OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eleccions municipals de 2019 a Alforja

Les eleccions municipals de 2019 a Alforja van ser unes eleccions locals que es van celebrar el diumenge 26 de maig de 2019 a Alforja, com a part de les eleccions municipals espanyoles, per a elegir els 9 regidors de l'Ajuntament d'Alforja.
El partit polític Junts, liderat per Joan Josep García Rodríguez, va repetir la majoria absoluta.

## Sistema electoral

Les eleccions als ajuntaments de l'Estat espanyol estan fixades per celebrar-se el quart diumenge de maig cada quatre anys. El sistema electoral fa servir la regla D'Hondt amb representació proporcional, llistes tancades i una barrera electoral del 5% dels vots vàlids, que inclou els vots en blanc. La votació per a l'assemblea local es basa en el sufragi universal.
En les eleccions municipals, la circumscripció electoral és en l'àmbit municipal i el nombre d'escons (o sigui, regidors) a triar del municipi es determina en funció del nombre d'habitants censats en aquest municipi. En el cas de Alforja, en tenir 1.405 persones censades, l'hi correspon 9 regidors.

## Candidatures

El 30 d'abril del mateix any, la Junta Electoral de Zona de Reus va proclamar les tres candidatures del municipi d'Alforja en el Butlletí Oficial de la Província de Tarragona.
* Junts per Alforja (JUNTS)
* Esquerra Republicana de Catalunya-Acord Municipal (ERC-AM)
* Partit dels Socialistes de Catalunya-Candidatura de Progrés (PSC-CP)

## Jornada electoral
### Constitució de les meses

En aquell moment, Alforja tenia una població de 1.788 habitants, dels quals 1.405 persones van ser cridades a votar a una de les urnes de les 2 meses que es van constituir al municipi.

### Participació

La participació en aquestes eleccions va ser de 73,8%, el qual cosa implica que un total de 1.037 ciutadans del municipi van decidir exercir el seu dret a vot. Comparant aquesta participació amb la mitjana catalana, Alforja ha registrat una xifra més alta, situant-se en 9,0 punts percentuals per sobre.
A continuació, es presenta una taula amb els percentatges de participació registrats a diferents hores del dia de les eleccions:
| Hores | Alforja |
| Participació (14h) | 42,1% ( 6,5%) |
| Participació (18h) | 59,1% ( 8,5%) |
| Participació (20h) | 73,8% ( 8,9%) |

## Resultats

El partit polític Junts, liderat per Joan Josep García Rodríguez, va repetir la majoria absoluta.

## Referències

* 1 2 «Llei orgànica 5/1985, de 19 de juny, del règim electoral general». Portal Jurídic de Catalunya. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Infoelectoral | Resultados electorales» (en castellà). Ministerio de Interior | Gobierno de España. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Eleccions municipals 2019 | Eleccions». Diputació de Barcelona, 21-09-2019. [Consulta: 31 maig 2023].
* 1 2 «Resultats electorals». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2022-10-10. [Consulta: 4 juny 2023].
* ↑ CCMA. «Resultats eleccions municipals 26M 2019 - 324». [Consulta: 2 juny 2023].
# Marc Vidal Girona

Marc Vicente Vidal Girona (Vila-real, 14 de febrer de 2000) és un futbolista valencià que juga com a porter amb el FC Barcelona Atlètic, cedit pel FC Andorra.

## Carrera de club

Nascut a Vila-real, Plana Baixa, País Valencià, Vidal era del planter del Vila-real CF. Va debutar amb l'equip sènior l'1 de setembre de 2018, sent titular en una victòria per 2-0 a casa a Tercera Divisió davant l'Elx CF Ilicità.
Ascendit al filial a Segona Divisió B de cara a la temporada 2020-21, Vidal va ser principalment una opció de reserva per a Filip Jörgensen abans de passar a un altre equip reserva -el Betis Esportiu Balompié- el 10 de juny de 2021.
El 9 de juliol de 2022, Vidal va signar un contracte de dos anys amb el nouvingut a Segona Divisió FC Andorra. Va debutar amb el club el 12 de novembre, sent titular en una victòria a domicili per 3-1 davant el CD Manacor, per la Copa del Rei de la temporada.
Vidal va debutar com a professional el 21 de desembre del 2022, jugant els 90 minuts en la derrota per 2-1 davant el Llevant UE, també per la copa nacional. El 21 de juliol de l'any següent va ser cedit per un any al FC Barcelona Atlètic de Primera Federació.

