OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Amanalco

Amanalco és un municipi de l'estat de Mèxic. Amanalco de Becerra és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb els municipis de Villa Victoria, al sud amb Zacazonapan, a l'oest amb Valle de Bravo i a l'est amb Zinacantepec.

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Amanalco Arxivat 2017-02-11 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Llista de Primers Ministres de l'Illa del Príncep Eduard

Aquesta és la llista de primer ministres de l' Illa del Príncep Eduard des que el càrrec fou creat el 1851 quan la província era una colònia britànica. El 1873, l'illa esdevingué província del Canadà.

## Colònia de l'illa del Príncep Eduard

| Nom | Partit | Term |
| George Coles | Liberal | 1851-1854 |
| John Holl | Conservative | 1854-1855 |
| George Coles | Liberal | 1855-1859 |
| Edward Palmer | Conservative | 1859-1863 |
| John Hamilton Gray | Conservative | 1863-1865 |
| James Colledge Pope | Conservative | 1865-1867 |
| George Coles | Liberal | 1867-1869 |
| Joseph Hensley | Liberal | 1869 |
| Robert Poore Haythorne | Liberal | 1869-1870 |
| James Colledge Pope | coalition | 1870- 1872 |
| Robert Poore Haythorne | Liberal | 1872-1873 |

## Província de l'Illa de Príncep Eduard

| Nom | Partit | Term |
| James Colledge Pope | Conservative | 1873 |
| Lemuel Cambridge Owen | Conservative | 1873-1876 |
| Louis Henry Davies | coalition | 1876-1879 |
| William Wilfred Sullivan | Conservative | 1879-1889 |
| Neil McLeod | Conservative | 1889-1891 |
| Frederick Peters | Liberal | 1891-1897 |
| Alexander B. Warburton | Liberal | 1897-1898 |
| Donald Farquharson | Liberal | 1898-1901 |
| Arthur Peters | Liberal | 1901-1908 |
| Francis Longworth Haszard | Liberal | 1908-1911 |
| H. James Palmer | Liberal | 1911 |
| John A. Mathieson | Conservative | 1911-1917 |
| Aubin E. Arsenault | Conservative | 1917-1919 |
| John Howatt Bell | Liberal | 1919-1923 |
| James D. Stewart | Conservative | 1923-1927 |
| Albert C. Saunders | Liberal | 1927-1930 |
| Walter M. Lea | Liberal | 1930-1931 |
| James D. Stewart | Conservative | 1931-1933 |
| William J. P. MacMillan | Conservative | 1933-1935 |
| Walter M. Lea | Liberal | 1935-1936 |
| Thane A. Campbell | Liberal | 1936-1943 |
| J. Walter Jones | Liberal | 1943-1953 |
| Alex W. Matheson | Liberal | 1953-1959 |
| Walter R. Shaw | Progressive Conservative | 1959-1966 |
| Alexander B. Campbell | Liberal | 1966-1978 |
| Bennett Campbell | Liberal | 1978-1979 |
| Angus MacLean | Progressive Conservative | 1979-1981 |
| James Lee | Progressive Conservative | 1981-1986 |
| Joe Ghiz | Liberal | 1986-1993 |
| Catherine Callbeck | Liberal | 1993-1996 |
| Keith Milligan | Liberal | 1996 |
| Pat Binns | Progressive Conservative | 1996-present |
# Ioannis Theodorópulos

Ioannis Theodorópulos (en grec, Ιωάννης Θεοδωρόπουλος) fou un atleta grec que va prendre part en els Jocs Olímpics de 1896 a Atenes.
Theodorópulos va participar en la prova de salt amb perxa, en la qual empatà en la tercera plaça amb el seu compatriota Evànguelos Damaskos, amb una alçada superada de 2m 60 cm.

## Referències

* «Ioannis Theodoropoulos» (en anglès). sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-08-15. [Consulta: 1r setembre 2012].
# Inversió en valor

La inversió en valor és un paradigma d'inversió que generalment implica la compra de valors que cotitzen a un preu baix segons l'anàlisi fonamental.

## Història

Es deriva de les idees sobre la inversió que Benjamin Graham i David Dodd van començar a ensenyar a Columbia Business School el 1928 i posteriorment van desenvolupar en el seu llibre Security Analysis (1934). En aquest llibre, els autors introdueixen el concepte de marge de seguretat, que suposa invertir centrant-se en la compra de valors a un preu inferior al seu valor intrínsec.
Més endavant, Graham va publicar la primera edició de The Intelligent Investor (1949), on desenvolupava les tesis introduïdes al llibre anterior. Concretament, recomanava la compra de valors amb beneficis estables, baixa ràtio preu / valor comptable, baixa ràtio preu / beneficis i poc deute (en comparació amb altres empreses de similars característiques).
Graham va tenir diversos deixebles que van adoptar el seu mètode d'inversió i, amb el pas dels anys, en van fer petites adaptacions. Entre els alumnes més coneguts podem trobar inversors d'èxit com Irving Kahn, Walter Schloss, Christopher H. Browne o Warren Buffett.
Per a adaptar-se als nous temps, una de les primeres adaptacions va ser considerar que el valor comptable, utilitzat per a calcular la ràtio preu / valor comptable, havia d'incloure en alguns casos també els actius intangibles de l'empresa (com patents, marques registrades, llicencies o franquícies) i no només els tangibles.
Una altra adaptació consisteix en utilitzar la ràtio preu / flux de caixa en comptes de la ràtio preu / beneficis, ja que aquests els beneficis són més fàcilment manipulables de manera comptable.
Finalment, l'inversor Warren Buffet, influenciat per les tesis del seu soci Charlie Munger, ha expandit el concepte d'inversió en valor per a incloure no només les empreses que cotitzin a preus molt baixos si no centrar-se en aquelles que presentin un ampli i sostenible avantatge competitiu encara que cotitzin a preus més alts.

## Vegeu també

* Valor (economia)

## Enllaços externs

* La inversió en valor
# Can Baixes

Can Baixes és una masia a mig camí entre els nuclis de Calldetenes i de Sant Julià de Vilatorta (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Masia registrada en el Nomenclàtor de la província de Barcelona de l'any 1860, consta com a "Masia casa de labranza" i fou reformada l'any 1943.
Masia de planta rectangular coberta a diverses vessants. La part de llevant va ser restaurada i ampliada el 1943. La façana presenta dos portals i dues finestres, al costat s'hi adossa un cos de totxo. A l'E. a uns tres mestres de l'escaire s'hi veu un graonet on es recolza la paret de tàpia a la de totxo. Al primer pis hi ha dues finestres de pedra i una espiera. Els ràfecs de la teulada volen mot poc. A ponent hi ha un altre cos construït amb totxo. Al nord hi trobem un portal de pedra, amb llinda de fusta a la plana i dues finestres al primer pis. És construïda amb lleves de pedra i morter de calç, també hi ha totxo i està parcialment arrebossada. Es troba envoltada per uns roures centenaris.

## Referències

* 1 2 «Can Baixes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 setembre 2017].
# Ra (desambiguació)

«Ra» té aquests significats:
* Déu Ra, déu del sol en la mitologia egípcia
* Ra, símbol de l'element químic radi (element)
* Rā, lletra de l'alfabet àrab
* RA acrònim de risc atribuïble
Viccionari
# Glischropus aquilus

Glischropus aquilus és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmic de Sumatra (Indonèsia). És un ratpenat de petites dimensions, amb una llargada de cap a gropa de 35,4 mm, els avantbraços de 32,2 mm, la cua de 6,2 mm, els peus de 6,2 mm, les orelles d'11 mm i un pes de fins a 4,8 g. Com que fou descoberta fa poc, encara no se n'ha avaluat l'estat de conservació.

## Referències

* ↑ Csorba, G.; Gorfol, T.; Wiantoro, S.; Kingston, T.; Bates, P. J. J.; Huang, J. C.-C. «Thumb-pads up - a new species of thick-thumbed bat from Sumatra (Chiroptera: Vespertilionidae: Glischropus)» (en anglès). Zootaxa, 3980, 2, 2015, pàg. 267–278. DOI: 10.11646/zootaxa.3980.2.7.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Campanya de la Vall d'Aran (1649-50)

La Campanya de la Vall d'Aran de 1649 i 1650 fou un dels fets d'armes de la Guerra dels Segadors.

## Antecedents

El novembre de 1649, les forces hispàniques provinents d'Aragó donaven un cop de mà i capturaven Castell-lleó i Arties, però la conquesta de Salardú acabà però amb la derrota dels assaltants i el Consell General d'Aran demanava ajut a la Generalitat de Catalunya per lluitar contra el capità francès instal·lat a València d'Àneu. L'any següent el 1650 les forces franceses intentaven reconquerir tota la Vall d'Aran.

