OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aseret Yemei Teixuvà

Aseret Yemei Teixuvà (en hebreu: עשרת ימי תשובה) : Són els deu dies de penediment entre Roix ha-Xanà, i Yom Kippur, inclosos aquests dos dies. El propòsit dels deu dies és el penediment, la reconciliació i l'expiació dels pecats de l'any anterior. Durant aquests dies els creients demanen perdó a Adonai pels pecats comesos contra ell, al mateix temps que cerquen la reconciliació amb aquelles persones contra qui s'han comès greuges, car les faltes contra altres persones només es poden expiar previ perdó de la persona agreujada. Durant els deu dies, també coneguts amb el nom de Yamim noraïm es treballa i es duen a terme les activitats d'un dia normal, excepte els dos dies de Roix ha-Xanà (1 i 2 de Tixrí), el dia de Yom Kippur (10 de Tixrí), i el Sàbat.

## Vegeu també

* Roix ha-Xanà
* Yom Kippur

## Referències

* ↑ judaismohoy.com
# Any anomalístic

Es denomina any anomalístic al temps transcorregut entre dos passos consecutius d'un planeta pel seu periheli. L'òrbita de la Terra és el·líptica. L'eix major d'aquesta el·lipse es diu línia dels àpsides. El punt on la Terra està més a prop del Sol es diu periheli i el punt on està més lluny afeli. La Terra es troba en el periheli el 3 de gener i en el afeli el 4 de juliol. La durada mitjana de l'any anomalístic és: 365,259 635 864 dies (365 d 6 h 13 min 52 s) (per a l'època J2000.0).
La durada de l'any anomalístic és lleugerament major que l'any sideri atès que la línia dels àpsides té un moviment anual en sentit directe d'aproximadament 11,7 segons d'arc, fet que suposa que al Sol li costa més temps cada any entrar en conjunció amb el periheli.

## Referències

* ↑ Astronomia. 2ª Edició, Madrid, 1982, ISBN 84-300-7163-6, 423 pàgines, pag 250.

## Vegeu també

* Any
* Any draconític
* Any sideri
* Any tròpic
* Any civil
* Temps astronòmic
# Serge Torreilles

Serge Torreilles Cirere (Baixàs, 31 de desembre del 1931 - 5 d'abril del 2001) va ser un jugador nord-català de rugbi a 15 que jugà amb la USAP i l'equip nacional francès normalment en la posició d'aler de tres-quarts.
Feia 1,70 m i 73 kg. Va ser capità de l'equip perpinyanenc en les temporades 1960-61 i 1961-62. La seva filla es casà amb el també jugador arlequinat Jean-Philippe Autonès. Torreilles va ser Viticultor i presidí el club de l'Entente Espira SC-Baixas AC, al seu Baixàs natal. Sota la seva direcció, l'equip guanyà el campionat de França Primera sèrie de rugbi a 15 (el 8è nivell nacional i el tercer de regional) el 1981.

## Carrera

* 1951-1963 USAP

### Internacional

* Participà en un partit del Torneig de les Cinc Nacions, contra Escòcia el 14 de gener del 1956 a Murrayfield

## Palmarès

* Campió de França 1955
* Guanyador de la Challenge Yves du Manoir 1955
* Finalista del Campionat de França 1952
* Finalista de la Challenge Yves du Manoir 1956

## Enllaços externs

* Fitxa i fotografia a "USAPMania" (francès)
# El pastor mentider

El pastor mentider o "que ve el llop", és una faula atribuïda a Isop. que també ha estat editada en nombroses ocasions amb el nom de Joan i el llop. D'aquesta faula s'ha extret la cèlebre frase Que ve el llop! com a símil d'alertes infundades.

## Sinopsi

Hi havia un jove pastor que cuidava el seu ramat d'ovelles a les rodalies d'un petit poble. Un dia se li va acudir fer una broma als habitants del lloc, així que va entrar al poble alarmat cridant que s'havia trobat amb un llop, i que les seves ovelles corrien perill. Això va preocupar a tots els habitants, que es van disposar a ajudar-lo. Corrent, el van seguir fins al lloc on havia vist al suposat llop, i es van trobar que era una broma del jove. Enfadats per la mentida van tornar al poble. El llop, però, sí que se li va aparèixer al pastor un dia, i aquest va tornar a anar al poble per demanar l'ajuda dels veïns, però, aquests es van imaginar que es tractava d'una altra broma pesada del pastor, i van decidir no ajudar-lo. El conte finalitza amb el llop menjant-se unes quantes ovelles i el pastor, sense poder defensar-les. Sembla que hi ha altres versions més dramàtiques, on el llop es menja totes les ovelles i fins i tot al propi pastor.

## Moralitat

L'ensenyament d'aquesta obra literària és la defensa del valor de la sinceritat, perquè un mal ús d'aquesta, pot fer arribar a perdre la credibilitat. El pastor arriba a perdre la credibilitat, per l'abús de la bona fe dels seus conciutadans, provocant-li un greu perjudici al seu ramat, danyant la seva font de subsistència econòmica, a part d'una pèrdua de credibilitat dels vilatans, resumint:
"Ningú creu a un mentider, ni quan diu la veritat."

## Referències

* ↑ País, Ediciones El (8 de mayo de 2002). «Tribuna | Que viene el lobo». El País. ISSN 1134-6582. Consulta: 16 de julio de 2018.País, Ediciones El «Tribuna | Que viene el lobo» (en castellà). , 08-05-2002 [Consulta: 16 juliol 2018].
# Jaume Illa i Buch

Jaume Illa i Buch (Caldes d'Estrac, 1763 - Montevideo, Uruguai, 1841) fou un comerciant uruguaianocatalà que va emigrar a la Província Oriental i va formar part activa de la Junta Americana, al costat de Cristòfol Salvañach i Miquel Antoni Vilardebò, entre d'altres. Va presenciar la lluita independentista durant la invasió portuguesa de la província, entre 1816 i 1822, i la posterior emancipació de l'Uruguai. Va ser propietari d'algunes finques i va mantenir un vincle important amb altres empresaris i polítics espanyols. Poc temps després va desaparèixer de la vida pública i va morir exiliat.

## Referències

* ↑ «Jaume Illa i Buch». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ agn.gub.uy. «Història de l'Uruguai» (en castellà). Arxivat de l'original el 2012-01-05. [Consulta: 11 maig 2012].
# Tionesta

Tionesta és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 615 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tionesta tenia 615 habitants, 282 habitatges, i 166 famílies. La densitat de població era de 177,2 habitants/km².
Dels 282 habitatges en un 22% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,6% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 41,1% no eren unitats familiars. En el 36,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 24,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,18 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,8% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 21,8% entre 25 i 44, un 29,4% de 45 a 60 i un 21% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.806$ i la renda mediana per família de 40.625$. Els homes tenien una renda mediana de 31.250$ mentre que les dones 23.889$. La renda per capita de la població era de 17.799$. Entorn del 9,2% de les famílies i el 14,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tionesta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tionesta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Antic buldog anglès

L'antic buldog anglès (Old English bulldog en anglès) és una raça extinta de gos originària de Gran Bretanya. Fou molt comú a tota l'Europa occidental fins a mitjans del segle xix, però s'acabà extingint quan la promulgació de lleis contra la lluita de gossos feu desaparèixer l'interès per conservar-lo.

## Referències

* ↑ Lee, Mackenzi. The history of the world in fifty dogs. [New York]: Abrams Image, 2019. ISBN 1-68335-763-9.
* ↑ Thomson, K. «The Fall and Rise of The English Bulldog» (en anglès). undefined, 1996.
* ↑ Brearley, Joan McDonald. The book of the bulldog, 1985. ISBN 0-86622-027-5.

## Enllaços externs

* «A Brief History of the Bulldog Arxivat 2007-02-21 a Wayback Machine.» (anglès)
# Dazey

Dazey és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 91 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dazey tenia 91 habitants, 39 habitatges, i 23 famílies. La densitat de població era de 92,5 hab./km².
Dels 39 habitatges en un 25,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,6% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 38,5% no eren unitats familiars. En el 30,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,3% tenia menys de 18 anys, un 2,2% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 23,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.813 $ i la renda mediana per família de 30.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.875 $ mentre que les dones 40.000 $. La renda per capita de la població era de 15.056 $. Entorn del 12,5% de les famílies i el 12,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dazey». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dazey». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Prestissimo

Prestissimo, en música, és la més ràpida de totes les indicacions de tempo que s'utilitzen. És el superlatiu de presto que significa 'ràpid' en italià. Es pot traduir com a 'molt ràpid' o com a 'el més ràpid possible'.
Quart i darrer moviment (Prestissimo) del quintet Opus 62, número 4 de Luigi Boccherini (?·pàg.)
[[Media:Gerhart Münch spielt Alexander Skrjabin- "Sonata No.4, Op.23 Prestissimo volando".oga|Prestissimo volando de la sonata per a piano Op. 4 número 23, d'Aleksandr Skriabin]] (?·pàg.)
Històricament, apareix quasi tan aviat com el presto; ja al segle xvii es troba en obres de Johann Vierdanck (1637) i a la Passió segons Sant Joan de Heinrich Schütz (1665). En algun cas, en aquella època, s'utilitza per indicar el tempo de la sarabanda. Però, tot i que d'ençà del diccionari de Brossard el mot quedà ben definit, no va ser gaire emprat. Haendel l'usa a El Messies, i Beethoven al darrer moviment de la seva sonata per a piano en do menor Op. 10 número 1, i al segon moviment de la sonata en mi major Op. 109.
Sembla que sempre hi va haver un sentiment que un ús massa freqüent d'aquesta indicació portaria a una devaluació del seu efecte. En aquest sentit, sembla com si Schumann no s'hagués atrevit a fer lo servir a la seva sonata per a piano en sol menor, quan el primer moviment el marca 'so rasch wie möglich' (tan ràpid com sigui possible), més tard 'schneller' (més ràpid) i, poc abans del final, 'noch schneller' (encara més de pressa), però mai 'prestissimo'.
Possiblement al darrere de tot hi ha el fet que no hi ha, un tempo que sigui -realment- el més ràpid de tots els possibles, de manera que els compositors sembla que en general s'han acontentat amb la indicació de presto per referir-se, precisament, a això.

## Enllaços externs

* David Fallows. "Presto." Grove Music Online
# Eudaimonia

L'eudaimonia (en grec εὐδαιμονία) és un mot grec per designar prosperitat, bona fortuna, riquesa o felicitat. En els contexts filosòfics, aquest mot s'ha traduït tradicionalment per felicitat. Aristòtil escrigué que tots estan d'acord que l'eudaimonia és el principal bé per als éssers humans, però hi ha una considerable diferència d'opinió quant al que consisteix eudaimonia.
Aristòtil estigué d'acord en què la virtut és una condició necessària per a l'eudaimonia, però sostingué que no era prou. Per la seva part, l'eudaimonia s'aplica més apropiadament no a cap moment particular de la vida d'una persona, sinó a una vida plena que ha estat ben viscuda. Mentre que la virtut és necessària per a una vida així, també argumentà que certs béns no morals poden contribuir a l'eudaimonia o restar-li per la seva absència. Aristòtil defensava un estàndard objectiu de felicitat humana basat en el seu realisme metafísic.
A Ètica a Nicòmac argumentà que l'excel·lència humana ha d'interpretar-se en termes del que ordinàriament caracteritza la vida humana. Aquest argument es basa clarament en la seva doctrina de la causalitat, segons la qual qualsevol membre d'una espècie natural es caracteritza per quatre causes: una causa formal, una causa material, una causa eficient i una causa final. La funció humana es troba en l'activitat de les nostres facultats racionals, particularment la saviesa pràctica i l'aprenentatge i això conforma l'excel·lència humana, que està objectivament determinada a l'ús de les facultats racionals d'un mateix per aplicar amb èxit les regles generals de la vida virtuosa a situacions particulars que requereixen una deliberació moral.

## Referències

* ↑ Eudaimonia. Escrit per Donald M. Borchert, en Gale Virtual Reference Library
# Valls Cluson i Germanasca

La Comunitat Muntanyenca de les Valls Cluson i Germanasca és un grup de municipis de muntanya que aplega 20 municipis de la Vall Cluson i de la Vall Germanasca. Té 55.824 hectàrees i uns 20.000 habitants. La seu es troba a Perosa Argentina.
Comprèn els municipis de Fenestrelle, Inverso Pinasca, Massello, Perosa Argentina, Perrero, Pinasca, Pomaretto, Porte, Pragelato, Prali, Pramollo, Roure, Salza di Pinerolo, San Germano Chisone, Usseaux i Villar Perosa.
La seva funció principal és afavorir el desenvolupament del turisme a la seva part de la vall i la salvaguarda del patrimoni cultural i mediambiental.

## Enllaços externs

* Web de la Comunitat
# Tioga (Texas)

Tioga és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 754 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tioga tenia 754 habitants, 291 habitatges, i 197 famílies. La densitat de població era de 236,7 habitants per km².
Dels 291 habitatges en un 32,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,7% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 32% no eren unitats familiars. En el 25,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 32,1% entre 25 i 44, un 20,3% de 45 a 60 i un 12,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.153 $ i la renda mediana per família de 44.688 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.200 $ mentre que les dones 27.778 $. La renda per capita de la població era de 17.373 $. Aproximadament el 5% de les famílies i el 6,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tioga». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tioga». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Apilum

Apilum fou un regne de l'alta Mesopotàmia existent vers 1765 aC. El seu rei va visitar a Zimri-Lim de Mari, del que era aliat o vassall, vers el 1765 aC. La visita fou probablement al mateix temps que la de Kabiya, rei de Kahat.

## Notes

* ↑ M11359, Anbar, 1991
* ↑ Oliva, Joan. Textos para un Historia política de Siria-Palestina.
# Daytona Beach Shores

Daytona Beach Shores és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens de l'1 de juliol de 2006 tenia 4.586 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Daytona Beach Shores tenia 4.299 habitants, 2.423 habitatges, i 1.439 famílies. La densitat de població era de 1.824 habitants per km².
Dels 2.423 habitatges en un 4,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,5% hi vivien parelles casades, en un 3,6% dones solteres, i en un 40,6% no eren unitats familiars. En el 35,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 4,3% tenia menys de 18 anys, un 2,4% entre 18 i 24, un 11,5% entre 25 i 44, un 32,6% de 45 a 60 i un 49,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 65 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.796 $ i la renda mediana per família de 52.731 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.118 $ mentre que les dones 24.826 $. La renda per capita de la població era de 37.010 $. Entorn del 5,4% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Daytona Beach Shores». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Daytona Beach Shores». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ashland (Illinois)

Ashland és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 1.361 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ashland tenia 1.361 habitants, 546 habitatges, i 386 famílies. La densitat de població era de 710,1 habitants/km².
Dels 546 habitatges en un 32,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,2% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 29,3% no eren unitats familiars. En el 25,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 29,2% entre 25 i 44, un 24,3% de 45 a 60 i un 13,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.125 $ i la renda mediana per família de 50.227 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.086 $ mentre que les dones 25.150 $. La renda per capita de la població era de 20.090 $. Aproximadament el 5,1% de les famílies i el 6,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ashland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ashland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Falant d'Esparta

Falant (llatí: Phalantus; grec antic: Φάλανθος) fou un espartà, fill d'Àrac, que va fundar la ciutat de Tàrent vers el 708 aC.
Justí relata la llegenda que parla d'aquesta fundació: durant la Primera Guerra messènica, els espartans van jurar no tornar a casa fins a obtenir la victòria, però al cap de nou anys les dones espartanes que no veien els seus marits van fer notar que no hi hauria una nova generació d'espartans. Per consell d'Àrac, els homes joves que eren a l'exèrcit però que eren massa joves quan es va fer el jurament i, per tant, no hi havien participat, foren enviats a casa per procrear amb les verges espartanes i van originar els Παρθενίαι (Partenis), és a dir els fills dels joves (altres fonts diuen que les dones es van aparellar amb ilotes); aquests enllaços es van permetre per la situació excepcional; quan aquests nous nascuts van créixer van ser considerats inferiors als espartans i exclosos d'alguns privilegis.
Molestos per aquesta discriminació, es van agrupar i, sota la direcció de Falant, van iniciar una conspiració contra el govern; el projecte fou avortat i els conspiradors van haver de sortir del país per fundar una colònia en un altre lloc amb permís de l'oracle de Delfos, que va dir que havien de fundar una ciutat allà on caigués pluja estant el cel clar.
El grup va arribar a Itàlia, i va derrotar els bàrbars, però no va poder ocupar cap de les seves ciutats fins que finalment va capturar Tàrent, una de les més importants ciutats de la costa; la major part dels habitants es va refugiar a Brundusium, pròxima a Tàrent.
El mateix Falant va fugir després a Brundusium, quan fou expulsat de la seva colònia per una sedició, i va morir allí exiliat.

## Referències

* ↑ Estrabó. «capítol 3, paràgraf 2». A: Rerum Geographicarum. Llibre VI. (traducció anglesa: Jones, H.L (traductor). The Geography of Strabo. Loeb Classical Library. HarvardUniversity Press, 1917-1932. )
# Valls (desambiguació)

«Valls» té aquests significats:
* Geografia:
** Valls, capital de l'Alt Camp.
** Valls d'Alcoi, comarca històrica del País Valencià.
** Valls de la Marina Alta, conjunt de valls de l'interior de la Marina Alta.
** Valls de Pego, comarca històrica del País Valencià.
** Valls de Torroella, poble del municipi de Sant Mateu de Bages.
** Valls del Poblesec, barri que pertany als municipis de La Seu d'Urgell i Valls de Valira, a l'Alt Urgell.
** Valls Occitanes, territori d'Occitània a l'estat italià.
** Aigua de Valls, riu del Pirineu entre les comarques del Berguedà i el Solsonès.
** La Casa Nova de Valls, entitat de població de Guixers, al Solsonès.
* Biografies:
** Agustí Valls (Tortosa, ? - 1652), prelat cistercenc
** Arturo Valls Mollà, actor
** Manuel Valls (polític), polític francès d'origen català
** Manuel Valls i Gorina (Badalona 1920 - Barcelona 1984) músic
** Miquel Valls
** Xavier Valls i Subirà, (Barcelona 1923 - 2006), pintor
** Antoni Valls Julià, farmacèutic i alcalde de Reus
Viccionari