OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Haplochromis schubotzi

Haplochromis schubotzi és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes present als llacs Edward i George (Àfrica). Els mascles poden assolir els 12,5 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H.R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City, Nova Jersey, Estats Units.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. Any 2000.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985
# Rynchium

Rhynchium es un gènere d'himenòpters apòcrits de la subfamília dels eumenins (Eumeninae) distribuït por gran part del Vell Món i Australàsia, incloent-hi la península Ibèrica, on hi viu una espècie, Rhynchium oculatum (Fabricius, 1781).

## Especies

Inclou les espècies següents:
* Rhynchium acromum Giordani Soika, 1952
* Rhynchium annuliferum Boisduval, 1835
* Rhynchium ardens Smith, 1873
* Rhynchium atrissimum Vecht, 1968
* Rhynchium atrum Saussure, 1852
* Rhynchium australense Perkins, 1914
* Rhynchium bandrense Dusmet, 1930
* Rhynchium bathyxanthum Vecht, 1963
* Rhynchium brunneum (Fabricius, 1793)
* Rhynchium carnaticum (Fabricius, 1798)
* Rhynchium claripenne Giordani Soika, 1994
* Rhynchium collinum Cameron, 1903
* Rhynchium cyanopterum Saussure, 1852
* Rhynchium fervens Walker, 1871
* Rhynchium fukaii Cameron, 1911
* Rhynchium haemorrhoidale (Fabricius, 1775)
* Rhynchium japonicum Dalla Torre, 1894
* Rhynchium khandalense Dusmet, 1930
* Rhynchium kuenckeli Maindron, 1882
* Rhynchium lacuum Stadelmann, 1898
* Rhynchium magnificum Smith, 1869
* Rhynchium marginellum (Fabricius, 1793)
* Rhynchium marianense (Bequaert & Yasumatsu, 1939)
* Rhynchium medium Maindron, 1882
* Rhynchium mirabile Saussure, 1852
* Rhynchium multispinosum (Saussure, 1855)
* Rhynchium neavei Meade-Waldo, 1911
* Rhynchium nigrolimbatum Bingham, 1912
* Rhynchium nigrosericeum Giordani Soika, 1990
* Rhynchium oculatum (Fabricius, 1781)
* Rhynchium patrizii Guiglia, 1931
* Rhynchium proserpina Schulthess, 1923
* Rhynchium quinquecinctum (Fabricius, 1787)
* Rhynchium rubropictum Smith, 1861
* Rhynchium rufiventre Radoszkowski, 1881
* Rhynchium superbum Saussure, 1852
* Rhynchium thomsoni Cameron, 1910
* Rhynchium transvaalensis Cameron, 1910
* Rhynchium usambaraense Cameron, 1910
* Rhynchium varipes Perkins, 1905
* Rhynchium versicolor (Kirby, 1900)
* Rhynchium vittatum Buysson, 1909
* Rhynchium xanthurum Saussure, 1856
* Rhynchium zonatum Walker, 1871

## Referències

* 1 2 «Taxonomy for Rhynchium». insectoid.info. Arxivat de l'original el 10 de novembre de 2017. [Consulta: 12 novembre 2017].
* ↑ «Rhynchium oculatum | IBERFAUNA». [Consulta: 5 febrer 2024].
# An der Etsch

An der Etsch (en alemany: Deutschordensballei An der Etsch und im Gebirge) («Batllia de l'Orde Teutònic a l'Adige i en les Muntanyes») va ser una província durant l'edat mitjana de l'Orde Teutònic, creada el 1260 i formada al voltant de Bozen, a l'actual província italiana del Tirol del Sud; el seu territori corresponia a aproximadament al Tirol històric.
Va ser eliminada el 1805 per Napoleó Bonaparte que ho va unir al departament de l'Alt Adige. Va ser reconeguda per tenir dret al vot al Col·legi dels prelats de Suàbia i dins de l'imperi es va emmarcar a la província austríaca, però estant completament independent de l'Arxiducat d'Àustria. Aquesta independència va ser deguda al fet que l'Orde Teutònic, en aquell moment, tenia la seva seu principal a Venècia, que estava fora de les fronteres de l'Imperi. La seu de la Batllia era a Bozen, a prop de l'església de San Giorgio in Weggenstein.

## Parròquies

* Parròquia de Lengmoos, Ritten
* Parròquia de Sarnthein
* Parròquia de Sankt Leonhard in Passeier
* Parròquia de Sterzing
* Parròquia de Siebeneich

## Bibliografia

* Heinz Noflatscher (a cura di), Der Deutsche Orden in Tirol. Die Ballei an der Etsch und im Gebirge. Verlags-Anstalt Athesia, Marburg/Bozen 1987 (= Quellen und Studien zur Geschichte des Deutschen Ordens 43). ISBN 3-7708-0951-3 (ital.); ISBN 88-7014-592-1 (alemany)
* Franz-Heinz Hye, Auf den Spuren des Deutschen Ordens in Tirol: eine Bild- und Textdokumentation aus Anlaß des Ordensjubiläums 1190-1990, Bolzano, Athesia, 1991. ISBN 88-7014-621-9 (alemany)

## Referències

* ↑ «History of the Teutonic Knights» (en anglès). Arxivat de l'original el 2022-01-04. [Consulta: 4 gener 2022].
# Georgy

Georgy (títol original en anglès: Georgy Girl) és una pel·lícula britànica dirigida per Silvio Narizzano, estrenada el 1966. Ha estat doblada al català.

## Argument

Georgy és una dona soltera, poc atractiva, per qui mai no s'ha interessat un home. Un dia, el cap del seu pare, un home de mitjana edat, li proposa que es converteixi en la seva amant. Mentre considera la idea, la seva companya d'habitació es queda embarassada del seu nou amant, Jos, del qual Georgy acabarà enamorant-se.

## Repartiment

* James Mason: James Leamington
* Alan Bates: Jos Jones
* Lynn Redgrave: Georgy
* Charlotte Rampling: Meredith
* Bill Owen: Ted
* Clare Kelly: Doris
* Dorothy Alison: Villocur

## Premis i nominacions
### Premis

* 1967: Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Lynn Redgrave
* 1966: Premi OCIC al Festival Internacional de Cinema de Berlín per Silvio Narizzano

### Nominacions

* 1966: Os d'Or
* 1967: Oscar a la millor actriu per Lynn Redgrave
* 1967: Oscar al millor actor secundari per James Mason
* 1967: Oscar a la millor fotografia per Kenneth Higgins
* 1967: Oscar a la millor cançó original per Tom Springfield (música) i Jim Dale (lletra) per la cançó "Georgy Girl"
* 1967: Globus d'Or a la millor pel·lícula estrangera
* 1967: Globus d'Or al millor actor musical o còmic per Alan Bates
* 1967: Globus d'Or a la millor cançó original per Tom Springfield (música) i Jim Dale (lletra) per la cançó "Georgy Girl"
* 1967: BAFTA a la millor pel·lícula
* 1967: BAFTA a la millor actriu per Lynn Redgrave
* 1967: BAFTA a la millor direcció artística per Tony Woollard
* 1967: BAFTA a la millor fotografia per Kenneth Higgins

## Bibliografia

* Monthly Film Bulletin, Número 395 (anglès)
* Sight and Sound, tardor 1966, p. 208 (anglès)
* Cahiers du cinéma, Número 190, maig 1967
* Positif, Número 87, setembre 1967

## Referències

* 1 2 esadir.cat. Georgy. esadir.cat.
* ↑ «Georgy Girl». The New York Times.
# Arcadia (Wisconsin)

Arcadia és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 2.400 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Arcadia tenia 2.402 habitants, 1.038 habitatges, i 594 famílies. La densitat de població era de 350 habitants per km².
Dels 1.038 habitatges en un 27,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,8% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 42,7% no eren unitats familiars. En el 35,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 30,9% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 18,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.571 $ i la renda mediana per família de 44.063 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.133 $ mentre que les dones 23.255 $. La renda per capita de la població era de 17.157 $. Aproximadament el 6% de les famílies i el 9,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Arcadia» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Arcadia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Exposició pública d'un quadre

Exposició pública d'un quadre és un quadre de Joan Ferrer Miró pintat cap a 1888 que actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu Nacional d'Art de Catalunya.
Pintor destacat de l'època de la Restauració borbònica, Joan Ferrer Miró es va formar en la tradició local de la seva ciutat nadiua, des d'on es va traslladar, uns anys més tard, a Barcelona, on va completar el procés d'aprenentatge a la popular acadèmia de Pere Borrell del Caso i a l'escola de Llotja. Des del 1879, en tornar d'una llarga estada al recent constituït Regne d'Itàlia, Ferrer Miró va transformar el seu estil: va adoptar una paleta més lluminosa i va conrear una temàtica costumista. De retorn a Barcelona, el pintor va acceptar les exigències d'una clientela àvida de manifestacions artístiques preciosistes que reflectissin els hàbits de l'emergent burgesia de l'època, sorgida en un moment de gran creixement econòmic. De fet, les seves produccions van recollir el moment d'eufòria econòmica que va viure Barcelona durant el període històric conegut com la Febre d'Or.
Presentada a l'Exposició Universal del 1888, aquesta pintura, que va ser premiada amb una Medalla d'Or, representa un grup de persones que contemplen un quadre exposat a l'aparador d'una botiga dedicada al comerç de reproduccions de dibuixos i pintures, la futura galeria o sala d'art. En definitiva, i com és característic de l'anecdotisme, Ferrer Miró plasma una realitat amable i generalment cosmopolita en la qual es descriu minuciosament un assumpte que deixa poc marge a la imaginació de l'espectador. De fet, l'èxit obtingut per l'obra va determinar que el pintor en fes una segona versió pràcticament idèntica.

## Referències

* ↑ Fitxa de l'obra al web del MNAC.
* ↑ Comentari de l'obra al web del MNAC

## Bibliografia

* DDAA. Museu Nacional d'Art de Catalunya. Florència: MNAC, 2009. ISBN 978-84-8043-198-9.
# Used

Used és un municipi de la província de Saragossa, a la comunitat autònoma d'Aragó i enquadrat a la comarca del Camp de Daroca.

## Referències

Viccionari
# Ryma Sheermohammadi

Ryma Sheermohammadi (Aràbia Saudita, 1971) és una intèrpret, traductora i activista saudita de pares iranians, practicants del culte bahà'í. Resideix a Barcelona des del 1986.
Ha treballat d'intèrpret per a les Nacions Unides i també per a personalitats com Shirin Ebadi, la primera dona musulmana en guanyar el Premi Nobel de la Pau. Ha traduït obres d'escriptors com Mahvash Sábet o Abbas Kiarostami, portant-los al català i castellà. També ha mostrat el seu activisme combatiu contra el fonamentalisme islàmic, com va succeir després de la tortura i assassinat de Mahsà Aminí a mans de la policia iraniana, una tasca que li ha valgut rebre amenaces.
A Barcelona, ha dut a terme programes dirigits als presos de Wad-Ras i Quatre Camins. També ha protagonitzat conferències i ha col·laborat amb mitjans de comunicació per la seva condició d'experta sobre la política iraniana i la situació de la dona en aquest país asiàtic.
Ryma Sheermohammadi va ser una de les homenatjades per l'Ajuntament de Barcelona en la campanya Ciutat de Dones, el març de 2023.

## Referències

* 1 2 Larraondo, Cristina. «El despertar de Irán» (en castellà). Telva, 24-03-2023. Arxivat de l'original el 2023-03-31. [Consulta: 31 març 2023].
* ↑ Pallarés, Elisenda. «“En Irán se ha despertado una conciencia social”» (en castellà). La Marea, 10-02-2023. Arxivat de l'original el 2024-05-23. [Consulta: 31 març 2023].
* 1 2 Busquets Ros, Gemma. «"Per sort, no hi ha líder en la revolució a l'Iran" - 19 des 2022». El Punt Avui, 19-12-2022. Arxivat de l'original el 2023-03-31. [Consulta: 31 març 2023].
* 1 2 «Ryma Sheermohammadi». CCCB. Arxivat de l'original el 2023-03-31. [Consulta: 31 març 2023].
* ↑ Domingo, Carmen. «Ryma Shermohammadi: “És més necessari que mai que l'Iran estigui present a la cultura”». El País, 17-02-2023. Arxivat de l'original el 2023-03-31. [Consulta: 31 març 2023].
* ↑ «Ryma denuncia la situación de las mujeres en Irán: "Allí si el marido quiere tener relaciones y la mujer se niega, puede denunciarla"» (en castellà). El Objetivo. La Sexta, 08-03-2023. Arxivat de l'original el 2023-03-31. [Consulta: 31 març 2023].
* 1 2 «Ryma Sheermohammadi». Dones i feminismes. Drets Socials, Justícia Global, Feminismes i LGTBI. Ajuntament de Barcelona, 01-03-2023. Arxivat de l'original el 2023-03-26. [Consulta: 31 març 2023].
* ↑ «Biografies». Ciutat de Dones. Ajuntament de Barcelona, 01-03-2023. Arxivat de l'original el 2023-03-25. [Consulta: 31 març 2023].

## Vegeu també

* Viquiprojecte:Ciutat de dones

## Enllaços externs

* Andrade Alonso, María José. «Ryma Sheermohammadi…La voz de las mujeres iraníes» (en castellà). Mujeres Valientes, 03-02-2014.
# Golgo 13

Golgo 13 (ゴ ル ゴ 13 Gorugo juusan) és un manga escrit i il·lustrat per Takao Saito. És publicat a la revista Big Comic de l'editorial Shogakukan des de l'octubre de 1968. El 1975, el manga va guanyar el premi Shōgakukan en la categoria de Millor manga. La sèrie segueix la vida del protagonista homònim, un assassí professional.
Golgo 13 té fama de ser el manga més longeu, la publicació s'ha estès per més de cinquanta anys. La sèrie també ha venut més de 280 milions de còpies en diversos formats, incloent compilacions, convertint-se així en el tercer manga més venut de la història. Ha estat adaptat a dos llargmetratges live-action, una pel·lícula d'anime, un OVA, una sèrie d'anime i sis videojocs.
A Espanya va ser distribuïda la pel·lícula en VHS per Manga Films i retransmès a Catalunya per El 33.

## Argument

Golgo 13 ha estat conegut com la contrapart japonesa de James Bond, però amb un caràcter més fosc, actituds molt més directes amb el sexe i una total falta de moral. Golgo 13 és descrit com un home misteriós d'origen desconegut, possiblement part japonès, qui accepta treballs de qualsevol pagador (s'ha dit que va treballar per a la CIA i el KGB) mentre se li pagui el preu correcte (generalment, un milió de dòlars) i sempre complirà els seus contractes, fins i tot si se li encarreguen dos o més contractes oposats a el mateix temps. És un increïble tirador, amb gairebé 100% de mitjana (només va fallar dos trets). Generalment utilitza un fusell M16 personalitzat i amb mira telescòpica per als seus assassinats. També és un fumador empedreït.
Malgrat el seu caràcter amoral, sembla que Golgo accepta assassinats que segueixen la seva ètica personal, tenint en compte que ell sol aparèixer com el bo de la història. Els seus blancs són típics criminals o gent que (al menys parcialment) "mereixen" morir. No hi ha històries que involucrin gent innocent sent assassinada. Majorment en els últims volums, Golgo sol aparèixer en un panell o dues d'històries de 150 pàgines.
L'origen de Golgo 13 és un complet misteri, la seva edat i lloc de naixement són desconeguts. Diversos episodis han tractat de respondre aquest misteri, però la sèrie acaba amb una nota d'incertesa que no té sentit si la història fos veritable. Algunes teories diuen que Golgo 13 és: japonès, japonès-americana, xinès, xinès-nord-americà, japonès-rus o una altra ascendència asiàtica mixta. Algunes teories suggereixen que pot tenir descendents en Manchuria, però és poc probable.

