OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jacques Poos

Jacques Poos (Ciutat de Luxemburg, 3 de juny de 1935 - 19 de febrer de 2022) va ser un economista i polític luxemburguès.

## Biografia

El 1961 es va doctorar en economia per la Universitat de Lausana. Va ser membre del Partit Socialista dels Treballadors. El 2003, va rebre un doctorat honorari de la llicenciatura en dret per la Panteion Universitat d'Atenes. Entre 1964 i 1976, va ser editor i director del diari Tageblatt a Esch-sur-Alzette. Al mateix període també va estar de regidor del consell de la ciutat d'Esch-sur-Alzette.
El juliol del 1976, va ser nomenat ministre de Finances. Mentre va ser el ministre d'Afers Exterios va ocupar el càrrec de President del Consell de la Unió Europea durant tres períodes de mig any el 1985, el 1991 i el 1997. Va ser el Viceprimer ministre per primera vegada amb el govern Santer (1984-1995) i a continuació amb el govern Junckers (1995-1995) L'any 1991, va ser un dels negociadors de l'Acord de Brioni que va donar fi a la guerra de deu dies a Eslovènia.
El 1999, Poos va deixar el govern i va ser elegit com a membre del Parlament Europeu, on va ser en el Comitè d'Afers Estrangers, Drets Humans, Seguretat Comuna i Política de Defensa, i va ser el ponent de l'adhesió de Xipre a la Unió Europea.
Es va retirar de la vida política l'any 2004, però es va mantenir actiu com a director no executiu en consells d'administració de diferents institucions i empreses nacionals i internacionals.

## Referències

* ↑ Watt, Nicholas «Nobel peace prize leads EU to question its raison d'être» (en anglès). The Guardian, 12-10-2012 [Consulta: 13 agost 2015].

## Enllaços externs

* Interview mit Jacques F. Poos: die drei Arbeitsorte des Europäischen Parlaments (Sanem, 16. April 2004). Le Gouvernement du Grand-Duché de Luxembourg
# Lieja-Bastogne-Lieja 1921

La Lieja-Bastogne-Lieja 1921 fou l'11a edició de la clàssica ciclista Lieja-Bastogne-Lieja. Es va disputar el 29 de maig de 1921 sobre un recorregut de 209 km i fou guanyada pel belga Louis Mottiat, que s'imposà a l'esprint a un nombrós grup. Els també belgues Marcel Lacour i Jean Rossius acabaren segon i tercer respectivament. Es desconeix la posició exacte amb què arribaren a partir de la 7a posició.

## Resultats

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Louis Mottiat (BEL) | Alcyon | 7h 23' 00" |
| 2 | Marcel Lacour (BEL) | | m. t. |
| 3 | Jean Rossius (BEL) | Alcyon | m. t. |
| 4 | Adolphe Coppez (BEL) | | m. t. |
| 5 | Guillaume Nyssen (BEL) | | m. t. |
| 6 | Léon Scieur (BEL) | La Française | m. t. |
| 7 | Albert Dejonghe (BEL) | | m. t. |
| 7 | Jules-Richard Matton (BEL) | | m. t. |
| 7 | Hector Heusghem (BEL) | | m. t. |
| 7 | Francois Beths (BEL) | | m. t. |
| 7 | Félix Sellier (BEL) | | m. t. |
| 7 | Hubert Noel (BEL) | | m. t. |
| 7 | Victor Lenaers (BEL) | | m. t. |
| 7 | Léon Despontin (BEL) | | m. t. |

## Referències

* ↑ «Liège-Bastogne-Liège». memoire-du-cyclisme.eu. [Consulta: 30 gener 2014].
* ↑ «Liège - Bastogne - Liège». sitiodeciclismo.net. [Consulta: 30 gener 2014].
* ↑ «Liege - Bastogne - Liege : presentation and medal winners». the-sports.org. [Consulta: 30 gener 2014].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (francès)(anglès)
# Ivo Andrić

Ivo Andrić (Dolac, Travnik, Bòsnia i Hercegovina, 9 d'octubre del 1892 - Belgrad, Sèrbia, 13 de març del 1975) fou un escriptor iugoslau guardonat amb el Premi Nobel de Literatura l'any 1961.

## Biografia

Ivo Andrić va néixer el 9 d'octubre del 1892 a la ciutat de Dolac, situada a Bòsnia-Hercegovina, que aleshores formava part de l'Imperi Austrohongarès. Començà els estudis a Sarajevo i continuà a les universitats de Zagreb, Cracòvia, Viena i Graz.
Durant la Primera Guerra Mundial, fou detingut per les autoritats austríaques per les seves activitats polítiques revolucionàries. Després del seu empresonament, publicà Ex-ponto, en què Andrić descriu la vida com una gran presó dominada per la por, el sofriment i la solitud. Un cop acabada aquesta guerra, entrà en el servei diplomàtic iugoslau, en què ocupà diversos càrrecs diplomàtics, entre aquests el d'ambaixador a Alemanya. En esclatar la Segona Guerra Mundial, presentà la seva dimissió i retornà a Belgrad.
Tot i que visqué a Roma, Bucarest, Madrid, Ginebra i Berlín, fou el seu país natal de Bòsnia, amb la seva història, el seu folklore i la seva varietat ètnica, cultural i religiosa, la que li va proporcionar els temes que es troben a les seves obres.
Morí el 13 de març del 1975 a Belgrad, aleshores capital de la República Federal Socialista de Iugoslàvia, i avui dia capital de Sèrbia.

## Obra literària

Durant la Segona Guerra Mundial escrigué tres novel·les: Travnička hronika (La crònica de Travnick), Gospođica (La jove dama) i Na Drini ćuprija (El pont sobre el Drina), totes tres del 1945, en les quals narra la vida, costums i proeses de la seva Bòsnia natal i dels seus habitants. En aquestes, Andrić descriu la història de Bòsnia des de la seva conquesta pels turcs (1389) fins a la creació de l'estat iugoslau, després de la Primera Guerra europea.
Escrigué les seves obres en serbocroat, i es considerava a si mateix un escriptor iugoslau (era un serbi catòlic de Bòsnia).
L'any 1961, fou guardonat amb el Premi Nobel de Literatura per la força èpica amb la qual ha reflectit temes, i descrit destins humans de la història del seu país.

## Obres més destacades

* 1920: Put Alije Đerzeleza
* 1945: Na Drini ćuprija (El pont sobre el Drina. Edicions 62)
* 1945: Gospođica
* 1945: Travnička hronika
* 1948: Priča o vezirovom slonu
* 1954: Prokleta avlija (El pati maleït, tr. Pau Bori i Jelena Petanović. La Magrana, 2013)
* 1977: Omerpaša Latas, obra pòstuma

## Referències

* ↑ «Ivo Andrić». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* «Ivo Andrić» (en anglès). Encyclopedia of World Biography, 2005. [Consulta: 23 desembre 2014].
* «Croatia: Themes, Authors, Books LITERATURE» (en anglès). Yale University Library. [Consulta: 23 desembre 2014].
* «Ivo Andric - Biographical» (en anglès). The Nobel Foundation. [Consulta: 23 desembre 2014].

## Enllaços externs

* Pàgina de l'Institut Nobel, Premi Nobel de Literatura 1961 (anglès).
* Ivo Andric a Pegasos Arxivat 2005-07-28 a Wayback Machine. (anglès).
* Fundació Ivo Andric Arxivat 2007-03-24 a Wayback Machine. (anglès).
# Ivlevo

Ivlevo (en rus: Ивлево) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 14 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Lieja-Bastogne-Lieja 1999

La Lieja-Bastogne-Lieja 1999 fou la 85a edició de la clàssica ciclista Lieja-Bastogne-Lieja. La cursa es va disputar el diumenge 18 d'abril de 1999, sobre un recorregut de 264 km, i era la quarta prova de la Copa del Món de ciclisme de 1999. El belga Frank Vandenbroucke (Cofidis) va guanyar per davant del neerlandesos del Rabobank Michael Boogerd i Maarten den Bakker, segon i tercer respectivament.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Frank Vandenbroucke (BEL) | Cofidis | 6h 25' 36" |
| 2 | Michael Boogerd (NED) | Rabobank | + 30" |
| 3 | Maarten den Bakker (NED) | Rabobank | + 41" |
| 4 | Michele Bartoli (ITA) | Mapei-Quick Step | + 44" |
| 5 | Paolo Bettini (ITA) | Mapei-Quick Step | + 54" |
| 6 | Niki Aebersold (SUI) | Rabobank | + 55" |
| 7 | Markus Zberg (SUI) | Rabobank | m. t. |
| 8 | Oscar Camenzind (SUI) | Lampre-Daikin | + 56" |
| 9 | Udo Bölts (GER) | Deutsche Telekom | m. t. |
| 10 | Laurent Roux (FRA) | Casino | m. t. |

## Referències

* ↑ «Vandenbroucke gana en Lieja a lo gran campeón». Mundo Deportivo, 19-04-1999 [Consulta: 9 agost 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès) (francès)
* Resultats a les-sports.info
# Lieja-Bastogne-Lieja 2000

La Lieja-Bastogne-Lieja 2000 fou la 86a edició de la clàssica ciclista Lieja-Bastogne-Lieja. La cursa es va disputar el diumenge 16 d'abril de 2000, sobre un recorregut de 264 km, i era la quarta prova de la Copa del Món de ciclisme de 2000. L'italià Paolo Bettini (Mapei-Quick Step) va guanyar per davant del basc David Etxebarria (ONCE-Deutsche Bank), i del també italià Davide Rebellin (Liquigas-Pata), segon i tercer respectivament.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Paolo Bettini | Mapei-Quick Step | 6h28'32" |
| 2 | David Etxebarria | ONCE-Deutsche Bank | m. t. |
| 3 | Davide Rebellin | Liquigas-Pata | m. t. |
| 4 | Wladimir Belli | Fassa Bortolo | a 10" |
| 5 | Axel Merckx | Mapei-Quick Step | a 12" |
| 6 | Mauro Gianetti | Vini Caldirola-Sidermec | a 30" |
| 7 | Aleksandr Vinokurov | Team Deutsche Telekom | a 33" |
| 8 | Maarten den Bakker | Rabobank | a 40" |
| 9 | Francesco Casagrande | Vini Caldirola-Sidermec | a 44" |
| 10 | Laurent Jalabert | ONCE-Deutsche Bank | a 48" |

## Referències

* ↑ «Etxebarria al poste». Mundo Deportivo, 17-04-2000 [Consulta: 23 agost 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès) (francès)
* Resultats a les-sports.info
# Jeanne (cràter)

Jeanne és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 19,4 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim francès, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1985.
La forma triangular distintiva de l'ejecció indica que el cos impactant probablement va impactar obliquament, viatjant des del sud-oest fins al nord-est.
El cràter està envoltat de material fosc de dos tipus. L'àrea fosca en el costat sud-oest del cràter està coberta per fluxos de lava llisos (foscs al radar) que tenen un contacte fortament digitat amb els fluxos més brillants que l'envolten. L'àrea molt fosca del costat nord-est del cràter probablement està coberta per material llis semblant a sediments de gra fi. Aquest halo fosc és asimètric, imitant la forma asimètrica del mantell de l'ejecta. L'halo fosc es pot haver format per un xoc atmosfèric o una ona de pressió produïda pel cos entrant. El cràter Jeanne també mostra diversos lòbuls de sortida en el costat nord-oest. Aquestes característiques semblants al flux poden haver-se format per l'ejecció de gra fi transportat per un flux calent i turbulent creat per l'arribada de l'objecte impactant. Alternativament, es poden haver format per un flux fos de l'impacte.

## Referències

* ↑ «Jeanne». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Jean Djorkaeff

Jean Djorkaeff (27 d'octubre de 1939) és un exfutbolista francès d'origen polonès. És el pare dels futbolistes Youri Raffi Djorkaeff i Micha Djorkaeff.

## Selecció de França

Va formar part de l'equip francès a la Copa del Món de 1966. Fou jugador de clubs com Olympique de Lió, Olympique de Marseille i Paris Saint-Germain FC.

## Referències

* ↑ fff.fr (francès)
* ↑ Jean Djorkaeff a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Biography on a Marseille fan site (francès)
# Jean Dockx

Jean Dockx (24 de maig de 1941 - 15 de gener de 2002) fou un futbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1970.

## Referències

* ↑ «Fiche du joueur sur le site foot100.be (d'après les archives de l'URBSFA)». Arxivat de l'original el 2009-02-03. [Consulta: 16 gener 2018].
* ↑ Site du De Standaard
* ↑ Biographie du joueur sur le site anderlecht-online.be
# Jhelum

«Jhelum o Jehlum» té aquests significats:
* Riu Jhelum, riu del Panjab.
* Districte de Jhelum, divisió administrativa del Panjab pakistanès.
* Jhelum (ciutat), ciutat del Pakistan.
# Ixodonerium

Ixodonerium és un gènere monotípic de fanerògames de la família de les Apocynaceae. Conté una única espècie: Ixodonerium annamense Pit.. És originària del Vietnam.

## Taxonomia

Ixodonerium annamense va ser descrita per Charles-Joseph Marie Pitard-Briau i publicat a Flore Générale de l'Indo-Chine iii: 1228. 1933.

## Vegeu també

* Història de la botànica
* Característiques de les apocinàcies

## Notes

* ↑ La bibliografia utilitzada per definir el nom correcte i els sinònims està al lloc de Royal Botanic Gardens, Kew, i és el següent: Govaerts, R. (2003). World Checklist of Selected Plant Families Database in ACCESS: 1-216203. The Board of Trustees of the Royal Botanic Gardens, Kew.

## Referències

* ↑ «Ixodonerium annamense». Royal Botanic Gardens, Kew: World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 9 novembre 2009].
* ↑ Ixodonerium a PlantList
* ↑ «Ixodonerium». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 17 octubre 2013].
# Ixonantàcies

Ixonanthaceae és una família de plantes amb flors pantropical. Són arbusts o arbres, conté unes 30 espècies en 4 o 5 gèneres.

## Referències

* ↑ Angiosperm Phylogeny Group «An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG III» (PDF). Botanical Journal of the Linnean Society, 161, 2, 2009, pàg. 105–121. DOI: 10.1111/j.1095-8339.2009.00996.x [Consulta: 6 juliol 2013].
* ↑ Stephens, P.F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 9, June 2008. http://www.mobot.org/MOBOT/Research/APweb/
# Jenatsch

Jenatsch és una pel·lícula dramàtica franco-suïssa de 1987 dirigida per Daniel Schmid. Es va projectar a la secció Un Certain Regard al 40è Festival Internacional de Cinema de Canes.

## Sinopsi

Amb l'escriptura d'un article sobre Georg Jenatsch, pastor i polític dels Grisons del segle XVII, el periodista Christophe Sprecher es deixa abocar a poc a poc a aventures que el van més enllà. Jenatsch era una personalitat ambigua l'assassinat del qual continua sent un misteri. Sprecher està tan habitat per la seva recerca que es converteix en una autèntica obsessió, fins al punt que desenvolupa al·lucinacions que l'aclapararan d'una manera imprevisible en forma de deja vu. Això perjudica la seva relació amb la seva amiga Nina, que tanmateix l'acabarà acompanyant en la seva recerca.

## Repartiment

* Michel Voïta - Christophe Sprecher
* Christine Boisson - Nina
* Vittorio Mezzogiorno - Jörg Jenatsch
* Jean Bouise - Dr. Tobler
* Laura Betti - Mademoiselle von Planta
* Carole Bouquet - Lucrezia von Planta
* Raúl Gimenez - Taxista
* Roland Bertin - El capellà
* Jean-Paul Muel - L'home del bany
* Lucrezia Giovannini - La vella donzella
* Peter Bonke - Peter Hertig
* Ursina Hartmann - Esther Hertig
* Teco Celio - L'historiador Cavelti
* Yvonne Kupper - La cambrera de Thusis
* Béatrice Stoll - La propietària de la taverna

## Referències

* ↑ «Festival de Cannes: Jenatsch». festival-cannes.com. [Consulta: 22 juliol 2009].
* ↑ Jenatsch a Unifrance.org

## Enllaços externs

* Jenatsch al Swiss Film Directory
# Jessica Chase

Jessica Chase (Montreal, 11 de juliol de 1978) és una nedadora quebequesa de natació sincronitzada medallista de bronze olímpica el 2000 en el concurs per equips.

## Carrera esportiva

Als Jocs Olímpics de 2000 celebrats a Sydney (Austràlia) va guanyar la medalla de bronze en el concurs per equips, amb una puntuació de 97 punts, després de Rússia (or amb 99 punts) i Japó (plata amb 98 punts), sent les seves companyes d'equip: Lyne Beaumont, Claire Carver-Dias, Erin Chan, Catherine Garceau, Fanny Létourneau, Kristin Normand, Jacinthe Taillon i Reidun Tatham.

## Referències

* ↑ Fitxa. Arxivat 2018-07-01 a Wayback Machine. Sports Reference. Consultat el 16 de març de 2018.
# Jerry Sloan

Gerald Eugene Sloan (28 de març de 1942 – 22 de maig de 2020) fou un jugador professional de bàsquet i posteriorment entrenador estatunidenc. Va jugar 11 temporades a la NBA abans de la seva exitosa carrera d'entrenador que durà 30 anys, 23 dels quals com a primer entrenador dels Utah Jazz (1988–2011).
El conegut comissionat de la NBA David Stern es va referir a Sloan com "un dels entrenadors més grans i respectats de la història NBA". Sloan va ser nomenat a membre del Naismith Memorial Basketball Hall of Fame l'any 2009.
No tot eren elogis a la carrera d'entrenador de Sloan. Fruit de l'estil de joc rocós i dur en defensa, juntament amb les protestes i provocacions verbals (trash talk) de l'entrenador i certs membres de la plantilla, Sloan es va guanyar malnoms com "Cicuta Mix" o "Tacañon" per part del conegut narrador Andrés Montes.
El maig de 2020 Jerry Sloan moria a Salt Lake City, als 78 anys, fruit de les progressives complacions associades a les seves malaltia de Parkinson i demència Lewy.
Els Jazz van retre homenatge al seu llegendari entrenador a final de la temporada en curs, amb una inscripció a la samarreta amb "1223", el nombre de victòries aconseguides a la franquícia de Utah. La següent temporada, 20-21, també lluïren el distintiu.

## Referències

* ↑ Abrams, Jonathan «N.B.A. Dean of Coaches Resigns Abruptly» (en anglès). The New York Times, 11-02-2011. ISSN: 0362-4331.
* ↑ rchimelis@repub.com, Ron Chimelis |. «Utah Jazz coach Jerry Sloan accepts his Basketball Hall of Fame honor with great memories» (en anglès), 12-09-2009. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Shapiro, Michael. «Legendary Jazz Coach Jerry Sloan Dies at 78» (en anglès americà). [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Jazz honra a coach Jerry Sloan con parche '1223'» (en castellà), 21-07-2020. [Consulta: 29 agost 2022].
# Joan Faus i Esteve

Joan Faus i Esteve (Guissona, 1918 - São Paulo, 1973) fou un metge i empresari brasiler d'origen català.

## Biografia

Va estudiar Medicina a la Universitat de Barcelona i es va doctorar a la Universitat Central de Madrid. Va exercir la seva professió de metge fins a l'any 1951, moment en el qual, a suggeriment del seu germà Xavier Faus i Esteve, va decidir marxar al Brasil.
Arribat a São Paulo va obrir una farmàcia que va regentar durant un parell d'anys, moment en el qual va passar a treballar per Esteve Irmaos, SA, l'empresa familiar que dirigia el seu germà Xavier Faus i Esteve. Va començar com a inspector de plantacions als estats de Paraná i São Paulo, però més endavant va ser nomenat Secretari General i Subgerent de la Companyia. Fou vicepresident de la Cambra de Comerç Espanyola al Brasil.
Dins de les activitats culturals catalanes, destacà com a animador de la vida catalana al Centre Català de São Paulo; participà en l'organització i promoció dels Jocs Florals de l'any 1954. També fundà el Grup Montserratí de São Paulo i publicà Montserrat no Brasil (1976), estudi històric sobre la introducció de la devoció de la Mare de Déu de Montserrat al Brasil. Joan Faus va portar al Brasil una imatge de la Mare de Déu de Montserrat, beneïda per l'Abat de Montserrat. Fou soci fundador del Col·legi Espanyol Miguel de Cervantes al Brasil.

## Obra publicada

* Montserrat no Brasil (1976)

## Referències

* 1 2 3 4 «Joan Faus i Esteve». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ "De la Segarra a las Americas". Joan Santeulària Pujol. Barcelona. 1989. Pàg. 176
* ↑ "De la Segarra a las Americas" Joan Santeulària Pujol. Barcelona. 1989. Pàg. 240
# Llista de municipis de Guinea Equatorial

Aquesta és la llista de municipis de Guinea Equatorial, una República unitària situada en la costa occidental d'Àfrica que es divideix en 2 regions, 7 províncies i 32 municipis. Les capitals apareixen en ressaltat.

## Llista de Municipis

| Regions | Províncies | Municipis |
| Regió Insular | Annobón | San Antonio de Palé |
| Regió Insular | Annobón | Mabana |
| Regió Insular | Bioko Nord | Malabo |
| Regió Insular | Bioko Nord | Baney |
| Regió Insular | Bioko Nord | Rebola |
| Regió Insular | Bioko Sud | Luba |
| Regió Insular | Bioko Sud | Riaba |
| Regió Continental | Centre Sud | Evinayong |
| Regió Continental | Centre Sud | Niefang |
| Regió Continental | Centre Sud | Akurenam |
| Regió Continental | Centre Sud | Bicurga |
| Regió Continental | Centre Sud | Nkimi |
| Regió Continental | Kié-Ntem | Ebebiyín |
| Regió Continental | Kié-Ntem | Micomeseng |
| Regió Continental | Kié-Ntem | Nsork-Nzomo |
| Regió Continental | Kié-Ntem | Ncue |
| Regió Continental | Kié-Ntem | Bidjabidján |
| Regió Continental | Kié-Ntem | Nsang |
| Regió Continental | Litoral | Bata |
| Regió Continental | Litoral | Mbini |
| Regió Continental | Litoral | Cogo |
| Regió Continental | Litoral | Machinda |
| Regió Continental | Litoral | Bitika |
| Regió Continental | Litoral | Corisco |
| Regió Continental | Litoral | Río Campo |
| Regió Continental | Wele-Nzas | Mongomo |
| Regió Continental | Wele-Nzas | Ciudad Nueva Oyala |
| Regió Continental | Wele-Nzas | Nsork |
| Regió Continental | Wele-Nzas | Añisok |
| Regió Continental | Wele-Nzas | Aconibe |
| Regió Continental | Wele-Nzas | Mengomeyén |
| Regió Continental | Wele-Nzas | Ayene |

## Vegeu també

* Municipis de Guinea Equatorial per població
* Organització territorial de Guinea Equatorial
* Canvis de topònims a Guinea Equatorial
# John Tradescant el Jove

John Tradescant el Jove - John Tradescant the Younger (anglès) - (1608 – 1662), fill de John Tradescant el Vell, va ser un botànic i jardiner anglès nascut a Meopham, Kent i educat a The King's School, Canterbury. Personalment viatjà a Virgínia entre 1628-1637 per a recollir plantes. Entre els arbres que ell introduí a Anglaterra des d'Amèrica hi ha magnòlies, Taxodium distichum i Liriodendron, i plantes de jardí com Phlox i Aster. També afegí al seu gabinet de curiositats les seves adquisicions americanes com el mantell cerimonial del cap amerindi Wahunsonacock.
Quan morí el seu pare, el succeí com jardiner de Charles I d'Anglaterra i Henrietta Maria de França, fent jardins a Queen's House, Greenwich, dissenyats per Inigo Jones, des de 1638 fins a 1642 quan esclatà la guerra civil. Publicà Musaeum Tradescantianum. Tradescant llegà la seva biblioteca i museu a Elias Ashmole (1617–1692), on el seu nom és el nucli de l'Ashmolean Museum a Oxford on les col·leccions de Tradescant romanen en gran part intactes.

## Notes

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* ↑ Anon. «Baptism of John Tradescant, Meopham Parish Church, 4 August 1608». Medway City Ark Document Gallery. Medway Council. [Consulta: 17 setembre 2009].

## Referències

* Prudence Leith-Ross, The John Tradescants: Gardeners to the Rose and Lily Queen, 1984. ISBN 0-7206-0612-8.
* Arthur MacGregor (Editor), Tradescant's Rarities: Essays on the Foundation of the Ashmolean Museum, 1983. ISBN 0-19-813405-3.
* Jennifer Potter, Strange Blooms: The Curious Lives and Adventures of the John Tradescants, 2006. ISBN 1-84354-334-6

## Enllaços externs

* Tradescant Collection at the Ashmolean Museum Arxivat 2006-09-25 a Wayback Machine.
* Vauxhall Society
* Death of Hester Tradescant Arxivat 2007-10-24 a Wayback Machine. The story of Ashmole's obsession and the mysterious death of Hester Tradescant, widow of the younger John, told in the style of a modern newspaper article.