OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Clonus

Un clon o clonus és un conjunt de contraccions i relaxacions musculars involuntàries i rítmiques. El clonus és un signe de certs trastorns neurològics, especialment associats a lesions de la motoneurona superior que impliquen tractes motors descendents, i en molts casos s'acompanya d'espasticitat (una altra forma de hiperexcitabilitat). A diferència de les petites contraccions espontànies conegudes com a fasciculacions (generalment causades per la patologia de la motoneurona inferior), el clonus provoca grans moviments que solen ser iniciats per un reflex. Els estudis han demostrat que la freqüència del batec del clon oscil·la entre tres i vuit Hz de mitjana i pot durar uns quants segons a diversos minuts, depenent de l'estat del pacient.

## Causes

El clonus es veu típicament en persones amb paràlisi cerebral, ictus, esclerosi múltiple, lesió a la medul·la espinal i encefalopatia hepàtica. Pot ocórrer en epilèpsia com a part d'una convulsió tònicoclònica generalitzada, i en dones embarassades que presenten preeclàmpsia i eclàmpsia. També pot ser una reacció adversa a un fàrmac, com per exemple després de la ingestió de fàrmacs serotoninèrgics potents, on el clonus prediu fortament una toxicitat serotonina imminent. (síndrome serotoninèrgica).

## Referències

* ↑ Segons Termcat. 2023.
* 1 2 Hilder, Joseph M. «A Stimulation Study of Reflex Instability in Spasticity: Origins of Clonus». IEEE Transactions on Rehabilitation Engineering, vol. 7, 3, 01-09-1999, pàg. 327–340. DOI: 10.1109/86.788469. PMID: 10498378.
* ↑ Douglas, Wallace M. «Motor unit behaviour during clonus». Journal of Applied Physiology, vol. 99, 6, Aug 25, 2005, pàg. 2166–2172. DOI: 10.1152/japplphysiol.00649.2005. PMID: 16099891.
* ↑ Anthony, J; Damasceno, A; Ojjii, D «Hypertensive disorders of pregnancy: what the physician needs to know». Cardiovascular Journal of Africa, vol. 27, 2, 18-05-2016, pàg. 104–110. DOI: 10.5830/CVJA-2016-051. PMC: 4928160. PMID: 27213858.
# HBA

HBA té els següents significats:
* Host bus adapter, adaptador d'entrada/sortida per a la connexió d'un bus a un ordinador
* Hemoglobina A, tipus d'hemoglobina més comú en els humans adults
# Dasyatis ellioti

Dasyatis ellioti és una espècie de peix de la família dels dasiàtids i de l'ordre dels myliobatiformes.

## Referències

* ↑ Rafinesque C. S., 1810. Caratteri di alcuni nuovi generi e nuove specie di animali e piante della sicilia, con varie osservazioni sopra i medisimi. (Part 1 involves fishes, pp. (i-iv) 3-69 (70 blank), Part 2 with slightly different title, pp. ia-iva + 71-105 (106 blank)). Caratteri. (italià)
* ↑ BioLib (anglès)
# Camp Redó

* Per a altres significats, vegeu «Camp-redó».
El Camp Redó és un barri de la ciutat de Mallorca situat al Districte Nord. Limita al sud pels carrers del Poeta Guillem Colom, de l'Emperadriu Eugènia, del Molí den Perot i d'Anselm Turmeda amb el barri de Bons Aires, a llevant per la carretera de Sóller amb l'Olivera i Son Pardo, al nord pel carrer de Miquel Capllonch, General riera i Via de Cintura amb Cal Capiscol i el Secar de la Real; i a ponent pel la Riera amb Son Cotoner. El barri patí un gran creixement durant l'onada migratòria posterior als anys cinquanta, actualment la població del barri és diversa i de distints nivells econòmics. L'any 2018 tenia censats 14.391 habitants. Dins el barri hi trobam el parc de les Fonts, Palma Arena i el Cementeri de Palma.
De 1965 ençà compta amb un equip de futbol, l'Independent, que juga al camp de l'Antoniana.

