix any, al teatre Catalunya, a càrrec de la companyia de teatre del Sindicat d'Autors Dramàtics Catalans.

## Repartiment de l'estrena

(Barcelona)
* Caterina, dona d'en Bartomeu, 33 anys: Carme Roldan
* Notària, 48 anys: Antònia Verdier
* Senyora Engràcia, dona del Civil, 45 anys: Dolors Pla
* Bartomeu, 35 anys: Avel·lí Galceran
* Notari, 50 anys: August Barbosa
* Peipoc, pintor, 40 anys: Lluís Blanca
* Alcibíades, 40 anys: Josep Bergés
* El Civil, 48 anys: Lluís Puiggarí
* Fills de Bartomeu i de Caterina: Margarida, Joan, Anneta, Infant primer, Infant segon.

## Referències

* ↑ «Estrena de "El pintor de miracles"». El Teatre Català, 2, 07-03-1912, pàg. 8-10 [Consulta: 14 abril 2020].

## Enllaços externs

* L'obra El pintor de miracles a la xarxa
# El Ginestal

El Ginestal, o lo Ginestal, és una partida del terme municipal de la Torre de Cabdella, dins del seu terme primigeni, al Pallars Jussà.
Està situada al nord-est d'Espui i al sud-est de la Central de Cabdella, a l'esquerra del Flamisell, en els vessants de ponent de la Serra de la Mainera. Està delimitada al nord per barranc d'Arinyolo i al sud pel d'Aigüero. A migdia té la partida de lo Boixegal.
Rep el nom de la planta més abundosa en aquest lloc, la ginesta.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# El Gironès (Castellterçol)

El Gironès és una masia del terme municipal de Castellterçol, al Moianès.
Està situada a l'extrem septentrional del terme, a prop del termenal amb Moià. És a ponent de la carretera C-59, a migdia del torrent de la Fàbrega i a la dreta del torrent del Gironès, a l'extrem nord-oest de la Creueta del Gironès. Queda al sud-oest de la Fàbrega, el Pont de la Fàbrega i el Molí de la Fàbrega.

## Enllaços externs

* El Gironès en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Durand (Illinois)

Durand és una vila dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 1.081 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Durand tenia 1.081 habitants, 441 habitatges, i 288 famílies. La densitat de població era de 463,8 habitants/km².
Dels 441 habitatges en un 34,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,1% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 34,5% no eren unitats familiars. En el 32,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,9% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 21,8% de 45 a 60 i un 13,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.988 $ i la renda mediana per família de 51.042 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.016 $ mentre que les dones 23.068 $. La renda per capita de la població era de 19.211 $. Aproximadament el 5,5% de les famílies i el 5,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Durand». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Durand». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Durand (Wisconsin)

Durand és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 1.931 habitants.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Census website». United States Census Bureau. [Consulta: 18 novembre 2012].
# Dólgaia Poliana

Dólgaia Poliana - Долгая Поляна (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 470 habitants. Pertany al districte (raion) de Stari Oskol.

## Referències

* ↑ Летопись населённых пунктов Белгородской области: Село Котово Старооскольского городского округа Белгородской области: история [села Котово, села Терехово] / Котовская библиотека; сост. Рудакова Тамара Ивановна. — Котово: Котовская библиотека, 1996. — 75 с.
* ↑ «Храм в честь Покрова Пресвятой Богородицы (с. Федосеевка)». ИМЦ «Православное Осколье», 11-10-2012. Arxivat de l'original el 2018-06-12. [Consulta: 9 juny 2018].
# Dóbroie (Smolensk)

* Per a altres significats, vegeu «Dóbroie».
Dóbroie - Доброе (rus) - és un poble de l'óblast de Smolensk, a Rússia, que el 2007 tenia 34 habitants.

## Referències

* ↑ Bespiatov, T. «Смоленская область» (en rus). [Consulta: 14 febrer 2021].
# Uprising

Uprising és el dotzè àlbum d'estudi de Bob Marley & The Wailers, llançat el 10 de juny de 1980. Fou l'últim àlbum d'en Bob Marley en vida, ja que el cantant va morir l'any següent. És un dels àlbums més religiosos del grup, amb forta influència rastafari, al·ludeix en la majoria de cançons al rastafarisme i culmina amb l'emotiva "Redemption Song", tocada amb guitarra acústica.
L'àlbum va assolir el lloc 41 en la llista "Black Albums" del Billboard estatunidenc, així com el lloc 45 en la llista "Pop Albums". "Could You Be Loved" va assolir els 6è i 56è llocs en les llistes "Club Play Singles" i "Black Singles" respectivament. Uprising va aconseguir millors vendes en el Regne Unit, on va situar-se entre els deu primers llocs amb "Could You Be Loved", número 5 de les llistes angleses. L'àlbum fou remasteritzat a Sterling Sound (Nova York) per Ted Jensen, i rellançat l'any 2001.

