OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Learcos l'usurpador

Learcos l'usurpador (en grec antic Λέαρχος, Learkhos) fou rei de Cirene durant un temps, cap a l'any 544 aC.
Era germà o amic de Arcesilau II el cruel, al que va assassinar i es va proclamar rei. La vídua d'Arcesilau, la reina Erixo, va dirigir la reacció dels lleials i va aconseguir venjar la mort del seu marit i assassinar Learcos, i va proclamar rei al seu fill (i fill d'Arcesilau III) Batos III.

## Referències

* ↑ 2.Arcesilaus II a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 447
# Cajal (cràter)

Cajal és un petit cràter lunar d'impacte, de 9 km de diàmetre, que es troba a la part nord del Mare Tranquilitatis. Relativament aïllat, és a mig camí entre Sinas (al sud) i Vitruvius (al nord).
És una formació circular, amb forma de copa, que jau al sud-est del cràter negat de lava Jansen. Al nord-oest hi ha un conjunt de crestes arrugades denominades Dorsa Barlow.
Fou anomenat en memòria del doctor i premi Nobel Santiago Ramón y Cajal.

## Vegeu també

* Annex: cràters de la Lluna.
* Selenografia.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.
# Quars fumat

El quars fumat és una varietat translúcida de quars, de color fosc, normalment gris. El seu color és el resultat de la irradiació natural o artificial del quars lletós, el qual conté alumini. La seva claredat pot anar des de completament transparent fins a gairebé opaca. És dicroic (de groc-marró fosc a marró vermellós clar) quan es veu sota llum polaritzada.
Quan el quars és completament negre, o d'una tonalitat marronosa molt fosca, se'l coneix amb el nom de quars morió, o morión. Aquest terme també s'empra com a sinònim de quars fumat en diversos idiomes, com el danès, el polonès o l'espanyol. A Escòcia és conegut com a Cairngorm, on s'utilitza en joieria i com a decoració dels kilts i dels mànecs dels sgian dubh.
Va ser emprat al segle xii a la Xina per a la fabricació d'ulleres de sol, en forma de panells plans.

## Referències

* 1 2 «Smoky Quartz» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 novembre 2015].
* ↑ «Morion». Mindat. [Consulta: 27 juliol 2015].
* ↑ Joseph Needham, Science & Civilisation in China (Cambridge, England: Cambridge University Press, 1962), volume IV, part 1, page 121.
# Sobino

Sobino (en rus: Собино) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 11 habitants. Pertany al districte municipal de Iúriev-Polski. Pertany al districte municipal de Koltxúguino.

## Referències

* ↑ «Владимирская губерния. Список населенных мест по сведениям 1859 года.». Arxivat de l'original el 2019-01-14.
* ↑ «Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии : Вып. 2-4 / сост. В. Добронравов. Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897.». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Otway

Otway és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 86 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Otway tenia 86 habitants, 40 habitatges, i 26 famílies. La densitat de població era de 150,9 habitants per km².
Dels 40 habitatges en un 17,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,5% hi vivien parelles casades, en un 12,5% dones solteres, i en un 35% no eren unitats familiars. En el 35% dels habitatges hi vivien persones soles el 20% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,3% tenia menys de 18 anys, un 14% entre 18 i 24, un 23,3% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 25,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.500 $ i la renda mediana per família de 35.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.500 $ mentre que les dones 25.625 $. La renda per capita de la població era de 12.966 $. Aproximadament l'11,5% de les famílies i el 14,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Otway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Otway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# San Vito sullo Ionio

San Vito sullo Ionio (en calabrès Santu Vitu) és un municipi italià, situat a la regió de Calàbria i a la província de Catanzaro. L'any 2023 tenia 1613 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1r gener 2017 | 1r gener 2018 | 1r gener 2023 |
| 1.826 | 1.779 | 1.613 |

