OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa al carrer Nou, 29 (Vallbona d'Anoia)

La Casa al carrer Nou, 29 és una obra noucentista de Vallbona d'Anoia (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de dos pisos que presenta, a la planta baixa, la porta, amb una finestra al costat, al primer pis un balcó i una finestra i al segons, dues finestretes.
Tots els envans estan alineats i són recorreguts per un guardapols que forma un lleuger apuntat a la part central (en cortina) i decorat.
La cornisa és decorada per un seguit de petites motllures.

## Història

És el primer quart segle xx.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa al carrer Nou, 29». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 octubre 2017].
# Birger Halvorsen

Birger Halvorsen (19 de febrer de 1905 - 7 de setembre de 1976) va ser un atleta noruec, especialista en el salt d'alçada, que va competir durant la dècada de 1930.
En el seu palmarès destaquen una medalla de plata en la prova del salt d'alçada al Campionat d'Europa d'atletisme de 1934, i el campionat nacional de 1931 a 1934.

## Millors marques

* Salt d'alçada. 1,97 metres (1934)

## Referències

* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ «Høyde/High Jump». [Consulta: 17 abril 2020].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 17 abril 2020].
# Bieuxy

Bieuxy és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 26 habitants. Fa part de la mancomunitat de municipis «Retz-en-Valois».

## Demografia

El 2007 la població de fet de Bieuxy era de 26 persones. Hi havia 12 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 4 parelles sense fills i 4 parelles amb fills i 14 habitatges: 10 habitatges principals, una segona residència i tres desocupats. La població en edat de treballar era de 18 persones, 12 eren actives i 6 eren inactives.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
# Conselleria de Defensa del Consell Provincial de València

La Conselleria de Defensa fou un organisme de curta vida creada pel Consell Provincial de València, que durant la Guerra Civil Espanyola va substituir al Comitè Executiu Popular de València. El seu titular va ser Josep Benedito i Lleó, en representació del partit Esquerra Valenciana, qui ja havia dirigit la Delegació de Guerra del Comité Executiu Popular de València. La Conselleria va crear-se juntament amb la Conselleria de Cultura dirigida pel també valencianista Francesc Bosch i Morata.
Comença a funcionar en gener de 1937, amb competències concretes en matèria de política de guerra i indústria bèl·lica. Tanmateix, es considera una Conselleria non nata, ja que el 10 de febrer de 1937, pocs dies després que es constituïra el Consell, el ministre Galarza va ordenar la dissolució de la Conselleria en considerar que les competències corresponien al Ministeri de Guerra.
Durant les setmanes que estigué activa, la conselleria sols va poder prendre dos acords: un pel qual informava al Ministeri de Guerra que s'annexionava la Comandància Regional de Milícies, i un altre pel qual aconseguia intercanviar presoners republicans per unes religioses mitjançant el consolat britànic.

## Bibliografia

* Girona, Albert «El valencianisme polític a la ciutat de València durant la Guerra Civil». Afers, XX:52, 2005, pàg. 529-556. ISSN: 0213-1471.

## Referències

* 1 2 3 4 2005, Girona, p. 551.
* ↑ 2005, Girona, p. 546.
* 1 2 3 2005, Girona, p. 552.
# Yossi Beilin

Yossef Beilin (en hebreu: יוסי ביילין) nascut el 12 de juny de 1948 a Pétah Tiqvà, és un polític israelià. Parlamentari en el Kenésset i exministre de Justícia, és dirigent del partit Nou Moviment - Mérets. El seu nom es troba associat als acords d'Oslo de 1993, a la iniciativa de pau de Ginebra, i al procés de pau palestí-israeliana en general. Té un doctorat en ciències polítiques per la Universitat de Tel-Aviv. Domina l'anglès, el francès i l'àrab.

