OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llegenda de Nossa Senhora da Luz dos Pinhais

La llegenda de Nostra Senyora de la Llum és un mite sobre la fundació de Curitiba.
La llegenda explica que, a mitjan segle xvii a la vora del riu Atuba, els colonitzadors van construir una ermita en honor de Nossa Senhora da Luz (Mare de Déu de la Candela), on hi havia un altar amb una talla de la Verge. Tots els matins trobaven la figura girada, mirant cap a un punt del bosc que els indígenes anomenaven, en la seva llengua, Curitiba, que significa pineda.
Els bandeirantes europeus van decidir visitar aquest lloc i es van trobar amb el cacic de la tribu que l'habitava. Aquest va clavar la seva vara a terra, per senyalitzar el lloc sagrat que la Verge mirava cada matí. De la vara va sorgir un arbre enorme, una araucària. A finals del segle XVII s'hi va construir una església en honor de Nossa Senhora da Luz dos PInhais o Nostra Senyora de la Llum de la Pineda i que representa el simbòlic quilòmetre 0 de Curitiba.
Aquesta petita església va ser ampliada dècades després i reinaugurada el 1721. A finals del segle XIX es va enderrocar, per construir-hi l'actual seu, que l'any 1894 va rebre el títol de Catedral Metropolitana. El 1993 va ser elevada al rang de basílica menor.

## Referències

* ↑ Wachowicz, Ruy Christovam. História do Paraná. [10a ed.]. Ponta Grosso, Paraná: Editora UEPG, 2010. ISBN 978-85-7798-128-1. Arxivat 2024-05-20 a Wayback Machine.
* ↑ «Nossa Senhora da Luz dos Pinhais». Arquidiocese de Curitibia. Arxivat de l'original el 2020-02-07. [Consulta: 2 febrer 2021].
* ↑ «De capela a basílica». Gazeta do Povo, 27-01-2012. Arxivat de l'original el 2024-05-20. [Consulta: 2 maig 2021].
* ↑ «Curitiba celebra a Padroeira Nossa Senhora da Luz dos Pinhais e os 350 anos da catedral». Bem Paraná, 08-09-2018. Arxivat de l'original el 2021-01-22. [Consulta: 2 maig 2021].
# Les Muntanyes Rocoses, Lander's Peak

The Rocky Mountains, Lander's Peak, o Les Muntanyes Rocoses, Lander's Peak és una pintura a l'oli del paisatgista estatunidenc d'origen alemany Albert Bierstadt de l'any 1863. Albert Bierstadt es considera pertanyent a l'anonenada Rocky Mountain School, una branca de l'Escola del Riu Hudson.

## Introducció

Aquest llenç està basat en esbossos realitzats durant el viatge de Bierstadt a l'Oest dels Estats Units, comandat per Frederick W. Lander. A principis de 1859, aquesta expedició va partir vers el territori de Nebraska. A l'estiu, havien assolit les muntanyes Rocoses, al territori que actualment és Wyoming.

## Anàlisi de l'obra

Oli sobre llenç; 186,7 x 306,7 cm.; any 1863; Metropolitan Museum of Art, Nova York.
Signat a la part inferior dreta: ABierstadt / 1863
En la seva primera expedició a l'Oest dels Estats Units, Bierstadt va realitzar una gran quantitat d'esbossos, que van ser l'origen de diverses obres pintades després del seu retorn. Aquest llenç, de grans dimensions, és la principal obra que en va resultar. El llenç mostra el pic de Lander, a la Serralada Wind River de les muntanyes Rocoses, amb una acampada de nadius amerindis xoixons en primer pla. El quadre es va completar l'any 1863, es va exposar amb gran èxit, i fou comprat per la llavors sorprenent suma de $25.000. Bierstadt va batejar el pic de la muntanya central en honor del coronel Frederick W. Lander, que va morir l'any 1862 a la Guerra Civil dels Estats Units.

## Procedència

* Amb Emil Seitz, Seitz and Noelle Gallery, New York, any 1864;
* James McHenry, Londres, 1866–98;
* El germà de l'artista, Edward Bierstadt, 1898–1907;
* La seva filla, Mary Adeline Bierstadt, 1907.

## Referències

* ↑ Minks, Louise. op. cit., p. 18.
* ↑ Minks, Louise. op.cit., p. 84 a 87.
* ↑ «The Rocky Mountains, Lander's Peak ,1863» (en anglès). [Consulta: 1r maig 2020].

## Bibliografia

* Minks, Louise; The Hudson River School; Knickerbocker Press-1998. ISBN 1-57715-041-4
# Llista de municipis de Carbonia-Iglesias

Aquesta és la llista dels 23 municipis que formaven la província de Carbonia-Iglesias (Sardenya), amb el seu nom oficial en italià i el seu equivalent en sard.
| Nom italià | Nom sard |
| Buggerru | Buggerru |
| Calasetta | Cala Seda |
| Carbonia | Carbònia |
| Carloforte | Carluforti |
| Domusnovas | Domunoas |
| Fluminimaggiore | Frùmini Mayori |
| Giba | Giba |
| Gonnesa | Conesa |
| Iglesias | Igrèsias |
| Masainas | Masainas |
| Musei | Musei |
| Narcao | Narcau |
| Nuxis | Nuxis |
| Perdaxius | Perdaxus |
| Piscinas | Piscinas |
| Portoscuso | Portescusi |
| San Giovanni Suergiu | Santu Juanni Sruexu |
| Santadi | Santadi |
| Sant'Anna Arresi | Sant'Anna Arresi |
| Sant'Antioco | Santu Antiogu |
| Tratalias | Tratalias |
| Villamassargia | Biddamatraxa |
| Villaperuccio | Sa Baronia |

## Referències

* ↑ «Italy: Province of Carbonia-Iglesias - Guide». [Consulta: 8 agost 2021].
# Linwood (Nova Jersey)

Linwood és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2008 tenia 7.216 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Linwood tenia 7.172 habitants, 2.647 habitatges, i 1.966 famílies. La densitat de població era de 723 habitants/km².
Dels 2.647 habitatges en un 35,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,4% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 25,7% no eren unitats familiars. En el 22,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 3,8% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 27% de 45 a 60 i un 18,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 60.000 $ i la renda mediana per família de 71.415 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.614 $ mentre que les dones 31.627 $. La renda per capita de la població era de 32.159 $. Aproximadament el 3,8% de les famílies i el 3,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Linwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Linwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Linux Professional Institute

El Linux Professional Institute (LPI) (en català Institut Professional de Linux) és una organització sense ànim de lucre fundada el 1999 per Chuck Mead, Dan York i altres que atorga certificacions professionals de Linux a administradors de sistemes i programadors per tal de millorar les habilitats dels professionals de Linux i del codi obert proporcionant serveis i establint estàndards que sigui rellevants, d'alta qualitat i fàcilment accessibles. Les seves oficines centrals es troben a prop de Toronto, Ontario Canadà.
Els exàmens cobreixen una gamma de Linux diferent basada temes. L'examen està disponible a gairebé tots els països al món, i són disponibles en set llengües diferents. Els LPIC Certificacions de l'Institut Professional de Linux proporcionen una qualificació que es pot utilitzar per indicar que algú sigui competent en un cert nivell.
L'organització anima a participar en la comunitat activa creant i actualitzant exàmens, que son de distribució de linux neutra exigint un coneixement general de Linux més que especific sobre una certa distribució. Això es mostra de la manera que els exàmens tractin sobre formats de gestió de paquets que difereixen Deb i RPM (formats de fitxers). En versions anteriors de la prova un d'aquests era escollit pel candidat, en la versió actual s'espera que el candidat sàpiga els dos formats.

## Referències

* ↑ Turley, Jim. «Linux Professional Institute Expands Training Partner Program to Over 300 Organizations Worldwide» (en anglès). Electronic Engineering Journal, 14-12-2010. [Consulta: 23 febrer 2020].
* ↑ Magzter. «The Linux Professional Institute Taking FOSS Exams To The World» (en anglès), 2019. [Consulta: 23 febrer 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial del LPI (multillenguatge)
# Llista d'estacions de Docklands Light Railway

Aquesta és una llista de les estacions de Docklands Light Railway, al Gran Londres. La llista està ordenada per trams.

## Estacions d'oest a est
### Tram de Bank

Tram obert el 1991.
* Terminal: Bank al Central London (1991)

### Tram de Tower Gateway

Tram obert el 1987.
* Terminal: Tower Gateway a Torre de Londres (1987)

### Secció de Middle

Tram obert el 1987
* Shadwell (1987) (el tram a Tower Gateway i Banc divergeixen a l'oest de Shadwell)
* Limehouse (1987)
* Westferry (1987) (els trens cap a Canary Wharf divergeixen després de Westferry. Vegeu trams de nord a sud)
* Poplar (1987)

### Tram de Beckton

Tram obert el 28 de març de 1994.
Des de Poplar cap a Beckton.
* Blackwall (1994)
* East India (1994)
* Canning Town (1994)
A Canning Town la línia es divideix, cap a Beckton (des de 1994), i cap a Woolwich Arsenal via London City Airport (des de 2005).
* Royal Victoria (1994)
* Custom House (1994)
* Prince Regent (1994)
* Royal Albert (1994)
* Beckton Park (1994)
* Cyprus (1994)
* Gallions Reach (1994)
* Terminal: Beckton (1994)

### Tram de Woolwich Arsenal

Tram obert el 2 de desembre de 2005.
Des de Canning Town cap a Woolwich Arsenal.
* West Silvertown (2005)
* Pontoon Dock (2005)
* London City Airport (2005)
* King George V (2005)
* Terminal: Woolwich Arsenal (2009)

## Estacions de nord a sud

Tram obert el 1987.
* Terminal: Stratford (1987)
* Pudding Mill Lane (1991)
* Bow Church (1987)
* Devons Road (1987)
* Langdon Park (2007)
* All Saints (1987)
* Poplar (1987) (vegeu trams d'oest a est)
Els trens en direcció sud des de Bank o Tower Gateway s'uneixen a partir d'aquí
* West India Quay (1987)
* Canary Wharf (1987)
* Heron Quays (1987)
* South Quay (1987)
* Crossharbour (1987)
* Mudchute (1987, relocated 1999)
* Island Gardens (1987 com a Terminal, traslladada el 1999)

### Extensió de Lewisham

Tram obert el 3 de desembre de 1999.
Els trens que venen des d'Island Gardens cap a Lewisham
* Cutty Sark al Maritime Greenwich (1999)
* Greenwich (1999)
* Deptford Bridge (1999)
* Elverson Road (1999)
* Terminal: Lewisham (1999)

## Estacions tancades

* Mudchute (traslladada a un lloc diferent)
* Island Gardens (soterrada a un lloc diferent)
* Heron Quays (traslladada a un lloc diferent)
* Stratford (tècnicament no s'ha tancat però les andanes s'han traslladat)

## Estacions futures
### Tram de Stratford International

* Star Lane (posada en servei el 2010)
* Abbey Road (posada en servei el 2010)
* West Ham* (conversió d'andanes pel 2010)
* Stratford** (conversió d'andanes pel 2010)
* Stratford High Street (posada en servei el 2010)
* Stratford International (posada en servei de DLR el 2010)
*Conversió de les andanes de North London Line per a DLR **Conversió d'andanes perquè DLR en disposi de més

## Estacions proposades
### Extensió de Dagenham Dock

* Beckton Riverside
* Creekmouth
* Barking Riverside
* Goresbrook
* Dagenham Dock

### Altres estacions proposades

* Thames Wharf (tram de London City Airport)
* Connaught Road (tram de London City Airport)

## Vegeu també

* Docklands Light Railway
* Llista d'estacions del metro de Londres
# Lisímac de Cos

Lisímac de Cos (grec antic: Λυσίμαχος, llatí: Lysimachus) fou un metge grec natural de l'illa de Cos que va escriure un comentari sobre les obres del Corpus Hipocràtic en tres llibres, dirigit a Cídies, un deixeble d'Heròfil de Calcedònia, i un altre treball en quatre llibres sobre el mateix tema dirigit a Demetri. Si aquest Demetri era Demetri d'Apamea, Lisímac probablement va viure al segle ii aC.

## Referències

* ↑ W.A.G., Lysimachus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 870
# Lisímac (tutor d'Àtal)

Lisímac (en llatí Lysimachus, en grec antic Λυσίμαχος) fou un filòsof grec que esmenta Ateneu de Naucratis com un dels tutors del rei Àtal de Pèrgam. Va escriure algun llibre sobre l'educació del príncep amb tota mena d'elogis. Va ser deixeble de Teodor Ateu segons Cal·límac, i de Teofrast segons Hermip d'Esmirna.

## Referències

* ↑ 4.Lysimachus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 870
# Livia de colonis

La lex Livia de colonis va ser una antiga llei romana establerta a proposta del tribú de la plebs Marc Livi Drus. La Livia de colonis data de l'any 116 aC, però en realitat és del 122 aC quan van ser cònsols Gai Fanni Estrabó i Gneu Domici Ahenobarb. Aquesta llei establia dotze colònies amb tres mil colons pobres cadascuna.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 107-108.
# Llom

El llom és un tall de carn de la regió dorsal dels animals d'escorxador. Conté un conjunt de músculs que es troben als costats de la columna vertebral dels animals vertebrats. Així, doncs, cal distingir dues accepcions del terme «llom»: el llom com a tall de carn destinat al consum i el llom com a part de l'anatomia d'un gran nombre d'animals, es consideri o no aquesta part apta per a la gastronomia.
Per exemple, el llom del porc sol utilitzar-se per a la gastronomia, però el llom de les balenes, dels cocodrils o de les girafes, en general, no es destina al consum. En el cas del llom dels animals d'escorxador, criats en ramaderia, sol utilitzar-se el boví i el porcí.

## Anatomia

La regió del llom es troba als costats de la columna vertebral entre l'última costella i el ilion (zona lumbar). La musculatura del llom, és a dir, els músculs esquelètics en direcció cap a l'estómac, són els músculs psoes major,els músculs psoes menors i els músculs lumbars. Els músculs són innervats a través de la ramificació anterior (Rami anteriors) del nervi espinal, a les seccions del llom de la medul·la espinal, i la pell de la regió lumbar de les ramificacions posteriors (Rami posteriors) d'aquests nervis.
El reg sanguini es realitza mitjançant les artèries del llom (artèries lumbars), que neix a partir de l'aorta.

## Llom per al consum

La musculatura del llom de porc, vedella o d'altres animals d'escorxador és especialment suau i sol vendre's com a filet.

## Referències

* Salomon, Geyer, Gille (Hrsg.): Anatomie für die Tiermedizin. 2. Auflage. Verlag Enke, Stuttgart 2008, ISBN 978-3-8304-1075-1.
# Lo Grau (desambiguació)

«Lo Grau» té aquests significats:
* Lo Grau, municipi aragonès de la comarca del Somontano de Barbastre
* Lo Grau dau Rèi, municipi francès, de la regió de Llenguadoc-Rosselló
* Lo Grau és una muntanya de la comarca del Baix Camp
* Lo Grau, és una collada entre Herba-savina i Segan, en el terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà,
* Lo Grau, és una collada del poble de Serradell, en el terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà.
# Los Brugals (Cellers)

Los Brugals és un indret i partida del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Guàrdia de Tremp, al Pallars Jussà, en l'àmbit del poble de Cellers i de la Serra del Montsec.
És a prop de l'extrem sud-oest del terme, a ponent del poble de Cellers, al vessant nord de la carena que des de Cellers puja cap al Serrat Alt. Està situat a l'esquerra del barranc de la Font de Margarit, al sud-oest de lo Canar, al nord-est de l'Obaga del Tic-tac i a llevant del Planell de Gipon. El Camí dels Brugals discorre pel límit nord d'aquesta partida. Es tracta d'una zona boscosa, amb arbres fruit d'una repoblació forestal després de l'incendi sofert l'abril del 2003.

## Referències

* ↑ Base de dades dels incendis a Catalunya del Departament de Medi Ambient i Habitatge de la Generalitat de Catalunya.
# Lo Bolben

Lo Bolben (en francès Le Boulvé) és un antic municipi francès, situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.
El municipi tenia lo Bolben com a capital administrativa, i també comptava amb els agregats de la Bòria, Nadal, la Ginebrèda, Craissenç, Cavalièr, Foissac, Segòs, la Cassanha i los Alimons.
El 2019 es va fusionar amb els municipis veïns de Fargas, Sent Matre i Sauç per a formar el municipi de Lo Bolben, Fargas, Sent Matre e Sauç.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 196 | 235 | 198 | 196 | 205 | 182 | 201 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Gérard Alix | |
| 2008- | Jean-Marcel Zeni | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 25 octubre 2010].
# Ludovico Avio

Ludovico Avio (6 d'octubre de 1932 - 23 de juny de 1996) fou un futbolista argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1958.

## Referències

* ↑ 1958 FIFA World Cup Sweden Arxivat 2011-10-13 a Wayback Machine.
* ↑ Ludovico Avio Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Brief biography of Ludovico Avio (castellà)
# Luis Humberto Crosthwaite

Luis Humberto Crosthwaite (Tijuana, 1962) és un escriptor i editor mexicà. És columnista de Mileno Diario, de Ciutat de Mèxic, i de Enlace, secció en espanyol del diari San Diego Union-Tribune, de San Diego, Califòrnia. Ha publicat Instrucciones para cruzar la frontera; Idos de la mente; Estrella de la Calle Sexta; Lo que estará en mi corazón (Ña’a ta’ka ani’mai); La luna siempre será un amor difícil; No quiero escribir no quiero; El gran PRETENDER; Mujeres en traje de baño caminan solitarias por las calles de su llanto; Marcela y el rey al fin juntos. El seu treball editorial i literari ha estat guardonat a Mèxic amb diversos premis. Ha estat becari del Fondo Nacional para la Cultura y las Artes a la categoria de joves creadors, el 1990, i del Fondo Estatal para la Cultura y las Artes a la categoria d'escriptors amb trajectòria, el 1995. Actualment és membre del Sistema Nacional de Creadores.

## Referències

* ↑ «Luis Humberto Crosthwaite». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
# Luis Ignacio Fernández de Córdoba y Enríquez de Ribera

Luis Ignacio Raimundo Fernández de Córdoba-Figueroa y Enríquez de Ribera (Montilla, 6 de setembre de 1623-26 d'agost de 1665) va ser un noble castellà, VI marquès de Priego i VI duc de Feria, senyor de les cases de Córdoba, Aguilar i Montilla. Fill d'Alonso Fernández de Córdoba i de Juana Enríquez de Ribera. Va ser nomenat cavaller de l'Orde del Toisó d'Or. El rei Felip IV de Castella va atorgar a la seva casa la cobertura de Grandesa d'Espanya de primera classe. Es va casar amb Mariana Fernández de Córdoba-Cardona-Aragón y Pimentel, filla d'Antonio Fernández de Córdoba VII duc de Sessa, a Cabra el 3 de desembre de 1641. El matrimoni va tenir els següents fills:
* Luis Mauricio (1650-1690)
* Juana María (1652-1720)
* Alonso (1653-1699)
* Antonio (1655-1727)
* Francisco Bernabé (1656-1702)
* María Teresa (1657-?)
* Josefa (1658-1659)
* Mariana (1660-?)
* Ana (1662-?)
* María de la Concepción (1663-?)

## Referències

* 1 2 Soler Salcedo, 2009, p. 179.
* 1 2 «Fitxa de Luis Ignacio Fernández de Córdoba» (en castellà). Fundació Casa Ducal de Medinaceli. [Consulta: 4 novembre 2015].
* ↑ Moreri, 1753, p. 59.

## Bibliografia

* Moreri, Luis. El gran diccionario historico o miscellanea curiosa (en castellà). París: Libreros Privilegiados, 1753.
* Soler Salcedo, Juan Miguel. Nobleza española: grandeza inmemorial (en castellà). Madrid: Visión Libros, 2009.
# Lourdes Coll i Pérez

Lourdes Coll Pérez (Canet de Mar, Maresme, 23 de juliol de 1982) és una jugadora d'hoquei sobre patins, ja retirada. Formada al Club Hoquei Canet, va jugar quatre temporades al Club Hoquei Mataró. Encara en edat juvenil, va ser internacional amb la selecció espanyola d'hoquei sobre patins, aconseguint un subcampionat d'Europa d'hoquei sobre patins (1999). Va retirar-se de la competició l'any 2000.

## Referències

* ↑ «Lourdes Coll i Pérez». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Fitxa de Lourdes Coll i Pérez - RinkHockey.net (anglès)
# Luis Iribarne O'Connor

Luís Iribarne O'Connor (Almeria, 1868 - Madrid, 1928) fou un tenor espanyol.

## Biografia

Va estudiar piano i cant amb Enrique Villegas, director de la Banda Municipal, i cant amb la seva mare. Van ser la seva parella Lolita Villegas i el concertista de guitarra José Pujol els que el van impulsar a dedicar-se al teatre, iniciant així la seva carrera amb gran èxit. Va actuar a teatres de Madrid, Barcelona i de l'estranger.
Va cantar Falstaff (Verdi) en el Teatro Regio de Torí el 30 de desembre de 1893. Va tenir l'oportunitat de cantar en el Gran Teatre del Liceu de Barcelona, en les representacions de La Traviata de Verdi, o Mefistofele (Arrigo Boito) el 1901, i va participar per exemple en l'estrena de l'òpera Els Pirineus de Felipe Pedrell al desembre de 1901, en el paper de Miraval.
El dia 3 de desembre de 1905 va cantar el Lohengrin de Richard Wagner a benefici de la ciutat d'Almeria.
Quan va perdre la veu es va retirar dels escenaris. Es va dedicar a Madrid a l'ensenyament de la música. Va ser mestre de famosos cantants com el tenor navarrès Isidoro de Fagoaga Larrache, la mezzo valenciana Aurora Buades o el tenor basc Jesús Aguirregaviria Onaindía, més conegut pel seu nom artístic de Jesús Gaviria i que seria el marit de la soprano de Tíjola, Fidela Campiña.
Va morir l'agost de 1929. La seva ciutat li va dedicar el carrer on va néixer, al costat del centre urbà (Tenor Iribarne).

## Bibliografia

* Tàpia Garrido, José Ángel. “Almeria home a home”, pàg. 229. Mont de Pietat i Caixa d'Estalvis d'Almeria, Dep. Legal: Al-253-1.979, ISBN 84-500-3468-X
* Castro Guisasola, F. “Notes inèdites”.
* Ramírez Rodríguez, Carmen "Luis Iribarne (1868-1928). Un cantant en l'escena lírica universal" Institut d'Estudis D'Almeria. Col·lecció Historia, Dep. Legal: Al-874-2010, ISBN 978-84-8108-452-8

## Referències

* ↑ Amadeus on line (en italiano).
* ↑ Aviñoa, Xosé. «Felip Pedrell en el canvi ideològic i estètic de la Barcelona de la darreria del segle XIX», 1991. Arxivat de l'original el 2012-12-06. [Consulta: 1r febrer 2018].
* ↑ Canto lírico.
* ↑ Biografía de Isidoro de Fagoaga Arxivat 2012-05-09 a Wayback Machine.
* ↑ Jesús Gaviria.
# Luis Iturri

Luis María Iturri Sojo, popularment anomenat Lus Iturri (Sevilla, 10 de febrer de 1944-Bilbao, 4 de maig de 1998), va ser un actor, autor i director de teatre basc, va dirigir obres en castellà i en èuscar.
Estudià a la Universitat de Deusto. Va fundar el grup de teatre en basc Akelarre el 1966.
Va estrenar en el Teatre Campos de Bilbao Luces de Bohemia de Valle-Inclàn a l'any 1966.

## Obra teatral

* Irrintzi, sobre poemes de Blas de Otero, Aresti i Celaya.
* Guerra Ez
* Hator.
# Luiz dos Santos Luz

Luiz dos Santos Luz (Porto Alegre, 29 de novembre de 1909 - Porto Alegre, 27 d'agost de 1989) fou un jugador de futbol brasiler de les dècades de 1920 i 1920.

## Trajectòria

Com a jugador passà tota la dècada de 1920 al club Americano de la ciutat de Porto Alegre. El 1931 marxà a l'Uruguai, on defensà els colors groc i negre de CA Peñarol fins al 1934. Els darrers anys de la seva carrera futbolística els passà al Grêmio de Porto Alegre. Fou internacional amb la selecció del Brasil, participant en el Mundial d'Itàlia 1934.

## Palmarès
### Americano-RS

* Campionat gaúcho: 1928

### Grêmio

* Campionat de la ciutat de Porto Alegre: 1937, 1938, 1939

## Referències

* ↑ «Perfil a CBF.com». CBF. [Consulta: 17 març 2014].
* ↑ «Luiz Luz Ex-Zagueiro do Grêmio e Americano-RS». terceirotempo. [Consulta: 17 març 2014].
* ↑ «Perfil a FIFA.com». FIFA. Arxivat de l'original el 2010-06-19. [Consulta: 17 març 2014].