## Referències

* ↑ «El Villarreal B comienza su 'plan renove' con 7 bajas» (en castellà). es, 01-07-2020. [Consulta: 20 agost 2022].
* ↑ «El Betis Deportivo incorpora a Marc Vidal» (en castellà). Real Betis, 10-06-2021. [Consulta: 20 agost 2022].
* ↑ «Marc Vidal se suma a la porteria». FC Andorra, 09-07-2022. Arxivat de l'original el 20 d'agost 2022. [Consulta: 20 agost 2022].
* ↑ «El Levante pasa sufriendo» (en castellà). Marca, 21-12-2022. [Consulta: 23 desembre 2022].
* ↑ «Marc Vidal jugarà un curs cedit al Barça B». FC Andorra, 21-07-2023. [Consulta: 25 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Marc Vidal a BDFutbol
* Marc Vidal, Fitxa a Soccerway
# Lena Merhej

Lena Merhej (Beirut, 1977) és una artista de còmics libanesa d'origen alemany.
Amb més de vint llibres infantils publicats, forma part de Samandal, una de les primeres publicacions de còmics al món àrab. És coneguda per Iogurt amb Melmelada, novel·la gràfica on explica el procés d'adaptació de sa mare, alemanya, a la societat libanesa dels anys setanta i huitanta.

## Referències

* 1 2 «Mujeres árabes lápiz en mano - Cómic en femenino». Arte. Arxivat de l'original el 2023-01-03. [Consulta: 7 setembre 2021].
* 1 2 «Lena Merhej». Tebeosfera.
* ↑ «Lena Merhej: Yogur con mermelada. Un cómic libanés». M'Sur, 27-11-2018. [Consulta: 7 setembre 2021].
* ↑ «La artista libanesa Lena Merhej presenta su cómic ‘Yogur con mermelada’». Tres Culturas. [Consulta: 7 setembre 2021].
# Altopascio

Altopascio és un municipi italià, situat a la regió de la Toscana i a la província de Lucca. L'any 2017 tenia 15.544 habitants.
# La plaça de San Marco de Venècia vers la basílica

La plaça de San Marco de Venècia vers la basílica és una pintura a l'oli realitzada per Canaletto abans del 1723 i actualment està al Museu Thyssen-Bornemisza de Madrid.
Juntament amb El Canal Gran des del campo San Vio, que es troba al mateix museu, formava part d'un grup de quatre procedent de la col·lecció Liechtenstein. Les altres dues, que representen El Canal Gran del palau Balbi a Ca' Foscari i El canal dels Mendicanti, van ser adquirides per l'Ajuntament de Venècia el 1983 per al Museo del Settecento Veneziano de Ca' Rezzonico.
L'extraordinari conjunt que formen totes quatre obres pertany al començament del vedutismo de Canaletto, que irromp en l'escenari venecià proposant per primer cop una visió global de la ciutat.
Quan van arribar a la galeria de Liechtenstein aquests quadres encara no s'ha acabat de resoldre. Segons Alessandro Bettagno (1982, p. 56-57 i 79-80) la sèrie probablement va ser adquirida pel príncep i col·leccionista Joseph Wenzel von Liechtenstein per mitjà de l'expert venecià Anton Maria Zanetti el vell. Bettagno apuntava la hipòtesi que aquesta adquisició es va produir als anys trenta, juntament amb la d'un grup de nou teles més de Canaletto -de dimensions inferiors i que podem datar per l'estil a la segona meitat del quart decenni-, abans pertanyents a la col·lecció de Liechtenstein.
Lionello Puppi fixava l'execució de l'obra al voltant de 1723, segons l'estat de les obres de pavimentació de la plaça. Puppi assenyala que les obres no són documentades a la col·lecció de Liechtenstein fins al 1927, mentre que no consten ni al catàleg de la col·lecció de 1767 ni al de 1780, i l'estudiós arribava a la convincent conclusió que les teles no van arribar a la galeria fins després del 1780.