## Referències

* 1 2 «Camp Redó». GEC. [Consulta: 24 agost 2019].
* ↑ «Districtes i barris de Palma». Arxivat de l'original el 2017-02-13. [Consulta: 24 agost 2019].
* ↑ «Gestió de la Diversitat Cultural de Palma». Arxivat de l'original el 2019-08-07. [Consulta: 24 agost 2019].
# Voltes del carrer Ample, 24

Les Voltes del carrer Ample, 24 és una obra gòtica de Blanes (Selva) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt de tres voltes de pedra integrades a l'actual estructura urbana. Dues estan a la planta baixa de dos habitatges, a principis del segle XXI comerços, i una d'elles està incompleta i restaurada. La tercera forma part d'un carrer, enllaça les cases per sobre del carrer d'en Gibert i continua amb un pòrtic. Aquesta última, que només és una arcada de dovelles de pedra, està coronada per una fornícula construïda, dedicada als sants locals Bonós i Maximià, que inclou dos palmons pintats, un fanal, la nomenclatura dels sants i una data. La fornícula és foradada i té forma de volta de canó.
Al número 24 del carrer Ample es conserva la volumetria actual de planta baixa i dos pisos.
Es permet una remunta d'una planta, alineada respecte de la façana actual cap al carrer Ample. Es permet l'obertura de nous vanos a la façana cap al carrer Ample sempre que coincideixin en alineació i proporcions amb els existents a la façana catalogada.
Conservació total de l'arc portical de la planta baixa cap al carrer Ample.

## Història

Es tracta de la resta de les antigues voltes i porxos medievals del carrer Ample.
Pel que fa a la fornícula, sembla que fou restaurada el 1953, com s'indica sobre de l'arcada decorativa que emmarca els dos sants. D'altra banda, en comparació amb la documentació gràfica de la fitxa dedicada al Pòrtic d'en Gibert del COAC es veu que, al menys el 1987, la cartela amb el nom dels sants era en castellà.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Voltes del carrer Ample, 24». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 agost 2021].
# Meiacanthus mossambicus

Meiacanthus mossambicus és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica oriental, les Comores i Madagascar.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Lieske, E. i R. Myers, 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Gell, F.R. i M.W. Whittington, 2002. Diversity of fishes in seagrass beds in the Quirimba Archipelago, northern Mozambique. Mar. Freshwat. Res. 53:115-121.
* ↑ Garpe, K.C. i M.C. Öhman, 2003. Coral and fish distribution patterns in Mafia Island Marine Park, Tanzania: fish-habitat interactions. Hydrobiologia 498: 191-211.
* ↑ Bath, H., 1984. Blenniidae. A: W. Fischer i G. Bianchi (editors) FAO species identification sheets for fishery purposes. Western Indian Ocean (Fishing Area 51). volum 1. (var. pag.) FAO, Roma, Itàlia.
* ↑ Randall, J.E. i J. van Egmond, 1994. Marine fishes from the Seychelles: 108 new records. Zool. Verh. Leiden 297:43-83.
* ↑ Smith, J.L.B. i M.M. Smith, 1963. The fishes of Seychelles. Rhodes University, Grahamstown. 215 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Dasyatis dorsalis

Dasyatis dorsalis és una espècie de peix de la família dels dasiàtids i de l'ordre dels myliobatiformes.

## Referències

* ↑ Rafinesque C. S., 1810. Caratteri di alcuni nuovi generi e nuove specie di animali e piante della sicilia, con varie osservazioni sopra i medisimi. (Part 1 involves fishes, pp. (i-iv) 3-69 (70 blank), Part 2 with slightly different title, pp. ia-iva + 71-105 (106 blank)). Caratteri. (italià)
* ↑ BioLib (anglès)
# Akron (Colorado)

Akron és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 1.711 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Akron tenia 1.711 habitants, 734 habitatges, i 457 famílies. La densitat de població era de 455,6 habitants per km².
Dels 734 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,8% hi vivien parelles casades, en un 9,4% dones solteres, i en un 37,7% no eren unitats familiars. En el 33,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 23,4% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 23,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.420 $ i la renda mediana per família de 35.156 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.875 $ mentre que les dones 21.000 $. La renda per capita de la població era de 15.772 $. Entorn del 8,1% de les famílies i l'11% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Akron». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Akron». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Camp de concentració de Flossenbürg

El camp de concentració de Flossenbürg és al municipi de Flossenbürg, en el districte de Neustadt an der Waldnaab, regió de l'Alt Palatinat, a l'estat de Baviera, Alemanya. Va ser un camp de concentració nazi creat el 3 de maig de 1938 i que va funcionar fins al 1945. Va ser evacuat el 20 d'abril de 1945 i alliberat el 23 d'abril de 1945 per tropes nord-americanes. Principalment va ser concebut per a albergar presos asocials i delinqüents. Començada la Segona Guerra Mundial va augmentar el nombre de presos entre jueus, soviètics i presoners de guerra de diferents nacionalitats. En el camp central es treballava a les pedreres de granit, propietat de les SS, i a partir de 1942 va haver d'ampliar-se prop de 100 camps per a realitzar-se diferents treballs com per exemple producció d'armament. Entre tot el conjunt del camp i els camps van passar al voltant de 100.000 reclusos, dels quals van morir uns 30.000.

