OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cyclopharynx fwae

Cyclopharynx fwae és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 12,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És una espècie de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: riu Fwa (República Democràtica del Congo).

## Referències

* 1 2 3 «Cyclopharynx fwae» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Kullander, S.O. i T.R. Roberts, 1991. Cyclopharynx. p. 66. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 4.
* ↑ Roberts, T.R. i S.O. Kullander, 1994. Endemic cichlid fishes of the Fwa River, Zaire: systematics and ecology. Ichthyol. Explor. Freshwat. 5(2):97-154.

## Bibliografia

* Anònim, 1997. Fish registrations within the museum database of the Vertebrate Section of the Royal Museum for Central Africa. MRAC, Tervuren, Bèlgica.
* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bodianus frenchii

Bodianus frenchii és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 45 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia Meridional.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Claudia de tutelis

La llei Clàudia (llatí: Lex Claudia de tutelis) va ser una llei romana aprovada en temps de l'emperador Claudi que abolia la tutela legítima sobre les dones.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de; José Framcisco Díaz. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 30 [Consulta: 26 abril 2022].
* ↑ Gamboa Uribarren, 2008, p. 35.
* ↑ Meslé, J. Traité des minorités, tutelles et curatelles (en francès). Ve Guillaume, 1785, p. 28 [Consulta: 27 abril 2022].

## Bibliografia

* Gamboa Uribarren, B. Astola Madariaga, J. Mujer y sucesión hereditaria en Roma (en castellà), 2008, p. 35. ISBN 978-84-9860-157-2.
# Karen Pence

Karen Sue Pence (de soltera Batten; 1r de gener de 1957) és una educadora, professora i pintora estatunidenca que fou la segona dama dels Estats Units des del 2017 fins al 2021. Està casada amb el 48è vicepresident dels Estats Units, Mike Pence. Va ser primera dama d'Indiana del 14 de gener de 2013 al 9 de gener de 2017.
Com a segona dama, Pence ha intentat fer conèixer l'artteràpia, la qual va conèixer per primer cop en una visita a un hospital de Washington mentre el seu marit era congressista.

## Referències

* ↑ Rudavsky, Shari. «Karen Pence is right at home» (en anglès). The Indianapolis Star. [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ Maloney, Maggie. «7 Things to Know About Karen Pence, VP Mike Pence's Wife» (en anglès americà). Cosmopolitan, 29-03-2017. [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ Superville, Darlene. «Karen Pence, the vice president’s wife, aims to raise awareness about art therapy» (en anglès americà). The Washington Times, 17-02-2017. [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ Klein, Betsy. «Karen Pence highlights art therapy with Asia-Pacific trip» (en anglès). CNN. [Consulta: 2 maig 2020].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de Karen Pence a la Casa Blanca Arxivat 2017-12-14 a Wayback Machine.
* Aparicions a C-SPAN
# Valdir Benedito

Valdir Benedito (Araraquara, Brasil, 25 d'octubre de 1965) és un futbolista brasiler. Va disputar 3 partits amb la selecció del Brasil.

## Estadístiques

Selecció de Brasil :
| Anys | Partits | Gols |
| 1991 | 3 | 0 |
| Total | 3 | 0 |

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Theodor Hartig

Theodor Hartig (21 de febrer de 1805, Braunschweig - 26 de març de 1880, Múnic) va ser un naturalista forestal, micòleg alemany.
Era pare de Heinrich Hartig (1839-1901) i fill de Georg Ludwig Hartig (1764-1837).

## Biografia

Era originari de Dillenburg. Va finalitzar els seus estudis a la Universitat Humboldt de Berlín (1824-1827), i fou successivament conferenciant i professor de silvicultura a la Universitat de Berlín (1831-1838) i en el Carolinum, en Brunswick.
Va ser descobridor i nombrant de les cèl·lules de tub cribrós (com Siebfasern - fibres cribroses i Siebröhren - tubs cribrosos) en 1837. Va descriure moltes espècies de vespes d'agalles.

