OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Moenkhausia margitae

Moenkhausia margitae és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,4 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 34-35.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Hobart (Washington)

Hobart és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 6.251 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hobart tenia 6.251 habitants, 2.200 habitatges, i 1.766 famílies. La densitat de població era de 129,3 habitants per km².
Dels 2.200 habitatges en un 37,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71,3% hi vivien parelles casades, en un 4,9% dones solteres, i en un 19,7% no eren unitats familiars. En el 14,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,84 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 30,4% de 45 a 60 i un 8,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 105,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 75.334 $ i la renda mediana per família de 80.127 $. Els homes tenien una renda mediana de 53.942 $ mentre que les dones 40.433 $. La renda per capita de la població era de 32.067 $. Aproximadament l'1,4% de les famílies i el 2,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hobart». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hobart». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Herba felera

L'herba felera o artètica (Ajuga chamaepitys) és una espècie de planta dins la família de les lamiàcies. La seva distribució és del centre al sud d'Europa, Àsia occidental i nord d'Àfrica. També és autòctona als Països Catalans, però a les Balears només es troba a Mallorca. És una planta medicinal amb característiques similars a les d'Ajuga reptans.
Addicionalment, pot rebre els noms d'herba artètica, herba de cirera, herba de la inflamació, herba de retorçó, herba del torçó, herba flatera, herba iva, herbeta amarga, iva, iva artètica, peixera, retorçó i torçó. També s'ha recollit la variant lingüística herba de rabato.

## Descripció

A. chamaepitys és una planta herbàcia anual o perennant de 5 a 20 cm d'alt. Les fulles, d'1,5 a 4 cm, són tripartides amb segments linears, de vegades també tripartits. Flors amb calze de 4 a 6 mm i la corol·la és groga amb taques vermelloses.
Floreix d'abril a octubre.

## Hàbitat

Camps argilosos, pradells terofítics. Regió mediterrània i muntanya mitjana des del nivell del mar als 1.500 m d'altitud.

## Referències

* 1 2 «Ajuga chamaepitys». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 20 març 2022].
* ↑ https://www.termcat.cat/ca/cercaterm/Ajuga%2Bchamaepitys?type=basic&condition=contains&fields&language=&category&hierarchy&thematic_area=
* ↑ Bolòs i Vigo, Flora dels Països Catalans.
# Joncarlat

Joncarlat és un paratge del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble d'Herba-savina.
Està situada a ponent d'Herba-savina, a la part alta de la llau de Joncarlat, a ponent del Serrat des Bigues. És al nord-est de la partida de Prat la Vall, al nord del Camí de Carreu.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Acadèmia de Medicina i Cirurgia de Palma

L'Acadèmia de Medicina i Cirurgia de Palma va ser una institució fundada el 1830 per ordre de Ferran VII i inaugurada el 1831. Hom la considera successora de l'Acadèmia Mèdico-Pràctica de Mallorca. A conseqüència de no voler admetre-hi els professionals que eren exclusivament cirurgians, aquests fundaren el 1847 l'Acadèmia Quirúrgica Mallorquina, de curta durada. Al principi era un organisme competent en tot el que afectava l'exercici de la medicina i la cirurgia i en els assumptes de sanitat pública. Amb el règim constitucional sols s'encarrega de la formació dels seus integrants i d'assessorar les autoritats sobre la política sanitària pública. Disposava d'una junta directiva, elegida per dos anys renovables. Ha tengut continuïtat a través de la Reial Acadèmia de Medicina de les Illes Balears.