## Llista de cançons

Totes les cançons escrites per Bob Marley.

### Cara A

* "Coming in from the Cold" - 4:33
* "Real Situation" - 3:10
* "Bad Card" - 2:52
* "We and Them" - 3:16
* "Work" - 3:42

### Cara B

* "Zion Train" – 3:34
* "Pimper's Paradise" – 3:26
* "Could You Be Loved" – 3:56
* "Forever Loving Jah" – 3:51
* "Redemption Song" – 3:47

### Versió remasteritzada en CD del 2001

Totes les cançons escrites per Bob Marley.
* "Coming in from the Cold" - 4:33
* "Real Situation" - 3:10
* "Bad Card" - 2:52
* "We and Them" - 3:16
* "Work" - 3:42
* "Zion Train" – 3:34
* "Pimper's Paradise" – 3:26
* "Could You Be Loved" – 3:56
* "Forever Loving Jah" – 3:51
* "Redemption Song" – 3:47
* "Redemption Song [Versió de la banda][*]" – 4:47
* "Could You Be Loved (Versió 12")[*]" – 5:24

## Crèdits

* Bob Marley - cantant, guitarra rítmica, guitarra acústica
* Aston "Family Man" Barrett - baix, piano, guitarra, percussió
* Carlton Barrett - bateria, percussió
* Tyrone Downie - teclats, cors
* Alvin Patterson - percussió
* Junior Marvin - guitarra líder, cors
* Earl Lindo - teclats
* Al Anderson - guitarra líder
* I Threes (Rita Marley, Marcia Griffiths i Judy Mowatt) - cors
* Errol Brown - tècnic de so
* Chiao Ng - assistent de tècnic de so
* Neville Garrick - direcció artística
* Adrian Boot - fotografia

## Referències

* ↑ «CD Uprising - Tots els detalls» (en anglès). CD Universe, 19-03-2009.
# Estació de Sant Crist

Mapa Metro Línia 1 :
Lloreda | Sant Crist és un projecte d'estació de metro de la línia 1 del metro de Barcelona. Actualment està en estudi, i estarà equipada amb ascensors i escales mecàniques.
Metro de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Projectat |||||
| El Prat Estació | Montigalà Centre | Bufalà | Badalona Estació |
| Font perllongament: PDI 2009-2018. |||||

## Referències

* ↑ «MAPA: De Fondo fins al mar, així serà el Metro de Badalona». El Nacional.cat, 09-10-2017.
* ↑ «PDI de la regió metropolitana de Barcelona 2009-2018: Programa AX (ampliació de xarxa)» (PDF). Autoritat del Transport Metropolità, 2009. Arxivat de l'original el 2014-02-21. [Consulta: 21 setembre 2010].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya

## Enllaços externs

* Informació de l'ampliació de la L1. Arxivat 2009-09-23 a Wayback Machine.
# Iugorsk

Iugorsk (en rus: Югорск) és una ciutat de Rússia, del Districte Autònom Khanti-Mansi — Iugrà. La població és, segons el cens rus de 2023, de 38.600 habitants. Iugorsk es troba a la plana de Sibèria occidental, a 5 km del riu Ess. Es troba a 306 km a l'oest de Khanti-Mansisk, la capital de la regió, i a 1.605 km al nord-est de Moscou, la capital del país.

## Història

L'origen de Iugorsk es remunta a la creació el 1963 d'una primera aglomeració anomenada Komsomolski, que fou necessària per al desenvolupament de la indústria de fusta i de gas natural. La creació de la localitat fou a causa de l'exploració dels jaciments de gas de Sibèria occidental. El març de 1959 es creà la línia ferroviària Obi-Ívdel, i en aquella mateixa època, la taiga fou explorada i es crearen els primers centres d'explotació de fusta.
La vila es reanomenà Iugorsk el juliol de 1992, nom que prové de la terra Iugra, el lloc d'on vénen els pobles khanti i mansi. Aquell mateix any obrí la gran catedral ortodoxa de Sant Sergi Radonege, després de la benedicció del patriarca de Moscou Aleix II.