## Algunes publicacions

* 1836. Forstliches und forstnaturwissenschaftliches Conversations-Lexicon. Georg Ludwig Hartig & Theodor Hartig
* 1840. Über die Familie der Gallwespen. Zeitschrift für die Entomologie, ed. von I.F. Germar, 2:176–209.
* 1840. Naturgeschichte der Gallwespen. Z. Ent. ed. d'I.F. Germar, v. 2, fasc. 1, p. 176–209
* 1841. VIII. Erster Nachtrag zur Naturgeschichte der Gallwespen. Z. Ent. ed. d'I.F. Germar, v. 3, fasc. 2, p 322–358.
* 1843. X. Zweiter Nachtrag zur Naturgeschichte der Gallwespen. Z. Ent. ed. d'I.F. Germar, v. 4, fasc. 2: 395–422. – F. Fleischer, Leipzig.
* 1851. Vergleichende Untersuchungen über den Ertrag der Rotbuche 2ª ed.
* 1860. Die Aderflügler Deutschlands 2ª ed.
* 1866. Forstwissenschaftliches Examinatorium den Waldbau betreffend.
* 1877 Luft-, Boden- und Pflanzenkunde in ihrer Anwendung auf Forstwirtschaft und Gartenbau, bearbeitet von Theodor Hartig für alle Freunde und Pfleger der wissenschaftlicher Botanik.
* 1878. Anatomie und physiologie der holzpflanzen. Dargestellt in der entstehungsweise und im entwickelungsverlaufe der einzelzelle, der zellsysteme, der pflanzenglieder und der gesammtpflanze.
En col·laboració amb el seu pare, Georg Ludwig Hartig, va publicar l'obra titulada , Forstliches und Naturwissenschaftliches Konversationslexikon. L'onzena edició del seu pare Lehrbuch für Förster , les reimpressions posteriors del que havia revisat, es va publicar l'any 1877.

## Honors
### Epònims

* Phellinus hartigii

## Referències

* ↑ Aquest article incorpora text de l'edició de New International Encyclopedia que està en domini públic.
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Mutinaïta

La mutinaïta és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la zeolita. Rep el seu nom de Mutina el nom llatí de la ciutat de Mòdena, a Itàlia, centre de la recerca sobre zeolites.

## Característiques

La mutinaïta és un silicat de fórmula química Na₃Ca₄Si$_{85}$Al$_{11}$O$_{192}$·60H₂O. És de color blanc o incolora i cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la mutinaïta pertany a «09.GF - Tectosilicats amb H₂O zeolítica; altres zeolites rares» juntament amb els següents minerals: terranovaïta, gottardiïta, lovdarita, gaultita, chiavennita, tschernichita, tschörtnerita, thornasita i direnzoïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont Adamson, situat a la Terra de Victòria (Antàrtida). Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Mutinaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Mutinaïta» (en anglès). Webmineral. [Consulta: 10 novembre 2016].
# Volker Ordowski

Volker Ordowski (Weilen unter den Rinnen, Baden-Württemberg, 11 de setembre del 1973) va ser un ciclista alemany que va ser professional del 1997 al 2008.

## Palmarès

* 1997
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suècia

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2005. 106è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2005. Abandona (14a etapa)
* 2006. Abandona (19a etapa)
* 2007. Abandona (11a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Can Plaià

Can Plaià és una obra del municipi de Garriguella (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat al bell mig del nucli urbà de la població de Garriguella, a la zona central del carrer Gran i amb façana posterior al carrer de Santa Eulàlia.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres de planta rectangular, format per dues crugies adossades, i distribuït en planta baixa, pis i un altell afegit posteriorment. La part davantera de la construcció presenta la coberta plana amb terrat, mentre que l'altell i la part posterior de l'edifici són coberts amb teulada a dues vessants. La façana principal presenta dos grans portals d'arc rebaixat a la planta baixa, però destaca per la decoració del revestiment, simulant plafons de pedra horitzontals. Al pis hi ha un balcó corregut amb llosana motllurada i barana de ferro decorada, al que hi tenen sortida dos finestrals rectangulars. A mode decoratiu, aquestes obertures estan situades entre quatre pilastres adossades, que sostenen un entaulament motllurat en gradació.
Al mig dels dos finestrals hi ha una altra obertura de les mateixes característiques, tot i que cegada. Damunt dels finestrals hi ha tres timpans d'arc de mig punt també motllurats. La façana queda rematada per un ràfec voluminós, sobre el que descansa la balustrada que delimita la terrassa de la coberta. La façana posterior presenta a la planta baixa un porxo cobert amb terrassa a la primera planta. Hi donen accés dues grans obertures d'arc de mig punt de pedra, sostingudes per pilastres quadrades amb capitells motllurats. A l'interior del porxo, un portal d'arc rebaixat bastit amb maons dona accés a la casa. La terrassa està delimitada per una balustrada i els dos finestrals que li donen accés són de mig punt, amb porticons de fusta treballats. Tota la construcció es troba arrebossada i pintada.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Plaià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Church Hill (Tennessee)