## Administració

Llista d'alcaldes i alcaldesses :
| Dates mandat | Nom de l'alcalde/ssa | Causa finalització |

## Referències

* ↑ Dizionario Di Toponomastica: Storia E Significato Dei Nomi Geografici Italiani. Garzanti, 1990.
# Nõmme

Nõmme és un dels vuit districtes administratius (en estonià linnaosa) de Tallinn. Té una extensió de 29,17 km² i compta amb una població l'any 2023 de 37.497 habitants.
Alhora Nõmme es divideix en 10 subdistrictes o barris (en estonià asum): Hiiu, Kivimäe, Laagri, Liiva, Männiku, Nõmme, Pääsküla, Rahumäe, Raudalu iVana-Mustamäe.
El districte és en gran part una àrea suburbana de classe mitja, que consisteix principalment en cases particulars dels anys 1920 i 1930. De vegades se l'anomena la "ciutat forestal".
Aquest districte aculldiversos llocs d'interès històric, com ara el castell de Glehn, l'escultura de Kalevipoeg, el cinema Victoria Palace i el mercat de Nõmme. Altres llocs d'interès importants inclouen el turó de Vanaka, la torre de salt d'esquío el pantà de Pääsküla.

## Història

Nõmme va ser fundada el 1873 per Nikolai von Glehn propietari de la casa pairal de Jälgimäe. Fins a principis de segle XX Nõmme es va desenvolupar només com a destinació d'estiueig i excursions. El desenvolupament va començar al voltant de l'estació de ferrocarril. El 1926 se li van concedir els drets de ciutat, però al començament de l'ocupació soviètica el 1940, es va fusionar amb Tallinn i segueix sent un dels vuit districtes de la ciutat. La reforma administrativa del 1993 va concedir l'autogovern del districte.

## Esport

El districte és la seu del club de futbol Nõmme Kalju FC.

## Galeria d'imatges

* Castell de Glehn.
* Nõmme Gymnasium (escola de secundària)
* Pub Hiiu Õlletuba.
* Centre Nõmme.
* Pantà de Pääsküla.

## Referències

* ↑ «Tallinna elanike arv» (en anglès). Tallinn.ee. [Consulta: 14 juliol 2023].
* ↑ «Statistics Estonia closes the map application» (en anglès). Statistics Estonia. [Consulta: 14 juliol 2023].
* ↑ «Nõmme» (en estonià). Tallinn.ee. [Consulta: 14 juliol 2023].
* ↑ «Nõmme ajalugu». Tallinn.ee. Arxivat de l'original el 28 setembre 2008. [Consulta: 14 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Nõmme - Lloc web oficial
# Nematolebias

Nematolebias és un gènere de peixos de la família Rivulidae i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Taxonomia

* Nematolebias myersi (Carvalho, 1971)
* Nematolebias papilliferus (Costa, 2002)
* Nematolebias whitei (Myers, 1942)

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Laureana di Borrello

Laureana di Borrello és un comune (municipi) de la Ciutat metropolitana de Reggio de Calàbria, a la regió italiana de Calàbria, situat a uns 60 km al sud-oest de Catanzaro i a uns 60 km al nord-est de Reggio de Calàbria. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 5.005 habitants.
Laureana di Borrello limita amb els municipis següents: Candidoni, Serrata, San Pietro di Caridà, Feroleto della Chiesa, Galatro, Rosarno i San Calogero.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 8 febrer 2020].
# Sobirana (Balsareny)

Sobirana és una masia del municipi de Balsareny (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Mas d'estructura molt irregular a causa de les diverses ampliacions que ha sofert i que li donen una forma molt complexa. La part principal, de tres plantes, es troba encarada a migdia. La façana té un portal de mig punt adovellat, les finestres de la primera planta són també adovellades i les obertures de la planta superior són balcons amb barana de fusta. Té l'església de Sant Ramon de Sobirana adossada a llevant. Entre aquestes dues construccions hi ha una galeria estreta acabada amb un bonic pou de planta circular. Una lliça tanca el conjunt.

## Història

L'indret és documentat des del segle x, i l'església des del segle xii. El mas, així com l'església de Sant Ramon de Sobirana, pertany als Canonges de la Seu de Manresa. El mas, desenvolupat a recés de l'església, pel que es pot observar, és el resultat de diverses transformacions del que havia estat l'antiga rectoria.

## Referències

* 1 2 «Sobirana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 desembre 2014].
Viccionari
# Francis Koumba

Francis Koumba (Libreville, 16 de juliol de 1974) és un exfutbolista del Gabon de la dècada de 1990.
Fou internacional amb la selecció de futbol del Gabon. Pel que fa a clubs, destacà a SC Vila Real.

## Referències

* ↑ Francis Koumba a Worldfootball (polonès)
* ↑ Francis Koumba a National-Football-Teams.com (anglès)
# Marc Peduceu Priscí

Marc Peduceu Priscí (en llatí Marcus Peducaeus Priscinus) va ser un magistrat romà que va viure a finals del segle i i principis del segle ii, sota els emperadors Domicià, Nerva, Trajà i Hadrià. Era fill probablement de Corneli Prisc.
Va ser nomenat cònsol per voluntat de Trajà l'any 110 junt amb Servi Corneli Escipió Salvidiè Òrfit (Servius Cornelius Scipio Salvidienus Orfitus). Entre els anys 124 i 125, ja sota Hadrià, va ser procònsol de la província romana d'Àsia.
Va tenir un fill, Marc Peduceu Estolga Priscí, que va ser cònsol l'any 141.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 165.
# Nóvoie Seló

Nóvoie Seló - Новое Село (rus) - és un poble del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la riba del riu Beissujok Dret, afluent del riu Beissug, a 36 km a l'est de Briukhovétskaia i a 99 km al nord de Krasnodar, la capital.
# Nematolebias myersi

Nematolebias myersi és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Leptodactylodon bueanus

Leptodactylodon bueanus és una espècie de granota que viu al Camerun.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Amiet, J.-L. 2004. Leptodactylodon bueanus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Falcaria

Falcaria és un gènere de arnes pertanyents a la subfamília Drepaninae. Va ser descrit per Adrian Hardy Haworth per primera vegada el 1809. Els seus pedipalps són esvelts i no arriben més enllà dels front. Antenae bipectinate (com una pinta com a les dues cares) en ambdós sexes fins a prop de l'àpex.

## Taxonomia

* Falcaria lacertinaria Linnaeus, 1758
* Falcaria bilineata Packard, 1864

## Referències

* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; et al. «Falcaria» (en anglès). The Global Lepidoptera Names Index. Natural History Museum, 2003.
* ↑ Hampson, G. F. The Fauna of British India, Including Ceylon and Burma: Moths Volume III (en anglès). Taylor and Francis, 1895 (Biodiversity Heritage Library).
# Josep Viñas i Cuadras