## Referències

* ↑ «Acadèmia de Medicina i Cirurgia de Palma». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 1. Palma: Promomallorca, p. 21. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ «Acadèmia de Medicina i Cirurgia de Palma». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Ermita de la Mare de Déu de Serrallonga

L'Ermita de la Mare de Déu de Serrallonga és una obra del municipi de Brunyola i Sant Martí Sapresa (Selva) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici aïllat de planta rectangular i coberta de doble vessant a laterals situat al costat mateix del mas Serrallonga. Té una sola nau i una sola capella, un campanar de doble espadanya i a la banda sud de l'absis hi ha adossada la sagristia.
Els murs de l'ermita són de granit, coberts d'arrebossat i pintats de blanc. La cornisa, formada per quatre nivells de motllures, està interrompuda pel gran campanar de doble ull i culminat amb una teulada de doble vessant de rajola i una creu. La porta d'entrada està feta de grans blocs de pedra calcària de Girona i té una llinda horitzontal monolítica amb decoració floral triangular a la base. Sobre la porta, hi ha una finestra d'arc de mig punt d'una sola esqueixada i feta també de pedra calcària.
Els ràfecs de la part lateral de la construcció són formats per una filera de rajola plana i gruixuda.
La Mare de Déu és una imatge de la Immaculada i és considerada pels fidels, segons els Goigs, la Protectora de Brunyola: "Amb fe viva, vostres goigs / cantarem, Immaculada / protectora de Brunyola / de tothom siau advocada".
Al costat de l'ermita hi el mas de Can Serrallonga de Brunyola. És un edifici de dos plantes i golfes amb coberta de doble vessant a laterals originari del segle xviii i documentat del segle xiv (1336). Sempre fou domini directe de l'Hospital de Sant Llorenç de les Arenes i era conegut amb el nom de Can Negre de Serrallonga.

## Referències

* 1 2 3 4 «Ermita de la Mare de Déu de Serrallonga». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].
* ↑ «Goigs a la Mare de Déu de Serrallonga». [Consulta: 2021].
* ↑ «Ermita de la Mare de Déu de Serrallonga (Brunyola - La Selva)». Pobles de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].

## Bibliografia

* Llinàs i Pol, Joan; Merino i Serra, Jordi; El Patrimoni de la Selva: inventari històric, artístic i arqueològic dels municipis de la Comarca, 1998-2001
* TEIXIDOR i PALAU, R.; Brunyola de Castell a Poble i de baronia a municipi., 2006
# Bloomington (Texas)

Bloomington és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 2.562 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bloomington tenia 2.562 habitants, 771 habitatges, i 616 famílies. La densitat de població era de 371,9 habitants per km².
Dels 771 habitatges en un 46,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,8% hi vivien parelles casades, en un 11,4% dones solteres, i en un 20,1% no eren unitats familiars. En el 17,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 37,1% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 16,4% de 45 a 60 i un 8,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 27 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.167 $ i la renda mediana per família de 34.398 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.318 $ mentre que les dones 18.500 $. La renda per capita de la població era de 10.332 $. Aproximadament el 16,2% de les famílies i el 20,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bloomington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bloomington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Parc nacional de Vaixlòvani

El Parc nacional de Vaixlòvani (georgià: ვაშლოვანის ეროვნული პარკი) és un parc nacional situat a la part oriental de Geòrgia i es va establir el 1935 per preservar els seus únics boscos poc profunds. L'abril de 2003 la zona de la Reserva es va ampliar a 84,80 km² i es va crear el Parc nacional de Vaixlòvani (251,14 km²).
La zona es caracteritza pel seu clima sec, situat a només 150-50 metres sobre el nivell del mar.
La reserva estatal de Vaixlòvani destaca per les seves àrees úniques de vegetació estepària desèrtica i semidesèrtica i els boscos àrids i caducifolis, semblants a les terres dolentes. També és la llar dels grans penya-segats dels canons, coneguts a la zona com les "muralles afilades", i de les magnífiques planes i boscos inundables d'Alazani.

## Flora i fauna

Entre les característiques especials hi ha l'aparició de pistatxers salvatges, peònies i diversos tipus d'orquídies, a més d'algunes espècies de plantes endèmiques. La fauna inclou 25 espècies de rèptils, incloses espècies com Macrovipera lebetinus i Eryx jaculus. Entre les més de 100 espècies d'ocells autòctons hi ha l'àguila imperial oriental, el voltor negre, els faisans i la rara cigonya negra. Entre les 46 espècies de mamífers s'inclouen els xacals comuns, guineus rojes, llops, linxs nòrdics, ossos bruns, gats de la jungla i porcs espins. El 2003, la primera vegada que es va descobrir la pista d'un lleopard caucàsic, l'any següent, es va enregistrar per primera vegada un lleopard a la zona del parc nacional amb una trampa de càmera.