Church Hill és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 5.916 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Church Hill tenia 5.916 habitants, 2.482 habitatges, i 1.772 famílies. La densitat de població era de 256,9 habitants/km².
Dels 2.482 habitatges en un 29,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,5% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 28,6% no eren unitats familiars. En el 25,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,4% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 26,9% de 45 a 60 i un 15% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.563 $ i la renda mediana per família de 43.423 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.305 $ mentre que les dones 25.010 $. La renda per capita de la població era de 19.656 $. Entorn del 10% de les famílies i el 12% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Church Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Church Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Karen Matheson

Nascuda l'11 de febrer 1963, cantant del grup escocès Capercaillie des de 1980, any de creació del grup, Karen Matheson persegueix en paral·lel una carrera solo. Se la veu aparèixer a l'àlbum Sarac'h de Denez Prigent i col·labora regularment amb Dan Ar Braz.
Ha participat en una recuperació de la cèlebre cançó d'Idir: A Vava Inouva.

## Discografia

* 1996: The dreaming sea
* 2002: Time to fall
* 2006: Downriver

## Participacions

* 1991: Héritage des Celtes
* 1995: Rob Roy (pel·lícula) interpreta la cançó Ailein duinn
* 2003: Sarac'h

## Vegeu també

* Capercaillie

## Enllaços externs

* Web oficial de l'artista
# Verébie

Verébie (en rus: Веребье) és un poble de l'óblast de Nóvgorod, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 295 habitants.

## Referències

* ↑ «Barashikha». GeoNames.
* ↑ Приказ Министерства природных ресурсов Российской Федерации от 28 марта 2007 г. № 68 «Об утверждении Перечня лесорастительных зон и лесных районов Российской Федерации»
* ↑ «Схема территориального планирования Маловишерского муниципального района». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2016-03-14.
# Tiki Island

Tiki Island és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 1.016 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tiki Island tenia 1.016 habitants, 482 habitatges, i 349 famílies. La densitat de població era de 603,5 habitants per km².
Dels 482 habitatges en un 13,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,9% hi vivien parelles casades, en un 1,7% dones solteres, i en un 27,4% no eren unitats familiars. En el 20,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,4.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 10,8% tenia menys de 18 anys, un 3% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 49,5% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 50 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 88.891 $ i la renda mediana per família de 93.129 $. Els homes tenien una renda mediana de 69.792 $ mentre que les dones 35.333 $. La renda per capita de la població era de 54.611 $. Aproximadament el 0,8% de les famílies i el 2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tiki Island». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tiki Island». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Mutines

Mutines (en llatí Mutines, en grec antic Μουτίνας o Μυττόνας, segons Polibi) va ser un militar libi amazic de cultura fenícia-cartaginesa, nadiu d'Hipponium.
Va ser entrenat militarment a Cartago i va donar proves de les seves habilitats i Hanníbal el va seleccionar per ser comandant de Sicília a la mort d'Hipòcrates de Siracusa. Mutines es va reunir amb Epícides de Siracusa i Hannó a Agrigent abans del final de l'any 212 aC i se li va donar el comandament de la cavalleria númida amb la que va estendre els seus atacs per tota l'illa.
Marc Claudi Marcel es va veure a presentar batalla a aquest nou enemic, i va avançar fins al riu Hímera on va sostenir un enfrontament amb Mutines que el va derrotar. Absent Mutines, Hannó i Epícides van presentar batalla als romans envejosos dels èxits del seu company, i van ser derrotats, segons Polibi i Titus Livi. Però quan Mutines va tornar va ser capaç de reorganitzar als cartaginesos i reprendre l'ofensiva sense haver de restar darrere les muralles d'Agrigent. Cada racó de l'illa era objecte dels seus atacs.
Marc Valeri Leví el successor de Marcel no va poder fer front a les sortides victorioses de Mutines. Quan Hannó va assolir el comandament en lloc de Mutines, a qui va tractar indignament, va aconseguir que el libi abandonés el camp cartaginès i entrés en contacte amb els romans, als que va entregar Agrigent. Per aquest servei va ser recompensat amb els drets de la ciutadania romana i altres honors.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Mutines». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 29 juliol 2022].
# Volker Frischke

Volker Frischke (1944) és un nedador alemany, ja retirat, especialista en estil lliure, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant la dècada de 1960.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en els 4x200 metres lliures del Campionat d'Europa de natació de 1962 i dos campionats nacionals de la República Democràtica Alemanya dels 200 metres papallona, el 1962 i 1963.
Una vegada retirat va treballar com a entrenador de natació, i finalment es va convertir en entrenador de la selecció nacional i màxim entrenador de l'SC Dynamo Berlin, el club on es va formar. Va estar involucrat en el programa de dopatge a l'Alemanya de l'Est. L'octubre de 1997 va ser acusat de donar esteroides anabòlics a nedadors adolescents sense el seu coneixement. Com a resultat va ser rellevat de les funcions d'entrenador i multat amb 5.000 marcs alemanys. Alguns dels seus deixebles foren Kerstin Kielgass, Daniela Hunger i Manuela Stellmach.

