OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Neosilurus idenburgi

Neosilurus idenburgi és una espècie de peix de la família dels plotòsids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 27 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Steindachner F. 1867. Über einige Fische aus dem Fitzroy-Flusse bei Rockhampton in Ost-Australien. Anzeiger K. Akad. Wiss. Math.-Naturwiss. Cl. v. 4. 7.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R. 1991. Field guide to the freshwater fishes of New Guinea. Christensen Research Institute, Madang, Papua Nova Guinea.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Núria Tortras i Planas

Núria Tortras i Planas (Barcelona, 1926 - Barcelona, 20 de juliol de 2013) fou una escultora catalana.

## Biografia

Filla d'Antoni Tortras i Atmetlla i Consòl Planas i Regordosa, i neta d'Antoni Tortras i Codina (vegeu destil·leria Tortras). Començà els estudis a l'Escola Blanquerna i continua a l'Escola de Belles Arts de Barcelona amb Joan Rebull. El 1962 va obtenir el primer accèssit de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Jordi, el 1963 el segon accèssit de la Reial Acadèmia i el 1965 el primer premi. Exposà individualment des del 1968 i participa regularment en certamens i exposicions col·lectives. La seva obra és amarada de sentiment mediterrani, amb clares reminiscències dels clàssics grecs i egipcis
Va obtenir el premi Ciutat de Barcelona el 1974 per la seva obra Dona agenollada. A Barcelona, ha realitzat els monuments A les Colles de Sant Medir (1969), a Walt Disney (guanyadora del Concurs Internacional de 1969), a Charles Chaplin (1972) i a la Mútua Escolar Blanquerna (1998), i, a Palma, el de Walt Disney (1969). També ha fet imatgeria religiosa al frontis de l'abadia de Montserrat i al Temple Expiatori de la Sagrada Família. El 2003 va rebre la Creu de Sant Jordi.
Té obres exposades al Museu d'Art Modern de Barcelona, al Museu During dels EUA, al Museu Zabaleta de Quesada (Jaén) i al Museu d'Art Matern (abans a Sant Vicenç dels Horts, ara Museu Matern Magda Sanrama a Guimerà).

## Referències

* ↑ G., J. «Núria Tortras i Planas». El Punt Avui, 21-07-2023.
* ↑ «Núria Tortras i Planas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Esquela de Don Antonio Tortras Atmetlla». La Vanguardia, 24-10-1969, pàg. 34.
* ↑ Bassols, Esteve «Núria Tortras: la belleza a través del tacto». Destino, 5-11 abril 1979, pàg. 22.
* ↑ «Tortras i Planas, Núria». Reial Acadèmia catalana de Belles Arts de Sant Jordi. Arxivat de l'original el 2020-11-23. [Consulta: 2020-05-24, actualitzat 2023-03-15].
* ↑ «MOTHER MUSEUM. MUSEO MATERNO. MUSEU MATERN». [Consulta: 15 març 2023].

## Enllaços externs

* «Núria Tortras i Planas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Núria Torray

Núria Torra Resplandi (Barcelona, 24 de setembre del 1934 - Madrid, 8 de juny del 2004), coneguda artísticament com a Núria Torray, fou una actriu catalana que destacà especialment en l'escena teatral.
Formada a l'Institut del Teatre de Barcelona i a la companyia de José Tamayo, l'any 1965 obtingué el Premi del Sindicato Nacional del Espectáculo per l'obra Diálogos de la paz. L'any 1995, cap al final de la seva carrera, fou guardonada amb el "Premi Ercilla de Teatre" per la seva interpretació en l'obra Mi querida familia.
La seva carrera com a actriu de cinema fou molt menys notòria tot i que hi debutà el 1956 amb el film Susana y yo, d'E. Cahen Salaberry. El 1971 però, es retirà definitivament de la pantalla. Contràriament les seves aparicions en sèries teatrals de televisió (com Un mito llamado en TVE) sovintejaren durant els anys seixanta i setanta en programes com Estudio 1.
Va estar casada amb el poeta, escriptor i realitzador de sèries teatrals a la televisió Juan Guerrero Zamora i tingué una filla, també actriu, Alejandra Torray.
Va morir a Madrid el 8 de juny de 2004 a causa d'un càncer de còlon.

## Trajectòria artística
### Teatre

* 1958, 14 d'abril. El pobre d'esperit i els altres de Josep Maria de Sagarra. Estrenada al teatre Romea de Barcelona.
* 1958, novembre. Patata, original de Marcel Achard, versió de Juan Ignacio Luca de Tena. Representada al teatre Windsor de Barcelona.
* 1961. La caída de Orfeo, original de Tennessee Williams. Representada al teatre Còmic de Barcelona.
* 1971. Cuatro historias de alquiler de Barillet i Grédy. Dirigida per Albert Closas. Representada al teatre Moratín de Barcelona.
* 1972. Mirandolina en su posada hace lo que le da la gana, original de Carlo Goldoni, versió i direcció de Juan Guerrero Zamora. Representada al teatre Talia de Barcelona.
* 1974. Las cítaras colgadas de los árboles, original d'Antonio Gala. Representada al teatre Barcelona, de Barcelona.

### Filmografia

* 1957. Un Marido de ida y vuelta.
* 1963. La becerrada.
* 1964. Prohibido soñar.
* 1964. El hombre de la diligencia.
* 1965. El señor de La Salle. Director: Luis César Amadori.
* 1965: Diálogos de la paz
* 1966. Eroe vagabondo.
* 1967. Los siete de Pancho Villa.
* 1970. Fuenteovejuna.
* 1970. Trasplante de un cerebro.
* 1971. Quel maledetto giorno d'inverno... Django e Sartana all'ultimo.
* 1974. La casa de las muertas vivientes. Director: Alfonso Balcázar.
* Aquí están las vicetiples. Director: Ramón Fernández.
* Una jaula no tiene secretos.
* Dar la cara.
* Accidente 703.
* Bueno para nada.

## Referències

* 1 2 «Fallece la actriz Nuria Torray» (en castellà). El Periódico de Aragón, 09-06-2004.
# Nižná Sitnica

Nižná Sitnica és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1408.
# OPN

OPN té els següents significats:
* Optics and Photonics News, revista científica estatunidenca especialitzada en òptica i fotònica
* OpenPHPNuke, sistema de gestió de continguts web, de codi obert
* Open Projects Net, xarxa de servidors d'IRC orientats al programari lliure, antecessora de Freenode
* O.P.N. també és l'abreviatura d'Ora pro nobis, locució llatina provinent de la litúrgia catòlica
# Nú Barreto

Nú Barreto (São Domingos, 1966) és un artista africà. Resideix a París des de 1989. La seva obra s'ha exposat als Estats Units i alguns països europeus fora de la seva França adoptiva.
El seu art va començar amb la fotografia, i va estudiar breument a l'Escola de Fotografia AEP de París, el 1993. Posteriorment, va prosseguir els seus estudis a l'Ecole Nationale des Métiers d'Image au Gobelins del 1994 al 1996, on va acabar els seus estudis de fotografia. Tot i així Barreto va acabar evolucionant vers els objectes trobats i els collages, s'ha exposat a galeries i museus dels Estats Units, el Brasil, Alemanya, Luxemburg i el Senegal.
Tendeix a centrar-se en temes d'injustícia i opressió, i especialment aquells que condueixen a un patiment generalitzat a tot Àfrica.

## Referències

* ↑ «Nu Barreto» (en castellà). kalaobilbao.com. [Consulta: 18 maig 2024].
* 1 2 3 4 «Nú Barreto» (en castellà). Casa Africa. [Consulta: 18 maig 2024].
* ↑ «Nú Barreto» (en anglès). Galerie Nathalie Obaida. [Consulta: 18 maig 2024].

## Vegeu també

* Art africà
# Nørre Lyndelse

Nørre Lyndelse és un poble de l'⁣illa danesa de Fiònia. Es troba al municipi de Faaborg-Midtfyn, regió del sud de Dinamarca i té una població de 2.228 habitants (1 de gener de 2023).
El compositor danés Carl Nielsen va néixer i es va criar a Sortelung, prop de Nørre Lyndelse, i la casa de la seva infància és ara un museu.