## Referències

* ↑ «Recensements et estimations de la population depuis 1897». — «Office fédéral de statistiques, Recensement de la population russe de 2010». — «Population résidente par municipalité de la fédération de Russie au Plantilla:1er janvier 2012». — «Population résidente par municipalité de la fédération de Russie au Plantilla:1er janvier 2013»..
# Jaroslav Hájek

Jaroslav Hájek (Poděbrady, 4 de febrer de 1926 - Praga, 10 de juny de 1974) va ser un matemàtic i estadístic txecoslovac.

## Vida i obra

Hájek va néixer en una ciutat balneari a uns seixanta quilòmetres a l'est de Praga. Va fer els estudis secundaris en un institut de Praga, però els va veure interromputs per la Segona Guerra Mundial. El 1945 va reprendre els estudis a la universitat tècnica de Praga en la qual va rebre el títol d'enginyer estadístic el 1949. El 1947 ja havia començat a impartir classes a la universitat, però a partir de 1949 va haver de fer dos anys de servei militar. El 1951 va començar treballs de recerca a l'Institut de Matemàtiques de l'Acadèmia Txecoslovaca de Ciències per obtenir el doctorat que li va ser conferit el 1954. Des d'aleshores va treballar a l'Acadèmia, fins que el 1964 va ser nomenat professor de la universitat Carolina de Praga.
Els nomenaments com professor visitant a la universitat de Berkeley (1965-1966) i a la universitat estatal de Florida (1969-1970) el van posar en contacte amb els estadístics occidentals. El 1973, poc abans de morir d'una malaltia renal (un trasplantament no reeixit), va rebre el Premi de l'Estat de Txecoslovàquia.
Hájek va fer notables aportacions a l'anàlisi assimptòtic de les mostres, entre les quals destaca, en concret, el teorema de convolució, o teorema de Hájek-Le Cam (establert conjuntament amb Lucien Le Cam.

## Referències

* ↑ Dupac, 1975, p. 1031.
* ↑ Šidák, 1976, p. 77.
* ↑ Beran, 1997, p. 218.
* ↑ Johnson i Kotz, 1997, p. 195.
* ↑ Beran, 1997, p. 218 i ss..

## Bibliografia

* Beran, R.J.. «Introduction to Hájek J.». A: Samuel Kotz, Norman L. Johnson (eds.). Breakthroughs in Statistics (en anglès). Springer, 1997, p. 217-224. ISBN 978-0-387-94989-5.
* Dupac, Vaclav «Jaroslav Hajek, 1926-1974» (en anglès). The Annals of Statistics, Vol. 3, Num. 5, 1975, pàg. 1031-1037. ISSN: 0090-5364.
* Johnson, Norman L.; Kotz, Samuel. «Hájek, Jaroslav». A: Leading Personalities in Statistical Sciences (en anglès). John Wiley & Sons, 1997, p. 194-196. ISBN 0-471-16381-3.
* Jurečková, Jana «Jaroslav Hájek and asymptotic theory of rank tests» (en anglès). Cybernetica, Vol. 31, Num. 3, 1995, pàg. 239-250. ISSN: 0011-4227.
* Šidák, Zbyněk «Zemřel profesor Jaroslav Hájek» (en cz). Aplikace matematiky, Vol. 21, Num. 1, 1976, pàg. 77-80. ISSN: 0373-6725.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Jaroslav Hájek» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Hájek» (en anglès). Jaroslav Hájek Center for Theoretical and Applied Statistics. [Consulta: 24 agost 2023].
# Estadi MAC³PARK

L'Estadi MAC³PARK o MAC³PARK Stadion és un estadi multiusos a Zwolle, Països Baixos. S'utilitza principalment per a partits de futbol i acull els partits a casa del PEC Zwolle. L'estadi té una capacitat oficial de 14.000 espectadors. L'estadi va substituir l'Oosterenkstadion com a seu local del PEC Zwolle. A les competicions europees, l'estadi és conegut com a PEC Zwolle Stadion a causa de les normes de publicitat.
El 12 de juliol de 2012 PEC Zwolle va anunciar el nou nom per al seu camp, IJsseldelta Stadion. El nom actual, MAC³PARK Stadion, es va presentar el novembre de 2015 i es va adoptar oficialment l'1 de juliol de 2016.