## Referències

* 1 2 Zeitung, Berliner. «Verfahren gegen ehemaligen Nationaltrainer eingestellt: Volker Frischke rechnet mit Resozialisierung» (en alemany). [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 20 juliol 2020].
* ↑ «Schwimmen - Deutsche Meisterschaften - Mannschaft». [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ Dirk Schmidtke (15 September 1998). Volker Frischke rechnet mit Resozialisierung
* ↑ New doping charges against East German doctors. BBC (25 November 1997)
* ↑ Helmstaedt, Karin «Systematic Doping Of Underage Athletes In He(sic) Former GDR». SWIMNEWS Online. swimnews.com, 01-07-1997 [Consulta: 14 maig 2014]. Arxivat 24 de setembre 2015 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ Manuela Stellmach. munzinger.de (15 August 1988)
# Canon EF 8-15mm f/4L Fisheye USM

El Canon EF 8-15mm f/4L fisheye USM és un objectiu zoom i ull de peix de la sèrie L amb muntura Canon EF.
Aquest, va ser anunciat per Canon el 26 d'agost de 2010, amb un preu de venta suggerit de 1.360$.
Aquest, és l'objectiu zoom més angular de la muntura Canon EF.
Les imatges que dona aquesta òptica a 8mm son circulars de 180°.
Aquest objectiu s'utilitza sobretot per fotografia de paisatge i arquitectura.
El 2012, aquest objectiu va guanyar el premi de Technical Image Press Association (TIPA) com a millor objectiu professional per a càmeres rèflex.

## Característiques

Les seves característiques més destacades són:
* Distància focal: 8-15mm
* Obertura: f/4 - 22
* Motor d'enfocament: USM (Motor d'enfocament ultrasònic, ràpid i silenciós)
* Distància mínima d'enfocament: 15cm
* Distorisió òptica d'ull de peix
* A més de f/8 l'objectiu rebaixa la qualitat òptica
* Entre f/5.6 i f/8 és on menys aberració cromàtica presenta

## Construcció

* El canó, la muntura i l'interior són metàl·lics, però l'anell del filtre és de plàstic.
* El diafragma consta de 7 fulles, i les 14 lents de l'objectiu estan distribuïdes en 11 grups.
* Consta d'un element asfèric, una lent d'ultra baixa dispersió i un recobriment d'estructura de longitud d'ona i de fluorita.
* Consta d'una rosca per accessoris, però al ser una lent ull de peix i sobresortir del canó no és compatible amb filtres circulars de rosca. Es pot usar un parasol, el qual no es pot utilitzar a les focals més angulars, ja que apareixeria a les imatges presses.

## Accessoris compatibles

* Tapa 8-15
* Parasol EW-77
* Filtres de gel a mida
* Tapa posterior E
* Funda LP1219

## Objectius similars amb muntura Canon EF

L'objectiu més similar, encara que menys angular i produït per la muntura Canon EF-S (amb factor de retall, també compatible amb EF) seria el:
* Tokina 10-17mm f/3.5-4.5 DX Fisheye

## Referències

* 1 2 3 «Canon EF 8-15mm f/4L Fisheye USM Specs» (en anglès). Dpreview.
* 1 2 «Canon 8-15mm f/4 L» (en anglès). Kenrockwell.
* ↑ «Canon EF 8-15mm f/4L USM Fisheye Lens Review» (en anglès). The digital picture.
* ↑ «Canon obtiene seis galardones en los Premios TIPA 2012» (en castellà). Foto DNG.
* 1 2 «Canon EF 8-15mm f/4 USM L Fisheye - Review / Test Report - Analysis» (en anglès). Optical limits. Arxivat de l'original el 2023-01-20. [Consulta: 20 gener 2023].
* ↑ «Canon EF 8-15mm f/4L Fisheye USM Accesorios» (en castellà). Canon España. Arxivat de l'original el 2023-01-20. [Consulta: 20 gener 2023].
* ↑ «Tokina 10-17mm» (en anglès). Kenrockwell.
# Khorkhorunik

Khorkhorunik (armeni: Խորխոռունիք) fou una comarca d'Armènia, a la part nord-oriental de Vaspurakan, al districte de Nakhtxivan. Fou feu dels Korkhoruni fins al segle viii i després fou ocupat pels àrabs en part i la resta va passar als bagràtides.