## Referències

* ↑ BY3: Population 1. January by rural and urban areas, area and population density The Mobile Statbank from Statistics Denmark
# Novomixàstovskaia

Novomixàstovskaia - Новомышастовская (rus) - és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les terres baixes de Kuban-Azov, en un dels braços del delta del riu Kuban, a 33 km al sud-est de Poltàvskaia i a 38 al nord-oest de Krasnodar.
Pertany a aquesta stanitsa el khútor de Prikubanski.

## Història

La localitat fou fundada el 1823 per cosacs provinents d'un assentament previ erigit el 1792-1793, Mixastovski, que no va ser jutjat convenient per part dels colons per manca d'aigua potable i per trobar-se a la zona del cordó defensiu del Caucas, constantment sotmès a les incursions dels pobles de la muntanya. Els fundadors de Mixastovski eren cosacs de Zaporojia restablerts al Kuan, conduïts pel iessaül Gulik. El poble va créixer per la immigració de camperols de les gubèrnies de Txernígov i Poltava i per altres desplaçats del Kuban. El 1838 és designada ja stanitsa. La localitat es desenvolupà econòmicament durant la segona meitat del segle xx, de manera que a les acaballes de segle la població ja era de 7.866 habitants i s'hi havien construït dues escoles (el 1865 i el 1890) i diversos establiments comercials i industrials. El poder soviètic s'hi establí el 1920 i el 1931 les seves terres van ser col·lectivitzades en un kolkhoz.
# Oberfeulen

Oberfeulen (en luxemburguès: Uewerfeelen; en alemany: Oberfeulen) és una vila de la comuna de Feulen situada al districte de Diekirch del cantó de Diekirch. Està a uns 27 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Oberfeulen». [Consulta: 6 octubre 2015].
# Obergruppenführer

Obergruppenführer era tant un rang paramilitar del Partit Nazi creat el 1932 com un rang de les SA, i fins al 1942 era el màxim rang de les SS, només per sota del rang de Reichsführer-SS (Heinrich Himmler). Traduït com a «Líder Superior de Grup», el rang de SA-Obergruppenführer va ser lluït pels membres del Oberste SA-Führung (Comandament Superior de les SA), i així com per comandants veterans de certs (Grups SA). El rang d'Obergruppenführer va ser considerat un rang superior a l'antic rang de Gruppenführer.
Com a rang de les SS, va ser creat donat el creixement i l'expansió de les SS sota Heinrich Himmler. Himmler va ser un dels primers oficials de les SS nomenat pel rang de SS-Obergruppenführer, i lluí el rang mentre simultàniament servia com a Reichsführer-SS. Llavors Reichsführer era només un títol, i no un veritable rang.
Durant els primers temps de les SS, el rang d'Obergruppenführer va ser emprat ocasionalment per fer als dos líders de les SS iguals en rang, i així prevenir una lluita de poder dins del Partit Nazi. Aquest va ser el cas de Kurt Daluege, qui comandà las SS a la regió de Berlín entre 1930 i 1934. Per evitar tenir les SS tallades en dues entitats separades, una amb base al nord d'Alemanya i l'altre a Baviera, promogué al nou rang d'Obergruppenführer, que l'equiparava en rang a Himmler.
Després de la Nit dels ganivets llargs, les SS i les SA esdevingueren dues organitzacions completament separades. Les SA continuaven emprant el rang d'Obergruppenführer, però el títol guanya preminència a les SS. Amb el Partit Nazi al poder, i amb les SS com una organització estatal, SS-Obergruppenführer va ser considerat com el rang màxim de les SS, a excepció del rang especial de Himmler de Reichsführer-SS. Amb la creació de les Waffen-SS, el rang va ser considerat equivalent a General.
98 homes van ascendir a SS-Obergruppenführer, 21 dels quals servien a les Waffen-SS. El rang romandria com el rang superior per un General de les SS, fins que es creà el rang de SS-Oberstgruppenführer.
El rang de Obergruppenführer va ser lluït per una sèrie de figures notòries a les SS, com Oswald Pohl, Reinhard Heydrich i Ernst Kaltenbrunner. Karl Wolff va ser un altre SS-Obergruppenführer, el qual va ser capturat viu pels aliats després de la Segona Guerra Mundial. SS-Obergruppenführer també era el rang habitual pels caps de la policia, així com pels comandants de divisió de les Waffen-SS.
# Oak Grove Village

Oak Grove Village és una població del Comtat de Franklin (Missouri) als Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000 Oak Grove Village tenia 382 habitants, 142 habitatges, i 101 famílies. La densitat de població era de 278,3 habitants per km².
Dels 142 habitatges en un 36,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,1% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 28,2% no eren unitats familiars. En el 23,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 12% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 11,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.357 $ i la renda mediana per família de 47.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.813 $ mentre que les dones 18.125 $. La renda per capita de la població era de 15.390 $. Entorn del 10,6% de les famílies i el 13,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oak Grove Village». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oak Grove Village». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Obey

Obey Clothing (estilitzat com OBEY) és una empresa de roba fundada l'any 2001 per l'artista i grafiter Shepard Fairey. La marca de roba s'apropia de part de l'imaginari de la pel·lícula de John Carpenter They live, i és coneguda per incorporar propaganda política i socialment provocadora als seus dissenys.

## Referències

* ↑ López, Antonio Javier. «Obey S. A.» (en castellà), 05-07-2015. [Consulta: 2 juny 2024].
* ↑ Guillot, Eduardo. «¡Están vivos! La parábola rodada por John Carpenter en los ochenta sigue vigente» (en castellà), 02-06-2017. [Consulta: 2 juny 2024].
* ↑ «How did OBEY go from an anti-corporate anti-Man street un-brand to Made in China fratboy wear?». elephantjournal.com. [Consulta: 6 agost 2015].
# Nurjahan Begum

Nurjahan Begum (4 de juny de 1925 – Dhaka, 23 de maig de 2016) va ser una periodista bengalí. Begum va ser guardonada el 2011 amb el reconeixement Ekushey Padak, que atorga el govern de Bangladesh. Va ser editora del setmanari Begum, la primera revista de dones del subcontinent indi. La publicació va ser la primera del país en incloure fotografies i va obrir oportunitats per moltes escriptores musulmanes. Begum era filla de Mohammad Nasiruddin, periodista i fundador de les revistes Saogat i Begum.

## Referències

* ↑ «Nurjahan Begum's 90th birthday today». The Daily Star, 04-06-2015.
* 1 2 3 «Bangladesh's first female journalist, Nurjahan Begum, dies at 91». BBC News.
# Nurmijärvi

Nurmijärvi és la més poblada de les municipalitats rurals de Finlàndia situada a 37 km al nord de Hèlsinki. El poble més gran del municipi és Klaukkala amb 18.000 habitants.
Nurmijärvi literalment significa "llac de gespa" malgrat que aquest llac va ser assecat a principis del segle xx.
Nurmijärvi és on va néixer l'escriptor, Aleksis Kivi (1834–1872).

## Enllaços externs

* Municipality of Nurmijärvi Arxivat 2009-04-21 a Wayback Machine. – Official site
# Nurkhon Iulaxeva

Nurkhon Iulaxeva (Uzbek: Нурхон Йўлдошхўжаева/Nurxon Yoʻldoshxoʻjayeva) fou una jove dansarina del poble uzbek a principis del segle xx. Nascuda el 1913 a Marguilan, en la Vall de Ferganà a l'est de l'Uzbekistan, Nurkhon va ser una de les primeres dones de l'Uzbekistan a ballar sense tindre la cara coberta amb el vel islàmic.
Nurkhon fou assassinada pel seu germà, sota les ordres del pare, per haver gosat dansar sense el vel l'any 1929. Les autoritats soviètiques varen rendir honors a Nurkhon com a heroïna de l'emancipació femenina i com a model per a les dones del poble uzbek de la nova societat socialista. Així es va erigir una estàtua de Nurkhon a Marguilan, la seva vila natal, després de la seva mort.
El monument a Nurkhon va ser enderrocat poc després que la República Socialista Soviètica de l'Uzbekistan fos proclamada l'estat independent de l'Uzbekistan el 31 d'agost de 1991. L'estàtua d'aquesta noia va ser jutjada inconvenient per als temps postsoviètics. Tot i així, a la ciutat de Ferganà hi ha una sala de cinema que encara duu el seu nom.
La figura de Nurkhon fou la protagonista principal d'una obra de teatre soviètica dirigida per Kamil Iaixin als temps de Stalin.