## Referències

* Succi, Dario; Delnei, Annalia. Canaletto. Una Venècia imaginària. 2001, Barcelona. CCCB ISBN 84-7794-761-9
# Lliga espanyola d'hoquei sobre patins masculina 1977-1978

La novena edició de la Lliga espanyola d'hoquei patins masculina, denominada en el seu moment Divisió d'Honor, s'inicià el 2 d'octubre de 1977 i finalitzà el 12 de març de 1978. Es va proclamar campió de lliga el FC Barcelona i van descendir directament el CP Calafell i el Montemar d'Alacant. El CE Arenys de Munt i el CH Caldes van mantenir la categoria en la promoció posterior.

## Participants

| FC BARCELONA REUS DEPORTIU HC SENTMENAT CP CIBELES CERDANYOLA CH CE ARENYS DE MUNT CH CALDES | CP VOLTREGÀ CP VILANOVA CP VIC CP CALAFELL AA NOIA AT MONTEMAR CN REUS PLOMS |

## Llegenda

| Pts = Punts totals PJ = Partits jugats PG = Partits guanyats PE = Partits empatats PP = Partits perduts GF = Gols a favor | GC = Gols en contra DG = Diferència de gols (GF-GC) Ressaltat en verd = Equip campió de lliga. Ressaltat en blau = Equip que promociona per la permanència. Ressaltat en vermell = Equip descendent de categoria. |

## Fase Regular
### Classificació

| Pos | Equip | Pts | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG |
| 1 | FC Barcelona | 46 | 26 | 21 | 4 | 1 | 163 | 62 | +101 |
| 2 | CP Voltregà | 39 | 26 | 17 | 5 | 4 | 170 | 79 | +91 |
| 3 | Reus Deportiu | 36 | 26 | 17 | 2 | 7 | 148 | 94 | +54 |
| 4 | CP Vic | 33 | 26 | 14 | 5 | 7 | 117 | 87 | +30 |
| 5 | AA Noia | 32 | 26 | 15 | 2 | 9 | 119 | 91 | +28 |
| 6 | HC Sentmenat | 32 | 26 | 15 | 2 | 9 | 139 | 109 | +30 |
| 7 | Cerdanyola CH | 31 | 26 | 13 | 5 | 8 | 127 | 97 | +30 |
| 8 | CP Vilanova | 25 | 26 | 11 | 3 | 12 | 107 | 88 | +19 |
| 9 | CN Reus Ploms | 25 | 26 | 10 | 5 | 11 | 93 | 95 | -2 |
| 10 | CP Cibeles | 19 | 26 | 9 | 1 | 16 | 98 | 111 | -13 |
| 11 | CE Arenys de Munt | 17 | 26 | 7 | 3 | 16 | 87 | 140 | -53 |
| 12 | CH Caldes | 14 | 26 | 5 | 4 | 17 | 86 | 145 | -59 |
| 13 | CP Calafell | 13 | 26 | 6 | 1 | 19 | 84 | 149 | -65 |
| 14 | At. Montemar | 2 | 26 | 0 | 2 | 24 | 82 | 272 | -190 |

## Promoció
### Eliminatòria 1

| Fiesta Osuna | 2-4 | CE Arenys de Munt |
| CE Arenys de Munt | 6-4 | Fiesta Osuna |

### Eliminatòria 2

| CH Caldes | 11-5 | CP Pilaristas Alcobendas |
| CP Pilaristas Alcobendas | 6-1 | CH Caldes |

## Enllaços externs

* (castellà) Web oficial de la Reial Federació Espanyola de Patinatge
# Leonardo Alenza Nieto

Leonardo Alenza Nieto (Madrid, 1807 - 1845) va ser un pintor espanyol.

## Biografia

Estudià a la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando, amb Juan Antonio Ribera i Fernández i José de Madrazo. Va aconseguir estimació crítica des de les seves primeres obres. El 1842, va ingressar a la Real Academia de San Fernando.
Característic representant del Romanticisme. És un dels escassos seguidors de Goya, sobretot en la seva vessant més tràgica i dura. Realitza pintura històrica i retrats. Però és famós, sobretot, per les seves obres costumistes i satíriques, reflex d'una "Espanya negra", dins de la línia del casticisme i l'estil Goyesc. Obres d'aquesta tendència popular són La azotaina ò El Borratxo; de tall satíric. Sàtires del suïcidi romàntic és una sèrie de dues pintures: consta de Sàtira del suïcidi romantic i Sàtira del suïcidi romàntic por amor, on es burla de la "costum" romàntica del suïcidi, amb dues obres es conserven al Museu del Romanticisme de Madrid.
És autor d'una sèrie de gravats coneguda per Capritxos. Es conserven igualment nombrosos dibuixos de tipus populars, entre ells el famós El cafè de Llevant, esbós d'un altre quadre, avui perdut.
La seva tècnica és solta i natural, fonent harmoniosament les influències de Velázquez i de Goya.
Es conserven obres seves al Museu del Romanticisme, al Museu del Prado i al Museu Abelló de Mollet del Vallès.

## Referències

* ↑ Navarro, 1999, p. 147.

## Bibliografia

* Diccionario Larousse de la pintura. vol. 1, 1987. ISBN 84-395-0649-X.
* Diccionario de Arte. Madrid: LIBSA, 2001. ISBN 84-7630-842-6.
* Delgado Bedmar, J. D.. Leonardo Alenza y Nieto (1807-1845) (tesi). Universidad Complutense de Madrid, 1996.
* Navarro, Mariano. La luz y las sombras en la pintura española. Madrid: Espasa-Calpe, 1999. ISBN 84-239-8599-7.
* Ramírez Domínguez, J. A.. Historia del Arte. Madrid: Anaya, 1986. ISBN 84-207-1408-9.
# Linda Wagenmakers

Linda Wagenmakers (Arnhem, 30 de novembre del 1975) és una actriu i cantant neerlandesa. Durant el seu primer any d'estudis de dret a la Universitat d'Utrecht va anar a un càsting de l'escola Miss Saigon de Joop van den Ende. El seu primer gran paper va ser en aquest musical, Miss Saigon.
El 2000 va representar els Països Baixos al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2000 amb la canço No Goodbyes i va acabar en tretzè lloc. Aquell any el festival no va ser completament emès als Països Baixos a causa del desastre pirotècnic d'Enschede. En els darrers anys, Wagenmakers s'ha concentrat en el gòspel. També va actuar al musical Hänsel i Gretel.
Wagenmakers està casada i té dues filles.

## Referències

* ↑ «Países Bajos - 2000. Linda Wagenmakers». Eurovision-Spain. [Consulta: 8 octubre 2020].
* ↑ «Eurovision Song Contest 2000» (en anglès). Eurovision.tv. [Consulta: 28 gener 2016].
* ↑ Redactie. «Linda Wagenmakers bevalt van dochter» (en neerlandès). Algemeen Dagblad, 21-08-2008. [Consulta: 28 gener 2016].

## Enllaços externs

* Web oficial de Linda Wagenmakerse
# Alexandru Borbely

Alexandru Borbely (Bucarest, 12 de desembre de 1900 - 26 d'agost de 1987) fou un futbolista romanès de la dècada de 1930.
Fou internacional amb Romania i participà en el Mundial de 1930, però no hi jugà cap partit.

## Referències

* ↑ World Football Stats
* ↑ Alexandru Borbely Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Akansus

Akansús Abu-Abd-Al·lah Muhàmmad ibn Àhmad (Sus, 1797-Marràqueix 14 de febrer de 1877) fou un historiador marroquí del Sus, d'origen amazic.

## Història

Va estudiar a Fes. Va esdevenir secretari del sultà i servir en algunes missions del sultà Mulay Sulayman fins a la mort d'aquest el 1822. Es va retirar a Marràqueix on va escriure les seves obres històriques.

## Obra

La seva obra principal és Al-jayx al-aramram al-khumassi fi-dàwlat awlad Mawla-na Alí as-Sijilmassí, una història de l'islam amb especial atenció al Marroc i a la dinastia alauita, fins al 1865.
Va escriure sobre el regne del Mulay Muhammad III.

## Bibliografia

* Évariste Lévi-Provençal, Chorfa
* Abdelkader Zammama, Al-Waziran ac-cahiban: Ibn Idris wa-Akansus (Les deuz vizirs amis: Ibn Idris et Akensous), Dawat al-Haqq, Març de 1969

## Referències

* ↑ Mohamed Kholti, Les Plus beaux écrits de l'Union française et du Maghreb, La Colombe, 1947, p. 29
* ↑ Mohamed Lakhdar, La vie littéraire au Maroc sous la dynastie alaouite, Rabat, 1971, p. 355
# Lahar (mitologia)

* Per a altres significats, vegeu «Lahar (desambiguació)».
Lahar va ser, a la mitologia sumèria, una deessa protectora dels ramats, especialment de les ovelles.
Vivia a la ciutat sagrada de Du-Ku, on hi havia un turó des del que s'oferien els sacrificis als anunnaki. A aquesta divinitat se la coneix principalment per un dels textos de les anomenades Disputes sumèries, conegut amb el nom de Disputa entre l'ovella i el gra. Al poema no es diu qui va ser el seu pare, però se suposa que la va crear o engendrar Enki, encara que hi ha un encanteri on es parla d'Ea, el déu de les aigües dolces, com el seu progenitor.
Al text de la Disputa, la deessa Lahar, després de beure alcohol, discuteix amb la deessa Ashnan, divinitat del gra, també borratxa, sobre quina de les dues és més beneficiosa pels homes i pels déus. Finalment la solució de la disputa la va haver de donar Enlil, el déu suprem, a petició d'Enki, que proclama que la deessa del gra és la guanyadora, ja que sense el gra, l'element més bàsic, no hi ha prou nutrició.

## Referències

* ↑ Black, Jeremy. The Literature of Ancient Sumer. Milton Keynes: Lightning Source, 2012, p. 225-226. ISBN 9780199296330.
# Letrinàlia

La letrinàlia (de latrine, lavabo, amb el sufix -alia) o, en anglès, latrinalia són aquell tipus d'inscripcions fetes expressament a les letrines ço és, lavabos o a les parets dels serveis públics. Poden aparèixer com a art, dibuixos, o paraules, incloent-hi poemes i reflexions personals. Si es fa sense el consentiment del propietari, es comet un acte de vandalisme. Alguns locals han intentat frenar aquest vandalisme col·locant pissarres llargues als serveis i proveint els usuaris de guix; amb això s'espera que els clients aprofitaran la pissarra i el guix en comptes de dibuixar letrinàlia directament a les parets o al lavabo.
El folklorista Alan Dundes, de la Berkeley, encunyà el terme latrinalia (en anglès) l'any 1966 per referir-se als grafits que trobava pels serveis públics. Dundes va preferir aquest terme abans que el shithouse poetry perquè no tots els ítems de letrinàlia es troben en vers o en forma poètica.

## Referències

* ↑ Dundes, Alan. Here I Sit — A Study of American Latrinalia. University of California, Berkeley: Kroeber Anthropological Society Papers, 1966.

## Bibliografia

* Joseph Gelfer. The Little Book of Toilet Graffiti. Summersdale Publishers, 2002. ISBN 978-1-84024-260-7.
* Jim Morrison. Privy Thoughts: Some Toilet Graffiti Found on University Bathroom Doors. Createspace Independent Pub, 15 setembre 2012. ISBN 978-1-4793-1636-6.