## L'intent de reconquesta francès

L'abril de 1650 els francesos aplegaren les seves forces i iniciaren la invasió de la Vall d'Aran. Les seves forces, comandades pel Senyor de Nestier i pel Mariscal de Mérenville, estaven formades per 2.800 homes dels regiments de La Reine, Anjou, Guyenne, Candale, Gesvres (550 homes), Auvergne (250 homes) i Mostarós (català i amb 300 homes) i 200 cavalls del regiment de Mercoeur, i 2 canons de setge de 24 lliures. El 1r de maig ja havien conquerit Viella i el 4 posaven setge a Castell-Lleó. Allí hi havia una companyia del terç de Saragossa de Pedro Estevan formada per 120 homes, la del capità Luís Espluga que al mateix temps era governador del castell.

## Reacció hispànica

L'onze de maig Francisco de Tutavilla tingué notícia de la invasió de la Vall i del setge de Castell-Lleó. Les tropes hispàniques a l'Aragó foren reunides. El regiment alemany del Baró de Seebach, el de la guardia, el terç aragonès de Francisco de Sada i el terç de Pedro Estevan amb 1.100 homes junt amb 3 companyies de cavalleria de la guardia amb 120 genets (Companyia d'arcabussers del capità Diego de Idíaquez, la del capità), almenys 3 companyies de cavalleria més (capitans Luís Francés,Raimundo Compan, Francisco Iudice, Francisco Lapuerta i Francisco Fernández - encara que 2 d'elles podrien ser de guàrdies), 100 aranesos i 300 veïns de Benasc foren reunits per socórrer la plaça. El dia 24 les tropes reunides arribaven a La Vall des de Benasc, sota les ordres de Francisco de Tutavilla.

## La batalla de l'illa del riu Garona

Un cop allí Tutavilla va enviar exploradors per conèixer les posicions franceses. El dia 25 es produí ja l'envestida hispànica. Les tropes franceses estaven disposades a una muntanya al costat de Castell-Lleó i a la vall del riu Garona.
El regiment de Candale que va plantar cara als hispànics patí unes 300 baixes, la majoria presoners. La resta de tropes es desbandaren. Un canó fou també capturat pels hispànics.

## Referències

* ↑ Coll i Alentorn, Miquel. Història. L'Abadia de Montserrat, 1992, p. Vol.2, p.444. ISBN 8478262997.

## Bibliografia

* Relación verdadera del feliz suceso que las armas de su Magestad Católica han tenido en el socorro de Caste - León en la Valle de Aran, gobernadas por el Excelentísimo Señor Don Francisco de Totavila, Maestre de Campo General del Exército Real de Cataluña y Duque de Suison. Herederos de Pedro Lanaja. Zaragoza, 1650.
* B. DRUÈNE, «Combats pour Castel León», Annales du Midi, 45 (1959), p. 21-42
# Geni (ésser fantàstic)

Un geni és un ésser fantàstic de la mitologia de diferents pobles. Té dues derivacions semàntiques:
* de l'àrab jinn, en deriva el personatge de la mitologia semítica. A vegades en comptes de geni s'usa el terme àrab, usualment transcrit jinn o djinn, d'acord amb l'ortografia francesa o anglesa (o gin, forma catalanitzada proposada en la traducció de l'Alcorà de Mikel de Epalza).
* del llatí genius, en formen part les divinitats de la mitologia romana i altres que se'n deriven.
En les tradicions més antigues, els genis eren els esperits de pobles desapareguts, que actuaven de nit i s'amagaven en despuntar el dia. Altres tradicions diuen que són éssers de foc. En tots els casos es tracta d'éssers amb característiques de follets i altres éssers mitològics elementals de la naturalesa, que poden atacar, segons el seu tarannà, o ajudar en ser humà.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.252. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 30 novembre 2014].
Viccionari
# José María Gil-Albert Velarde

José María Gil-Albert Velarde (Villarcayo, 1925 - Logronyo, 14 de desembre de 2007) va ser un advocat i polític espanyol, ex-diputat de la UCD i fiscal general de l'Estat entre 1980 i 1982.

## Biografia

Llicenciat en Dret, va exercir d'advocat. Va pertànyer a la UCD des dels començaments de la formació sota la direcció d'Adolfo Suárez. Aconsegueix un escó en les Corts Constituents, va ser protagonista de la transició a La Rioja i va ser nomenat fiscal general de l'Estat amb el Govern de Suárez, va viure en aquest càrrec la nit del 23F. Personatge respectat que va intervenir molt activament en la constitució de la Comunitat Autònoma de La Rioja, participant en la redacció de l'Estatut Autonòmic, així com en altres Normes Jurídiques transcendents, com l'Estatut Orgànic del Ministeri Fiscal, la Llei General Penitenciària i l'Estatut d'Autonomia del País Basc. Abandona la política activa amb la desaparició de la UCD en 1982. Una vegada abandonada la política va exercir l'advocacia al seu bufet de Logronyo. Les seves restes reposen en el cementiri de Logronyo.

## Referències

* ↑ Obituario en El País
* ↑ Fallece José María Gil-Albert, fiscal general del Estado entre 1980 y 1982
# Antígenes (metge del segle II)

Antígenes (en llatí Antigenes, en grec antic Ἀντιγένης) era un metge contemporani de Galè del segle ii, deixeble de Quintus i Marinus, que tenia una consulta molt lucrativa a Roma. Galè parla de l'opinió que tenia Antígenes sobre la malaltia que va provocar la mort del filòsof Eudem.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/201?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=AntigenesSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 186. ]
# Loch Ness

El llac Ness (Loch Nis, en gaèlic escocès) és un llac d'Escòcia situat als Highlands, al sud-oest de la ciutat d'Inverness i al nord-est de Fort Augustus.

## Geografia

De forma molt allargada, el llac s'estén sobre aproximadament 35 km; la seva amplada varia d'1,2 a 2 km i la seva profunditat màxima és de 246m. Amb 56,4 km², és el segon llac més gran d'Escòcia en volum, després del llac Lomond. Les seves aigües són emprades per produir electricitat mitjançant un sistema de bombes i de turbines.
El llac Ness se situa sobre el trajecte del canal Caledonià que enllaça la costa est amb la costa oest d'Escòcia. El seu punt més meridional, prop de Fort Augustus, permet veure l'única illa del llac, Cherry Island, creada artificialment en la prehistòria (el que s'anomena un crannog).
Les ruïnes del castell d'Urquhart, a la riba nord, s'inclouen entre els principals indrets turístics de la regió. S'ha creat un petit museu a Drumnadrochit per presentar informacions relacionades amb el monstre del llac Ness.

## La llegenda del monstre del Loch Ness

El monstre del llac Ness, anomenat popularment Nessie, és una criatura llegendària, considerada habitualment un monstre de llac, que suposadament viu al llac Ness.
Juntament amb el Bigfoot i el Ieti, Nessie és possiblement el misteri més difós de la criptozoologia. La majoria de científics i altres experts afirmen que les proves que donen suport a l'existència de Nessie no són convincents, i consideren que aquests informes són fraus o identificacions errònies de criatures reals.
Si existeix, és possible que fos un rèptil marí, tot i que ja es podria haver extingit.
La versió tradicional del monstre, abans que es fessin conegudes les restes fòssils de grans rèptils, era la d'un cavall.

## Notes i referències

* ↑ Loch Ness and The Great Glen Arxivat 2012-08-17 at Archive-It (Over 20 miles long)

## Enllaços externs

* (anglès) El loch Ness a World Lakes Database Arxivat 2011-05-23 a Wayback Machine.
# Aramón Cerler

L'estació d'esquí d'Aramón Cerler és al poble de Cerler, municipi de Benasc, al Pirineu aragonès. Cerler és l'estació d'esquí alpí més alta del Pirineu aragonès. Compta amb un desnivell esquiable de 1.130 metres, entre els 1.500 i els 2.630 msnm i 68 pistes aptes per a diferents nivells repartits per les valls de Cerler i Ampriu.

## Referències

* ↑ «Aramón Cerler» (en espanyol europeu). [Consulta: 28 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Pàgina de l'estació
* informació turística Cerler Benasque
# Andonis

Els andonis (o obolos) són els membres del grup humà del poble andoni, que és considerat una tribu ijaw, tot i que parla obolo, que no és una llengua ijo, si no que és una llengua del riu Cross. Els andonis viuen als estats d'Akwa Ibom i de Rivers, concretament a les LGAs d'Obolo Oriental i d'Andoni, al sud de Nigèria. Els andonis es refereixen a Déu amb els noms d'Awaji i d'Owaji.
Històricament, Andoni fou el primer fill dels molts fills d'Ijo (Ujo), hereu d'Oduduwa (el fundador dels iorubes), que vivia a la ciutat d'Ife. Abans de l'època colonial, els andonis tenien contactes comercials amb els europeus i amb els clans ijaws veïns com els bonnys, els okrikes, els kalabaris i els nkoros. Els andonis van patir guerres freqüents amb el Regne de Bonny. Els andonis parlen la llengua obolo com a única llengua nadiua. L'obolo és una combinació de paraules de l'igbo, l'efik, l'annang, l'okrika, l'ijaw i el nembe.
Històricament hi ha lligams entre els andonis i els okrikes. Els andonis eren els guerrers més ferotges del delta del riu Níger i van patir nombroses guerres amb els ogonis, que eren un poble germà. El clan andoni dels ijaws viu en una ample franja de terra entre Ohafia i Arochukwu, a igboland, Obolo Oriental, Ibeno-Eket i Oron, a Akwa Ibom i a Andoni, Kala-Ido i Ogoloma, a l'estat de Rivers. Les ciutats més importants dels andonis són Ngo, Ebukuma, Ikuru, Ataba, Ekede, Agwut-Obolo, Okoromboko, Okoroete, Iko, Asarama, Unyeada, Dema i Ilotombi.

## Costums

A principis de gener els andonis celebren la mascarada Nwantam, juntament amb els clans ijaws dels opobos, nkoros, bonnys i ndokis.
D'entre les seves pràctiques antigues destaquen el sistema d'escriptura nsibidi, el culte ofiokpo i la dansa de guerra amb els clans ohafia i arochukwu.

## Religió

El 96% dels 294.000 obolos són cristians; d'aquests, el 55% són catòlics, el 25% anglicans, el 10% protestants i el 10% pertanyen a esglésies cristianes independents. El 4% dels andonis restants creuen en religions tradicionals africanes.

## Referències

* 1 2 obolo al joshuaproject
* ↑ obolo a l'ethnologue
* ↑ Biography of Engineer Tele Ikuru the Deputy Governor 2010, River State Government website
* ↑ Alagoa, Ebiegberi Joe (2005). A History of the Niger Delta, Port Harcourt: Onyoma Research Publications. ISBN 978-37314-5-9
# Lori cara-roig

El lori cara-roig (Glossopsitta pusilla) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids (psittacidae) que habita zones boscoses de l'est i sud-est d'Austràlia, a l'est de Queensland, est de Nova Gal·les del Sud, Victòria, zona limítrofa d'Austràlia Meridional i nord de Tasmània.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
# Lori cardenal

El lori cardenal (Pseudeos cardinalis) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita zones boscoses de les illes Bismarck i Salomó.

## Taxonomia

Antany ubicat al gènere Chalcopsitta, ha estat classificat a Pseudeos arran Schweizer et al 2015.

## Referències

* ↑ «Lori cardenal». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/11/2023(català)
* ↑ M Schweizer, TF Wright, JV Peñalba, EE Schirtzinger, L Joseph. 2015. Molecular phylogenetics suggests a New Guinean origin and frequent episodes of founder-event speciation in the nectarivorous lories and lorikeets (Aves: Psittaciformes). Molecular Phylogenetics and Evolution. 90, 34-48
# Lori damisel·la

El lori damisel·la(Lorius domicella) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita la selva humida de les Moluques meridional.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
# Lori de Biak

El lori de Biak (Trichoglossus rosenbergii) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids endèmic de la selva humida de Biak. Considerat tradicionalment una subespècie de Trichoglossus haematodus.
# Lophuromys stanleyi

Lophuromys stanleyi és un rosegador del gènere Lophuromys que és endèmic de les muntanyes Rwenzori (est de la República Democràtica del Congo i oest d'Uganda). Se'l pot distingir de L. woosnami i L. ansorgei per una sèrie de característiques cranials. Pesa 36-55 g i té una llargada corporal de 113-126 mm, sense comptar la cua, que mesura 40-80 mm. Les potes posteriors fan 22,0-24,0 mm i les orelles 16,0-19,0 mm.
Aquest tàxon fou anomenat en honor del zoòleg estatunidenc William Stanley.

## Referències

* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 391. ISBN 978-0801893049.
# Lloberas

«Lloberas» té aquests significats:
* Antoní Soler de Lloberas i Quintanas (Gaià, 1819-1892), hisendat i delegat a l'Assemblea de Manresa (1892)
* Can Lloberas, masia al municipi de Sant Feliu de Codines (Vallès Oriental)
* Casa-fàbrica Lloberas, fàbrica tèxtil al districte de Ciutat Vella de Barcelona
* Enric Giménez i Lloberas (Barcelona, 1866 - 1939), actor i director d'escena català