OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El Riuferrer

El Riuferrer, o Riu Ferrer és un torrent de la Catalunya del Nord, d'orientació oest - est, però lleugerament inclinat cap al sud. És un curs d'aigua de la comarca del Vallespir, de règim torrencial, que neix en els contraforts sud-orientals del Massís del Canigó, en el terme comunal de Cortsaví, travessa tot aquest terme i tot seguit entre en el d'Arles, on s'aboca en el Tec.
Els seus quilòmetres, aproximadament, de recorregut discorren pels dos termes esmentats, als peus del Canigó. El seu curs marca una vall molt clara en el sector occidental dels Aspres i nord-occidental del Vallespir.
Es forma en el vessant oriental del Puig del Roc Negre, just al nord de la Barraca del Faig, per la unió dels còrrecs de la Jaça d'en Marc i de l'Ós, a la zona del Bosc Domanial de l'Alt Vallespir, i davalla cap a llevant, fent moltes giragonses a causa de l'orografia accidentada que travessa, mentre que, alhora, es va decantant molt a poc a poc cap al sud. Tanmateix, a causa dels seus meandres, en alguns trams agafa la direcció nord-est. Passa al nord del poble de Cortsaví, i poc després deixa el terme de Cortsaví i entra en el d'Arles. La zona d'Arles per on passa el Riuferrer és el tros de vall on es troba l'església de Sant Pere de Riuferrer i, tal vegada, la cellera que s'havia format en el seu entorn. Finalment, aflueix en el Tec al costat sud-oest de la vila d'Arles.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «8 - Arles i 49 - Cortsaví». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Arles i Cortsaví». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.

## Referències

* ↑ La vall del Riuferrer en els ortofotomapes de l'IGN
# Ophioscion typicus

Ophioscion typicus és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 30 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja principalment gambes i d'altres invertebrats bentònics.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic oriental: des de Panamà fins al nord de Colòmbia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1863. Descriptive enumeration of a collection of fishes from the western coast of Central America, presented to the Smithsonian Institution by Captain John M. Dow. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 15. 162-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Gill, T. N., 1863. Descriptive enumeration of a collection of fishes from the western coast of Central America, presented to the Smithsonian Institution by Captain John M. Dow. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 15: 162-174.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Chao, L.N., 1995. Sciaenidae. Corvinas, barbiches, bombaches, corvinatas, corvinetas, corvinillas, lambes, pescadillas, roncachos, verrugatos. p. 1427-1518. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para identificación de especies para los fines de la pesca. Pacífico Centro-oriental. 3 volums. 1813 p.
* ↑ Chao, L.N., 1995.
* ↑ Béarez, P., 1996. Lista de los peces marinos del Ecuador continental. Rev. Biol. Trop. 44(2):731-741.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Maurici Mirosa

Maurici Mirosa obtingué el benefici de Sant Miquel de la basílica de Castelló d’Empúries l’any 1764, els orígens del qual daten de 1345. Va dimitir aquell mateix any i va ser succeït per Agustí Ciurach.

## Referències

* ↑ Gregori i Cifré, Josep M.; Salgado Cobo, Elena «La Capella de música de Santa Maria de Castelló d'Empúries i els compositors del seu fons musical». Fons de la basílica de Santa Maria de Castelló d'Empúries, 2013.
# Jesús Capitán Prada

Jesús Capitán Prada, més conegut com a Capi (Camas, 26 de març de 1977) és un exfutbolista andalús, que jugava com a migcampista. Va ser quatre cops internacional amb la selecció espanyola.
Després de passar per l'equip de la seua ciutat natal, s'incorpora a les categories inferiors del Reial Betis. Al club sevillà militarà tota la seua carrera, tret d'una cessió el Granada CF. La temporada 96/97 debuta amb el primer equip, però la consolidació no arribaria fins a la temporada 00/01, l'any del retorn a Primera.
Va guanyar la Copa del Rei del 2004.
Amb la selecció espanyola de futbol ha estat quatre vegades internacional el 2002, sota les ordres de José Antonio Camacho.
# Usseglio

Usseglio (arpità Usei, piemontès Ussèj) és un municipi italià, situat a la ciutat metropolitana de Torí, a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 232 habitants. Està situat a la Vall de Viù (Valls de Lanzo), una de les Valls arpitanes del Piemont. Limita amb els municipis de Balme, Bessans (Savoia), Bruzolo, Bussoleno, Chianocco, Condove, Lemie, Mompantero i Novalesa.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2000- | Domenico Perino Bert | Llista cívica |
# Westvoorne

Westvoorne és un municipi de la província d'Holanda Meridional, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 14.093 habitants repartits sobre una superfície de 97,52 km² (dels quals 44,22 km² corresponen a aigua).

## Centres de població

Oostvoorne, Rockanje, i Tinte.

## Enllaços externs

* www.westvoorne.nl
# Eppe-Sauvage

Eppe-Sauvage és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 236 habitants. Limita amb els municipis de Moustier-en-Fagne, Montbliart (Bèlgica), Sivry (Bèlgica), Willies i Clairfayts.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 307 | 335 | 264 | 231 | 248 | 227 | 236 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1977-2001 | Gilbert Tilmant | |
| 2001- | Viviane Desmarchelier | |

## Galeria d'imatges

* Monument als Morts
* Església
* Interior de l'església
* Tríptic
* Església de Chaire
* Representació de l'Abadia de Lobbes
# El Risclaire

El Risclaire és un afluent per la dreta del Torrent de les Canals de Catllaríque transcorre pel terme municipal de Fígols i per les Canals de Catllarí, enclavament del municipi de Montmajor.

## Termes municipals per on transcorre

Des del seu naixement, el Risclaire passa successivament pels següents termes municipals.
Municipis :
| | Longitud (en m.) | % del recorregut |
| Per l'interior del municipi de Fígols | 1.945 | 61,14% |
| Per l'interior del municipi de Montmajor | 1.236 | 38,86% |

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del Risclaire està integrada per un total de 5 cursos fluvials. D'aquests, 4 són subsidiaris de 1r nivell de subsidiarietat. La totalitat de la xarxa suma una longitud de 5.234 m.
Pel que fa a la seva distribució per municipis, pel terme municipal de Fígols n'hi transcorren 3.951 metres i els restants 2.280 metres ho fan pel de Montmajor.
Xarxa hidrogràfica del Risclaire :
| Nom/Codi del corrent fluvial | Coordenades del seu origen | longitud (en metres) |
| El Risclaire | 42° 8′ 51.40″ N, 1° 45′ 33.69″ E﻿ / ﻿42.1476111°N,1.7593583°E﻿ / 42.1476111; 1.7593583 | 3.181 |
| D1 | 42° 9′ 21.79″ N, 1° 45′ 37.57″ E﻿ / ﻿42.1560528°N,1.7604361°E﻿ / 42.1560528; 1.7604361 | 670 |
| D2 | 42° 9′ 17.29″ N, 1° 45′ 16.14″ E﻿ / ﻿42.1548028°N,1.7544833°E﻿ / 42.1548028; 1.7544833 | 149 |
| D3 | 42° 9′ 34.89″ N, 1° 45′ 12.27″ E﻿ / ﻿42.1596917°N,1.7534083°E﻿ / 42.1596917; 1.7534083 | 684 |
| D4 | 42° 9′ 30.38″ N, 1° 45′ 33.07″ E﻿ / ﻿42.1584389°N,1.7591861°E﻿ / 42.1584389; 1.7591861 | 550 |

## Perfil del seu curs

Perfil del curs del Risclaire :
| Recorregut (en m.) | Altitud (en m.) | Pendent |
| 0 | 1.774 | - |
| 250 | 1.710 | 25,6% |
| 500 | 1.664 | 18,4% |
| 750 | 1.641 | 9,2% |
| 1.000 | 1.620 | 8,4% |
| 1.250 | 1.580 | 16,0% |
| 1.500 | 1.541 | 15,6% |
| 1.750 | 1.504 | 14,8% |
| 2.000 | 1.454 | 20,0% |
| 2.250 | 1.422 | 12,8% |
| 2.500 | 1.392 | 12,0% |
| 2.750 | 1.364 | 11,2% |
| 3.000 | 1.323 | 16,4% |
| 3.181 | 1.290 | 18,2% |

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Mapa de l'ICC
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* 1 2 «Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya». Arxivat de l'original el 2010-09-22. [Consulta: 27 maig 2010].
# Ophir

«Ophir» té aquests significats:
* Ophir (característica d'albedo), característica d'albedo a la superfície de Mart
* Ophir (Califòrnia), comunitat no incorporada al comtat de Placer, Califòrnia
* Ophir (Colorado), població dels Estats Units a l'estat de Colorado
* Ophir (Utah), població dels Estats Units a l'estat de Utah
* Ophir Catenae, formació geològica del tipus catena del quadrangle Coprates de Mart
* Ophir Cavus, formació geològica de tipus cavus a la superfície de Mart
* Ophir Chasma, estructura geològica del tipus chasma a la superfície de Mart
* Ophir Optronics, empresa que desenvolupa, fabrica, i comercialitza instruments òptics de mesurament
* Ophir Planum, formació geològica de tipus planum a la superfície de Mart
# Memòria

«Memòria» té aquests significats:
* Psicologia: Memòria (psicologia) capacitat per recordar una cosa.
* Història: Memòria històrica.
* Informàtica:Memòria d'ordinador, component d'un ordinador on s'emmagatzema informació.
* Física: Memòria de materials, propietat dels materials per tornar al seu estat original.
* Documents:
** Memòria (document), document tècnic, com potser un projecte arquitectònic.
** Memòria escrita, subgènere literari didàctic.
# Korinne

Korinne (en (ucraïnès): Корінне) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 350 habitants. Pertany al districte de Nijnegorski.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 30 maig 2017].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 30 maig 2017].
# Zu Gengzhi

    En aquest nom xinès, el cognom és Zu.
Zu Gengzhi ((xinès): 祖暅之; Xinès tradicional: 祖𣈶之; pinyin: Zǔ Gèngzhī; Wade–Giles: Tsu Keng-chih, nascut ca. 450, va morir ca. 520) era un matemàtic xinès. El seu nom de cortesia era Jingshuo ((xinès); 景爍) i també se'l coneix com a Zu Geng. Va ser el fill d'un altre matemàtic xinès famós, Zu Chongzhi.
Va ser un nen molt precoç del qual s'explicaven anècdotes com que no sentia tronar quan estava estudiant o que es topava amb la gent quan caminava pel carrer perquè sempre anava pensant en alguna cosa.
Zu Geng va fer càlculs astronòmics sobre els diàmetres del Sol i de la Lluna, tot i que no gaire afortunats. El seu treball més notable va ser l'obtenció de la fórmula per determinar el volum de l'esfera, utilitzant un mètode similar al dels indivisibles de Cavalieri amb mil anys d'anticipació. No obstant, alguns autors han fet notar que les matemàtiques xineses (i orientals en general) proporciones fórmules o mètodes de càlcul, però mai demostracions, com les matemàtiques de tradició grega i occidental.

## Vegeu també

* Shen Kuo

## Referències

* ↑ Volkov, 2005, p. x.
* ↑ Straffin Jr., 1998, p. 178.
* ↑ Cullen, 2017, p. 282-283.
* ↑ Straffin Jr., 1998, p. 178-180.
* ↑ He, 2004, p. 9-15.
* ↑ Netz, 2018, p. 277.

## Bibliografia

* Cullen, Christopher. Heavenly Numbers (en anglès). Oxford University Press, 2017. ISBN 978-0-19-873311-9.
* He, Ji-Huan «Zu-Geng's axiom vs Cavalieri's theory» (en anglès). Applied Mathematics and Computation, Vol. 152, Num. 1, 2004, pàg. 9-15. DOI: 10.1016/S0096-3003(03)00529-0. ISSN: 0096-3003.
* Netz, Reviel. «Divisions, Big and Small». A: G.E.R. Lloyd, Jingyi Jenny Zhao (eds.). Ancient Greece and China Compared (en anglès). Cambridge University Press, 2018, p. 259-285. ISBN 978-1-107-08666-1.
* Straffin Jr., Philip D. «Liu Hui and the First Golden Age of Chinese Mathematics» (en anglès). Mathematics Magazine, Vol. 71, Num. 3, 1998, pàg. 163-181. DOI: 10.2307/2691200. ISSN: 0025-570X.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Zu Gengzhi» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Volkov, Alexander. «Zu Geng» (en anglès). Encyclopaedia Britannica, 2005. [Consulta: 9 març 2024].
# Txekàixevo

Txekàixevo (en rus: Чекашево) és un poble de l'óblast de Kírov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 564. Pertany al districte (raion) de Viàtskie Poliani.

## Referències

* ↑ «Varmino» (en anglès). GeoNames.
* ↑ «Схема территориального планирования Вятскополянского района Кировской области». Официальный сайт администрации Вятскополянского района.
# Víctor Pradera Larumbe

Víctor Pradera Larumbe (Pamplona, 1873 - Sant Sebastià, 6 de setembre de 1936) va ser un enginyer, advocat, polític i assagista tradicionalista espanyol, amb especial significació a Navarra. Fou partidari actiu de la unitat dinàstica en la monarquia d'Alfons XIII.

## Biografia

Fou elegit diputat per Tolosa (1899 i 1901) i per Pamplona (1918) i vocal del Tribunal de Garanties Constitucionals (1933).
Seguidor del tradicionalista Juan Vázquez de Mella, el va seguir en l'escissió del carlisme que va liderar aquest el 1919 per fundar el Partit Catòlic Tradicionalista. Posteriorment va participar també en el Partit Social Popular i va ser soci d'Acción Española.
Les seves idees centrals giraven entorn de la unitat d'Espanya i a una concepció corporativa de la societat. Al llibre Fernando el Católico y los falsarios de la historia (1925) exposa la seva opinió sobre la conquesta de Navarra. La seva obsessió va ser el perill que, al seu judici, representaven els nacionalismes perifèrics. Va combatre activament el nacionalisme basc, es va oposar l'Estatut Basco-Navarrès i va contribuir al naixement del antibasquisme polític a Navarra, per la qual cosa es va enfrontar fortament als sectors carlins anticentralistes.
Membre del Bloque Nacional, l'inici de la Guerra Civil espanyola el va sorprendre a Sant Sebastià, on fou empresonat i afusellat per milícies anarquistes amb el seu fill Javier el 6 de setembre de 1936. A títol pòstum Franco li va concedir el Comtat de Pradera.
L'historiador carlista Melchor Ferrer, en la seva Historia del Tradicionalismo Español va ser molt crític amb la trajectòria política i llegat ideològic de Pradera.

## Referències

* ↑ López Antón, José Javier. Escritores carlistas en la cultura vasca, 1999, p. 305.

## Enllaços externs

* Víctor Pradera Larumbe.
* Víctor Pradera a l'Enciclopèdia Basca Auñamendi
# Es Pujol

Es Pujol és una possessió del nord del terme municipal de Llucmajor, Mallorca, situada al vessant del migjorn del puig de Randa, i confronta amb Son Casesnoves, Son Dragó i s'Aresteta. El 1578 pertanyia a l'honor Francesc Salvà, tenia casa i era dedicada al conreu de cereals, així com a la ramaderia ovina. El 1702 era propietat d'Antoni Salvà, de la mateixa família dels Salvà.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 14. Palma: Promomallorca, p. 85. ISBN 84-8661702-2.
# El Girbau de Baix

El Girbau de Baix, o El Girbau Jussà, és una masia del terme municipal de Granera, al Moianès. Pertany a la parròquia de Sant Martí de Granera. Està inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Situació

Està situada a 700 metres d'altitud al nord-oest del terme, al costat sud del Girbau de Dalt, al nord-oest del poble de Granera. És a la dreta del torrent del Girbau, en el vessant occidental de la muntanya del Castellar. S'hi accedeix des de Granera pel camí de Monistrol de Calders a Granera. Passada la masia de Bigues, a 850 metres del poble, hom arriba a les roques de Caldat; des d'aquest lloc arrenca un camí cap al nord-est que fa la volta a la capçalera del torrent de Caldat i tot seguit a la part alta del torrent del Girbau. Al costat nord d'aquest torrent es troben les dues masies del Girbau, el Girbau de Dalt i el Girbau de Baix, on arriba en 2,3 quilòmetres més.

## Arquitectura

Està format per tres cossos diferents degut a possibles ampliacions. La part central consta de planta baixa i pis, és coberta a doble vessant i el carener és paral·lel a la façana. La porta d'accés està formada per estretes dovelles que donen lleugeresa al conjunt. Els dos finestrals de sobre estan fets de pedres, amb una al mig separant-les. La llinda d'una de les finestres té dos petits arcs conopials, i es pot apreciar un gravat a l'arc. Al mig hi ha una creu. L'ampit és simple. Els cossos laterals afegits són coberts a un vessant. Les finestres estan treballades en pedra i la llinda té gravat un petit arc conopial.
Dins la casa, a mà esquerra, es troba la cuina i les quadres. La sala de dalt conserva dues finestres amb festejadors, les portes laterals són baixes, de pedra i amb llinda d'una sola peça. Entre la finestra amb festejadors i una de les portes laterals es troba un rentamans format per pilars adossats a la paret que sostenen un arc de mig punt. Es pot observar la decoració a dau de les motllures laterals. Hi ha diferents annexes, possiblement les quadres i la pallissa.

## Vegeu també

* El Girbau de Dalt
* Topònims de Granera

## Referències

* 1 2 «El Girbau de Baix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Megalonibea fusca

Megalonibea fusca és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 143 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i bentopelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar de la Xina Oriental.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Chu Y.-T., Lo Y.-L. & i H.-L. Wu, 1963. A study on the classification of the sciaenoid fishes of China, with description of new genera and species. Monographs of fishes of China. Publ. Shanghai Fish. Inst. . i-ii, 1-100.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Chu, Y.-T., Lo, Y.-L. & Wu, H.-L., 1963. A study on the classification of the sciaenoid fishes of China, with description of new genera and species. Monographs of fishes of China. Publications Shanghai Fisheries Institute: i-ii, 1-100, 40 pls.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404- 463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.
* ↑ Trewavas, E., 1977. The sciaenid fishes (croakers or drums) of the Indo-west Pacific. Trans. Zool. Soc. Lond. 33:253-541.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Eversmile, New Jersey

Eversmile, New Jersey, també coneguda com Eterna sonrisa de Nueva Jersey, és una pel·lícula argentina-britànica de comèdia dramàtica de 1989 dirigida per Carlos Sorín i protagonitzada per Daniel Day-Lewis i Mirjana Joković. Va ser escrita per Sorín, Jorge Goldenberg i Roberto Scheuer. Es va estrenar l'11 de setembre de 1989 al Festival de Cinema de Toronto, al Canadà.

## Argument resumit

Fergus O'Connell és un dentista itinerant d'origen irlandès i provinent de Nova Jersey (Estats Units), qui ofereix els seus serveis sense cap cost per a la població rural de la Patagònia, a l'Argentina. O'Connell pot permetre's això a causa del patrocini suposadament «sense compromís» d'una fundació de "concientización dental". Mentre s'està reparant la seva moto en un garage, O'Connell coneix i s'enamora d'Estela (Mirjana Joković), la filla del mecànic, qui també s'enamora d'ell. Tots dos amants tenen compromisos previs: ell està casat, i ella compromesa. No obstant això, es van plegats de totes maneres per la ruta. Després d'una sèrie d'aventures surrealistas, O'Connell descobreix que hi ha una etiqueta de preu subliminal «pegada» als seus serveis gratuïts, la qual cosa l'enfonsa en una depressió. No obstant això, Fergus decideix continuar amb el seu treball de prevenció de les càries i d'educació en salut dental, al mateix temps que s'allibera de qualsevol tipus de patrocini i intromissió empresarial. Fergus presa la seva moto i torna a proposar-li a Estela que ho acompanyi. Després de dubtar per un moment Estela accepta i tots dos parteixen, viatjant de nou per les rutes.

## Repartiment

* Daniel Day-Lewis com el Dr. Fergus O'Connell, odontòleg
* Mirjana Joković com Estela
* Gabriela Acher com a Celeste
* Julio De Grazia com a Doctor Ulisses Calvo, dentista de la Patagònia
* Ignacio Quirós com el Cap
* Miguel Ligero com el germà Félix
* Ana Maria Giunta com a Senyora del poble
* Boy Olmi com a Locutor de ràdio
* Eduardo D'Angelo com a Gerent
* Alberto Benegas com a Comissari
* Roberto Catarineu com López
* Miguel Dedovich com el germà Conrad
* José María Rivara com a Mafiós
* Alejandro Escudero com el germà Segon.
* Rubén Patagònia com a Majordom.
* Vando Villamil com a Mafiós.
* Omar Tiberti com Gentile, el pare d'Estela.

## Premis

* 1989: premi Sant Sebastià a la millor actriu: Mirjana Joković, al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià.

## Bibliografia

* Manrupe, Raúl. Un diccionario de films argentinos II 1996-2002. Buenos Aires: Editorial Corregidor, 2003.

## Referències

* ↑ «Eversmile, New Jersey (1989)», fitxa de la pel·lícula en el lloc web IMDb (Internet Movie DataBase). Consultada el 19 de juny de 2011.
* ↑ Premis del 1989 al web del Festival de Sant Sebastià

## Enlaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube