OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Stéphane Sarrazin

Stéphane Sarrazin és un corredor francès de Fórmula 1 i corredor de ral·lis del Campionat Mundial de Ral·lis de la Federació Internacional d'Automobilisme (FIA). Va néixer el 2 de novembre de 1974 a Alèst, Gard.
Després de 2 anys a la Fórmula 3 francesa va passar a la Fórmula 3000 el 1998. L'any següent, l'11 d'abril de 1999 va debutar al Gran Premi del Brasil amb l'equip Minardi. Va substituir el Luca Badoer. Va aconseguir zero punts en el campionat. Durant el 1999 - 2001 va ser pilot de proves de l'equip Prost de Fórmula 1 i per Toyota durant el 2002.
El 2003 Sarrazin va córrer la Superfund World Serie. El 2004 va passar a competir en ral·lis disputant dos proves del Campionat Mundial de Ral·lis quedant quart. Sarrazin va formar part de l'equip Subaru tenint com a copilot Chris Atkinson i compartint equip amb el campió Petter Solberg. L'any 2004, també amb Subaru, guanyà el Campionat de França de Ral·lis.
Stéphane Sarrazin va conduir un Aston Martin DBR9 en la fórmula GT1 de l'edició del 2006 de les American Le Mans Series, però va anunciar el 10 de gener que el 2007 passaria a ser el conductor oficial de l'equip Peugeot Sport en les Sèries Le Mans, conduint el nou prototip Le Mans Peugeot 908 dièsel.

## Vegeu també

* Petter Solberg
* Subaru

## Enllaços externs

* Web oficial de Stéphane Sarrazin (francès)
# Sphaenorhynchus carneus

Sphaenorhynchus carneus és una espècie de granota que es troba al Brasil, Colòmbia, l'Equador, Perú i, possiblement també, Bolívia.

## Referències

* Fordham et al (2006). Sphaenorhynchus carneus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 3 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Star Alliance

Star Alliance és una aliança d'aerolínies creada el 1997, i que en l'actualitat compta amb 26 companyies associades. El gener de 2007 la flota conjunta disposava aproximadament de 3.000 avions, i operava uns 16.000 vols a 841 destinacions de 157 països. Essent la primera unió d'aquestes característiques, en l'actualitat competeix amb les aliances Oneworld i SkyTeam.

## Companyies participants

* Adria (Eslovènia)
* Air Canada (Canadà)
* Air China (República Popular de la Xina)
* Brussels Airlines (Bèlgica)
* Continental Airlines (EUA)
* Croatia Airlines (Croàcia)
* Lufthansa (Alemanya)
* Egyptair (Egipte)
* SAS (Dinamarca, Noruega, Suècia)
* Thai Airways International (Tailàndia)
* Air New Zealand (Nova Zelanda)
* All Nippon Airways (Japó)
* Asiana Airlines (Corea del Sud)
* Austrian Airlines (Àustria)
* Blue1 (Finlàndia)
* BMI (Anglaterra)
* LOT Polish Airlines (Polònia)
* Shanghai Airlines (República Popular de la Xina)
* Singapore Airlines (Singapur),
* South African Airways (Sud-àfrica)
* Swiss Airlines (Suïssa)
* Spanair (Espanya)
* TAP Portugal (Portugal)
* Turkish Airlines (Turquia)
* United Airlines (EUA)
* US Airways (EUA)
Les cinc primeres són les aerolínies fundadores de Star Alliance.

## Enllaços externs

* Staralliance.com (Web oficial) (alemany)(anglès)(castellà)(francès)(japonès)(coreà)(portuguès)
# Ajuntament de Granollers

Ajuntament de Granollers és un edifici del municipi de Granollers (Vallès Oriental) protegit com a bé cultural d'interès local. És obra de l'arquitecte Simó Cordomí i Carrera.

## Descripció

Reforma en estil neogòtic d'un antic edifici medieval entre mitgeres amb coberta a dues vessants. La part baixa de l'edifici és de carreus i la part alta de maó. De la façana en destaca un balcó amb dos arcs molt complexos sostinguts per columnes helicoidals i un ampit de traceria de pedra; el balcó és sostingut per grans mènsules i carteles. A sota el balcó, són presents dues portes d'entrada d'arc ogival de tot punt. La resta de finestres, amb els llindars, presenten solucions diverses dintre d'un gust revival goticista. L'edifici és coronat per un gran ràfec suportat per carteles i ceràmica entre elles. A la part N hi ha una torre poligonal amb el rellotge. A l'altra part, un pinacle sostingut per una escultura femenina.
L'edifici, situat davant de la Porxada de Granollers, es va realitzar a partir d'una estructura preexistent on es va realitzar una profunda reforma de caràcter neogòtic florejat, amb una torre amb rellotge i un solemne i ampli balcó. Els elements formals i de decoració, amb escultures de Josep Maria Barnadas, donen al conjunt de l'edifici un caràcter neogòtic.

