OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Club de Fútbol Pachuca Femenil

El Club de Fútbol Pachuca Femenil, conegut popularment com Pachuca o Las Tuzas, és un club de futbol femení mexicà amb seu a Pachuca de Soto, a l'estat d'Hidalgo, que competeix a la Primera Divisió. El club és la secció femenina del Club de Fútbol Pachuca des del 2016. Va ser el primer club a fer-se la foto oficial entre homes i dones, fet que va indicar que el Pachuca apostaria per la igualtat de gènere entre homes i dones. L'equip juga els seus partits a casa a l'Estadio Hidalgo, igual que l'equip masculí.

## Història

El Pachuca és un dels equips més competitius de la Lliga MX Femenil, havent arribat a la final de lliga en tres ocasions, però sense guanyar-ne cap. El Pachuca també va ser el primer equip femení de futbol de Mèxic en guanyar un torneig oficial quan va guanyar la desapareguda Copa MX Femenil el 2017.
El Club de Fútbol Pachuca Femenil es va fundar el 5 de desembre de 2016, el mateix dia que es va anunciar al públic la Lliga MX Femenil. Eva Espejo va ser designada pel club com a primera entrenadora de l'equip abans de la Copa MX Femenil 2017.
Abans de la temporada inaugural de la Lliga MX Femenil a la segona meitat del 2017, el Pachuca i altres 11 equips van participar en un torneig de preparació organitzat per la Federació Mexicana de Futbol Associació anomenat Copa MX Femenil. Durant aquest torneig, el Pachuca va quedar invicte, i va acabar guanyant el torneig en vèncer al Club Tijuana a la final amb un resultat de 9-1. En guanyar aquest torneig, el Pachuca es va convertir en el primer equip femení de futbol de Mèxic a guanyar un torneig oficial.

## Referències

* ↑ «México tendrá Liga MX femenil a partir de 2017» (en castellà). El Financiero, 06-12-2016. [Consulta: 4 juliol 2023].
* ↑ «Tuzos y Tuzas se toman la fotografía oficial» (en castellà), 25-02-2017. [Consulta: 20 agost 2023].
* ↑ Guzmán, Marcel. «Maldición Tuza: El Pachuca pierde su tercera final en la Liga MX Femenil» (en espanyol de Mèxic). ClaroSports, 05-06-2023. [Consulta: 4 juliol 2023].
* ↑ g.carrillo. «Pachuca, primer Campeón del futbol Femenil» (en castellà). Record.com.mx, 06-05-2017. [Consulta: 4 juliol 2023].
* ↑ «¿Quién es Eva Espejo, la primera entrenadora en ganar el título de Liga MX Femenil?» (en castellà). ESPNdeportes.com, 21-12-2021. [Consulta: 19 juliol 2023].
* ↑ «Realizarán sorteo para Copa MX Femenil» (en castellà). ESPNdeportes.com, 25-04-2017. [Consulta: 19 juliol 2023].
* ↑ g.carrillo. «Pachuca, primer Campeón del futbol Femenil» (en castellà). Record.com.mx, 06-05-2017. [Consulta: 19 juliol 2023].
# Claude Criquielion

Claude Criquielion (Lessines, 11 de gener de 1957 — Aalst, 18 de febrer de 2015) va ser un ciclista belga, que fou professional entre 1979 i 1991, durant els quals aconseguí 57 victòries.
El major èxit de la seva carrera esportiva fou la victòria al Campionat del món de ciclisme que es disputà el 1984 a Barcelona. El 1988 va estar a prop de repetir triomf, però el canadenc Steve Bauer el va tancar a l'hora de l'esprint, la qual cosa provocà la seva caiguda i el privà així d'un títol que va anar a parar a mans de l'italià Maurizio Fondriest.
A les grans voltes el millor resultat fou una tercera posició a la Volta a Espanya de 1980 i una cinquena posició al Tour de França de 1986. Mai aconseguí guanyar cap etapa en cap de les tres.
Entre el 2000 i el 2004 fou director esportiu de l'equip Lotto i a partir del 2005 va dirigir l'equip Landbouwkrediet-Colnago.