Josep Viñas i Cuadras (Badalona, 1803-1875) va ser un polític i terratinent català, que va ser alcalde de Badalona entre 1856 i 1865.
Fill únic de Joan Viñas i Arquer i de Caterina Cuadras i Basté. Residia i va ser propietari de la masia de Can Viñas, actualment desapareguda. Entre 1828 i 1835 va ser secretari municipal de Badalona. Ideològicament, va ser un carlí convençut. Segons informació que recull l'historiador Josep M. Cuyàs, va ser secretari de Carles Maria Isidre de Borbó durant la primera guerra carlina, entre 1833 i 1840 i després va marxar a Cuba, on va fer fortuna gràcies a plantacions de tabac.
Al voltant de 1850 va tornar a Badalona i poc després va morir el seu pare, heretant la casa i les terres de la família, situades a la riera de Canyet i als veïnats de Sistrells i Llefià. Es desconeix si va abandonar mai les postures tradicionalistes, tot i que durant el darrer període del regnat d'Isabel II es va apropar a la Unió Liberal. Després de ser uns anys jutge de pau de Badalona, va ser nomenat alcalde de la vila el novembre de 1856, càrrec que va mantenir fins al 1865. Després també va ser jutge municipal, fins a 1868, quan la Junta Revolucionària, posterior a la revolució de Setembre, va destituir-lo. Durant el seu mandat al consistori es va aprovar el projecte del nou edifici de l'Ajuntament, que va realitzar Francisco de Paula del Villar y Lozano, que tradicionalment es deia que s'havia inspirat en el de la població cubana de Santa Clara, on es diu que Viñas tenia propietats. Tanmateix, Villar va modificar, de fet, un projecte per a casa consistorial de Sant Cugat del Vallès, obra d'Elies Rogent. A banda de l'activitat política, va ser apoderat del banquer Evarist Arnús en les gestions de la mina d'aigua de la seva finca.
Solter fins als 62 anys, el 23 de novembre de 1865 es va casar amb Maria Guardiola i Muñoz, que tenia 35 anys. El matrimoni no va tenir descendència, i a la mort de Viñas, el 16 de març de 1875, els seus béns van passar al seu cosí, Josep Viñas i Milà, per bé que va llegar-ne una part a la vídua, que va mantenir-se a Can Viñas a condició de mantenir la viduïtat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Palacio Serra, Francesc «L'Ajuntament de Badalona des de l'establiment de l'estat liberal fins a la Revolució de Setembre (1835-1868)». Carrer dels Arbres, 2020, pàg. 148, 154.
* 1 2 3 Abras Pou, 1998, p. 89.

## Bibliografia

* Abras Pou, Margarida. Els cementiris de Badalona. Badalona: Ajuntament de Badalona, 1998.
# Marc Perpenna (cònsol 130 aC)

Marc Perpenna (en llatí: Marcus Perpenna o Perperna) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Perpenna.
Va ser pretor l'any 135 aC i va dirigir la guerra contra els esclaus a Sicília i pels avantatges que va obtenir li van concedir una ovació quan va arribar a Roma.
Va ser cònsol el 130 aC i segons alguns autors el van elegir cònsol abans d'obtenir la ciutadania romana. Valeri Màxim diu que el seu pare, ja mort el fill, va ser condemnat sota la llei Papia per haver falsejat els seus drets de ciutadania. El seu col·lega al consolat era Gai Claudi Pulcre. Va ser enviat a Àsia per lluitar contra Aristònic de Pèrgam, que havia derrotat a un dels cònsols de l'any anterior, Publi Licini Cras. Perpenna aviat va acabar la guerra. Va derrotar a Aristònic en la primera batalla, i tot seguit va assetjar Estratonicea, on Aristònic havia fugit. La ciutat es va rendir per la fam i el pretendent va caure en mans del cònsol.
Perpenna no va poder celebrar el triomf que segurament li havien concedit, ja que va morir poc després a la vora de Pèrgam, abans de retornar a Roma l'any 129 aC. Aquest Perperna va ser qui va concedir el dret d'asil al temple de Diana a la ciutat de Hierocesarea a Lídia.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology: Vol.III. Londres: John Murray, 1876, p. 202.
# Campionat d'Europa de futsal UEFS femení 2004

El Campionat d'Europa de futsal UEFS femení 2004 es va disputar a Volgograd (Rússia) del 12 al 16 de maig de 2004, amb la participació de sis seleccions nacionals. Rússia es va proclamar campiona per segona vegada.