## Referències

* ↑ «Over het MAC³PARK stadion» (en neerlandès). PEC Zwolle. [Consulta: 7 gener 2024].
* ↑ «Voetbalzone - Nieuwkomer PEC Zwolle verandert na clubnaam ook naam van thuishaven». Voetbalzone.nl. [Consulta: 12 juliol 2012].

## Enllaços externs

* Over het MAC³PARK stadion, peczwolle.nl (in Dutch)
* Estadi MAC³PARK (Zwolle Stadion), stadiumdb.com
# Estadi Luxemburg-Cents

L'Estadi Luxemburg-Cents és un estadi luxemburguès d'esport al barri Cents de la Ciutat de Luxemburg al sud de Luxemburg. Acull al Football Club RM Hamm Benfica.

## Referències

* ↑ «Stadiums in Luxembourg». World Stadiums. Arxivat de l'original el 2012-09-18. [Consulta: 23 agost 2015].
# Estas Tonne

Estas Tonne és un guitarrista ucraïnès, que toca al carrer de grans ciutats. És considerat com un "trobador modern" ja que ell "no s'identifica amb un país o una nació, sinó amb la riquesa cultural del món"". És considerat un instrumentista de folk, amb influències de formació clàssica en les seves cançons.

## Àlbums

* 2002 - Black and White World
* 2004 - Dragon of Delight
* 2008 - 13 Songs of Truth
* 2009 - Bohemian Skies
* 2011 - Place of the Gods
* 2012 - Live in Odeon (2011)
* 2012 - The Inside Movie
* 2013 - Internal Flight (Versió de guitarra)
* 2013 - Internal Flight (Directe en Garavasara)

## Referències

* ↑ starnow.co.uk/
* ↑ regiaosul.pt/ Arxivat 2015-02-08 a Wayback Machine. Concerto de Estas Tonne na Ermida de Nossa Senhora de Guadalupe
* ↑ emahomagazine.com/ Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine. Music in the words of Estas Tonne (anglès)

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2015-02-09 a Wayback Machine.
Plantilla:ORDENA;Tonne, Estas
# Industrieverband Fahrzeugbau

La Industrieverband Fahrzeugbau (en català: Associació Industrial per a la Construcció de Vehicles), usualment abreviada com IFA, fou un conglomerat i unió d'empreses per a la construcció de vehicles d'automòbil a la República Democràtica Alemanya (RDA).
L'IFA produí bicicletes, motocicletes, automòbils, furgonetes i camions pesants. Tots els fabricants d'automòbils i motocicletes del país formaven part de l'IFA, incloent Barkas, EMW, IWL, MZ, Multicar, Robur, Sachsenring i Simson.

## Història

Els cotxes amb marca IFA estaven basats en dissenys de DKW de pre-guerra i eren produits a la factoria Horch de Zwickau. L'IFA F8 comptava amb un motor de dos cilindres en línia de 684 centímetres cúbics, mentre que l'IFA F9 equipava un motor de tres cilindres en línia de 804 cc. Les carrosseries de l'F8 eren copies exactes del model de pre-guerra i ràpidament semblaren passades de moda, malgrat algunes versions especials carrossades per Baur de Stuttgart, aleshores a la República Federal Alemanya (RFA). L'F9 no havia estat produit en sèrie abans de 1939, romanent com a prototip de la DKW i per això el desenvolupament dels models de l'RDA i l'RFA fou diferent. En total, més de 26.000 unitats de l'F8 i 30.000 de l'F9 foren construïdes. La marca comercial (no confondre amb l'empresa) fou abandonada per a automòbils l'any 1956 i l'F8 fou recarrossat i comercialitzat com a AWZ P70, mentre que l'F9 fou recarrossat i comercialitzat com a Wartburg 311, passant la producció del model a Eisenach.
Pel que fa a camions i autobusos, sota la marca IFA, la factoria IWL produí els IFA W50 i IFA L60, així com tota la sèrie de vehicles comercials de la marca Robur.

## Models

* Framo V501 (1946-1951)
* EMW 327 (1946-1955)
* IFA H3 (1947-1949)
* Phänomen Granit 27 (1949-1953)
* EMW 340 (1949-1955)
* IFA F8 (1949-1955)
* IFA F9 (1950-1956)
* IFA H3A (1950-1958)
* Framo V901 (1951-1954)
* EMW 325 (1952)
* IFA P1 (1952)
* IFA P2M (1952-1958)
* IFA H6 (1952-1959)
* IFA H6B (1952-1959)
* IFA G5 (1952-1964)
* Phänomen Granit 30K (1953-1961)
* Do 54 (1954-1957)
* IFA P2S (1954-1962)
* Barkas V901/2 (1954-1961)
* AWE Rennsportwagen (1954-1956)
* AWZ P70 (1955-1959)
* Wartburg 311 (1955-1965)
* Horch P240 (1956-1959)
* Do 56 (1957-1959)
* Wartburg 313 (1957-1960)
* Trabant 500 (1958-1962)
* IFA S4000 (1958-1967)
* Barkas B1000 (1961-1990)
* IFA Robur (1961-1990)
* DUO (1961-1991)
* Trabant 600 (1962-1965)
* IFA P3 (1962-1966)
* Trabant 601 (1964-1990)
* Wartburg 312 (1965-1967)
* IFA W50 (1965-1990)
* Wartburg 353 (1966-1989)
* Melkus RS 1000 (1969-1973)
* Melkus PT 73 Spyder (1973)
* SRG MT 77 (1977-1982)
* IFA L60 (1987-1990)
* Wartburg 1.3 (1988-1991)
* Trabant 1.1 (1990-1991)

## Referències

* Peter Kirchberg: Plaste, Blech und Planwirtschaft. Die Geschichte des Automobilbaus in der DDR. Nicolai, Berlin 2000, ISBN 3-87584-027-5.
* Suhr, Christian: Von Hornig bis zur IFA: 100 Jahre Karosseriebau in Meerane. Schwarz Druck, Werbung und Verlag GmbH, Meerane 2006, ISBN 3-9811118-0-X.
# Essert (Territori de Belfort)

Essert és un municipi francès, es troba al departament del Territori de Belfort i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 3325 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1803 | 1901 | 1962 | 1999 | 2007 |
| 488 | 873 | 1502 | 2742 | 3325 |
# Zaouiat Sidi Ben Hamdoun

Zaouiat Sidi Ben Hamdoun (àrab زاوية سيدي بنحمدون) és una comuna rural de la província de Berrechid de la regió de Casablanca-Settat. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 9.521 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Álvaro Arbina

Álvaro Arbina Díaz de Torra (Vitòria, País Basc, 4 d'agost de 1990) és un arquitecte i escriptor basc.

## Biografia

Nascut i criat a Vitòria, va estudiar en l'Institut Mendebaldea. Sent adolescent li apassionava la lectura i va començar a escriure contes; en aquella època va crear la llavor de la història i alguns dels personatges del seu primer treball, La mujer del reloj (Edicions B, 2016). Va reprendre l'escriptura de la novel·la més endavant, mentre estudiava arquitectura en la Universitat del País Basc de Sant Sebastià, dedicant dos anys a la mateixa i compaginant-ho amb els treballs de final de la carrera. Aquest thriller històric pren Vitòria com a punt de partida i temporalment se situa en la Guerra de la Independència Espanyola contra Napoleó. Els dibuixos del llibre han estat realitzats per l'autor. Quan va publicar la seva primera novel·la treballava d'arquitecte però ho va deixar per dedicar-se a temps complet a escriure la segona. El 2018 va publicar La sinfonía del tiempo (Edicions B, 2018) ambientada principalment al segle xix, mostrant diverses guerres d'aquell segle i desenvolupant-se en diversos llocs com Espanya, Europa i Àfrica i Cuba.

## Obra

* La mujer del reloj (Ediciones B, 2016)
* La sinfonía del tiempo (Ediciones B, 2018)

## Referències

* ↑ «Álvaro Arbina: “La historia es un regalo que nos hemos hecho para aprender del pasado, y a veces no le hacemos ni puñetero caso”» (en castellà). [Consulta: 26 abril 2018].
* ↑ «ALVARO ARBINA: “Betidanik izan dut gustuko idaztea ”». Mendeberri. Medebaldea BHI, 01-06-2016. Arxivat de l'original el 2017-07-24 [Consulta: 26 abril 2018].
* ↑ Megustaleer. La mujer del reloj (en castellà). ISBN 9788490693001.
* ↑ «ENCUENTRO LITERARIO CON ÁLVARO ARBINA (LA MUJER DEL RELOJ)». www.elbuhoentrelibros.com. [Consulta: 26 abril 2018].
* ↑ Lakunza, Rosana «Álvaro Arbina "La literatura tiene que ser un oasis para el lector"». ON, 14-04-2018 [Consulta: 26 abril 2018].