## Referències

* ↑ Bard, Mitchell G.; Schwartz, Moshe. 1001 Facts Everyone Should Know about Israel. Jason Aronson, Incorporated, 1 de novembre de 2005, p. 46. ISBN 978-1-4616-2715-9.
* ↑ Tucker, Spencer C. The Encyclopedia of the Arab-Israeli Conflict: A Political, Social, and Military History [4 volumes]: A Political, Social, and Military History. ABC-CLIO, 12 de maig de 2008, p. 203–204. ISBN 978-1-85109-842-2.

## Bibliografia

* «Yossi Beilin (1948 -)». Jewish Virtual Library. [Consulta: 13 setembre 2017].

## Enllaços externs

* Perfil de Yossi Beilin en el Kenésset.
# Fanshawe

Fanshawe és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 384 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fanshawe tenia 384 habitants, 146 habitatges, i 102 famílies. La densitat de població era de 6,6 habitants per km².
Dels 146 habitatges en un 35,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63% hi vivien parelles casades, en un 3,4% dones solteres, i en un 30,1% no eren unitats familiars. En el 28,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,4% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 24,7% de 45 a 60 i un 13,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 108,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.875 $ i la renda mediana per família de 30.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.286 $ mentre que les dones 23.125 $. La renda per capita de la població era de 20.583 $. Entorn del 26,3% de les famílies i el 29,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fanshawe». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fanshawe». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Casa Costa (Cadaqués)

Casa Costa és un habitatge del municipi de Cadaqués (Alt Empordà) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada al sud del nucli urbà de la població de Cadaqués, a la cala del Llané petit, a primera línia de mar.
Es tracta d'un edifici de planta rectangular, construït en un terreny en pendent vers el mar. La coberta és plana i consta de planta baixa i pis, amb un cos avançat a la façana principal, construït amb posterioritat. A través d'unes escales exteriors s'accedeix a la porta principal, d'arc escarser i amb la dovella clau decorada. La façana principal es troba compartimentada per cinc eixos verticals, formats per pilastres bastides amb carreus ben desbastats amb el coronament emmerletat. Cada cos està coronat amb una cornisa motllurada de forma ovalada, amb decoració floral central. La resta d'obertures es corresponen amb grans finestrals rectangulars d'arc deprimit còncau, amb guardapols sostentats per mènsules.
Cal destacar la torre-mirador de planta poligonal, amb el coronament profusament decorat amb motius vegetals i amb les obertures formades per ovals.

## Història

Gràcies a les diferents representacions pictòriques i fotogràfiques que es documenten, hom pot dir que l'edifici ja estava bastit vers l'any 1910.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa Costa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Miner

«Miner» té aquests significats:
* Miner (ofici), persona que treballa en una mina
* Miner (Missouri), població estatunidenca
# Daniel Romera Andújar

Daniel «Dani» Romera Andújar (Almeria, Andalusia, 23 d'agost de 1995) és un futbolista professional andalús que juga pel Real Múrcia com a davanter.

## Carrera de club

Romera va acabar la seva formació al planter de la UD Almería, després d'haver començat a la UCD La Cañada Atlético. Va debutar com a sènior amb l'equip B la temporada 2011–12, a la segona divisió B.
El 27 d'abril de 2013 Romera va marcar un hat-trick en una victòria a casa per 5–2 contra La Roda CF. El 30 de novembre va debutar a La Liga i amb el primer equip, jugant els darrers 19 minuts en una derrota per 1–3 a fora contra el Celta de Vigo.
Romera va jugar el seu segon partit amb el primer equip el 5 de desembre de 2014, en una victòria per 4-3 a fora a la Copa del Rei de futbol 2014–15 contra el Reial Betis: va substituir Teerasil Dangda, i va marcar un gol que fou posteriorment anul·lat. Va jugar el seu segon partit de lliga el 17 de gener de l'any següent, només quatre minuts en una derrota per 2–3 contra el València CF.
El 21 de setembre de 2015 Romera va signar un contracte per tres anys amb el FC Barcelona B també de la segona divisió B.