## Enllaços externs

* Bathroom Graffiti — Bathroom Graffiti, de Mark Ferem, autor i fotògraf. Un reportatge fotogràfic i una introducció al letrinàlia cobrint la dinàmica d'aquesta mena d'expressió humana.
* Raina Williams, Content analysis: Latrinalia, Department of Psychology, University of California, Davis
* Matt Schneider, Stall Wall, una etnografia sobre el latrinàlia
# Llac de Chiusi

El llac de Chiusi (en italià escrit: lago di Chiusi i pronunciat Kiuzi) és un llac de la Toscana, situat a pocs quilòmetres al nord-est del municipi que li dona el nom, Chiusi, i a pocs quilòmetres al sud-est del llac de Montepulciano.

## Descripció

El llac de Chiusi està format per les aigües procedents de dos rius: el Tresa i el Montelungo. Les aigües d'aquest llac vessen cap al nord, en el llac de Montepulciano, el qual alimenta el canal mestre de la Chiana, un canal artificial creat al segle xviii i que passa pel mig de la vall de la Chiana. De vegades l'aigua flueix cap al sud, travessant el canal de la Chianicella, que forma part del sistema Chiani-Paglia-Tíber. La riba septentrional i l'oriental d'aquest llac marquen el límit entre la regió de la Toscana i l'Úmbria; a 10 km al nord-est del llac de Chiusi, en territori umbre, està el llac Trasimè.
Les seves aigües són acceptables des del punt de vista de la potabilitat i són la base per al consum humà dels habitants de Chiusi. En aquesta localitat hi ha una llegenda que diu que antigament una deessa dels cels baixava les nits de lluna plena a contemplar-se en la superfície del llac, com si es tractés d'un espill.

## Fauna

Al voltant del llac habiten nombroses espècies de la família dels ardèids, per exemple: el martinet blanc, l'agró roig detectat des del 1999, o el capó reial més rar de trobar. La zona és també un punt de descans per les aus migratòries, com l'àguila peixatera o el cavaller italià. Altres espècies que hi fan niu són el cabussó emplomallat, el teixidor i la mallerenga de bigotis.
Les seves aigües estan, però, envaïdes per nombroses espècies al·lòctones de crustacis, com el cranc de riu americà i l'Orconectes limosus també de procedència americana.

## Àrea protegida

El llac de Chiusi està qualificat d'àrea natural protegida d'interès local (ANPIL), que comprèn una extensió de 805 hectàrees, gestionades pel municipi de Chiusi. Aquesta àrea fou instituïda com a tal amb el decret: DGC 108 29/04/1999 - DCC 10 15/03/04. El llac de Chiusi és també un lloc d'importància comunitària i una zona de protecció especial (codi SIC-ZPS: IT5190009) per ser una de les majors àrees de nidificació d'ardèids del centre d'Itàlia. A la part meridional del llac hi ha un oasi de 8 hectàrees, qualificat amb aquest nom pel Fons Mundial per la Natura (WWF).

## Referències

* ↑ Moreno Graziani, Il lago di Chiusi Arxivat 2014-09-26 a Wayback Machine., publicat el 23/3/2013
* ↑ Turismo in Toscana, Specchio d'acqua al "Chiaro di Luna"
* ↑ Oasi in Toscana

## Bibliografia

* ; Pezzo, F.; Manganelli, G. La fauna dei laghi di Chiusi e Montepulciano (Actes de la Convenció: Lucignano della Chiana, 27 setembre del 1997). Sinalunga (Siena): Tipografia Rossi, 1998.
* ; Pezzo, F.; Piazzini, S. Micromys minutus (Mammalia, Rodentia, Muridae) nel comprensorio dei laghi di Chiusi e di Montepulciano (Toscana-Umbria), Atti della Società Toscana di Scienze Naturali Residente in Pisa Memorie, Serie B, n. 108, 2002.
# Latirisme

La latirosi o latirisme és una afecció de paràlisi muscular. El nom d'aquesta malaltia prové del nom llatí del gènere de la guixera (Lathyrus sativus) i altres plantes similars, com la guixonera (Lathyrus cicera), el tapissot (Lathyrus ochrus) i el veçot (Lathyrus clymenum)