## Vegeu també

* Llista de feministes musulmanes
* Violència contra les dones
* Violència domèstica

## Referències

* ↑ Ouzbékistan: Samarcande, Boukhara, Khiva
* ↑ Don Rubin World Encyclopedia of Contemporary Theatre
* ↑ Boy Looks up at Statue of Nurkhon
* ↑ Colin Thubron, The Lost Heart of Asia, Vintage Books, 1994.
* ↑ "Days of the Uzbek National Cinema Arts" a Margilan Arxivat 2018-06-30 a Wayback Machine.
* ↑ Great Soviet Encyclopedia (rus)

## Enllaços externs

* Uzbek Dance and Culture Society : About the Dance Arxivat 2007-10-09 a Wayback Machine. (anglès)
# Octacílio Pinheiro Guerra

Octacílio Pinheiro Guerra, conegut com a Octacílio, (Porto Alegre, 21 de novembre de 1909 - Porto Alegre, 26 de febrer de 1967) fou un jugador de futbol brasiler de les dècades de 1920 i 1930.

## Trajectòria

Començà la seva carrera al Rio Grande el 1920. Romangué al club fins al 1924. El 1925 fitxà pel Botafogo de Rio de Janeiro, on jugà fins a 1937 i guanyà cinc campionats carioques. Jugà 12 partits amb la selecció brasilera i fou convocat per disputar el Mundial de 1934 a Itàlia.

## Palmarès
### Botafogo

* Campionat carioca:
** 1930, 1932, 1933, 1934, 1935

## Referències

* ↑ «Perfil a CBF.com». CBF. [Consulta: 17 març 2014].
# Octa

Octa és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 83 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Octa tenia 83 habitants, 36 habitatges, i 20 famílies. La densitat de població era de 110,5 habitants/km².
Dels 36 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,2% hi vivien parelles casades, en un 5,6% dones solteres, i en un 41,7% no eren unitats familiars. En el 33,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,5% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 34,9% entre 25 i 44, un 25,3% de 45 a 60 i un 13,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 135,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.250 $ i la renda mediana per família de 40.417 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.667 $ mentre que les dones 22.083 $. La renda per capita de la població era de 15.846 $. Aproximadament el 9,5% de les famílies i el 8,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Octa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Octa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Odette Bancilhon

Odette Bancilhon (Moleson, 22 de setembre de 1908 - Alèst, 22 d'octubre de 1993) va ser una astrònoma francesa que va desenvolupar la seva carrera en l'Observatori d'Alger i posteriorment en l'Observatori d'Estrasburg.

## Biografia

A principi de la dècada de 1930 es trasllada a l'Observatori d'Alger. Allí treballaria com a astrònoma i realitzaria el descobriment d'un cometa. En els anys 40, va contreure matrimoni amb l'astrònom Alfred Schmitt.
El 1949 el seu marit es va traslladar a l'Observatori d'Estrasburg en guanyar la plaça com a astrònom, per la qual cosa ella el seguiria l'1 de gener de 1950. Posteriorment també el seguiria a la seva destinació en l'observatori de Quito, on romandria entre 1956 i 1958 com a astrònom ajudant. Es va retirar al juliol de 1964.
Signava les seves publicacions com O. Bancilhon i, després del seu matrimoni, de vegades com O. Schmitt-Bancilhon.

## Asteroides descoberts

El 1934 va descobrir l'asteroide (1333) Cevenola. El Minor Planet Center acredita el seu descobriment com O. Bancilhon.

## Epònims

L'asteroide (1713) Bancilhon descobert el 1951 va ser anomenat en el seu honor pel seu col·lega Louis Boyer.

## Referències

* ↑ «The Multinational History of Strasbourg Astronomical Observatory» (en anglès) p. 289. André Heck.
* ↑ IAU. «(1333) Cevenola».
* ↑ «Asteroides descoberts per descobridor» (en anglès). [Consulta: 11 febrer 2013].
* ↑ IAU. «(1713) Bancilhon». [Consulta: 11 febrer 2012].
* ↑ Lutz D. Schmadel. «Dictionary of minor planet names» p. 136). [Consulta: 11 febrer 2013].