OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lisa Marie Varon

Lisa Marie Varon (nom de soltera Lisa Marie Sole) més coneguda com a "Victoria" (San Bernardino, Califòrnia, 10 de febrer de 1971) és una lluitadora professional estatunidenca.

## Referències

* ↑ Varsallone, Jim «Victoria's secret: the WWE women's champion credits her competitive fitness background for her quick rise to wrestling stardom». Wrestling Digest, 01-02-2003 [Consulta: 4 juliol 2007].

## Enllaços externs

* Lisa Marie Varon - Lloc web oficial
* http://www.tnawrestling.com/roster/Wrestler-Roster/item/1562-tara Arxivat 2011-05-21 a Wayback Machine.
* Lisa Marie Varon a MySpace
# Suimanga del Tsavo

El suimanga del Tsavo (Cinnyris tsavoensis) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita sabanes amb acàcies i boscos del sud d'Etiòpia, sud de Somàlia i est de Kenya fins al nord-est de Tanzània.

## Referències

* ↑ «Suimanga del Tsavo». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Tip i Coll

Tip i Coll va ser un duet humorístic format el 1967 pel valencià Luis Sánchez Polack i el manxec José Luis Coll.

## Orígens

Luis Sánchez Polack i José Luis Coll es van conèixer a mitjans dels anys 60 als platós de Televisió Espanyola, quan decideixen formar el duet humorístic Tip i Coll. Van debutar davant el públic el 1967, a l'Hotel Aránzazu de Bilbao, i a partir d'aquest moment inicien una sèrie de gires i gal·les que els fan recórrer diferents punts de la geografia de l'Estat amb el seu espectacle i un enorme suport del públic.

## Referències

* ↑ «Tip i Coll». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Actinomicetals

Els actinomicetals (actinomycetales) és un ordre dels actinobacteris. Els actinomicets són els bacteris que pertanyen a l'ordre actinomicetal. Mycetal fa referència a fong, ja que l'ordre es caracteritza per la seva convergència amb algunes formes de fongs. És un ordre molt divers i conté una gran varietat de subdivisions com també nivells encara no classificats. Això passa principalment perquè molts gèneres són difícils de classificar perquè tenen un fenotip molt dependent del nínxol. Per exemple Nocardia conté diversos fenotips que en un principi es creia que eren espècies diferents abans que es provés que les seves diferències eren completament depenent de les seves condicions de proliferació. Els actinomycetales són gram positius; per tant, diverses espècies tenen unes estructures de la paret cel·lular complexes que fan impossible la tinció gram. Exemples: mycobacteriaceae Els micelis dels actinomicetals només es diferencien dels micelis dels fongs pel diàmetre de les hifes (1,5 micròmetres com a màxim) i per la seva estructura procariota, típica dels bacteris. La majoria viuen immòbils al sòl on tenen un gran paper en fer l'humus, però també n'hi ha de paràsits. Alguns membres d'aquest ordre fan antibiòtics.

## Filogènia

Segons l'anàlisi filogenètica de gens codificadors de proteïnes, els principals subgrups es relacionen de la manera:
| Actinomycetals | Corynebacterium  Kineosporiineae  Micrococcineae    Propionibacterineae  Streptomycineae    Streptosporangineae Acidothermus Frankia  Micromonosporineae  Glycomycineae  Corynebacterineae (exc. Corynebacterium)  Pseudonocardineae |

## Vegeu també

* Clavibacter michiganensis

## Notes i referències

* ↑ «Actinomicetals». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Dongying Wu et al 2009. A phylogeny-driven genomic encyclopaedia of Bacteria and Archaea Nature Vol 462|24/31| doi:10.1038/nature08656

## Enllaços externs

* Actinomycetales Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
* List of all proteins in UniProt from Actinomycetales Arxivat 2019-09-25 a Wayback Machine.
# Javier Verdejo Lucas

Javier Verdejo (Almeria, 1957- 14 d'agost de 1976) fou un lluitador antifranquista espanyol. Fill de Guillermo Verdejo Vivas, ex-alcalde d'Almeria, pertanyia a una família conservadora i tradicionalista. Estudiava biologia a la Universitat de Granada i militava a la Jove Guàrdia Roja, joventuts del Partit del Treball d'Espanya. Quan el 14 d'agost de 1976 feia la pintada Pa, Treball, i Llibertat en els murs del Balneari de San Miguel, al barri del Zapillo (Almeria), només va poder pintar Pa, T.... En aquell moment va aparèixer una parella de la guàrdia civil, que el va perseguir fins a la platja, on fou assassinat a trets. El seu enterrament fou una gran manifestació de dol, i va rebre mostres de suport Rafael Alberti, dels cantants Gente del Pueblo i José Sorroche. L'actual alcalde de Marinaleda, Juan Manuel Sánchez Gordillo, li va dedicar un poema. Els responsables no foren mai jutjats.

## Enllaços externs

* Homenatge a Javier Verdejo
* Homenatge a Javier Verdejo, de PTC-JGR Arxivat 2008-02-10 a Wayback Machine.
# Boves

«Boves» té aquests significats:
* Boves (Itàlia), municipi italià, a la regió del Piemont.
* Boves (Somme), municipi francès al departament del Somme.
* Estació de Boves, estació ferroviària situada al municipi francès de Boves.
* Presles-et-Boves municipi francès al departament de l'Aisne.
Viccionari
# Segle 21

Segle 21, abreujat com a S21 fou un partit polític andorrà d'ideologia conservadora el 2003 i el 2005. La formació es va fusionar amb el Centre Demòcrata Andorrà (CDA) per a crear el partit Nou Centre.
Les primeres eleccions a les quals es va presentar el partit foren les comunals de 2003, aconseguint només tres consellers comunals a tot el país, que corresponien a Sant Julià de Lòria amb la llista encapçalada per n'Albert Casal Duró. Posteriorment, S21 es presentà a les eleccions generals de 2005 en coalició amb altra formació conservadora: el Centre Demòcrata Andorrà (CDA), presentant com a candidat a n'Enric Tarrado Vives. La coalició només va aconseguir vora un 9 percent del vot i dos escons. El mateix any 2005, el partit es fusionà amb el Centre Demòcrata Andorrà per tal de crear un nou partit: el Nou Centre.

## Resultats electorals
### Consell General

| Elecció | Vots | % | Escons | +/– | Posició | Candidat | Govern |
| 2005 | 2.487 | 9,65 | 2 / 28 | Nou | 3r | Enric Tarrado Vives | Oposició |

### Comunals

| Elecció | Vots | % | Escons | +/– | Posició |
| 2003 | 685 | 6,3 | 3 / 82 | Nou | 4t |

## Referències

* ↑ Political Handbook of the World 2012. SAGE, 2 abril 2012, p. 38. ISBN 978-1-60871-995-2.
* ↑ http://www.lluisbelenes.es/EVAndorra.htm
* ↑ https://www.eleccions.ad/documentacio/anteriors/EC_2003.pdf
* ↑ Nohlen D & Stöver P (2010) Elections in Europe: A data handbook, p162 ISBN 978-3-8329-5609-7
* ↑ Nohlen & Stöver, p164
* ↑ https://www.elmundo.es/elmundo/2005/04/25/internacional/1114390501.html
* ↑ En coalició amb Centre Demòcrata Andorrà
# Suimanga dels Uluguru

El suimanga dels Uluguru (Anthreptes neglectus) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos clars, localment a les terres baixes, sobre tot costaneres, del sud-est de Kenya, nord-est de Tanzània i nord de Moçambic.

## Referències

* ↑ «Suimanga dels Uluguru». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Paul Fort

Paul Fort (1872 - 1960) va ser un poeta francès associat al moviment simbolista. Quan tenia 18 anys, va fundar el Théâtre d'Art (1890–93). També va fundar i editar les revistes literàries Livre d'Art amb Alfred Jarry i Vers et Prose (1905–14) amb el poeta Guillaume Apollinaire, publicant obres de Paul Valéry i altres escriptors simbolistes.