## Descripció

La guixa, la llavor de la guixera, conté un cert aminoàcid conegut com a ODAP (anglès). Actuant com a anàleg estructural del glutamat neurotransmissor, l'ODAP pot causar problemes neurotòxics. Aquests problemes poden incloure reducció aguda de la massa muscular, sobretot a la zona glútea, així com paràlisis dels membres inferiors i apatia. Es manifesta en les persones i els animals domèstics en els quals la ingestió d'aquesta herba o d'aliments preparats amb guixa forma part de la dieta regular.
La farina de guixa, preparada molent la llavor d'aquesta planta, té una certa toxicitat i consumir-la com a àpat únic o principal durant períodes molt llargs pot causar el latirisme. Actualment s'ha introuït el conreu de varietats de guixa que contenen quantitats molt més reduïdes d'ODAP en les zones afectades per latirisme.
La mancança de varietat en la dieta, causa principal d'aquesta malaltia, va associada normalment amb la malnutrició, la pobresa i l'adulteració d'aliments. La malaltia del latirisme afecta normalment més els homes que les dones i està molt estesa a zones a on hi ha poca varietat en l'alimentació quotidiana, com a certes regions rurals de Bangladesh, Etiòpia, Índia i Nepal,

## Gachas manchegas

L'ús de farina de guixa és comú en la preparació de les gachas manchegas, també conegudes com a gachas de almorta, un plat de la cuina casolana i ancestral de la Manxa.
A Espanya és difícil trobar farina de guixa pura fora de la zona de Castella - la Manxa. Hi ha algunes marques comercials en les quals la farina de guixa es troba barrejada amb farina de blat per rebaixar la seva toxicitat.

## Vegeu també

* Gachas

## Referències

* ↑ «"Medical problems caused by plants: Lathyrism" at Prince Leopold Institute of Tropical Medicine online database». Arxivat de l'original el 2012-02-04. [Consulta: 21 gener 2009].
* ↑ Historia de l'almorta
* ↑ Spencer P. S., Ludolph A. C., Kisby G. E. «Neurologic diseases associated with use of plant components with toxic potential». Environmental Research, 62, 1, juliol 1993, pàg. 106–113. DOI: 10.1006/enrs.1993.1095. ISSN 0013-9351 PMID: 8325256.

## Enllaços externs

* Lathyrus Lathyrism Newsletter at uwa.edu.au Arxivat 2004-10-13 a Wayback Machine. (anglès)
# Latisana

Latisana (friülà Tisane) és un municipi italià, dins de la província d'Udine, a la regió de la Bassa Friülana. L'any 2007 tenia 13.448 habitants. Limita amb els municipis de Lignano Sabbiadoro, Marano Lagunare, Palazzolo dello Stella, Precenicco, Ronchis i San Michele al Tagliamento (VE).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Micaela Sette | Centredreta |
# Aleixki (Vladímir)

* Per a altres significats, vegeu «Aleixki».
Aleixki (en rus: Алешки) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia quatre habitants. Pertany al districte de Koltxúguino.

## Referències

* ↑ Приложения к трудам редакционных комиссий для составления положений о крестьянах выходящих из крепостной зависимости. Извлечения из описаний помещичьих имений. Губернии: Астраханская, Владимирская, Вологодская, Воронежская, Вятская, Казанская, Калужская, Курская..
# Lliga Llombarda-Aliança Nord

Lliga Llombarda-Aliança Nord fou una coalició electoral italiana que aplegava els principals partits autonomistes d'Itàlia septentrional, constituïda el 17 de febrer de 1989 de cara a les eleccions europees de 1989. Era formada per:
* Lliga Llombarda
* Lliga Vèneta
* Aliança Toscana
* Piemont Autonomista
* Uniun Ligure
* Lliga Emiliano-Romagnola
La llista va obtenir l'1,83% dels vots i 2 escons, Luigi Moretti i Francesco Speroni, ambdós de la Lliga Llombarda. L'Aliança fou el primer pas del procés federatiu que el febrer de 1991 desembocà en la creació de la Lliga Nord.