## Referències

* ↑ «ゴルゴ13（さいとう・プロ） - Golgo 13 (Saito Production)» (en japonés). Saito Production. Arxivat de l'original el 24 d'octubre de 2010. [Consulta: 11 juliol 2009].
* ↑ «の作品はオンラインで購入することができます。» (en japonés). Shogakukan. Arxivat de l'original el 2015-08-05. [Consulta: 19 octubre 2016].
* ↑ «Golgo 13, El Profesional (España)». [Consulta: 12 febrer 2018].

## Enllaços externs

* Golgo 13 (manga) a Anime News Network
* Golgo 13: The Professional a Anime News Network
* Golgo 13: Queen Bee a Anime News Network
* Golgo 13 (TV) a Anime News Network
# Aroldo Bonzagni

Aroldo Bonzagni (Cento, 24 de setembre de 1887 - Milà, 30 de desembre de 1918) va ser un pintor italià, relacionat en la seva primera època amb el corrent futurista.
Nascut el 1887 a Cento, a la província de Ferrara. El 1903 es va traslladar amb la seva família a Milà, on es va inscriure a l'Accademia di Brera. Es va convertir en un amic de Boccioni, firma la primera edició del Manifest dels pintors futuristes (1910) i després, a poc a poc, s'allunya del grup (serà substituït per Balla). Molt actiu com a dissenyador i il·lustrador (cartells, il·lustració de llibres, moda, caricatures de tall polític de la propaganda de guerra). Va morir a Milà el 30 de desembre de 1918 afectat per la grip espanyola.

## Referències

* ↑ «BONZAGNI, Aroldo» (en italià). Treccani. [Consulta: 10 febrer 2024].
* ↑ Aroldo Bonzagni. Nell'espressionismo italiano (en italià). Mazzotta, juny 1988. ISBN 978-8820208523.
* ↑ Turner, Jane. The Dictionary of Art: Volume 4 (en anglès). Grove, 1996, p. 340. ISBN 978-1-884446-00-9.
# Rynagh O'Grady

Rynagh O'Grady (Dublín, 1954 - Dublín, 8 de febrer de 2021) fou una actriu irlandesa coneguda pel seu paper de Mary O'Leary en el sitcom Father Ted del Channel 4, i de Minnie Kennedy en la pel·lícula A Love Divided (1999).

## Filmografia

Filmografia:
* Breakfast on Pluto (2005)
* Ultimate Force (2002)
* The Cassidy's (2001)
* When Brendan met Trudy (2000)
* A Love Divided (1999)
* Night Train (1998)
* Father Ted (1995–1998)
* Moll Flanders (1996)
* El cim de les viudes (Widows' Peak) (1994)
* The Rector's Wife (1994)
* The Bullion Boys (1993)
* Cafè irlandès (The Snapper) (1993)
* Don't Leave Me This Way (1993)
* The Bill (1993)
* Far and Away (1992)
* The Commitments (1991)
* The Lilac Bus (1990)
* Number 10 (1983)
* Ascendancy (1982)
* Can We Get On Now, Please? (1980)
* S.O.S. Titanic (1979)
* The Stud (1978)
* Yanks Go Home (1977)
* The Glittering Prizes (1976)
* Within These Walls (1975)
* Les petites angleses (1975)
* Play for Today (1973)

## Referències

* ↑ «biografia de Rynagh O'Grady». The New York Times.
* ↑ «biografia de Rynagh O'Grady». imdb.
* ↑ «filmografia de Rynagh O'Grady». The New York Times.

## Enllaços externs

* Rynagh O'Grady - Lloc web oficial
* Hollywood.com.
# Golianovo

Golianovo és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1156 amb el nom de Gurmot. El poble nasqué de la fusió de tres viles. Segons el cens del 1910 hi vivien 842 persones (la majoria eslovacs, i una significant minoria d'hongaresos). Fins al 1919 la vila va pertànyer a Nitra, aleshores dins de l'estat de Txecoslovàquia. Entre el 1938 i el 1945 el poble es troba al límit del flanc eslovac. Després de la Segona Guerra Mundial els hongaresos foren expulsats a partir dels Decrets de Beneš.

## Referències

* ↑ «Golianovo - Okres Nitra - E-OBCE.sk». Arxivat de l'original el 2008-09-20. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ Krajčovič, Rudolf. Živé kroniky slovenských dejín skryté v názvoch obcí a miest (en eslovac). Literárne Informačné Centrum, 2005, p. 129. ISBN 9788088878995.
# Continu

«Continu» té aquests significats:
* En matemàtiques: funció contínua
* En física, una funció, variable o sistema és continu, en contraposició a discret, si entre dos punts qualssevol existeix una infinitat de punts i si, a més, té la propietat de completesa, és a dir, si la distància entre els dos punts presos mesura $d$, per a cada nombre entre 0 i $d$ podem trobar un punt la distància del primer mesuri exactament a aquest nombre. És el cas, per exemple, dels nombres reals, així com l'espaitemps, segons la relativitat.
Des del punt de vista topològic, en física es parla de continu per referir-se a un subconjunt connex de l'espai euclidià.
Prové del llatí continŭus

## Vegeu també

* Conjunt
* Continuïtat (matemàtiques)
* Hipòtesi del continu
Viccionari
# Catedral de Southwark

La catedral de Southwark a Southwark, Londres, és una església anglicana situada a la vora sud del riu Tàmesi a prop del pont de Londres. La seva existència es documenta des del segle xi. Al segle xii va esdevenir una canònica augustiniana i ho va seguir sent fins al segle xvi, arran de la creació de l'església anglicana. Posteriorment va servir com a església parroquial. No va ser declarada catedral fins al 1905. És l'església mare de la diòcesi anglicana de Southwark. Ha sigut un lloc de veneració cristiana des de fa més de 1.400 anys i és la catedral gòtica més antiga de Londres.
Algunes parts de l'edifici conserven elements medievals que es remunten als segles xii i xiii però la major part de l'edifici es pot considerar d'estil neogòtic arran de la reconstrucció duta a terme entre 1890 i 1897,
A l'interior destaca el retaule de l'altar major (segle xvi) i diverses tombes entre les quals la el poeta John Gower o l'efígie de fusta d'un cavaller de finals del segle xiii, John Harvard, fundador de la Universitat Harvard (Estats Units), i que fou batejat aquí l'any 1607 hi té una capella dedicada.
Als vitralls es mostren personatges de les obres de teatre de Shakespeare. William Shakespeare no està enterrat a la catedral, però una figura d'alabastre recorda les seves obres a Southwark.
La catedral ha estat recentment restaurada gràcies a un programa de reforma milionari.
La línia de ferrocarril que va de l'estació de London Bridge a l'estació de Cannon Street passa a la vora de la catedral, bloquejant la vista des de la cara sud. Al davant hi ha el mercat de Borough.

## Referències

* ↑ Pepin, David. Cathedrals of Britain (en anglès). Oxford: Shire Publications, 2016, p. 206. ISBN 9781784420499.

## Enllaços externs

* Catedral de Southwark - Lloc web oficial