## Vegeu també

* Holocaust
* Nazisme
* Auschwitz
* Treblinka

## Enllaços externs

* Camp de concentració de Flossenbürg - Lloc web oficial
* http://www.ushmm.org/wlc/article.php?lang=en&ModuleId=10005537
* http://www.thirdreichruins.com/flossenburg.htm
# Entraigas (Avairon)

Entraigas (francès Entraygues-sur-Truyère) és un municipi del departament francès de l'Avairon, a la regió d'Occitània. En aquest poble conflueixen els rius Truyère i Òlt.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Voltes de la plaça de la Vila (Arbúcies)

Les Voltes de la plaça de la Vila és una obra d'Arbúcies (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una porxada amb voltes d'arc de mig punt de diferents dimensions que envolta una part de la plaça de la Vila, en front de l'església parroquial. Les voltes estan disposades una al costat de l'altre i corresponen a la planta baixa de diferentes cases, deixant un pas a sota, de coberta plana amb bigues de fusta. Per la part exterior hi ha tres grans contraforts de pedra que sostenten els edificis.
Les voltes són de pedra i a la base dels pilars hi ha, també en pedra, una petita repisa que fa de banc. El terra del pòrtic és enllosat de nou, però la part més exterior conserva la pedra irregular que abans es trobava en tot el paviment.
El mur perpendicular de la dreta, que tanca la plaça, també continua amb dues voltes més, seguint la mateixa estructura.

## Història

No hi ha notícies sobre les dades de la construcció de les arcades. Estan situades al nucli més antic del poble que entorna l'església. La plaça és el nucli primitiu de la població, els preveres encarregats de la parròquia van anar fent diversos establiments de les seves terres alodials, sobretot a partir del segle xiv, període en el qual el nucli de la “cellera d'Arbúcies” tenia trenta cases i ja s'anomenava la plaça, l'església, el cementiri, la rectoria i el carrer del vern.
Les voltes podrien datar-se a partir de la construcció de l'església del segle xvi i un edifici de la plaça del xvii, fan soposar que la construcció de les voltes sigui de la mateixa època tot i haver patit modificacions al llarg dels anys, igual que les cases a les quals pertanyen.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Voltes de la plaça de la Vila». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2017].
# Bdellocephala annandalei

Bdellocephala annandalei és una espècie de triclàdide dendrocèlid endèmic del llac Biwa-ko, situat a la part central de Honshū, Japó. Habita a fondàries d'entre 30 i 100 metres.

## Descripció

Els espècimens més grans i sexualment madurs poden arribar a mesurar fins a 35-40 mm de longitud i entre 10 i 12 mm d'amplada.

## Cariologia

El nombre cromosòmic de B. annandalei és de 2x = 28. El primer parell de cromosomes metacèntrics és molt llarg. També presenta quatre parells de cromosomes submetacèntrics relativament llargs i nou parells de cromosomes metacèntrics força petits. Quan es dona la meiosi, es generen 14 bivalents.

## Referències

* 1 2 Kawakatsu, M.; Sluys, R.; Timoshkin, O.Q.; Naumova, T.V.; Nishino, M.; Takai, M. «Redescription of Japanese Bdellocephala annandalei from Lake Biwa-ko with comparative redescription of the Far Eastern and Kamchatkan Bdellocephala species (Tricladida, Paludicola)» (en anglès). Belgian Journal of Zoology, 131, 2001, pàg. 205-211.
* 1 2 Okio, Iwashiro; Tamura, Sachiko; Nishino, Machiko; Takai, Masayuki; Kuznedelov, Konstantin D.; Timoshkin, Oleg A.; Kawakatsu, Masaharu «Chromosomes of Phagocata kawakatsui and Bdellocephala annandalei from Lake Biwa-ko in Honshú, central Japan» (en anglès). Hydrobiologia, 383, 1-3, 1998, pàg. 315-320. DOI: 10.1023/A:1003419206539.
# Dasyatis gigantea

Dasyatis gigantea és una espècie de peix de la família dels dasiàtids i de l'ordre dels myliobatiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 178 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovovivípar.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal que viu entre de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic nord-occidental.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Rafinesque C. S., 1810. Caratteri di alcuni nuovi generi e nuove specie di animali e piante della sicilia, con varie osservazioni sopra i medisimi. (Part 1 involves fishes, pp. (i-iv) 3-69 (70 blank), Part 2 with slightly different title, pp. ia-iva + 71-105 (106 blank)). Caratteri.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Soldatov, V. K. & Lindberg, G. U., 1930. A review of the fishes of the seas of the Far East. Izvestiia Tikhookeanskogo nauchnogo instituta rybnogo khoziaistva (Bulletins of the Pacific Science Institute) v. 5: i-xlvii+1-576, Pls. 1-15.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Nishida, K. i K. Nakaya, 1990. Taxonomy of the genus Dasyatis (Elasmobranchia, Dasyatidae) from the North Pacific. NOAA Tech. Rept. NMFS 90:327-346.
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.

## Bibliografia

* Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* Mould, B., 1994. A world list of rays. The scientific nomenclature and distribution of the recent Batoidea (Batoidea, Elasmobranchii, Chondrichthyes). Universitat de Nottingham, Gran Bretanya. 82 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Akron (Nova York)

Akron és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 3.085 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Akron tenia 3.085 habitants, 1.313 habitatges, i 839 famílies. La densitat de població era de 607,7 habitants/km².
Dels 1.313 habitatges en un 28,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,8% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 36,1% no eren unitats familiars. En el 31,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 22,9% de 45 a 60 i un 18,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.313 $ i la renda mediana per família de 48.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.250 $ mentre que les dones 24.327 $. La renda per capita de la població era de 17.712 $. Entorn del 4,9% de les famílies i el 8,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Akron». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Akron». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Can Pau Arenes

Can Pau Arenes és una obra del municipi d'Alella protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici civil. Antiga masia reformada. Consta d'un cos central més elevat que els dos laterals, cobert per una teulada de dos vessants i el carener perpendicular a la façana, conservant per tant una estructura de tipus basilical. Els cossos laterals només tenen un aiguavés que desguassa sobre la façana, i que ha estat amagat darrere un petit mur. El conjunt està format per una planta baixa, dos pisos, i unes golfes al cos central. Especialment interessants resulten els elements de tipus neoclàssic que s'introduïren a la reforma del segle XIX: un cos lateral amb balustrades, hídries als angles frontals de l'edifici, les entrades al recinte de la propietat emmarcades per escultures de lleons i reixats de ferro, i una interessant escultura neoclàssica.
Aquesta escultura realitzada en pedra, i que les seves característiques es pot considerar de tipus neoclàssic: en primer lloc els elements que formen part de la figura, com són per exemple un perfil facial còpia de les escultures gregues, la túnica i toga de tipus romà, i el típic pentinat clàssic. Pel que fa a les actituds, l'estructura es troba absolutament mancada de moviment i expressivitats tant en els gestos com en el rostre. Amb uns trets absolutament lineals, l'autor fa destacar els plecs de la roba, no obstant una mica pesants.

## Història

Al seu emplaçament hi hagué anteriorment el Mas Bufí i se sap que el 1518 el seu propietari era B. Bufí passant, més tard, a la família Armengou. Posteriors propietaris foren Jaume Gibernau el 1625 i Pau Arenes des de l'any 1759 fins al 1863, essent l'autor de la reforma tal com es coneix avui dia. Als reixats d'accés hi ha inscrita la data de 1871. probablement l'element més neoclàssic del conjunt fora el jardí -avui dia en molt mal estat-, del que es conserven poques coses, ja que ha estat substituït per camps de conreu. La casa avui, és emprada com a masia.

## Referències

* 1 2 3 «Can Pau Arenes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 agost 2014].
# Escandiobabingtonita

L'escandiobabingtonita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom per la seva relació amb la babingtonita i pel seu contingut en escandi.

## Característiques

L'escandiobabingtonita és un silicat de fórmula química Ca₂(Fe$^{2+}$,Mn)ScSi₅O$_{14}$(OH). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1993, sent publicada per primera vegada el 1998. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'escandiobabingtonita pertany a «09.DK - Inosilicats amb 5 cadenes senzilles periòdiques» juntament amb els següents minerals: babingtonita, litiomarsturita, manganbabingtonita, marsturita, nambulita, natronambulita, rodonita, fowlerita, santaclaraïta, saneroïta, hellandita-(Y), tadzhikita-(Ce), mottanaita-(Ce), ciprianiïta i hellandita-(Ce).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Seula, a la localitat d'Oltrefiume, dins la província de Verbano-Cusio-Ossola (Piemont, Itàlia). També ha estat descrita a la pegmatita Heftetjern, situada a la localitat de Tørdal (Telemark, Noruega).

## Referències

* ↑ «Scandiobabingtonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 gener 2020].