## Referències

* ↑ Lowell,Amy A Consideration of Modern Poetry,North american Review, Jan 1917
* ↑ Dictionnaire de la litterature francaise du XXe siecle.. France: Encyclopædia Universalis, [2016]. ISBN 2-85229-147-9.

## Enllaços externs

* Poems by Paul Fort
# Abrothrix sanborni

Abrothrix sanborni és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds de fins a 800 msnm a l'Argentina i Xile. El seu hàbitat natural és la selva valdiviana. Està amenaçat per la desforestació provocada per la tala d'arbres.
L'espècie fou anomenada en honor del zoòleg estatunidenc Colin Campbell Sanborn.

## Referències

* ↑ Patterson, B.; D'Elía, G. Abrothrix sanborni. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 30 setembre 2016.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 357. ISBN 978-0801893049.
# Joaquín Soler Garibo

Joaquin Soler Garibo (Massalfassar, 1950 - 17 d'octubre de 2020), més conegut com a Ximo Soler, fou un polític valencià i llaurador, alcalde i diputat a les Corts Valencianes en la IV, V i VI Legislatures, i referent del Partit Popular de la Comunitat Valenciana en L'Horta Nord.
Fou alcalde de Massalfassar pel Partit Popular des de 1991, a través d'un pacte amb Unió Valenciana, fins al 2015. Fou diputat a les Corts Valencianes en les legislatures 1995-1999, 1999-2003 i 2003-2007 així com diputat a la Diputació de València des de 1995 a 1996. Va ser vicepresident de la Comissió Permanent no legislativa de Seguretat Nuclear. Com a llaurador que era, fou l'enllaç dels populars amb l'Associació Valenciana d'Agricultors.

## Referències

* 1 2 V.S.L. «Fallece Ximo Soler, exalcalde de Massalfassar», 17-10-2020. [Consulta: 19 octubre 2020].
* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.530. ISBN 9788495484802.
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2015-07-22. [Consulta: 20 juliol 2015].
* ↑ «Muere Joaquín Soler, alcalde durante 24 años y referente del PP en L'Horta Nord» (en castellà), 18-10-2020. [Consulta: 19 octubre 2020].
# South Burlington

South Burlington és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 15.814 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, South Burlington tenia 15.814 habitants, 6.332 habitatges, i 3.786 famílies. La densitat de població era de 366,9 habitants per km².
Dels 6.332 habitatges en un 29,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,7% hi vivien parelles casades, en un 9% dones solteres, i en un 40,2% no eren unitats familiars. En el 30,4% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,6% tenia menys de 18 anys, un 12,5% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 13,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.566 $ i la renda mediana per família de 67.241 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.076 $ mentre que les dones 29.883 $. La renda per capita de la població era de 25.290 $. Entorn del 2,3% de les famílies i el 4,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- South Burlington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- South Burlington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Isimud

Isimud, o també Ushmu en accadi, i Izzummi en hurrita, va ser un déu de la mitologia sumèria que actuava com a missatger o assistent diví (sukkal) d'Enki (Ea) i que apareix representat com un home amb dues cares que miren en direccions oposades.
Isimud, segons la narració sumèria Enki i Ninhursag, va aconsellar a Enki que mantingués relacions sexuals amb la seva filla Ninsar amb la que va tenir Ninkurra i més tard, Enki es va relacionar amb Ninkurra de la que va néixer Uttu. També apareix a altres llegendes, com l'Enuma Elix i l'Atrahasis, on explica el destí que tindrà el món.
No s'han trobat temples dedicats a aquesta divinitat, encara que els textos rituals indiquen que era adorat a Uruk i Babilònia. També formava part dels panteons de la religió hurrita i de la religió hitita.
La seva representació s'ha comparat amb una iconografia similar a la del posterior déu romà Janus, sense que pugui establir-se si existeix una relació entre ambdues divinitats.

## Referències

* 1 2 Beaulieu, Paul-Alain. The Pantheon of Uruk During the Neo-Babylonian Period. Leiden: Brill, 2003, p. 325. ISBN 9789004130241.
* 1 2 Black, Jeremy. The literature of ancient Sumer. Milton Keynes: Lightning Source, 2012, p. 235-236, 331. ISBN 9780199296330.
# Pere Urgellès i Marquès

Pere Urgellès i Marquès (Barcelona, 1907 - Barcelona, 1995) va ser un pintor i escultor català especialista en figures de ferro. Va estudiar a l'Escola d'Arts i Oficis Artístics de Barcelona. Va exercir de professor d'escultura de ferro a l'Escola Massana. També s'encarregà de dirigir el Taller de Ferros Artístics Urgellès.
En l'àmbit de la pintura, arribà a fer exposicions individuals dels seus quadres tant a Barcelona l'any 1978 com a Sitges l'any 1979.

## Referències

* «Pere Urgellès i Marquès». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# A-Train (constel·lació de satèl·lits)

El A-train — Afternoon Train (anglès) «tren de la tarda» (català) — és una constel·lació de quatre satèl·lits francesos i estatunidencs en òrbita heliosíncrona a una altitud de 690 quilòmetres sobre la Terra. L'òrbita, a una inclinació de 98,14°, creua l'equador cada dia al voltant de les 1:30 pm hora solar, donant el nom a la constel·lació, la "A" significa (Afternoon) "tarda"; i creua l'equador de nou en el costat nocturn de la Terra, al voltant de les 1:30 am. Els satèl·lits estan espaiats uns quants minuts perquè les seves observacions col·lectives poden ser utilitzades per construir imatges tridimensionals i d'alta definició de l'atmosfera de la Terra i de la superfície terrestre.

## Satèl·lits de la constel·lació

El tren es compon actualment de quatre satèl·lits actius:
* Aqua, la nau principal en la formació, posada en marxa per NASA el 4 maig 2002
* CloudSat, un esforç cooperatiu entre la NASA i l'Agència Espacial Canadenca, que passa a 2 minuts i 30 segons darrere d'Aqua, llançat amb CALIPSO en 28 abril 2006
* CALIPSO, un esforç conjunt de CNES i la NASA, segueix CloudSat a no més de 15 segons, va posar en marxa el 28 abril 2006
* Aura, un satèl·lit multinacional, es queda Aqua per 15 minuts, creuant l'equador 8 minuts enrere a causa de la pista orbital diferent per permetre la sinergia amb Aqua, llançat per la NASA el 15 juliol 2004
El PARASOL (Polarization and Anisotropy of Reflectances for Atmospheric Sciences coupled with Observations from a Lidar'), posada en marxa pel CNES el 18 de desembre de 2004, es va traslladar a un altre (inferior) òrbita el 2 desembre 2009

## Referències

* ↑ «A-train Symposium October 2007: Constellation keeps its promises», CNESMAG, Gener 2008 (anglès)
* ↑ NASA, Introducing the A-Train Arxivat 2017-04-29 a Wayback Machine., 30 Abril 2012 (anglès)
* ↑ PARASOL page Arxivat 2006-01-25 a Wayback Machine. (30 Abril 2012) (anglès)
* ↑ Notícies CNES a Calipso (anglès)

## Enllaços externs

* NASA A-Train Portal (anglès)
* NASA satellite program impacted (anglès)
* NASA Program Page (anglès)
* Orbital Sciences Program Page (anglès)
* L'Ecuyer, T.S.; Jiang, J.H. «Touring the atmosphere aboard the A-Train». Physics Today, 63, 7, 2010, pàg. 36–41. Arxivat de l'original el 2013-02-24 [Consulta: 16 octubre 2012]. Arxivat 2013-02-24 at Archive.is (anglès)
# Joan Català

Joan Català (1978) és un professional de les arts escèniques.
Net, fill i germà de ferrers, va entrar en contacte amb el món de les arts escèniques mentre estudiava a l'Escola de la Llotja, el 1994. Es va continuar formant passant per diverses escoles entre 1999 i 2005, entre les qualse destaca Carampa de Madrid, Rogelio Rivel de Barcelona o l'Escola Nacional de circ de Moscou, on es va especialitzar en treballs dels portes i en equilibris acrobàtics. També es va formar com a ballarí contemporani, i va aprendre les tècniques del teatre de gest de la mà de professionals com Mal Pelo, Michel Dellaire, Iñaki Azpillaga, Àngels Margarit, Thomas Hauert o David Zambrano, entre d'altres. Des de 2005 ha col·laborat i actuat amb companyies d'arreu del món, amb les companyies Daraomai, Circus Klezmer, Los 2Play i Cia. Mudances-Angels Margarit.
El 2012 va col·laborar amb Eulàlia Ayguadé a l’espectacle Little Me, que es va presentar al festival Salmon el mateix any. El mateix any va presentar el seu propi espectacle, PELAT que seria presentat un any més tard a Fira Tàrrega. Es tracta d'una performance que esborra les fronteres entre la dansa, el circ i el teatre, i que evoluciona amb la interacció de l'espectador. Al llarg dels anys, PELAT s'ha presentat a diversos festivals catalans i internacionals. Es tracta d'un espectacle aparentment bàsic, on, amb un pal de quatre metres i una galleda, genera una complicitat amb els espectadors.
El mateix 2013 realitzaria el projecte d'investigació escènica Caída libre amb Iris Heitzinger, i el 2017 va presentar el projecte 5100 amb Roser Tutusaus. Ha col·laborat amb bona part de les institucions escèniques catalanes, com el Festival Sismògraf, el Mercat de les Flors o el Graner, entre d'altres
Actualment prepara l'espectacle Idiòfona, que s'espera que presenti oficilament el 2023. Es tracta d'un espectacle que és una barreja entre teatre físic, dansa, arts plàstiques i que comptarà amb una activa participació del públic.

## Referències

* 1 2 «Joan Català i Roser Tutusaus: ferro, so i moviment». [Consulta: 1r setembre 2022].
* ↑ «Joan Català». [Consulta: 1r setembre 2022].
* ↑ FiraTàrrega. «Assaig Obert de Joan Català 21 de de maig de 2022». [Consulta: 1r setembre 2022].
* ↑ Puig Taulé, Oriol. «I el poble va ballar». Núvol. [Consulta: 1r setembre 2022].
* ↑ fmartinezc. «Joan Català: “Pelat”». [Consulta: 1r setembre 2022].
* ↑ Puig i Taulè, Oriol. «Cinc minuts de dansa al Sismògraf». Núvol. [Consulta: 1r setembre 2022].
* ↑ «Joan Català» (en anglès americà). [Consulta: 1r setembre 2022].
* ↑ «Idiòfona - Ajuntament de Mataró». [Consulta: 1r setembre 2022].
* ↑ «Idiòfona». [Consulta: 1r setembre 2022].
# Braulio Musso

Braulio Musso Reyes (8 de març de 1930) és un exfutbolista xilè.

## Selecció de Xile

Va formar part de l'equip xilè a la Copa del Món de 1962. Va jugar a la Universidad de Chile.

## Palmarès

* Campionat xilè de futbol
** 1959, 1962, 1964, 1965, 1967

## Referències

* ↑ «Player profile at FIFA.com». Arxivat de l'original el 2015-04-06. [Consulta: 15 desembre 2017].
* ↑ Team profile at FIFA.com Arxivat 22-7-2011 a Wayback Machine.
* ↑ Profile at World Football.net
# Selenat de bari

El selenat de bari és un compost químic del grup de les sals, constituït per anions selenat ${\ce {SeO4^{2-}}}$ i cations bari ${\ce {Ba^{2+}}}$, la qual fórmula química és ${\ce {BaSeO4}}$.
El selenat de bari es presenta com un sòlid blanc o incolor, amb cristalls que cristal·litzen en el sistema ròmbic. Si s'escalfa per damunt de 425 °C es descompon. És molt poc soluble en aigua, a 20 °C només se'n dissolen 0,0052 g en 100 g d'aigua. Pot preparar-se per reacció del clorur de bari ${\ce {BaCl2}}$ amb el selenat de sodi ${\ce {Na2SeO4}}$ segons la reacció:
${\ce {BaCl2(aq) + Na2SeO4(aq) -> BaSeO4(s) + 2NaCl(aq)}}$

## Referències

* ↑ Ropp, R. C.,. Encyclopedia of the alkaline earth compounds. Oxford: Elsevier, 2013. ISBN 9780444595539.
# South Brooksville

South Brooksville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 1.376 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, South Brooksville tenia 1.376 habitants, 559 habitatges, i 386 famílies. La densitat de població era de 151,4 habitants/km².
Dels 559 habitatges en un 29% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,3% hi vivien parelles casades, en un 20,2% dones solteres, i en un 30,8% no eren unitats familiars. En el 25,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 23,6% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 18,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.073 $ i la renda mediana per família de 25.956 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.292 $ mentre que les dones 20.938 $. La renda per capita de la població era de 15.758 $. Entorn de l'11,5% de les famílies i el 16,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- South Brooksville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- South Brooksville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Torre Sivilla

La Torre Sivilla és una obra modernista de Cardedeu (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de tipologia ciutat-jardí en un espai rectangular, cercat per una tanca feta d'obra molt baixa. La casa queda al mig i ocupa un espai quadrat. Consta de planta, pis i torre quadrada. La coberta és plana i la façana principal dona al jardí. Té balcó corregut al primer pis i fris de rajola que separa el primer i el segon pis.
Els motius decoratius són pocs, com els marcs de les obertures en rajoles blaves.

## Història

Aquesta torre, situada en una zona de grans i elegants edificis, com la Torre Gual, queda força amagada perquè no dona directament a la carretera de Caldes. La podem incloure dins les residències que la burgesia de Barcelona construïa per a segona residència als primers anys d'aquest segle.

## Referències

* 1 2 3 «Casa al carrer Nostra Senyora del Pilar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2017].
# Pere II

Pere II és el nom dels següents personatges:
* Pere II d'Alençon o Pere II de Valois (1340-Argentan, 1404), comte d'Alençon, de Perche i de Porhoët
* Pere II d'Alexandria, prevere i bisbe d'Alexandria
* Pere II d'Aragó (1177 - 1213), conegut a Catalunya com a Pere I el Catòlic, comte de Barcelona i rei d'Aragó
* Pere II d'Arborea o Pere II de Bas-Lacon
* Pere II d'Argos (segles VIII-IX), bisbe romà d'Orient
* Pere II de Borbó (1438 - 1503), duc de Borbó
* Pere II de Bragança o Pere V de Portugal (1837 - 1861), duc de Bragança i rei de Portugal
* Pere II de Brasil (1825 - 1891), emperador de Brasil
* Pere II de Bretanya (1418 - 1457), duc de Bretanya
* Pere II de Carcassona (? - 1059), comte de Carcassona
* Pere II de Courtenay (~1165 -1219) fou emperador llatí de Constantinoble (1216 al 1219)
* Pere II de Iugoslàvia (1923 - 1970), rei de Iugoslàvia
* Pere II de La Marca
* Pere II de Mèdici (Florència, República de Florència, 1471 - riu Garigliano, 1503)
* Pere II Ramon de Montcada i d'Abarca (segle xiii), baró d'Aitona, Serós i Soses, i senescal de Barcelona
* Pere II de Portugal (1648 - 1706), rei de Portugal
* Pere II de Queralt, castlà de Queralt (1236-1275) i templer
* Pere II de Rússia (1715 - 1730), Tsar i emperador de Rússia
* Pere II de Santcliment (Barcelona, segle xiii - ~1350), cavaller català del llinatge dels Santcliment fill de Pere I de Santcliment
* Pere II de Savoia (Suze, Savoia, 1203 - Pierre-Châtel, 1268), comte de Savoia entre 1263 i 1268
* Pere II de Sicília (1304 - 1342), rei de Sicília
* Pere II d'Urgell (1340 - 1408), comte d'Urgell
* Pere II de València o Pere el Cerimoniós o (1319 - 1387), comte de Barcelona i rei d'Aragó
Viccionari