## Vegeu també

* Reserva natural estricta de Vaixlòvani

## Referències

* ↑ Vaixlòvani a Geòrgia Arxivat 2020-07-07 a Wayback Machine. Protected Planet
* ↑ Parc nacional de Vaixlòvani
* ↑ Sobre la fauna i la flora - Parc nacional de Vaixlòvani
* ↑ Lleopard solitari vist a Geòrgia BBC 25 de maig de 2004
# Labeo umbratus

Labeo umbratus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 50 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica Austral.

## Referències

* 1 2 «Labeo umbratus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Skelton, P.H., 1993. A complete guide to the freshwater fishes of southern Africa. Southern Book Publishers. 388 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Reid, G.M., 1985. A revision of African species of Labeo (Pisces: Cyprinidae) and a re-definition of the genus. Verlag von J. Cramer, Braunschweig. 322 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Dugesia machadoi

Dugesia machadoi és una espècie de triclàdide dugèsid que habita l'aigua dolça d'Angola, Àfrica. Aquesta espècie es diferencia de la resta de Dugesia per la presència d'un atri comú allargat i rodejat per una zona gruixuda de teixit parenquimàtic.

## Referències

* ↑ Vries, E D. J. (1988). A synopsis of the nominal species of the subgenus Dugesia (Platyhelminthes: Tricladida: Paludicola) from Africa and Madagascar. Zoological Journal of the Linnean Society. 92, 345-382.
Espècies de Dugesia :
# Acadèmia de Paestum

Acadèmia de Paestum (en italià: Accademia di Paestum). És una Institució italiana, fundada pel poeta Carmine Manzi el 1949,que té com a objectiu la promoció de les lletres i les arts, les ciències, l'arqueologia i el periodisme. Anualment atorga uns premis amb gran renom internacional (Premio Nazionale Paestum). Té la seu a l'antiga ciutat de Paestum, a la vora de Salern.

## Referències

* ↑ «l'Accademia» (en italià). Arxivat de l'original el 2014-12-05. [Consulta: 27 novembre 2014].

## Enllaços externs

* Accademia di Paestum Arxivat 2014-12-05 a Wayback Machine.
# Esterilització forçosa

Els programes d'esterilització forçosa són polítiques governamentals que intenten forçar les persones a sotmetre's a esterilitzacions quirúrgiques. A la primera meitat del segle xx, es van instituir molts d'aquests programes en diversos països arreu del món, normalment com a part de programes eugenèsics que tenien com a objectiu impedir la reproducció i multiplicació de membres de la població considerats com a portadors de trets genètics defectuosos.

## Referències

* ↑ Eliminating forced, coercive and otherwise involuntary sterilization: An interagency statement Arxivat 2015-07-11 a Wayback Machine., World Health Organization, May 2014.
* ↑ Webster University, Forced Sterilization. Retrieved on August 30, 2014. «Archived copy». Arxivat de l'original el 2015-09-07. [Consulta: 29 octubre 2016].
# Borís Godunov (desambiguació)

«Borís Godunov» té aquests significats:
Borís Godunov pot referir-se també a:
* Borís Godunov (Mússorgski): Una òpera de Modest Mússorgski
* Borís Godunov (obra de teatre): Obra de teatre escrita per Aleksandr Puixkin
* Boris Godunov (pel·lícula de 1954)
* Boris Godunov (pel·lícula de 1986)
* Boris Godounov (pel·lícula de 1989), un musical rus
# Carpio

Carpio és un municipi de la província de Valladolid, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Té una superfície de 56,50 km².

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1315 | 1244 | 1181 | 1079 |

## Referències

* ↑ Instituto Nacional de Estadística. Población, superficie y densidad por municipios - Ávila. Instituto Nacional de Estadística.
# París-Tours 1996

La París-Tours 1996 fou la 90a edició de la clàssica París-Tours. Es disputà el 6 d'octubre de 1996 i el vencedor final fou l'italià Nicola Minali de l'equip Gewiss-Playbus, repetint la victòria de l'any anterior.
Era la novena cursa de la Copa del Món de ciclisme de 1996.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Nicola Minali (ITA) | Gewiss-Playbus | 5h 38' 55" |
| 2 | Tom Steels (BEL) | Mapei-GB | m. t. |
| 3 | Giovanni Lombardi (ITA) | Polti | m. t. |
| 4 | Tristan Hoffman (NED) | TVM | m. t. |
| 5 | Laurent Jalabert (FRA) | ONCE | m. t. |
| 6 | Michele Bartoli (ITA) | MG Maglificio-Technogym | m. t. |
| 7 | Andrea Ferrigato (ITA) | Roslotto-ZG Mobili | m. t. |
| 8 | Pascal Chanteur (FRA) | Casino | m. t. |
| 9 | Giuseppe Citterio (ITA) | Aki-Gipiemme | m. t. |
| 10 | Lars Michaelsen (DEN) | Festina-Lotus | m. t. |

## Referències

* ↑ «Minali, en estado de gracia». Mundo Deportivo, 07-10-1996 [Consulta: 27 juny 2015].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Resultats a les-sports.info
# Jonc

* No s'ha de confondre amb Jonc (embarcació).
El jonc, junc o jonc boval (Scirpoides holoschoenus) és una planta de l'ordre dels poals present a zones humides. L'adjectiu «junciforme», fa referència a les herbes que s'assemblen al jonc, de manera que algunes incorporen aquest adjectiu en el nom popular que reben: per exemple, Allium schoenoprasum, rep el nom popular d'all junciforme a més del de cibulet.
Les tiges són toves i es poden esclafar entre els dits, les inflorescències tenen una forma esfèrica de color marró, es fan a sobre de peduncles cada un de diferent mida. Pot arribar a assolir altures de fins a 2 m. Viu a llocs embassats i prop de cursos d'aigua, fins als 2.000 metres d'altitud.
Les tiges de jonc han estat emprades, juntament amb les canyes o els vímets, per a fer cistells.

## Mata de jonc (metàfora)

La mata de jonc és una metàfora de la Crònica de Ramon Muntaner (1328), que expressa poèticament la força de la unió utilitzant aquesta espècie:
| « | I si algú em demana: "En Muntaner, quin és l'exemple de la de mata de jonc?", jo li respondré que la mata de jonc té una força que, si tota la mata lligueu ben fort amb una corda, i tota la voleu arrencar ensems, us dic que deu homes, per molt que estirin, no l'arrencaran, encara que alguns més s'hi posessin; i, si en traieu la corda, de jonc en jonc l'arrencarà tota un minyó de vuit anys, que ni un jonc no hi quedarà". | » |

## Referències

* ↑ «Jonc». Proyecto Anthos. Real Jardín Botánico. [Consulta: 8 octubre 2010].
* ↑ DIEC, DNV
* ↑ Noms de plantes: Corpus de fitonímia catalana. Barcelona: Departament de Cultura; TERMCAT, 2014. ISBN (TERMCAT) 978-84-393-9168-5, (UB) 978-84-475-3855-3. Arxivat 2014-02-26 a Wayback Machine.
* ↑ «Scirpus holoschoenus L.». Floracatalana.net. Arxivat de l'original el 2015-11-22. [Consulta: 22 gener 2016].
* ↑ «Herbari Virtual del Mediterrani Occidental». Universitat de les Illes Balears. [Consulta: 22 gener 2016].

## Bibliografia

* Rhetoric and ideology in the Book of Ramon Muntaner: Mediterranean Historical Review: Vol 26, No 1

## Enllaços externs

* Herbari Virtual de les Illes Balears
# Adela Cantalapiedra

Adela Cantalapiedra, (Arenas de San Pedro, província d'Àvila, 22 de setembre de 1945 -) és una presentadora de Televisió Espanyola
Va estudiar Filosofia i Lletres, i es va iniciar en el món de la comunicació a Radio Peninsular. En Televisió espanyola va debutar a principis dels anys 60, en programes infantils com a Antena infantil (1962) o La aventura de la música (1963).
Durant tota aquesta etapa desenvolupo també labors com a locutora de continuïtat. Posteriorment, ja en els anys 70 i principis dels 80, es convertiria en un rostre habitual dels informatius, passant per Telediario (1974-1980), Informe semanal (1980-1981) o Parlamento (1982).
Entre 1981 i 1982 va presentar, al costat de Santiago Vázquez el divulgatiu de gran èxit Un mundo para ellos. En 1986 passaria novament a informatius amb Nuestra semana.
Posteriorment se l'ha pogut veure al capdavant del programa sobre ecologia En verde (2003), també de la cadena pública.

## Referències

* ↑ «Maria Teresa Campos vuelve a TVE en el 30 cumpleaños del programa 'Parlamento'». Europa Press, 21-05-2008.

## Enllaços externs

* Adela Cantalapiedra a carta-de-ajuste.blogspot.com
* Ávila Información
# Euprymna

Euprymna és un gènere mol·luscs cefalòpodes de l'ordre Sepiolida.

## Taxonomia

El gènere Euprymna inclou 11 espècies:
* Euprymna albatrossae Voss, 1962
* Euprymna berryi Sasaki, 1929
* Euprymna brenneri Sánchez et al., 2019
* Euprymna hoylei Adam, 1986
* Euprymna hyllebergi Nateewathana, 1997
* Euprymna megaspadicea Kubodera & Okutani, 2002
* Euprymna morsei (Verrill, 1881)
* Euprymna penares (Gray, 1849)
* Euprymna scolopes Berry, 1913
* Euprymna stenodactyla (Grant, 1833)
* Euprymna tasmanica (Pfeffer, 1884)

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Euprymna Steenstrup, 1887» (en anglès). [Consulta: 4 abril 2021].
# Miguel Arias Cañete

Miguel Arias Cañete (Madrid, 24 de febrer de 1950) és un polític espanyol, que fou ministre d'Agricultura, Pesca i Alimentació en el segon govern de José María Aznar. Jurarà el càrrec de ministre d'Agricultura amb el govern de Mariano Rajoy.

## Biografia

Va estudiar dret a la Universitat Complutense de Madrid, esdevenint posteriorment advocat de l'Estat en les delegacions d'hisenda a Jerez de la Frontera i Cadis.

## Activitat política

Membre d'Aliança Popular, va iniciar la seva activitat política com a parlamentari en la primera legislatura del Parlament d'Andalusia l'any 1982, càrrec que ocupà fins al 1986. En les eleccions generals de 1982 fou escollit senador al Senat espanyol en representació de la província de Cadis, càrrec que abandonà en finalitzar la legislatura.
L'any 1986 fou escollit eurodiputat per part del Partit Popular en representació d'Espanya, càrrec que revalidà en les eleccions europees de 1989 i 1994. Abandonà el Parlament Europeu l'any 1999.
L'any 1995 fou escollit regidor a l'ajuntament de Jerez de la Frontera, càrrec que ocupà fins a l'any 2000, quan novament fou escollit senador per la província de Cadis en les eleccions generals d'aquell any. En la formació del nou govern de José María Aznar fou nomenat ministre d'Agricultura, Pesca i Alimentació on hagué de lidiar amb el cas de seguretat alimentària de les vaques boges. En les eleccions generals de 2004 fou escollit diputat al Congrés dels Diputats per la província de Cadis. Després de les dues legislatures en què el PP formà part de l'oposició al Congrés, Cañete fou incorporat de nou a la cartera d'agricultura i ramaderia al Consell de Ministres d'Espanya de la VII Legislatura format per Mariano Rajoy, amb qui ja havia coincidit al govern en anteriors ocasions, cessant del seu càrrec i sent substituït per Isabel García Tejerina el 28 d'abril de 2014 en ser elegit diputat al Parlament Europeu.

## Referències

* ↑ «A lo largo de la democracia española 28 ministros han renunciado a su cargo» (en castellà). 20 minutos, 15-04-2016 [Consulta: 23 juny 2016].

## Enllaços externs

* Informació de Miguel Arias Cañete al Portal del Partit Popular Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine. (castellà)