## Referències

* ↑ Dani Romera llama a la puerta del Almería (Dani Romera knocks at Almería's door); La Voz de Almería, 21 juliol 2013 (castellà)
* ↑ Almería B 5–2 La Roda: los juveniles toman la manija (Almería B 5–2 La Roda: the youths grab the handle); Vavel, 27 abril 2013 (castellà)
* ↑ Celta fight back to end losing run; ESPN FC, 30 novembre 2013
* ↑ El Betis recuerda quién es... demasiado tarde (Betis reminds who they are... but too late); Marca, 5 desembre 2014 (castellà)
* ↑ Negredo al rescate (Negredo to the rescue); Marca, 17 gener 2015 (castellà)
* ↑ Acuerdo con el Almería para la incorporación de Dani Romera (Agreement with Almería for the signing of Dani Romera); Web oficial del FC Barcelona, 21 setembre 2015 (castellà)

## Enllaços externs

* Daniel Romera Andújar a BDFutbol
* Daniel Romera Andújar, Fitxa a Soccerway
# Cos progenitor

El terme cos progenitor s'utilitza en meteorítica per definir un cos celeste què ha originat un meteorit o pluja de meteors.

## Identificació

La forma més senzilla de correlacionar un meteorit amb un cos progenitor és, quan el cos progentor encara existeix. Aquest és el cas dels meteorits lunars o meteorits marcians. Mostres de meteorits lunars es poden comparar amb mostres del programa Apollo. Els meteorits marcians es poden comparar amb les anàlisis dutes a terme per rovers, com el Curiosity.
Els meteorits també es poden comparar amb les classes espectrals d'asteroides. Per tal d'identificar el cos progenitor d'una classe de meteorits, els científics comparen la seva albedo i els espectres amb els d'altres cossos coneguts. Aquests estudis mostren que algunes classes de meteorits estan estretament relacionades a alguns asteroides. These studies show that some meteorite classes are closely related to some asteroids. Els meteorits HED per exemple estan correlacionats amb 4 Vesta.

## Referències

* ↑ «Encyclopedia of Planetary Sciences». Springer, page 111.(anglès)
* ↑ «Introduction to Planetary Science: The Geological Perspective». Springer.(anglès)

## Vegeu també

* Asteroide
# Fantagraphics Books

Fantagraphics Books és una editorial nord-americana de còmics alternatius o també coneguts com a undergrounds, antologies de tires còmiques clàssiques, revistes, novel·les gràfiques i còmic eròtic.
Fantagraphics fou fundada el 1976 per Gary Groth i Mike Catron a College Park, Maryland. Kim Thompson va entrar a l'empresa el 1977 i va esdevenir el copropietari juntament amb Groth. Mentre Fantagraphics es dedicava a promoure el còmic com una forma d'art més i publicava sèries guanyadores de premis i aclamades per la crítica, a més de novel·les gràfiques com Ghost World, Hate, i Love and rockets, durant molts anys el seu finançament va dependre de les seves publicacions pornogràfiques.

## Vegeu també

* Jaime Hernández
# Lluís Elcacho Roda

Lluís Elcacho Roda (Lleida, 6 de gener de 1964) és un exfutbolista i entrenador de futbol català.

## Trajectòria

De la pedrera de UE Lleida on va debutar al primer equip a Segona B. Aquest defensa va passar la major part de la seua carrera a les files del Reial Oviedo. Amb el club asturià va debutar en primera divisió a la 88/89, sent titular eixa campanya. Peça clau dels oviedistes en el canvi de dècada, va començar a minvar la seua aportació jugant 21 partits la 92/93, i tan sols 7 a la següent.
L'estiu de 1994 deixa l'Oviedo i marxa a la UE Lleida, la qual acabava de descendir a Segona. Va romandre dos anys a la Terra Ferma, sent titular en tot moment, fins que va deixar el club català a les acaballes de la temporada 95/96.
Posteriorment a la seua retirada, ha seguit vinculat al món del futbol com a entrenador. Ha dirigit a nombrosos equips de Segona B i Tercera, com l'Atlético Monzon, la UE Tàrrega, segon entrenador de la UE Lleida, UE Eivissa i la PE Santa Eulària. La temporada 09-10 és entrenador del CF Balaguer de la tercera divisió i en 2011 al Sporting Mahonés. Des de 2012 entrena la Societat Esportiva Formentera.

## Referències

* ↑ Lluís Elcacho Arxivat 2016-10-12 a Wayback Machine. a futbolpremoderno
* ↑ Luis Elcacho regresa a la isla para entrenar a la Peña Deportiva, Diario de Ibiza
* ↑ Luis Elcacho, nuevo entrenador del Sporting Mahonés de Segunda División B, lainformación, 4-6-2011
* ↑ Luis Elcacho, entrenador del Formentera: “Tengo fama de vinagre y no hablo de fútbol en los bares”, noudiari.es

## Enllaços externs

* Lluís Elcacho Roda a BDFutbol
* Fitxa d'entrenador a transfermarkt.com
# Casa Puig

* Aquest article tracta sobre l'edifici de l'Hospitalet de Llobregat. Vegeu-ne altres significats a «Casa Puig (Reus)».
La Casa Puig és un edifici protegit com a bé cultural d'interès local a l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès).

## Descripció

És un habitatge unifamiliar de dues plantes i amb terrat.
La façana s'estén perpendicularment cap al costat, car la casa fa cantonada. Les finestres són amb llindes, hi ha dos per pis, i a la primera planta hi ha un balcó correguts amb una barana de fosa. Sobre les finestres hi ha motllures amb motius vegetals, i igual que a la barana del terrat, ambdues ornamentacions són de terra cuita, així com els respiradors de sota la cornisa. Al costat de la porta hi ha un escut amb la data "1890" i sobre la porta un altre escut amb les lletres "P" i "R". L'arrebossat fa línies horitzontals.
Des del carrer Enric Prat de la Riba es pot veure una petita torre de base quadrada que es feia servir com a mirador.

## Referències

* «Casa Puig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 abril 2012].
# Vallroja i el Pla

Vallroja i el Pla és un veïnat de masies disperses del poble de Bigues, en el terme municipal de Bigues i Riells del Fai, al Vallès Oriental. Aquest veïnat el 2018 tenia 72 habitants, que representa menys de l'1% del cens municipal. És al nord del Rieral de Bigues, en el Pla del Vermell, al sud-est del Turó del Rull. Està format per les masies de Can Benet, Can Joan, Can Lleuger, Can Lluís, Can Margarins, Ca l'Oncle i Can Vila, quasi agrupades, Can Vermell i les restes de Can Puça una mica més al sud, i Can Piler, més al nord-est i, encara més al nord, el Rull. El seu accés és per una pista rural en bon estat que arrenca cap al nord-est del punt quilomètric 23,8 de la carretera BP-1432, a prop de l'extrem nord del Rieral de Bigues. En 800 metres seguint aquesta pista s'arriba al costat de ponent de Ca l'Oncle, que és la casa situada més a ponent del veïnat. Forma part de la parròquia de Riells del Fai.
Entre les cases destaca can Canals, casa pairal de Joan Pau Canals i Martí, nomenat baró de la Vallroja per Carles III el 1777.

## Referències

* ↑ «Bigues i Riells». GEC. [Consulta: 21 abril 2019].
* ↑ «Bigues i Riells del Fai». Idescat. [Consulta: 21 abril 2019].
* ↑ «La Vallroja». GEC. [Consulta: 21 abril 2019].
* ↑ «Joan Pau Canals i Martí | enciclopèdia.cat». [Consulta: 26 desembre 2020].
# Miner becut de Bolívia

El miner becut de Bolívia (Tarphonomus harterti) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae). Habita la selva humida de Bolívia i l'adjacent nord-oest de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Miner becut de Bolívia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. REV. 29-12-2010, (català)
# Daniel Ruiz García

Daniel Ruiz García (Alacant, 2 de març de 1971) és un exfutbolista valencià, que ocupava la posició de defensa.

## Trajectòria

A la campanya 96/97 recala al Reial Valladolid, però no arriba a debutar amb els castellans a primera divisió, atès que roman inèdit tota la campanya. A l'any següent, amb el CF Extremadura, suma 16 partits i un gol. Els d'Almendralejo assoleixen l'ascens a la màxima categoria, però l'alacantí no hi continua.

## Referències

* 1 2 «Dani, Daniel Ruiz García» (en anglès). BDFutbol. [Consulta: 10 setembre 2023].
# Cyrano de Bergerac (desambiguació)

«Cyrano de Bergerac» té aquests significats:
* Biografia: Cyrano de Bergerac, escriptor francès
* Cinema:
** Cyrano de Bergerac (pel·lícula de 1950), pel·lícula estatunidenca dirigida per Michael Gordon
** Cyrano de Bergerac (pel·lícula de 1990), pel·lícula francesa dirigida per Jean-Paul Rappeneau
* Teatre: Cyrano de Bergerac (teatre), obra teatral escrita per Edmond Rostand
* Música: Cyrano de Bergerac (Alfano), òpera de Franco Alfano
# Xavier Puigbí i Martos

Xavier Puigbí i Martos, també conegut com a Xevi Puigbí, (Vic, 23 de maig de 1987) és un jugador d'hoquei sobre patins català, internacional amb Catalunya i Espanya, juga de porter a la União Desportiva Oliveirense des de la temporada 2014/15.
Nascut el 23 de maig de 1987 a la capital d'Osona, es formà esportivament a les files del Club Patí Voltregà, club amb el qual debutà amb setze anys a la màxima categoria professional. Després de cinc temporades amb l'equip santhipolenc, la temporada 2009/10 fitxà pel Club Esportiu Noia, amb el qual assolí el subcampionat de la Copa del Rei l'any 2012. Acabat el contracte, fitxà la temporada 2013-14 pel Club Esportiu Vendrell, entitat amb la qual, aquesta vegada sí, aconseguí la Copa del Rei l'any 2014. Fou precisament en aquella edició que se'l declarà MVP del campionat, destacant pel fet d'haver aturat quatre faltes i un penal a la final disputada contra el FC Barcelona. Després del triomf, a la temporada 2014/15 decidí fitxar pel club portuguès União Desportiva Oliveirense.

## Palmarès
### CE Vendrell

* 1 Copa del Rei / Copa espanyola (2014)

### Selecció espanyola

* 1 World Roller Games (2017)
* 1 Campionat d'Europa (2012)
* 1 Campionat d'Europa júnior (2006)
* 1 Campionat d'Europa juvenil (2003)

## Referències

* 1 2 «Xavier Puigbí i Martos». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «El porter Puigbí també renova pel Noia». LaFura.cat, 10-04-2012. Arxivat de l'original el 2018-06-22. [Consulta: 22 juny 2018].
* ↑ «El porter Xevi Puigbí, MVP merescut». LEsportiuDeCatalunya.cat, 03-03-2014. [Consulta: 22 juny 2018].
* ↑ «Xevi Puigbí també se'n va a l'Oliveirense». DelCamp.cat, 04-04-2014. Arxivat de l'original el 22 de juny 2018. [Consulta: 22 juny 2018].
* ↑ «Xevi Puigbí porter de l'equip campió de Copa d'hoquei». CCMA.cat, 02-03-2014. [Consulta: 22 juny 2018].

## Enllaços externs

* Televisió del Ripollès - Entrevista a Guillem Cabestany i Xevi Puigbí
# Lluís Enric II de Borbó-Condé

Lluís Enric II de Borbó-Condé, conegut també com Lluís VI de Condé, (París, 13 d'abril de 1756 - Castell de Saint-Leu, Val d'Oise, 1830) fou príncep de Condé i Príncep de sang de França de la Casa de Condé i duc d'Enghien. Fou l'últim representant viu d'aquesta casa principesca francesa.
Era fill del príncep Lluís Josep de Borbó-Condé i de la princesa Carlota de Rohan. Lluís Enric era net per via paterna del príncep Lluís Enric de Borbó-Condé i de la princesa Carolina de Hessen-Rheinfels-Rotenburg.
L'any 1770 contragué matrimoni al Palau de Versalles amb la princesa Bathilde d'Orleans, filla del duc Lluís Felip d'Orleans i de la princesa Lluïsa Enriqueta de Borbó. La parella ostentà el ducat de Borbó. La parella tingué un únic fill: el príncep Lluís Antoni de Borbó, El Duque d'Enghien, nat a París el 1770 i executat a París el 1804. Es casà l'any 1801 amb la princesa Carlota de Rohan. Darrer duc d'Enghien.
La parella aviat observà la seva incompatibilitat. Així, l'any 1780 pràcticament feien vides per separat. El duc de Borbó començà un idil·li públic amb la cantant d'òpera Marguerite Michelot de qui tingué dues filles il·legítimes.
Durant la Revolució Francesa, el duc acompanyà al seu pare a l'exili anglès, sobrevivint d'aquesta forma a una mort segura. No fou fins al període de Napoleó I de França que la família Condé pogué retornar a França recuperant el seu estatus públic i la seva fortuna. Ara bé, l'any 1804, l'emperador decidí executar al príncep Lluís Antoni de Borbó-Condé per la seva presumpta participació en un complot en contra de l'emperador.
Amb la mort del duc d'Enghien l'any 1804 i a conseqüència de la inexistència d'altres hereus masculins, la Casa de Condé acabà definitivament l'any 1830 amb la mort de Lluís Enric. L'any 1829, el príncep redactà un testament en el qual donava 2 milions de francs francesos al baró de Feuchères així com els castells i propietats de Saint-Leu, Taverny, Enghien, Montmorency i Montefontaine amb la condició que construís un orfenat pels fills dels soldats de l'exèrcit Condé i Vendée. La resta de la seva fortuna, més de 66 milions de francs francesos, era cedida al seu nebot i fillol, el príncep Enric d'Orleans, fill del rei Lluís Felip I de França.
L'any 1830 el príncep fou trobat mort a la seva habitació del Castell de Saint-Leu. Malgrat que existien indicis sobre un possible crim comès pel baró de Feuchères, la policia abandonà el cas.
# Casa Puig (Berga)

La Casa Puig és una obra noucentista de Berga inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatage unifamiliar aïllat, tipus xalet, estructurat en planta baixa i pis i cobert a dues aigües amb teula romana. La zona està tancada amb una barana de pedra del país.

## Història

Al 1981 s'enderrocà la casa Puig per a construir-hi un bloc d'habitatges de luxe.

## Referències

* 1 2 «Casa Puig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Harry Hinton

Henry Frederick Hinton, conegut com a Harry Hinton (Birmingham, 31 de juliol de 1909 - Belmore, 9 de maig de 1978), va ser un pilot de motociclisme australià que va competir en el Campionat del Món de Motociclisme des de 1949 fins a 1951.

## Biografia

Nascut a Anglaterra, abans de la Primera Guerra Mundial la seva família es va traslladar a Sydney, Austràlia. Va començar a competir el 1929, fins i tot després de perdre un ull en un accident automobilístic el 1931. Al final de la Segona Guerra Mundial va obrir un concessionari de motocicletes Norton i va continuar competint a Austràlia. En 1949 també va començar a participar en algunes carreres del nounat Campionat del Món de Motociclisme.
Després de resultar greument ferit en un accident en el TT de l'Illa de Man de 1951 va deixar Europa, tot i que va continuar corrent a Austràlia aconseguint-hi nombroses victòries, en particular en el Circuit de Bathurst. Hilnton va morir el 1978 a Belmore, suburbi de Sydney. Dos fills seus, Harry Jr. i Eric, també van ser pilots de motociclisme.

## Referències

* 1 2 3 «Hinton, Henry Frederick (1909–1978)» (en anglès). [Consulta: 27 febrer 2021].
* ↑ «Harry Hinton career stadistics» (en francés). pilotegpmoto.com. [Consulta: 19 novembre 2016].