OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Diaphus theta

Diaphus theta és una espècie de peix de la família dels mictòfids i de l'ordre dels mictofiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11,4 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 34-36.

## Reproducció

És ovípar amb larves i ous planctònics.

## Alimentació

Menja eufausiacis, copèpodes i amfípodes.

## Depredadors

Als Estats Units és depredat per Thunnus alalunga.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 3400 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic (incloent-hi Califòrnia, Hawaii i el Japó).

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S., 1890. Additions to the fauna of San Diego. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 3. 1-24.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Diaphus theta». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Clemens, W.A. i G.V. Wilby, 1961. Fishes of the Pacific coast of Canada. 2a edició. Fish. Res. Bd. Canada Bull. (68):443 p.
* ↑ Moser, H.G. i E.H. Ahlstrom, 1996. Myctophidae: lanternfishes. p. 387-475. A H.G. Moser (ed.) The early stages of fishes in the California Current Region. California Cooperative Oceanic Fisheries Investigations (CalCOFI) Atlas Núm. 33. 1505 p.
* ↑ Collard, S.B., 1970. Forage of some eastern Pacific midwater fishes. Copeia 1970(2):348-354.
* ↑ Moku, M., K. Kawaguchi, H. Watanabe i A. Ohno, 2000. Feeding habits of three dominant myctophid fishes, Diaphus theta, Stenobrachius leucopsarus and Stenobrachius nannochir, in the subarctic and transitional waters of the western North Pacific. Mar. Eco. Prog. Ser. 207: 129-140.
* ↑ Iverson, K.L., 1962. Albacore food habits. p.11-46. A L. Pinkas, M. S. Oliphant, i I. L. K. Iverson (eds.) Food habits of albacore, bluefin tuna, and bonito in California waters. Fish. Bull.152.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Fedorov, V.V., I.A. Chereshnev, M.V. Nazarkin, A.V. Shestakov i V.V. Volobuev, 2003. Catalog of marine and freswater fishes of the northern part of the Sea of Okhotsk. Vladivostok: Dalnauka, 2003. 204 p.
* ↑ Tinker, S.W., 1978. Fishes of Hawaii, a handbook of the marine fishes of Hawaii and the Central Pacific Ocean. Hawaiian Service Inc., Honolulu. 568 p.
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.
* ↑ Shinohara, G., M. Yabe K. Nakaya, G. Anma, S. Yamaguchi i K. Amaoka, 1994. Deep-sea fishes collected from the North Pacific by the T/S Oshoro-Maru. Bull. Fac. Fish. Hokkaido Univ. 45 (2):48-80.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
# Janine Andrade

Janine Andrade (Besançon, 13 de novembre de 1918 - Levallois-Perret, 24 d'octubre de 1997) fou una violinista francesa.
Janine Andrade va néixer a Besançon, d'una mare pianista que la va introduir en la música. Va demostrar una facilitat per al violí a partir dels set anys i va obtenir el primer premi del Conservatori de París per aquest instrument. Va comptar sobretot amb els professors Jules Boucherit, Carl Flesch i Jacques Thibaud. Després va fer una carrera com a solista, breument interrompuda durant la Segona Guerra Mundial, fent gires pel Japó, Sud-àfrica i Amèrica del Sud. Després d'un greu Accident vascular cerebral el 1972 es va trobar paralitzada i silenciosa, aturant així tota activitat fins a la seva mort. Va passar els darrers anys de la seva vida a residències d'avis.
Va ser originalment o va participar en un CD de concerts per a violí Mozart amb l'Orquestra Gewandhaus de Leipzig, va ser publicat pel segell Berlin Classics, va produir un àlbum d'enregistraments de sonates per a violí de César Franck, Gabriel Fauré i Franz Schubert aparegut al Meloclàssic de 1958-1960.

