# Adoniran Barbosa

Adoniran Barbosa, nom artístic de João Rubinato (6 d'agost de 1910—23 de novembre de 1982), va ser un famós cantant i compositor brasiler de samba tradicional.

## Biografia

Fill dels immigrants italians Ferdinando i Emma Rubinato, va abandonar l'escola, perquè no li agradava l'estudi i necessitava treballar per ajudar la seva nombrosa família (composta per set germans). Als 14 anys aconsegueix la seva primera feina com a repartidor d'olles a la ciutat de Jundiaí, a la qual la seva família s'havia mudat, buscant resoldre problemes financers. Després d'això es muden a Santo André i finalment a Sao Paulo. Després va ser també paleta, encarregat d'estacionament, mosso i obrer metal·lúrgic entre altres treballs.

## Carrera artística

El Grup "Demônios da Garoa" va ser el gran intèrpret de les seves composicions, principalment les sambes que citaven diversos llocs de la ciutat de São Paulo com ser els barris de Jaçanã ("Trem das Onze"), Brás ("Samba do Arnesto"), i Avinguda São João ("Iracema"). Elis Regina va gravar "Iracema" i "Tiro ao Álvaro", poc abans de la mort de tots dos que traspassaven gairebé en la mateixa època. Considerat el nom més important del samba paulistana, Adoniran va retratar la capital i la seva idiosincràsia.
A la ràdio va ser famós el seu personatge Charutinho. A més de les pel·lícules dels anys 50 i anys 60, tals com Candinho, el llargmetratge de 1953 de Mazzaropi, va participar com a actor als anys 70 de telenovel·les de la TV: "Tupi" i "Mulheres d'Areia", en la qual feia un personatge que es deia autor dels sambes d'Adoniran.

## Composicions seleccionades

    Malvina, 1951
    Saudosa maloca, 1951
    Joga a chave, amb Osvaldo Moles 1952
    Samba do Arnesto, 1953
    Pra que chorar, amb Matilde de Lutiis
    A garoa vem descendo, amb Matilde de Lutiis
    As mariposas, 1955
    Iracema, 1956
    Apaga o fogo Mané, 1956
    Bom-dia tristeza, 1958
    Abrigo de vagabundo, 1959
    No morro da Casa Verde, 1959
    Prova de carinho, 1960
    Tiro ao Álvaro, amb Osvaldo Moles 1960
    Luz da Light, 1964
    Trem das Onze, 1964
    Agüenta a mão, 1965
    Samba Italiano, 1965
    Tocar na banda, 1965
    Pafunça, amb Osvaldo Moles 1965
    O casamento do Moacir, 1967
    Mulher, patrão e cachaça, 1968
    Vila Esperança, 1968
    Despejo na favela, 1969
    Fica mais um pouco, amor, 1975
    Acende o candieiro, 1972
    Uma Simples Margarida (Samba do Metrô)
    Já Fui uma Brasa
    Rua dos Gusmões
Adoniran també va deixar 90 lletres de cançons inèdites, que estan sent pòstumament posades a música per diversos compositors.

## Referències

* ↑ «Adoniran Barbosa» (en portuguès brasiler). Diccionario Cravo Albin De Música Popular Brasilera. [Consulta: 12 febrer 2022].
* ↑ «Adoniran Barbosa» (en anglès). allmusic.com. [Consulta: 12 febrer 2022].
* ↑ Dunn, Christopher. Brutality Garden: Tropicália and the Emergence of a Brazilian Counterculture (en anglès). UNC Press Books, 2001, p. 198. ISBN 978-0-8078-4976-7.
* ↑ Gorelik, Adrián; Peixoto, Fernanda Arêas. Ciudades sudamericanas como arenas culturales: Artes y medios, barrios de élite y villas miseria, intelectuales y urbanistas: cómo ciudad y cultura se activan mutuamente (en castellà). Siglo XXI Editores, 2019-11-20. ISBN 978-987-629-661-8.
* ↑ Rocha, Francisco. Adoniran Barbosa: o poeta da cidade : trajetória e obra do radioator e cancionista, os anos 50 (en portuguès brasiler). Atelie Editorial, 2002, p. 141. ISBN 978-85-7480-114-8.
* ↑ Silva, Walter. Vou te contar: histórias de música popular brasileira (en portuguès brasiler). Conex, 2002, p. 38. ISBN 978-85-88953-05-5.

## Enllaços externs

* Adoniran Barbosa Arxivat 2006-01-16 a Wayback Machine.-(portuguès)