## Història

L'Ajuntament està situat a la plaça de la porxada, espai públic principal de Granollers, escenari del tradicional mercat dels dijous. Al seu entorn, hi ha edificis medievals i renaixentistes. Pertany a la xarxa de construccions de finals del segle xix i començaments del XX; època d'una gran activitat econòmica i constructiva al mateix temps que la ciutat creix cercant vies de comunicació, creant l'eixample.
L'any 1902, el batlle Josep Barangé i Bachs, juntament amb la resta de membres de la Casa de la Vila van ordenar el disseny per a la construcció d'una nova Casa de la Ciutat de l'Ajuntament de Granollers. L'obra, que fou encarregada a l'arquitecte d'Olot Simó Cordomí i Carrera, es culminaria dos anys més tard, el 1904, durant el mandat de l'alcalde Miquel Blanxart.
En l'actualitat, l'edifici es manté com a seu principal de l'Ajuntament de la ciutat, i és el lloc on se celebren els plens municipals.

## Referències

* 1 2 Consell Comarcal del Vallès Oriental «Guia del Modernisme d'estiueig al Vallès Orienta». Guia del Modernisme d'estiueig al Vallès Oriental, 01-04-2014. Arxivat de l'original el 2017-08-05 [Consulta: 9 setembre 2019]. Arxivat 2017-08-05 a Wayback Machine.
* 1 2 3 «Ajuntament de Granollers». Gencat. Direcció General del Patrimoni Cultural. Inventari del Patrimoni Arquitectònic. [Consulta: març 2019].
* ↑ Bassegoda Nonell, Joan; Infiesta Monterde, José Manuel. Modernismo en Cataluña. Ediciones de Nuevo Arte Thor, 1976. ISBN 8473270045.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de l'Ajuntament de Granollers
# Afrixalus nigeriensis

Afrixalus nigeriensis és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Costa d'Ivori, Ghana, Guinea, Nigèria i, possiblement també, a Libèria.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Schiøtz, A. & Rödel, M.-O. 2004. Afrixalus nigeriensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 d'abril del 2008.
# Afrixalus sylvaticus

Afrixalus sylvaticus és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Kenya i Tanzània.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Pickersgill, M., Schiøtz, A. & Howell, K. 2004. Afrixalus sylvaticus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 d'abril del 2008.
# Supercopa italiana de futbol de 2011

La Supercopa d'Itàlia de 2011 fou la vint-i-quatrena edició de la Supercopa d'Itàlia, i es va jugar entre el guanyador de la Sèrie A, l'AC Milan, i el de la Copa d'Itàlia, l'Inter de Milà. El partit es va jugar el 6 d'agost de 2011 a l'Estadi Nacional de Pequín i fou el 208è Derby della Madonnina. L'AC Milan va guanyar el partit i el títol per 2–1.

## Detalls del partit

| Milan | 2 – 1 | Internazionale |
| Ibrahimović 60' Boateng 69' | Resum | Sneijder 22' |
| Milan | Internazionale |
MILAN: :
| POR | 32 | Christian Abbiati |
| DEF | 20 | Ignazio Abate |
| DEF | 33 | Thiago Silva |
| DEF | 13 | Alessandro Nesta |
| DEF | 19 | Gianluca Zambrotta | 64' |
| MED | 4 | Mark van Bommel |
| MED | 8 | Gennaro Gattuso (c) | 20' | 75' |
| MED | 10 | Clarence Seedorf (c₂) |
| MED | 27 | Kevin-Prince Boateng | 78' | 82' |
| DEL | 11 | Zlatan Ibrahimović |
| DEL | 70 | Robinho | | 62' |
| Sustituciones: |||
| POR | 1 | Marco Amelia |
| DEF | 25 | Daniele Bonera |
| DEF | 76 | Mario Yepes |
| MED | 23 | Massimo Ambrosini | 86' | 75' |
| MED | 28 | Urby Emanuelson | | 82' |
| DEL | 7 | Alexandre Pato | | 62' |
| DEL | 99 | Antonio Cassano |
| Entrenador: |||
| Massimiliano Allegri ||||
INTERNAZIONALE: :
| POR | 1 | Júlio César |
| DEF | 23 | Andrea Ranocchia |
| DEF | 25 | Walter Samuel |
| DEF | 26 | Cristian Chivu |
| MED | 8 | Thiago Motta |
| MED | 5 | Dejan Stanković | | 74' |
| MED | 20 | Joel Obi | | 82' |
| MED | 4 | Javier Zanetti (c) |
| MED | 11 | Ricardo Álvarez | | 63' |
| MED | 10 | Wesley Sneijder | 61' |
| DEL | 9 | Samuel Eto'o |
| Substitucions: |||
| POR | 12 | Luca Castellazzi |
| DEF | 44 | Matteo Bianchetti |
| MED | 37 | Marco Davide Faraoni | | 63' |
| MED | 77 | Sulley Muntari |
| DEL | 7 | Giampaolo Pazzini | | 74' |
| DEL | 27 | Goran Pandev |
| DEL | 30 | Luc Castaignos | | 82' |
| Entrenador: |||
| Gian Piero Gasperini ||||
| Equip d'àrbitres Árbitres assistents: Grilli, Copelli Quart àrbitre: Paolo Silvio Mazzoleni | Regles del partit 90 minuts. 30 minuts de pròrroga en cas d'empat. Tanda de penals en cas d'empat després de 120 minuts. Tres canvis permesos com a màxim per equip. |
* Campió AC Milan 6è títol
# Solana de la Gavarnera

La Solana de la Gavarnera és una solana del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble d'Hortoneda.
Es troba al sud-est d'Hortoneda, a la dreta de la llau de la Gavarnera, al nord de l'Obaga de la Canya i a migdia del Serrat Gros.

## Etimologia

Joan Coromines associa Gavarnera i Gavernera a Gavarrera. Totes dues són variants diferents del nom de la planta de la gavarra, i tenen el significat de serrat embardissat. Aquest mot és d'origen iberobasc, associat amb el bas gaparra (esbarzer). La primera part del topònim, solana fa referència al tipus de territori de què es tracta (vegeu solana).

## Referències

* ↑ COROMINES, Joan. "Gavarra". A Onomasticon Cataloniae. IV D-J. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona "La Caixa", 1995. ISBN 84-7256-825-3.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Solana de la Roca Alta

La Solana de la Roca Alta és una solana del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Guàrdia de Tremp, al Pallars Jussà. Es troba en territori del poble de Cellers.
Està situada a la riba esquerra del barranc del Bosc, sota -a migdia- la cinglera de la Roca Alta, a l'oest-sud-oest de Cellers i al sud-est del Serrat Alt.
# Solana de la Gargalla

La Solana de la Gargalla és una solana del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat de l'antic poble de Perauba.
Es troba a migdia de les Roques de Brunet, a la dreta de la llau de Perauba i de la llau de Brunet meridional.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Alencar (cràter)

Alencar és un cràter d'impacte de 106 km de diàmetre de Mercuri. Porta el nom de l'escriptor brasiler José Martiniano de Alencar (1829-1877), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1979.

## Referències

* 1 2 «Alencar». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 07-10-2016. [Consulta: 19 març 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Steelton

Steelton és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 5.858 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Steelton tenia 5.858 habitants, 2.312 habitatges, i 1.518 famílies. La densitat de població era de 1.242,7 habitants/km².
Dels 2.312 habitatges en un 33% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,1% hi vivien parelles casades, en un 22% dones solteres, i en un 34,3% no eren unitats familiars. En el 29,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,8% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.829$ i la renda mediana per família de 39.556$. Els homes tenien una renda mediana de 30.488$ mentre que les dones 24.701$. La renda per capita de la població era de 16.612$. Entorn del 9,1% de les famílies i l'11,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Steelton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Steelton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Steelville

Steelville és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 1.429 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Steelville tenia 1.429 habitants, 616 habitatges, i 349 famílies. La densitat de població era de 212,2 habitants per km².
Dels 616 habitatges en un 25,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,2% hi vivien parelles casades, en un 13,6% dones solteres, i en un 43,3% no eren unitats familiars. En el 37,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,18 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,4% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 24,6% entre 25 i 44, un 19,4% de 45 a 60 i un 23,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 68,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.596 $ i la renda mediana per família de 26.765 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.913 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era de 12.550 $. Entorn del 20,2% de les famílies i el 25,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Steelville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Steelville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Steele

«Steele» té aquests significats:
* Steele (Alabama)
* Steele (Dakota del Nord)
* Steele (Missouri)
* Steele City població dels Estats Units a l'estat de Nebraska
* Mont Steele, muntanya del Canadà
* Michael Stephen Steele, líder del Partit Republicà dels Estats Units
# Ajuntament de Tornabous

La Casa dels Pujalt, actual seu de l'Ajuntament de Tornabous és un edifici de Tornabous (Urgell) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici quadrangular de planta baixa i dos pisos. A la planta baixa hi ha el portal principal caracteritzat per una llinda rectangular amb una motllura que el ressegueix a la part superior; just al centre hi ha un medalló de pedra amb l'escut nobiliari de la família dels Pujalt amb la data 1586, any de construcció de l'edifici. Aquesta porta és flanquejada per dues petites finestres. A l'interior, a la planta baixa, hi ha dos grans arcs peraltats de pedra sostinguts per tres columnes cilíndriques amb base i capitell llis i una escalinata de pedra.
A la planta noble de l'edifici hi destaquen tres finestres rectangulars amb llindes motllurades, molt senyorials, totes idèntiques. A les golfes hi ha una galeria que recorre tota la part superior de la façana; al centre hi ha tres arcs de mig punt aguantats per columnes toscanes i, a banda i banda, s'obren obertures quadrangulars fruits d'una reforma moderna.

## Història

Aquest edifici fou propietat del monestir de Poblet, després de la família dels Pujalt i actualment fa les funcions de casa de la vila.

## Referències

* ↑ Maduell, Àlvar Topònims onomàstics i renoms de Tornabous, pàg. 72.
* 1 2 3 «Ajuntament de Tornabous». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 gener 2017].
# Algoma (Mississipi)

Algoma és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 508 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Algoma tenia 508 habitants, 203 habitatges, i 156 famílies. La densitat de població era de 29,8 habitants per km².
Dels 203 habitatges en un 33,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,6% hi vivien parelles casades, en un 13,8% dones solteres, i en un 22,7% no eren unitats familiars. En el 20,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 14,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.333 $ i la renda mediana per família de 38.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.625 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 13.213 $. Entorn del 10,6% de les famílies i el 15% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Algoma». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Algoma». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Aida Mohamed

Aida Gabriella Mohamed (Budapest, 12 de març de 1976) és una esportista hongaresa que va competir en esgrima, especialista en la modalitat de floret.
Va guanyar sis medalles al Campionat Mundial d'Esgrima entre els anys 1993 i 2007, i vuit medalles al Campionat d'Europa d'esgrima entre els anys 1992 i 2015.
Va participar en sis Jocs Olímpics d'Estiu, entre els anys 1996 i 2016, ocupant tres vegades el 4t lloc, a Atlanta 1996 (prova per equip), Atenes 2004 (individual) i Pequín 2008 (per equip) i el 6è a Sídney 2000 (per equip).

## Referències

* ↑ «Aida Mohamed». Base de dades de la FIE (anglès)
* ↑ «Fencing World Championships (1921-2011)». Pàg. del Comitè Olímpic Nord-americà (anglès)
* ↑ «Aida Mohamed» Arxivat 2012-01-30 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)

## Enllaços externs

* Profile at the European Fencing Confederation
# Aida Nuño Palacio

Aida Nuño Palacio (Hevia, Siero, Astúries, 24 de novembre de 1983) és una ciclista espanyola. Especialitzada en el ciclocròs, ha guanyat diversos cops el Campionat d'Espanya.

## Palmarès en ciclocròs

* 2001-2002
** Campiona d'Espanya en ciclocròs
* 2002-2003
** Campiona d'Espanya en ciclocròs
* 2010-2011
** Campiona d'Espanya en ciclocròs
* 2013-2014
** Campiona d'Espanya en ciclocròs
* 2014-2015
** 1a al Ciclocròs de Laudio
* 2015-2016
** Campiona d'Espanya en ciclocròs
** 1a al Ciclocròs de Laudio
** 1a al Gran Premi Les Franqueses
** 1a al Ciclocròs Ciutat de València
* 2016-2017
** 1a al Ciclocròs de Laudio
** 1a al Trofeu Joan Soler
** 1a al Gran Premi Les Franqueses
** 1a al Trofeu San Andrés
** 1a al Ciclocròs d'Igorre
** 1a al Ciclocròs Ajuntament de Muskiz
** 1a al Ciclocròs de Karrantza
** 1a al Ciclocròs d'Asteasu
** 1a al Basqueland Zkrosa
* 2017-2018
** 1a al Ciclocròs de Laudio
** 1a al Trofeu San Andrés

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Sphagemacrurus richardi

Sphagemacrurus richardi és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 20 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 538-1260 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-àfrica (KwaZulu-Natal) i Indonèsia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Fowler H. W. 1925. New taxonomic names of West African marine fishes. Am. Mus. Novit. Núm. 162. 1-5.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Sphagemacrurus richardi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Iwamoto, T. i E. Anderson, 1994. Review of the grenadiers (Teleostei: Gadiformes) of southern Africa, with descriptions of four new species. Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. (61):1-28.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.