## Referències

* http://www.musicweb-international.com/classrev/2014/Jul14/Franck_Faure_Andrade_MC2013.htm
* https://arkivmusic.com/
* http://www.pointeauxames.com/janine-andrade-2/
# Estació de Cases de Pena

L'estació de Cases de Pena era una estació ferroviària situada en el poble de la Catalunya Nord de Cases de Pena, a la comarca del Rosselló.
Es troba a la línia Carcassona - Ribesaltes. L'estació actual és al sud del nucli urbà, al carrer de la Gara. No és pròpiament una estació amb edifici, sinó un baixador discrecional d'ús excepcional. Ara bé, l'estació tradicional era a llevant de la vila, a la dreta de l'Aglí, a prop i a llevant del giratori de la carretera D - 117, dins del terme, però, d'Espirà de l'Aglí.
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Estagell | Estagell | Tren Càtar | Espirà de l'Aglí | Ribesaltes |
Línia Carcassona - Ribesaltes :

## Línia

* Línia Carcassona - Ribesaltes

## Referències

* ↑ «L'Estació de Cases de Pena en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-09-19. [Consulta: 16 setembre 2016].
* ↑ «plana oficial TCPF». Arxivat de l'original el 2016-09-07. [Consulta: 13 setembre 2016].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Landeleau

Landeleau (en bretó Landelo) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 1.047 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.323 | 1.250 | 1.148 | 1.088 | 1.028 | 1.042 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Catherine Le Bras | |
| 2008- | Michel Salaün | |
# William Gregor

William Gregor (Trewarhenick, Cornualla, 25 de desembre de 1761 - Creed, Cornualla, 11 de juny de 1817) va ser un clergue i mineròleg anglès que va descobrir el metall elemental del titani.
Fill de Francis Gregor i Mary Copley. Va ser educat en el Bristol Grammar School, on es va interessar des de molt jove en química. Després de dos anys va entrar com St John's College, Cambridge, lloc en el qual es va graduar en 1784. Després d'haver aconseguit el DT es va traslladar a Diptford en Devon. Es va casar amb Charlotte Anne Gwatkin en 1790 i va tenir amb ella una filla.

## Referències

* ↑ Asimov, Isaac. «Gregor, William». A: Enciclopedia biográfica de ciencia y tecnología : la vida y la obra de 1197 grandes científicos desde la antigüedad hasta nuestros dias (en castellà). Nueva edición revisada. Madrid: Ediciones de la Revista de Occidente, 1973, p. 185. ISBN 8429270043.
# Partit Liberal (Uruguai)

El Partit Liberal, abreujat PL, és un partit polític de l'Uruguai. Es va crear el 2002 i la seva ideologia és el liberalisme.
El partit considera que l'auge econòmic de l'Uruguai de finals del segle xix va ser conseqüència de l'aplicació de polítiques basades en les idees liberals, i que l'abandó de les mateixes per part dels successius governs a partir del període batllista és el que ha determinat el procés de deterioració social i econòmica que el país sofreix des de 1955.
En les eleccions presidencials del 2004, el PL en va obtenir un suport del 0,07% dels votants. El 2009 va decidir no presentar-se a les eleccions ni donar suport a cap partit polític.

## Vegeu també

* Llista de partits polítics uruguaians.

## Referències

* ↑ (castellà) Partits polítics: Partit Liberal - Consultat el 9 de maig de 2009
* ↑ (castellà) El País: "Cuatro partidos menores sueñan con poder entrar al Parlamento"
# Diaphus signatus

Diaphus signatus és una espècie de peix de la família dels mictòfids i de l'ordre dels mictofiformes.

## Morfologia

* Les femelles poden assolir 4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar de la Xina Meridional.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S., 1890. Additions to the fauna of San Diego. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 3. 1-24.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Yang, J., Z. Huang, S. Chen i Q. Li, 1996. The Deep-Water Pelagic Fishes in the Area form Nansha Islands To the Northeast part of South China Sea Science Publication Company, Beijing. 190 pp.
* ↑ Wang, J.T.-M. i C.-T. Chen, 2001. A review of lanternfishes (Families: Myctophidae and Neoscopelidae) and their distributions around Taiwan and the Tungsha islands with notes on seventeen new records. Zool. Stud. 40(2):103-126.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (editors), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404- 463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.
* ↑ Chen, S., 2002. Fauna Sinica. Ostichthyes. Myctophiformes, Cetomimiformes, Osteoglossiformes. Science Press, Beijing. 349 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hulley, P.A., 1984. Myctophidae. p. 429-483. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (editors). Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París, França. Vol. 1.
* Hulley, P.A., 1990. Myctophidae. p. 398-467. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (editors) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI; París; i UNESCO, París. Vol. 1.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Paxton, J.R., 1979. Nominal genera and species of lanternfishes (Family Myctophidae). Contrib. Sci. Natur. Hist. Mus. Los Angeles County, 322:1-28.
* Paxton, J.R. i P.A. Hulley, 1999. Myctophidae. Lanternfishes. p. 1957-1964. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (editors) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cooperativa La Unió

La Cooperativa La Unió és una obra de Premià de Mar (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici corredor amb escala de tres trams que connecta les dues parcel·les que ocupa. Pel carrer Sant Pau té crugia simple i gran escala d'accés al nivell de la planta. Pel carrer Aurora a la planta baixa té una crugia triple amb encavallades per permetre la planta lliure. La coberta és un terrat pla i una teulada a doble vessant a la banda del carrer Aurora.
La banda nord de l'immoble té composició simètrica. Consta de dues pilastres a doble alçada que divideixen la façana en tres crugies. La planta baixa té tres obertures amb llinda i la porta d'accés central de menor alçada. A la planta primera hi ha un balcó corregut amb corbatura central, tres finestres de mig punt amb motllura perimetral plana. A la banda sud trobem dues portes amb llinda i finestra amb llinda i al primer pis un balcó de ferro i finestra amb cornisa decorada amb maó vist.

## Història

La cooperativa de consum la constituïren els treballadors de Premià. El local era destinat a botiga de queviures, cafè tertúlia dels socis i sala d'espectacles. Durant la Guerra Civil va ser usat com a seu dels anarquistes i quan aquesta acabà, esdevingué local d'auxili social i posteriorment seu d'un grup d'entitat culturals.
La CNT el reivindicava com a seu.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cooperativa La Unió». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 juny 2019].
# Jaintia (poble)

El poble jaintia, santeng o synteng, és un grup humà emparentat als khasis que viu principalment a Meghalaya, Índia, al districte de Sylhet a Bangladesh i a les muntanyes Jaintia; per això són anomenats pnars-jaintia o jaintia-pnars. La cultura megalítica de khasis i jainties és comuna. La seva història oral diu que es van establir a la plana de Shillong molt antigament. El nom jaintia deriva de zantein o synteng, el nom col·lectiu per diferents tribus de la regió.
Totes les tribus parlen tots un llenguatge mon-khmer emparentat al khasi. Els seus costums i religió són similars als khasis si bé físicament es distingeixen per certes característiques derivades del seu major contacte amb les planes: són menys robustos i tenen la pell més fosca. Els missioners cristians van començar a predicar al seu territori el 1841.
Són un dels grups hynniewtrep.

## Referències

* Meghalaya, lloc oficial Arxivat 2008-03-08 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Gait, Edward, A History of Assam, Calcuta, 1906.
# West Valley

West Valley és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 10.433 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, West Valley tenia 10.433 habitants, 3.862 habitatges, i 3.020 famílies. La densitat de població era de 559,5 habitants per km².
Dels 3.862 habitatges en un 39,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,8% hi vivien parelles casades, en un 10,2% dones solteres, i en un 21,8% no eren unitats familiars. En el 17% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,2% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 25,4% de 45 a 60 i un 10,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.201 $ i la renda mediana per família de 55.636 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.103 $ mentre que les dones 28.922 $. La renda per capita de la població era de 25.765 $. Aproximadament el 4% de les famílies i el 5,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- West Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- West Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# CCMA (desambiguació)

«CCMA» té aquests significats:
* Comitè Central de Milícies Antifeixistes de Catalunya
* Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals
# Partit Liberal (Ruanda)

El Partit Liberal (francès Parti Libéral, kinyarwanda Ishyaka ry’Ukwishyira Ukizana) és un partit polític liberal de Ruanda liderat per Donatille Mukabalisa.

## Història

El partit es va establir el 1991. Tot i que es va negar a unir-se al govern format per Sylvestre Nsanzimana, al cap d'un any es va unir al govern de Dismas Nsengiyaremye a l'abril de 1992. Com a resultat de la seva participació en el govern, i els esforços dels associats del president Juvénal Habyarimana el partit es va dividir en faccions pro i anti-govern.
Es va unir al govern liderat pel Front Patriòtic Ruandès de 1994 després del final del genocidi. Prosper Higiro es va convertir en líder del partit l'any 2001. A les eleccions parlamentàries ruandeses de 2003 el partit va rebre l'11% dels vots i va obtenir sis dels 53 escons elegits.
El 2007, Protais Mitali va ser escollit líder del partit. Una disputa sobre la realització de les eleccions va provocar que dos diputats i cinc càrrecs fossin expulsats del partit. A les eleccions parlamentàries ruandeses de 2008 va veure caure el vot fins al 7,5%, i la seva presència es va reduir a quatre escons.
Higiro va ser nominat com a candidat del partit a les eleccions presidencials ruandeses de 2010, rebent l'1,4% dels vots. A les eleccions parlamentàries ruandeses de 2013, el partit va rebre el 9% dels vots, guanyant cinc escons. La cap del partit Donatille Mukabalisa fou nomenada presidenta de la Cambra de Diputats.

## Resultats electorals
### Eleccions presidencials

| Any | Candidat | Vots | % | Resultat |
| 2010 | Prosper Higiro | 68,235 | 1.37% | No electe |

### Cambra de Diputats

| Any | Lider | Vots | % | Escons | +/– | Pos. |
| 2003 | Prosper Higiro | 396,978 | 10.56% | 6 / 80 | 7 | 3r |
| 2008 | Prosper Higiro | 348,186 | 7.50% | 4 / 80 | 2 | = 3r |
| 2013 | Prosper Higiro | | 9.29% | 5 / 80 | 1 | = 3r |
| 2018 | Prosper Higiro | 479,631 | 7.20% | 4 / 80 | 1 | = 3r |

## Referències

* 1 2 Aimable Twagilimana (2015) Historical Dictionary of Rwanda, Rowman & Littlefield, p180
* 1 2 3 4 5 Arthur S Banks, Thomas C Miller, William R Overstreet & Judith F Isacoff (2009) Political Handbook of the World 2009, CQ Press, p1125

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2018-05-01 a Wayback Machine.
# Paul McGrath Benito

Paul McGrath Benito (Gavà, 7 de març de 2002) és un atleta català que competeix en la modalitat de marxa. Va ser medalla de plata al Campionat d'Europa d'Atletisme de 2024. Ha nascut i crescut a Barcelona, de mare espanyola, pare escocès i avis irlandesos.

## Trajectòria

Va guanyar el Campionat d'Europa sub-20 d'atletisme 2021 a Tallinn en la marxa de 10 km. Va acabar tercer als Campionats del Món d'Atletisme sub-20 de 2021 a Nairobi en la marxa de 10 km. Va quedar tercer en la marxa de 20 km el 13 de febrer de 2022 al Campionat d'Espanya sènior de Pamplona. Va guanyar l'or al Campionat d'Europa sub-23 d'atletisme de 2023 a Espoo en la marxa de 20 km.
L'abril de 2024, va guanyar el títol nacional espanyol en la cursa de 20 km a marxa, marcant un millor temps personal d'1:17:55 a Saragossa, una marca que el va situar tercer a la llista espanyola de tots els temps. Va ser medalla de plata al Campionat d'Europa d'Atletisme de 2024 a Roma el juny de 2024 Va ser un dels esportistes dels Països Catalans als Jocs Olímpics d'Estiu de 2024, seleccionat oficialment per als Jocs el juliol de 2024. En la prova de 20 km marxa, va arribar 17è a meta, amb un temps de 1:20:32; a 1:37 del campió olímpic Brian Daniel Pintado.

## Referències

* ↑ «Paul McGrath». World Athletics. [Consulta: 8 juny 2024].
* ↑ Henderson, Jason. «Rising race walks star Paul McGrath on his Spanish-Scottish heritage». Athletics Weekly, 08-06-2024. [Consulta: 8 juny 2024].
* ↑ «European Athletics U20 Championships». World Athletics, 15-07-2021. [Consulta: 8 juny 2024].
* ↑ «Amit Khatri wins silver in 10000m race walk at World Athletics U20 meet». Olympics.com, 21-08-2021. [Consulta: 8 juny 2024].
* ↑ «Spain's aim for race walk legacy continues in Muscat». World Athletics, 28-02-2022. [Consulta: 8 juny 2024].
* ↑ Foster, Anthony. «Thrilling Start to European U23 Championships with Stey and McGrath Dominating 20km Race Walk». Track Alerts, July 12, 2023. [Consulta: 8 juny 2024].
* ↑ «Senior breakthrough beckons for Spain's McGrath in his beloved Rome». European Athletics, 17-04-2024. [Consulta: 8 juny 2024].
* ↑ Williams, George. «Spaniard Paul McGrath, European silver in the 20 km walk in Rome». Sportsfinding, 08-06-2024. [Consulta: 8 juny 2024].
* ↑ Fosbury, Redacció. «Esportistes dels Països Catalans als Jocs Olímpics de París 2024», 24-07-2024. [Consulta: 31 juliol 2024].
* ↑ «Spain's list for athletics at the Paris Olympics». sport.es, 03-07-2024. [Consulta: 3 juliol 2024].
* ↑ «Así hemos contado en directo el bronce de Álvaro Martín en los 20km marcha de los Juegos Olímpicos de 2024» (en castellà). Relevo, 01-08-2024. [Consulta: 1r agost 2024].
# Cooler Master

Cooler Master Co., Ltd. és una empresa d'informàtica fundada el 1992 amb seu a Taiwan. Inicialment fou proveïdora de maquinari com a fabricant de solucions tèrmiques i ha evolucionat gradualment cap a un grup tecnològic que integra R+D, fabricació i venda al detall. Essent un innovador tecnològic en nombroses categories de productes. Alguns dels productes de Cooler Màster han guanyat premis, inclòs el premi de disseny de productes iF. El gener de 2023 anuncià l'alliberament com a codi obert de part del seu programari, oferint diagnòstics i el control de les temperatures del maquinari i el calibratge RGB.

## Referències

* ↑ Chong, Annjil. «Cooler Master: Venturing out into ecosystems to be tomorrow's economy». DigiTimes, 17-06-2022. [Consulta: 22 gener 2023].
* ↑ «COMPUTEX TAIPEI design & innovation awards 2008». iFdesign, 2008. Arxivat de l'original el 2011-09-29. [Consulta: 22 gener 2023].
* ↑ Wilson, Ben. «Cooler Master plans an open-source MasterPlus+ update to support third-party APIs». Windows Central, 10-01-2023. [Consulta: 22 gener 2023].
# Jaime de los Santos González

Jaime Miguel de los Santos González (Madrid, 6 d'agost de 1978) és un publicista i expert en moda espanyol, conseller de Cultura, Turisme i Esports de la Comunitat de Madrid des de 2017.
Nascut el 6 d'agost de 1978 a Madrid, es va llicenciar en història de l'art per la Universitat Complutense de Madrid. Va estar emprat al Gabinet de la Presidència de Moncloa, on va arribar a treballar d'assistent personal i d'imatge d'Elvira Rodríguez, Viri. Director general de Promoció Cultural de la Comunitat de Madrid, el setembre de 2017, en una reestructuració del Consell de Govern de la Comunitat de Madrid va ser posat al cap de la Conselleria de Cultura, Turisme i Esports per Cristina Cifuentes. Va prendre possessió del càrrec el 26 de setembre.

## Referències

* 1 2 «Jaime de los Santos: «¿Sabes que me dicen que no tengo pinta de director general?»». La Razón, 22-05-2016.
* ↑ García Martín, Javier «Jaime de los Santos, el carisma contra la foto de Sálvame». Madridiario, 29-09-2017.
* ↑ Costa, J.M. «Cifuentes nombra responsable de Cultura a un experto en moda y extertuliano de Ana Rosa». Eldiario.es, 30-07-2015.
* ↑ Romo, José Luis «Jaime de los Santos: "Hay que dejar crear a la cultura desde la libertad"». El Mundo, 08-10-2017.
* ↑ Caro, Ana «Los nuevos consejeros de Cifuentes toman posesión de sus cargos». El Mundo, 26-09-2017.
# Sant Joan de les Anoves

Sant Joan de les Anoves és una obra del municipi d'Oliana (Alt Urgell) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici d'una sola nau coberta amb volta de canó. El sostre és a dues aigües cobert amb teula àrab. És una construcció petita i sense massa ornaments.
La porta d'accés és un arc de mig punt que se situa a la façana oest. A sobre seu hi ha un petit òcul i un campanar d'espadanya d'un sol ull. Tot l'exterior està arrebossat.
L'església, que ha sofert moltes remodelacions, fou allargada pel sector de llevant desapareixent així l'anterior absis.

## Història

El lloc de les Anoves és documentat des de 972. Tradicionalment havia estat sufragània de Santa Eulàlia de les Anoves.

## Referències

* 1 2 3 4 «Sant Joan de les Anoves». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 desembre 2015].

### Bibliografia

* Gavín, Josep M.; Inventari d'esglésies Alt Urgell
* Pladevall i Font, Antoni, dir. ; Catalunya Romànica: Alt Urgell. Andorra, 1992