## Palmarès

* 1979
** 1r a la Setmana Catalana
** 1r a l'Escalada a Montjuïc
* 1980
** Vencedor d'una etapa del Dauphiné Libéré
** Vencedor d'una etapa de la Tirrena-Adriàtica
* 1982
** 1r a la Fletxa Brabançona
* 1983
** 1r a la Clàssica de Sant Sebastià
* 1984
** Campió del món de ciclisme en ruta
** 1r a l'Escalada a Montjuïc
** 1r al Gran Premi Eddy Merckx
* 1985
** 1r a la Fletxa Valona
** 1r a la Polynormande
* 1986
** 1r al Tour de Romandia
** 1r a la Midi Libre i vencedor de 2 etapes
* 1987
** 1r al Tour de Flandes
** 1r a Le Samyn
* 1988
** 1r a la Midi Libre i vencedor d'una etapa
** 1r al Gran Premi de Valònia
* 1989
** 1r a la Fletxa Valona
* 1990
** Campió de Bèlgica en ruta

### Resultats al Tour de França

* 1979. 9è de la classificació general
* 1980. 13è de la classificació general
* 1981. 9è de la classificació general
* 1982. Abandona (17a etapa)
* 1983. 18è de la classificació general
* 1984. 9è de la classificació general
* 1985. 18è de la classificació general
* 1986. 5è de la classificació general
* 1987. 11è de la classificació general
* 1988. 14è de la classificació general
* 1989. 36è de la classificació general
* 1990. 9è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1980. 3r de la classificació general
* 1982. Abandona

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1989. 7è de la classificació general

## Referències

* ↑ López-Egea, Sergi «Mor l'excampió del món Claude Criquielion». El Periódico de Catalunya, 18-02-2015 [Consulta: 1r març 2015].
* ↑ «Fallece Criquielion, el oro mundial de Montjuïc». El Mundo Deportivo, 18-02-2015 [Consulta: 1r març 2015].
* ↑ «Criquelion "Arco Iris"». El Mundo Deportivo, 03-09-1984, p. 33-36 [Consulta: 1r març 2015].
* ↑ Dalmases, Javier de «Carambola de plata y bronze». El Mundo Deportivo, 29-08-1988 [Consulta: 1r març 2015].

## Enllaços externs

* Palmarès de Claude Criquielion a memoire-du-cyclisme.eu
* Fitxa de Claude Criquielion a sitiodeciclismo.net
# Claude Davis

Claude Davis (Kingston, 6 de març de 1979) és un futbolista jamaicà de la dècada de 2000.
Fou 69 cops internacional amb la selecció de Jamaica. Pel que fa a clubs, destacà a Portmore United FC (Jamaica), Preston North End FC, Sheffield United FC, Derby County FC, Crystal Palace FC, Crawley Town FC i Rotherham United FC.

## Referències

* ↑ Hugman, Barry J. The PFA Premier & Football League Players' Records 1946–2005. Queen Anne Press, 2005, p. 161. ISBN 1-85291-665-6.
* ↑ neilbrown CPFC players page
* ↑ Claude Davis a National-Football-Teams.com (anglès)
# Clara Espar i Llaquet

Clara Espar Llaquet (Barcelona, 29 de setembre de 1994) és una jugadora waterpolo catalana. És germana de la també jugadora internacional Anna Espar i el seu pare és l'entrenador d'handbol Xesco Espar. Va participar en el mundial de 2015 de Kazan i a l'any següent en els Jocs Olímpics de Rio de Janeiro 2016, en el qual l'equip espanyol va aconseguir el cinquè lloc.

## Palmarès
### Selecció espanyola

* 1 medalla d'argent als Jocs Olímpics d'Estiu de 2020
* 2 medalles d'argent als Campionat del Món de waterpolo: 2017, 2019
* 1 medalla d'or als Campionat d'Europa de waterpolo: 2020
* 1 medalla de bronze als Campionat d'Europa de waterpolo: 2018
* 1 medalla d'or al Jocs Mediterranis de 2018

### Clubs

* 2 Eurolliga femenina de la LEN: 2010-11, 2015-16
* 1 Supercopa d'Europa de waterpolo femenina: 2016-17
* 3 Lliga espanyola de waterpolo femenina: 2010-11, 2015-16, 2016-17
* 3 Copa espanyola de waterpolo femenina: 2009-10, 2010-11, 2016-17
* 4 Supercopa espanyola de waterpolo femenina: 2009-10, 2010-11, 2015-16, 2016-17

## Referències

* ↑ «Clara Espar i Llaquet». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ elpais.com Dos guerreras arquetípicas, consultat l'agost de 2016
* ↑ 20minutos España termina en quinta posición, consultat l'agost de 2016

## Enllaços externs

* Fitxa de Clara Espar Llaquet - RFEN
# Clara Elorduy i Vila

Clara Elorduy i Vila (Ciutadella de Menorca, 1982) és una poeta i periodista catalana que treballa a IB3 Televisió i Es diari. Com a poeta, ha recitat en festivals i homenatges amb Enric Casasses, Dolors Miquel i Tomeu Vendrell, amb «una poesia que es mira el món, amb una certa distància, amb una mirada alhora assenyada i àvida, sensual».

## Referències

* ↑ Capellera i Rabassó, Santi. «Ha mort en Jordi Vila, l'avi de la Clara Elorduy» (en castellà), 21-01-2011. [Consulta: 5 març 2022].
* ↑ Alemany Sureda, Xesc. «Els poemes». Poeteca. [Consulta: 5 març 2022].
* ↑ 2002, una antologia de poetes joves menorquins. Menorca: Institut Menorquí d'Estudis, 2002, p. 23. ISBN 84-95718-06-5.
# Anougal

Anougal (en àrab انوكال, Anūgāl; en amazic ⴰⵏⵓⵖⴰⵍ) és una comuna rural de la província d'Al Haouz, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 4.353 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Anouk (cantant)

Anouk Teeuwe (La Haia, 8 d'abril de 1975), més coneguda com a Anouk, és una cantant i compositora de rock neerlandesa. Les seves cançons més reeixides van ser "Nobody's Wife" i "Girl". Va representar els Països Baixos al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2013 amb la cançó Birds i va acabar en novè lloc.

## Discografia

| Àlbum | Data de llançament | Països Baixos | Bèlgica | Vendes | Certificat |
| Together Alone | 15 d'octubre de 1997 | 1 | 3 | 400.000+ (NL) | NL: 4x Platí, ITA: Platí, SWE: Or |
| Urban Solitude | 20 de novembre de 1999 | 1 | 20 | 200.000+ (NL) | NL: 2x Platí, BE: Or |
| Graduated Fool | 7 de març de 2003 | 3 | 5 | 25.000+ (NL) | NL: -, BE:- |
| Hotel New York | 3 de desembre de 2004 | 1 | 1 | 240.000+ (NL) | NL: 3x Platí, BE: Platí |
| Who's Your Momma? | 23 de novembre de 2007 | 1 | 4 | 210.000+ (NL) | NL: 3x Platí, BE: Or |
| For Bitter or Worse | 18 de setembre de 2009 | 1 | 2 | 150.000+ (NL) | NL: 3x Platí, BE: Platí |
| To Get Her Together | 20 de maig de 2011 | 1 | 4 | 100.000+ (NL) | NL: 2x Platí |
| Live at Toomler | 25 de novembre de 2011 | - | - | - | - |
| Sad singalong songs | 17 de maig de 2013 | 1 | 5 | - | NL: 1x Platí |

## Referències

* ↑ «Anouk negende bij Eurovisie Songfestival» (en neerlandès). NH Nieuws, 19-05-2013. [Consulta: 8 gener 2022].

## Enllaços externs

* Web oficial d'Anouk
* The Anouk Chronicles (anglès)
* Anouk Spain
# Christiansburg (Ohio)

Christiansburg és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 553 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Christiansburg tenia 553 habitants, 216 habitatges, i 157 famílies. La densitat de població era de 970,5 habitants per km².
Dels 216 habitatges en un 31,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,3% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 27,3% no eren unitats familiars. En el 23,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,5% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 29,3% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 15% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.500 $ i la renda mediana per família de 38.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.719 $ mentre que les dones 25.588 $. La renda per capita de la població era de 16.877 $. Aproximadament el 7,1% de les famílies i el 6,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Christiansburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Christiansburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Pierre Bartholomée

Pierre Bartholomée (àrea metropolitana de Brussel·les, 5 d'agost de 1937) és un director i compositor belga.

## Carrera

Va començar els seus estudis musicals als sis anys amb classes de piano. Més tard es va graduar al Conservatori Reial de Brussel·les, on va rebre una formació de piano d'André Dumortier i on va guanyar diversos premis. La seva formació es va completar amb una sèrie de classes d'interpretació de piano de Beethoven impartides per Wilhelm Kempff.
Juntament amb Henri Pousseur, va fundar lEnsemble Musique Nouvelle i el Centre de "Recherches et de Création Musicales de Wallonie". Ha actuat internacionalment com a pianista i director d'orquestra.

## Honors

* 1999: crea el cavaller Bartholomée, pel rei Albert II.
* 2004: membre de la Reial Acadèmia de Ciències, Lletres i Belles Arts de Bèlgica.
* 2011: president de la Reial Acadèmia de Ciències, Lletres i Belles Arts de Bèlgica.
* Oficial de l'Orde de la Corona.
* Cavaller de l'Ordre national du Mérite.

## Referències

* Koninklijk Conservatorium Brussel now houses most works and manuscripts of Bartholomée, after the bankruptcy of CeBeDeM in 2015.
* ↑ Robert Wangermée, Pierre Bartholomée. Parcours d'un musicien, Conseil de la musique de la Communauté française Wallonie-Bruxelles, Mardaga, Liège, 2008 978-2-87009-989-6, 250 p. online
* 1 2 Pierre Bartholomée's Official website
* ↑ http://www.academieroyale.be/fr/details-690/relations/pierre-bartholomee/secorig593/
# Claudi Gendre

Claudi Gendre (Toló, Provença-Alps-Costa Blava 1941) fou un polític nord-català. Es llicencià en enginyeria i fou un dels militants d'Unió per una Regió Catalana. Posteriorment milità al PSF, però en va discrepar pel que fa al tractament de la qüestió catalana, de manera que el 1986 es va escindir i fundà el Parti Socialiste Catalan, amb el que es va presentar a les eleccions legislatives de 1986 i va competir amb el partit específicament catalanista Unitat Catalana, amb un resultat escàs.

## Obres

* École, historie de France et minorités nationales, amb Françoise Javelier, Lió, Fédérop, 1979

## Referències

* ↑ «Claudi Gendre». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Anja Sicking

Anja Sicking (La Haia, 1965) és una novel·lista i contista neerlandesa.

## Biografia

Anja Sicking va estudiar el clarinet al Real Conservatori de Música i Dansa de l'Haia. Va ser de gira diverses vegades amb l'orquestra simfònica del carrer el Ricciotti Ensemble amb la qual va interpretar a la Plaça Roja i en una presó russa. També va estar en nombrosos grups de càmera per exemple, l'Ebonykwartet i l'Ensemble Contraint.
Amb el pas del temps, va començar a escriure contes. Va guanyar un premi de literatura que li va animar per continuar, així ho va fer amb una invitació per escriure històries radiofòniques per a un programa d'art i cultura neerlandès. Entre la música i escriure va escollir seguir amb la literatura.
La seva primera novel·la, The Keurisquartet, -un quartet que porta el nom del compositor neerlandès Tristáan Keuris-, va ser guardonada amb el Premi Marten Toonder/Geertjan Lubberhuizen al millor debut de l'any 2000. La seva segona novel·la, The Silent Sin, va estar nominada per al Premi DIF/BNG i l'Internacional IMPAC Dublín Premio Literari 2008, aquesta novel·la va ser traduïda a l'alemany, anglès i turc.

## Obres

* The Keurisquartet 2000)
* De stomme zonde (2005)
* De tien wetten der verleiding (2009)

## Referències

* ↑ «Anja Sicking» (en anglès). anjasicking.nl. Arxivat de l'original el 2016-05-08. [Consulta: 14 abril 2016].
* 1 2 «Zorg dat je erbij hoort» (en neerlandès). 8WEEKLY scheep over Cultuur. Arxivat de l'original el 2012-03-01. [Consulta: 14 abril 2016].

## Enllaços externs

* «Bibliografia relacionada amb Anja Sicking» (en alemany). Al catàleg de la Biblioteca Nacional d'Alemanya.
# Picot pitnegre amazònic

El picot pitnegre amazònic (Celeus occidentalis) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita la selva humida de les terres baixes del sud-est de Colòmbia, nord de Bolívia i el Brasil. Ha estat considerat una subespècie de Celeus torquatus.
# Picot pitgroc

El picot pitgroc (Sphyrapicus varius) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita els boscos caducifolis de l'Amèrica del Nord, des de l'est d'Alaska, sud-oest de Yukon i nord-est de la Colúmbia Britànica, cap a l'est, a través del sud del Canadà fins Labrador i Terranova i cap al sud fins a Dakota del Sud, nord-est de Missouri, Illinois, nord-oest d'Indiana, nord d'Ohio, oest de Pennsilvània, sud de Nova Anglaterra, est de Tennessee i oest de Carolina del Nord.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Fundació Barcelona Zoo (Zoo de Barcelona); Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. 2017 Rev. 21/08/2017 (català)
# Clarence Knickman

Clarence "Roy" Knickman (Ventura, Califòrnia, 11 d'abril de 1960) és un ciclista estatunidenc, que fou professional entre 1986 i 1993.
Com a ciclista amateur va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles de 1984, en què guanyà una medalla de bronze en la prova contrarellotge per equips, formant equip amb Ron Kiefel, Davis Phinney i Andrew Weaver.

## Palmarès

* 1982
** Campió dels Estats Units en ciclocròs
* 1984
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de Los Angeles an la prova contrarellotge per equips (amb Ron Kiefel, Davis Phinney i Andrew Weaver)
** Campió dels Estats Units en ciclocròs
* 1985
** 1r al Tour de Bisbee
** 1r al Vulcan Tour i vencedor d'una etapa
** 1r al Mammoth Classic
** Vencedor d'una etapa al Tour de Texas
* 1986
** Vencedor d'una etapa al Vancouver Coors Pacific
* 1987
** 1r al Mammoth Classic
** Vencedor d'una etapa al Critèrium del Dauphiné Libéré
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suïssa
** Vencedor d'una etapa al Tour de Bisbee
* 1988
** Vencedor d'una etapa al Coors Classic
** Vencedor d'una etapa al Tour de Florida
* 1989
** Vencedor d'una etapa al Tour de Texas

### Resultats al Tour de França

* 1988. Fora de control (18a etapa)
* 1989. Fora de control (18a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Philautus travancoricus

Philautus travancoricus és una espècie extinta de granota que va viure a l'Índia.

## Referències

* Biju, S.D. 2004. Philautus travancoricus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Coeficient de Bunsen

| Disssolvent | H₂ | He | N₂ | O₂ |
| aigua | 0,017 | 0,009 | 0,015 | 0,028 |
| etanol | 0,080 | 0,028 | 0,130 | 0,143 |
| benzè | 0,066 | 0,018 | 0,104 | 0,163 |
El coeficient de Bunsen o coeficient d'absorció de Bunsen, simbolitzat per $\alpha$, és un coeficient que expressa la solubilitat d'un gas en un líquid com el volum de gas, mesurat a 0 °C i 101 325 Pa, que és absorbit per la unitat de volum d'un dissolvent a la temperatura de la dissolució quan la pressió parcial del gas sobre la dissolució és de 101 325 Pa. S'expressa com:
$\alpha ={\frac {V_{0}}{Vp}}$on:
$V_{0}$ és el volum del gas a 0 °C i 101 325 Pa.
$V$ és el volum del dissolvent
$p$ és la pressió parcial del gas en atmosferes (1 atm = 101 325 Pa)
Es deu al químic alemany Robert Wilhelm Bunsen (1811-1899) en un treball del 1857.

## Referències

* ↑ Costa, J. M.. Diccionario de química física (en castellà). Ediciones Díaz de Santos, 2005. ISBN 9788479786915.
* ↑ Negi, A. S.; Anand, S. C.. A Textbook of Physical Chemistry (en anglès). New Age International, 1985. ISBN 9780852260203.
* ↑ Gutiérrez Ríos, E. Química (en castellà). Reverte, 1984. ISBN 9788429172164.
# Cofa

La cofa és una mena d'empostissat o altiplà que està formada per peces de fusta dalt dels pals majors de les embarcacions sobre els baus i creus ad-hoc per aquesta finalitat.

## Etimologia

Cofa és paraula catalana derivada de l'àrab "qúffa". A la cofa se li donen també els noms de cistella i gàbia.

## Descripció

Té la figura d'una D aplanada el front de la qual mira cap a proa, la disposició de les taules sobre el bau de cofa (taules situades a babord i estribord del pal en direcció perpendicular, és a dir de proa a popa, que recolzades sobre les catxoles serveixen de suport de la cofa) deixa una obertura per tal de permetre el pas del pal. De vegades tenien una barana parcial.
La cofa permet efectuar maniobres a les veles altes de l'embarcació, a banda de la seva funció per tal d'apostar el guaita (mariner que desenvolupa la vigilància). Així mateix la cofa té la funció d'assegurar els obencs (caps fixats a la part superior del pal mascle per tal de suportar els esforços laterals a què és sotmès i resti dret). A més a més, en les batalles navals, eren un reducte des d'on es disparava a l'enemic, de fet, el famós almirall Nelson va perir en la batalla de Trafalgar pel tir d'un franctirador que li va disparar instal·lat a la cofa de la Redoute.

## Tipus

* Cofa d'engraellat
* Cofa d'empostissat

## Vegeu també

* Angles del vent
* Eixàrcia
* Tamboret (nàutica)
* Bauprès

## Referències

* ↑ «Cofa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Joan Coromines; José Antonio Pascual Diccionario crítico etimológico castellano e hispánico. Editorial Gredos, 1980, p. 119. ISBN 978-84-249-1362-5.
* ↑ Antonio de Guevara. Las obras del illustre señor don Antonio de Gueuara obispo de Mondoñedo .... por industria del ... impressor ... juan de villaquiran, 1539, p. 472–.

## Bibliografia

* El contingut d'aquest article incorpora material del Diccionari Enciclopèdic Gaspar i Roig de 1870, el qual es troba en el domini públic.
Viccionari
# Pim, pam, pum... ¡fuego!

Pim, pam, pum... ¡fuego! és una pel·lícula espanyola de 1975, dirigida per Pedro Olea Retolaza. Se la considera la segona part d'una trilogia madrilenya d'aquest director, que comença amb Tormento i acaba amb La Corea.

## Arguments

Ambientada en la postguerra espanyola, pertany al subgènere que tracta la vida de la faràndula. Se centra en l'ambient sòrdid de la corrupció en la qual creixen els personatges beneficiats per la seva situació entre els vencedors de la guerra civil, i en la qual cauen com a víctimes les jovenetes que busquen una sortida a la gana com a coristes. Tracta d'un triangle amorós entre una jove aspirant a ballarina (Concha Velasco), un estraperlista (Fernando Fernán Gómez) i un jove sense ofici ni benefici (Josep Maria Flotats).
Va poder esquivar la censura, molt alleugerida en els últims anys del franquisme, però va protagonitzar un escàndol, en ser evident la seva lectura política i fins i tot en 1981 la seva estrena a RTVE no va estar exempta de polèmica.

## Repartiment

* Concha Velasco: Paca
* Josep Maria Flotats: Luis
* Fernando Fernán Gómez: Julio
* José Orjas: Ramos, pare de Paca
* Mara Goyanes: Manolita
* José Franco: Álvarez
* José Calvo: Polizia
* Mimí Muñoz: Germana d'Álvarez

## Referències

* ↑ Pim, pam, pum... fuego Arxivat 2009-12-08 a Wayback Machine. a hoycinema.com
* ↑ El cine en la Transición
* ↑ "Pim, pam, pum, fuego", censurada de nuevo, El País, 14 d'octubre de 1981

## Enllaços externs

* La pel·lícula a allmovie.com
* la pel·lícula a fotogramas.es
* Escenes de la pel·lícula a Youtube
# Piléssevo

Piléssevo (en rus: Пилесево) és un poble de la República de Mordòvia, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 209 habitants, pertany al municipi de Kozlovka.

## Referències

* ↑ И. К. Инжеватов. Топонимический словарь Мордовской АССР. Мордовское книжное издательство, 1987.
# Pleta Verda

Pleta Verda és un indret a cavall dels termes municipals de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, Salàs de Pallars i Tremp al Pallars Jussà, tot i que la part del municipi de Tremp pertany a l'antic municipi d'Espluga de Serra, pertanyent de fet a l'Alta Ribagorça.
El lloc és al sud del Pic de Lleràs, i constitueix una raconada de muntanya a llevant de la carena principal de la Serra de Castellet. Acull la capçalera del barranc de Fontfreda,
# Ben Ahmed

Ben Ahmed (en àrab بن أحمد, Bn Aḥmad; en amazic ⴱⵏ ⵃⵎⴷ) és un municipi de la província de Settat, a la regió de Casablanca-Settat, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 33.105 persones. Es troba a 70 kilòmetres al sud-est de Casablanca

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].