## Participants

Grup A :
* Armènia
* Catalunya
* Bèlgica
Grup B :
* Belarús
* Rússia
* Ucraïna

## Fase Regular

Llegenda
En les taules següents:
| Pts = Punts totals PJ = Partits jugats PG = Partits guanyats PE = Partits empatats PP = Partits perduts | GF = Gols a favor GC = Gols en contra DG = Diferència de gols (GF-GC) Ressaltat en verd = Equip classificat per a semifinals. |

### Grup A

| GRUP A | Pts | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG |
| Catalunya | 6 | 2 | 2 | 0 | 0 | 11 | 2 | +9 |
| Bèlgica | 3 | 2 | 1 | 0 | 1 | 9 | 5 | +4 |
| Armènia | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 4 | 17 | -13 |
| 12 de maig |
| 12 de maig | Catalunya | 9-1 | Armènia | Volgograd |
| 12 de maig | Berta (2) Xiqui (2) Montse (2) | | | Volgograd |
| 13 de maig |
| 13 de maig | Armènia | 3-8 | Bèlgica | Volgograd |
| 14 de maig |
| 14 de maig | Bèlgica | 1-2 | Catalunya | Volgograd |
| 14 de maig | Ebnodaghe 39' | | Berta 7' Clara 22' | Volgograd |

### Grup B

* GRUP B
* Rússia
* Ucraïna
* Belarús
| 12 de maig |
| 12 de maig | - | Volgograd |
| 13 de maig |
| 13 de maig | - | Volgograd |
| 14 de maig |
| 14 de maig | - | Volgograd |

## Fase Final

| Semifinals | Semifinals | | | Final | Final |
| 15 de maig | 15 de maig | 15 de maig | 15 de maig | 15 de maig | 15 de maig |
| Catalunya | 2 | |
| Ucraïna | 1 | |
| | | | | 16 de maig | 16 de maig |
| | | | | Catalunya | 0 |
| | | | | Rússia | 2 |
| | | | | Tercer lloc | Tercer lloc |
| 15 de maig | 15 de maig | | | 16 de maig | 16 de maig |
| Bèlgica | | | | Ucraïna | |
| Rússia | | | | | Bèlgica |
Semifinals
| 15 de maig |
| 15 de maig | Catalunya | 2-1 | Ucraïna | Volgograd |
| 15 de maig | Xiqui 34', 49' | | Adruxenko 1' | Volgograd |
| 15 de maig |
| 15 de maig | Rússia | - | Bèlgica | Volgograd |
5è i 6è llocs
| 15 de maig |
| 15 de maig | Belarús | - | Armènia | Volgograd |
3r i 4t llocs
| 16 de maig |
| 16 de maig | Ucraïna | - | Bèlgica | Volgograd |
FINAL
| 16 de maig | Catalunya | 0-2 | Rússia | Paczków |
| 16 de maig | | | Lievinova 37' Atanasova (39') | Paczków |

## Classificació final

Classificació final :
| | Rússia |
| | Catalunya |
| | Ucraïna |
| 4. | Bèlgica |
| 5. | Belarús |
| 6. | Armènia |

## Referències

* ↑ «Bèlgica, primer rival». El 9 Esportiu, 25-04-2004.
* ↑ «Catalunya derrota Armènia (9-1) en el primer partit de l'Europeu». El 9 Esportiu, 14-05-2004.
* ↑ «Catalunya-Ucraïna, en semifinals». El 9 Esportiu, 15-05-2004.
* ↑ «Catalunya jugarà la final contra Rússia». El 9 Esportiu, 16-05-2004.
* ↑ «No guanyen contra Rússia». El 9 Esportiu, 17-05-2004.

## Vegeu també

* Unió Europea de Futbol Sala
* Campionat d'Europa de futsal de la UEFS femení

## Enllaços externs

* Lloc web de la UEFS
* Informació de la UEFS
# Nematolebias whitei

Nematolebias whitei és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Leiocassis poecilopterus

Leiocassis poecilopterus és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tailàndia, Malàisia i Indonèsia.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sencha Agta

Sench Agde (en francès Saint-Chaptes) és un municipi francès del departament del Gard, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard