OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jean-Marie Bockel

Jean-Marie Bockel (Estrasburg, 1950) és un polític alsacià, alcalde de Mülhausen des de 1989. Es llicencià en dret i des del 1976 exercí a Mülhausen. El 1974 fou cap de les Joventuts Socialistes a l'Alt Rin, i elegit diputat per l'Alt Rin el 1981 pel Partit Socialista, càrrec que ocupà fins al 2002. Fou nomenat secretari d'estat de comerç el 1984-1986 en el govern de Laurent Fabius. El 2007 fou nomenat secretari d'estat de cooperació amb la Francofonia, i el març de 2008, de defensa d'antics combatents. El 2004 fou escollit senador i de 2001 a 2007 fou president de l'Associació dels Alcaldes de les Grans Ciutats de França.
També fou conseller general de l'Alt Rin de 1982 a 1997, conseller regional d'Alsàcia el 1992, alcalde de Mülhausen des de 1998 i vicepresident de la Comunitat d'Aglomeració de Mülhausen Sud Alsace.

## Enllaços externs

* Biografia al web de Matignon Arxivat 2009-03-02 a Wayback Machine.
* Web oficial de Gauche Moderne
| Precedit per: Joseph Klifa | Alcalde de Mülhausen 1989 - 2010 | Succeït per: Jean Rottner |
# Jean-Marc Reiser

Jean-Marc Reiser (Réhon, 13 d'abril de 1941 - París, 5 de novembre de 1983) va ser un autor de còmics humorístics francès.
Reiser va començar la seva carrera el 1959, a la publicació La Gazette de Nectar, per la vinera Nicolas. Les seves obres sempre van ser controvertides i van atreure l'atenció del públic: alguns les adoraven i uns altres les odiaven. El 2004, en una exhibició de les seves obres en el Centre Georges Pompidou, a l'entrada es va col·locar un rètol amb l'advertiment «Compte! Algunes de les obres en exhibició poden ferir els sentiments dels visitants». El 1960, va fundar la revista d'historietes Hara-Kiri amb Fred i François Cavanna. Reiser va destacar per atacar tabús de tota classe. El 1970, el Ministre de l'Interior francès va prohibir Hara-Kiri per haver-se burlat de la recent mort de Charles de Gaulle, fet que va fer que Reiser comencés a publicar les seves caricatures en la revista Charlie Hebdo i en moltes d'altres publicacions.
Entre la seva obra es pot esmentar Ils sont moches, éditions du square (1970), Je vous aime, Euréditions (1971), On vit une époque formidable, Vive les femmes o Fous d'amour entre d'altres. Li van ser atorgats els premis Saint-Michel per La vie au grand air, el 1974, i el Gran Premi de la Ciutat d'Angulema, del Festival del Còmic d'Angulema el 1978.

## Referències

* 1 2 «Jean-Marc Reiser». Lambiek Comiclopedia. Lambiek. [Consulta: 12 gener 2011].
* ↑ Miller, Ann. Reading bande dessinée: critical approaches to French-language comic strip. Intellect, Limited, 2008, p. 22. ISBN 978-1-84150-177-2.
* ↑ Miller, p. 247
* ↑ «Le Palmarès 1978» (en francès). ToutEnBD. Arxivat de l'original el 2007-09-28. [Consulta: 27 novembre 2015].
# Frankfurt Galaxy

* Aquest article tracta sobre el desaparegut equip de la NFL Europa. Si cerqueu el nou equip de futbol americà que juga a la Lliga Europea de Futbol, vegeu «Frankfurt Galaxy (ELF)».
Els Frankfurt Galaxy van ser un club de futbol americà de la ciutat de Frankfurt (Alemanya).
El club va ser fundat l'any 1991 per a competir a la World League de futbol americà / National Football League Europe, essent membre fundador. Disputa els seus partits al Waldstadion, construït l'any 1925 i que fou remodelat l'any 2005, reanomenat Commerzbank-Arena. Disputà el primer partit de la història de la competició enfront dels London Monarchs al Waldstadion el 23 de març de 1991 i fou el primer club a anotar punts a la copetició. Ha guanyat la World Bowl quatre cops: 1995, 1999, 2003 i 2006. Frankfurt Universe és el successor de Frankfurt Galaxy.

## Palmarès

* 4 títols de la World Bowl: 1995, 1999, 2003, 2006.
* 4 sot-campionats de la World Bowl: 1996, 1998, 2004, 2007.

## Entrenadors

* Jack Elway (1991-1992)
* Ernie Stautner (1995-1997)
* Dick Curl (1998-2000)
* Doug Graber (2001-2003)
* Mike Jones (2004-2007)

## Jugadors destacats

* Mario Bailey - WR (1995-2000)
* Jake Delhomme - QB (1999)
* Mark Dixon - G (1998)
* Patrick Gerigk - WR (1999)
* Werner Hippler - TE (1995, 1997-2000)
* Damon Huard - QB (1998)
* Lewis Kelly - T (2002)
* Ralf Kleinmann - K (1995-2000, 2003-2004)
* Martin Latka - RB (2004-2007)
* Frank Messmer - DL (1995-1997)
* Andy McCullough - WR (1999, 2001)
* Craig Ochs - QB (2006)
* Steve Pelluer - QB (1996-1997)
* Mike Perez - QB (1991-1992)
* Akili Smith - QB (2005-2007)
* Ingo Siebert - RB (1995-1998)
* Paul Spicer - DE (2001)
* James Taylor - CB (2005-2007)
* Pat Barnes - QB (1998-1999)
* J.T. O'Sullivan - QB (2007)

## Referències

* ↑ «Wiedergeburt des Football-Teams Frankfurt Universe (Renaixement de l'equip de futbol americà Frankfurt Universe) » (en alemany). Frankfurter Allgemeine Zeitung, 28-05-2016.
* 1 2 «Frankfurt Galaxy - Season by Season: Roster, Results & Stats » (en anglès). http://www.footballdb.com.
* 1 2 3 «Frankfurt Galaxy Franchise History: Roster, Stats & Results » (en anglès). http://www.justsportsstats.com.

## Enllaços externs

* Web oficial (alemany)
* The Football Database: Frankfurt Galaxy (anglès)
# Frankfort (Ohio)

Frankfort és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 1.011 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Frankfort tenia 1.011 habitants, 442 habitatges, i 274 famílies. La densitat de població era de 697,1 habitants per km².
Dels 442 habitatges en un 29,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,7% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 38% no eren unitats familiars. En el 35,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,3% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 17,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 2.262 $ i la renda mediana per família de 3.365 $. Els homes tenien una renda mediana de 4.417 $ mentre que les dones 2.000 $. La renda per capita de la població era de 1.259 $. Aproximadament l'11,6% de les famílies i el 16,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Frankfort». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Frankfort». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Força ascensional

La força ascensional és aquella que exerceixen els fluids cap amunt sobre els objectes que s'hi han submergit prèviament.
El fet que un objecte floti en un líquid és degut al fet que la força ascensional d'aquell líquid n'equilibra el seu pes. Per equilibrar el pes, el cos que s'ha submergit ha d'haver desplaçat una quantitat d'aigua igual a la seva massa. Perquè aquest fet succeeixi la densitat de l'objecte ha de ser inferior a la del líquid, ja que si no és així l'objecte submergit s'enfonsa perquè no pot desplaçar la quantitat d'aigua necessària. Així, per exemple, un tros de suro flota en l'aigua, ja que la seva densitat és inferior a la de l'aigua, i una peça de ferro s'enfonsa, ja que és més densa que l'aigua.
Aquesta força també s'anomena empenyiment i per calcular-la restem del pes de l'objecte el seu pes aparent dins del fluid.

## Vegeu també

* Principi de Pascal
# Jo Hyeon-woo

Jo Hyeon-woo (25 de setembre de 1991, Seül, Corea del Sud) és un futbolista sud-coreà que juga al Daegu FC de la K League 1. És internacional absolut amb la selecció de futbol de Corea del Sud.
Jo Hyeon-Woo

## Internacional
### Participacions en la Copa del Món

| Mundial | Seu | Resultat | Partits | Goles |
| Copa del Món de Futbol de 2018 | Rússia | Primera fase | 3 | 0 |

### Participacions en copes asiàtiques

| Campionat | Seu | Resultat | Partits | Gols |
| Campionat de Futbol de l'Est d'Àsia 2017 | Japó | Campió | 2 | 0 |

## Clubs

| Club | País | Any | Partits | Gols |
| Daegu FC | | Des del 2013 | 143 | 0 |

## Premis individuals

| Premi | Any |
| Millor porter al Campionat de Futbol de l'Est d'Àsia 2017 | 2017 |
| Millor jugador del partit Corea del Sud-Alemanya del Mundial 2018 | 2018 |

## Referències

* ↑ Lee Jae-sung Dong-A San Cup MVP, Jo Hyun-woo best GK
* ↑ «Copa Mundial de la FIFA Rusia 2018™ - Partidos - República de Corea - Alemania». Arxivat de l'original el 2018-06-28. [Consulta: 2 juliol 2018].

## Enllaços externs

* Fitxa a Kleague.com
Jo Hyeon-woo amb la selecció sud-coreana - plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Corea del Sud – Copa del Món de Futbol de 2018
1 Kim Seung-gyu •
2 Lee Yong •
3 Jung Seung-hyun •
4 Oh Ban-suk •
5 Yun Young-sun •
6 Park Joo-ho •
7 Son Heung-min •
8 Ju Se-jong •
9 Kim Shin-wook •
10 Lee Seung-woo •
11 Hwang Hee-chan •
12 Kim Min-woo •
13 Koo Ja-cheol •
14 Hong Chul •
15 Jung Woo-young •
16 Ki Sung-yueng  •
17 Lee Jae-sung •
18 Moon Seon-min •
19 Kim Young-gwon •
20 Jang Hyun-soo •
21 Kim Jin-hyeon •
22 Go Yo-han •
23 Cho Hyun-woo •
Seleccionador: Shin Tae-yong
Selecció de futbol de Corea del Sud – Copa del Món de Futbol de 2022
1 Kim Seung-gyu •
2 Yoon Jong-gyu •
3 Kim Jin-su •
4 Kim Min-jae •
5 Jung Woo-young •
6 Hwang In-beom •
7 Son Heung-min  •
8 Paik Seung-ho •
9 Cho Gue-sung •
10 Lee Jae-sung •
11 Hwang Hee-chan •
12 Song Bum-keun •
13 Son Jun-ho •
14 Hong Chul •
15 Kim Moon-hwan •
16 Hwang Ui-jo •
17 Na Sang-ho •
18 Lee Kang-in •
19 Kim Young-gwon •
20 Kwon Kyung-won •
21 Jo Hyeon-woo •
22 Kwon Chang-hoon •
23 Kim Tae-hwan •
24 Cho Yu-min •
25 Jeong Woo-yeong •
26 Song Min-kyu •
Seleccionador: Bento :
# Jo Maas

Jo Maas (Eijsden, 6 d'octubre de 1954) va ser un ciclista neerlandès, que fou professional entre 1979 i 1983. El seu principal èxit esportiu fou una victòria d'etapa al Tour de França de 1979, edició en la qual acabà 7è de la general.

## Palmarès

* 1978
** 1r a la Romsée-Stavelot-Romsée
** 1r al Tour d'Hainaut Occidental i vencedor de 2 etapes
* 1979
** Vencedor d'una etapa al Tour de França

### Resultats al Tour de França

* 1979. 7è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1980. 19è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1981. 21è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa de Jo Maas a sitiodeciclismo.net
# Jonesborough (Tennessee)

Jonesborough és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 4.168 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jonesborough tenia 4.168 habitants, 1.660 habitatges, i 1.107 famílies. La densitat de població era de 371,7 habitants/km².
Dels 1.660 habitatges en un 27,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,3% hi vivien parelles casades, en un 11,3% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 30,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,5% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 29,9% entre 25 i 44, un 25,6% de 45 a 60 i un 16,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.132 $ i la renda mediana per família de 44.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.906 $ mentre que les dones 26.192 $. La renda per capita de la població era de 18.768 $. Entorn de l'11% de les famílies i el 16% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jonesborough». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jonesborough». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Josep Colom i Molla

Josep Colom i Molla (Calonge, Baix Empordà, 1907 – 1936) fou músic instrumentista català de tenora, saxo i clarinet.

## Biografia

Josep Colom va néixer el 17 de juny del 1907 a Calonge. Els seus pares eren Rafael Colom i Dominga Molla. El seu pare, natural de Fontclara (Palau-sator) treballava de fuster, però també era mestre de solfeig i instrumentista. La seva mare era natural de Calonge.
Les primeres lliçons musicals les va rebre del seu pare, com ja va fer el mateix amb el seu germà, Narcís Colom i Molla. L'any 1922 va quedar tercer en el concurs de joves instrumentistes de tenora i tible de Palamós, dins del programa d'actes de la festa major. L'any 1923 ja apareix tocant amb la Principal Calongina, juntament amb el seu pare i el seu germà. L'any 1924 va marxar a tocar amb la Principal del Vallès, de Sabadell. A part d'ell, també hi van anar els músics calongins Narcís Colom i Josep Jubert i Escapa.
A partir de l'any 1930 apareix amb les cobles calongines Principal de Calonge, Calongina i Principal Calongina. El 15 de juny de 1930 es va casar a Portbou amb Marina Masferrer i Dalmau, de Calonge. El matrimoni va tenir l'any 1931 un fill, Rafael Colom i Masferrer. Després va anar a tocar amb la Principal de Palamós, fins que va esclatar la Guerra Civil Espanyola.
Va morir ofegat el 15 d'agost del 1936 per un temporal de mar a la platja de Torre Valentina. També hi va morir, en un intent de salvar-lo, el també músic santantonienc Enric Dalmau i Carbonell.

## Referències

* ↑ Albert Vilar Massó, "Calonge, terra de músics". Girona. 2009. pp 42
* ↑ [Llibre de naixements de l'arxiu parroquial de Sant Martí de Calonge]
* ↑ «Fotos». [Consulta: 20 octubre 2013].
* ↑ «Fotos».
* ↑ «Fotos». [Consulta: 20 octubre 2013].
* ↑ [Puerto, Jordi. "Diccionari de cobles. Del segle xiv al XXI". Edita GISC/GARONUNA. Girona. 2007]
* ↑ «"Les tragèdies de la mar"». L'Autonomista, 17-08-1936 [Consulta: 20 octubre 2013].
# Fufluns

Fufluns o Pupluns (en etrusc 𐌐𐌖𐌘𐌋𐌖𐌍𐌔) va ser, a la mitologia etrusca, el déu de les plantes, de la felicitat, de la salut i del creixement en totes i de totes les coses. Era fill de Semia, deessa de la terra i de Tínia, el déu del cel. Se l'adorava especialment a Populònia, ja que el nom de la ciutat derivava d'aquesta divinitat (Fuflun o Puplun).
A Roma també se'l va adorar, però aviat va ser substituït per altres déus itàlics de la fertilitat. Se'l representava normalment com un jove sense barba, i excepcionalment com un home madur i barbut. Portava a la mà un tirs, i l'acompanyaven sàtirs, mènades i altres personatges apotropaics.

## Referències

* ↑ Thomson de Grummond, Nancy. Etruscan Myth, Sacred History, and Legend. Filadèlfia: University of Pennsylvania Museum of Archaeology and Anthropology, 2006, p. 113. ISBN 9781931707862.
* ↑ Thomson de Grummond, Nancy (et al.) (eds.). The Religion of the Etruscans. Austin: University of Texas Press, 2006, p. 21. ISBN 9780292796287.
# Jemo

Jemo (en marshallès: Jemo̧ o Jāmo̧) és una petita illa coralina deshabitada de l'oceà Pacífic. Es troba a la cadena Ratak de les Illes Marshall, entre els atols Ailuk (42 km al nord-est) i Likiep (35 km al sud-oest). L'illa té forma ovalada i ocupa l'extrem sud-oest d'una estreta carena submarina que s'estén al nord-est durant diversos quilòmetres. La seva superfície total és de tan sols 0,22 km².
La primera observació documentada per part dels europeus va tenir lloc el 10 de gener de 1565 per l'expedició espanyola de Miguel López de Legazpi¡ i fou anomenada Los Pajaros.

## Referències

* ↑ Marshallese-English Dictionary - Place Name Index
* ↑ Coello, Francisco "Conflicto hispano-alemán" Boletín de Sociedad Geográfica de Madrid, t.XIX. 2n. semestre 1885, Madrid, p.286
# Francesco Maria di Broglia

François-Marie, comte de Broglie i comte de Revel (1611—1656) fou un prominent soldat i comandant durant la guerra dels Trenta Anys. Nascut al Piemont, originalment era conegut per Francesco-Maria di Broglia, comte di Revel abans de ser naturalitzat francès després de 1643.
Broglie va fundar una de les famílies perdurables de l'aristocràcia francesa. El seu fill Victor-Maurice fou mariscal de França, i el seu net, François-Marie (també mariscal de França) esdevingué el primer duc de Broglie.

## Referències

* «Broglie, de». A: Hugh Chisholm. Encyclopædia Britannica (en anglès). 4. 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Mar Abascal

Mar Abascal (Madrid, 1974) és una actriu cantant i soprano espanyola.
La seva carrera professional s'inicia en la primera meitat de la dècada de 1990, actuant en espectacles de Sarsuela, com La màgia de la sarsuela (1995). Successivament intervé en alguns de les peces més destacades del género chico com Agua, azucarillos y aguardiente en el Teatre Fernán Gómez, La Gran Via, La verbena de la Paloma, i gènere gran com La cort de Faraó o Los sobrinos del Capitán Grant, en el Teatre de la Zarzuela de Madrid. En 1999 intervé en el musical Estem en l'aire. Contínua amb la seva carrera lírica fins a 2007.
En 2008 va donar un gir a la seva carrera i es va centrar en la interpretació, fonamentalment, de comèdies. Aquest any va protagonitzar La meva primera vegada (2008-2011), de Ken Davenport, al costat de Javi Martín i Miren Ibarguren, amb la qual va arribar a estar tres temporades en cartell. El seu major èxit sobre els escenaris va ser l'obra Burundanga. El final d'una banda (2011-2015), de Jordi Galceran, amb la qual es manté durant tres temporades en Teatre Lara. En el 2010, va participar en el capítol 129 de Aída, interpretant a Idoya.
Entre desembre de 2014 i abril de 2017 va formar part del repartiment de la comèdia de televisió Gym Tony en el paper de Pilar Macías. Ha realitzat dues incursions en la pantalla gran en els curtmetratges El Príncep de Árgel (2004) i Bombolla (2009). En 2016, gràcies a la seva trajectòria com a soprano, es converteix en professora del programa, Aixeca't All Stars. En 2020, va aparèixer en el programa En una altra clau, cantant una cançó en un cabaret.

## Referències

* 1 2 «ABC MADRID 15-06-1995 página 88 - Archivo ABC», 28-08-2019. [Consulta: 30 gener 2024].
* ↑ «ABC MADRID 14-07-2007 página 67 - Archivo ABC», 04-09-2019. [Consulta: 30 gener 2024].
* ↑ Press, Europa. «CANTABRIA.-La actriz Mar Abascal aboga por "abrir las puertas del teatro" a los jóvenes para que vean que es "maravilloso"», 13-08-2009. [Consulta: 30 gener 2024].
* ↑ Redacción. «Así son los personajes de 'Gym Tony', la nueva ficción diaria de Cuatro» (en castellà), 15-12-2014. [Consulta: 30 gener 2024].
# Marc Terpoli

Marc Terpoli (en llatí: Marcus Terpolius) va ser tribú de la plebs l'any 77 aC, durant el consolat de Dècim Juni Brutus i Marc Emili Lèpid.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/1013?rgn=pages;view=image;q1=Terpo+liusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 1005. ]
# Orestias mooni

Orestias mooni és una espècie de peix de la família dels ciprinodòntids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Perú.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 «Orestias mooni» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# A Ceremony of Carols

A Ceremony of Carols, op. 28 (Una cerimònia de nadales), és una composició de Benjamin Britten per a cor d'infants, veus solistes i arpa. Consisteix en onze moviments, els textos dels quals provenen d'un recull de poesia del segle xvi en anglès medieval, editat per Gerald Bullett amb el títol "The English Galaxy of Shorter Poems". Altres compositors se serviren posteriorment d'alguns d'aquests textos, particularment "Adam lay ybounden" o "Deo Gracias" de Boris Ord.
El text, estructurat en onze moviments, és pres de The English Galaxy of Shorter Poems, editada per Gerald Bullett. És principalment en anglès mitjà, amb una mica d'anglès llatí i anglès modern en el seu inici. Va ser compost el 1942 en el viatge marítim de Britten des dels Estats Units a Anglaterra.
Britten va compondre la música al mateix temps que l'himne a Santa Cecilia i d'estil similar. Originalment concebut com una sèrie de cançons nadalenques no relacionades, les va unificar posteriorment en una sola peça amb el cant processal i recessiu en l'uníson basat en l'antífon gregorià "Hodie Christus natus est". Un solo d'arpa basat en el cant, juntament amb alguns altres motius de "Wolcum Yole", també serveix per a unificar la composició. A més, els moviments "This Little Babe" i "Deo Gràcies" tenen el cor que reflecteix els efectes de resistència en emprar un cànon en el primer stretto.
La publicació original de 1942 va ser escrita per al cor infantil SSA (soprano, soprano, contralt). El 1943, es va publicar un arranjament SATB (soprano, alto (contralt), tenor, baix) per a un cor mixt. Molts dels moviments s'escriuen com a rondes o peces de crida i resposta, líricament simples pel bé dels nens que actuen. Hi ha tres parts divisi en les parts tenor i baix. Cadascuna d'aquestes línies individualment reflecteix una línia en les parts soprano o contralt, com si les seccions tenor i baix fossin un cor d'homes cantant la composició original de la SSA amb un cor de SSA.

## Moviments

1.Procession
2. Wolcum Yole!
3. There is no Rose
4a. That yonge child
4b. Balulalow
5. As dew in Aprille
6. This little Babe
7. Interlude (solo d'arpa)
8. In Freezing Winter Night
9. Spring Carol
10. Deo Gracias
11. Recession

## Referències

* ↑ Reverter, Arturo. «Programa de mà» (en castellà). ORCAM. [Consulta: 23 desembre 2018].
* ↑ Donald Teeters. Britten's A Ceremony of Carols «Boston Cecilia: Britten, A Ceremony of Carols, Program Notes». Arxivat de l'original el 2009-04-29. [Consulta: 24 juny 2012].
* ↑ Britten, Benjamin. A Ceremony of Carols. Boosey & Hawkes, 1943.
* ↑ Donald Teeters. Britten's A Ceremony of Carols
* ↑ Len Mullenger. A Ceremony of Carols op. 28 (1942) «Britten - A ceremony of Carols». [Consulta: 24 juny 2012].

## Bibliografia

* Carpenter, Humphrey. Benjamin Britten: a biography (London: Faber, 1992) ISBN 0-571-14324-5
# Rentadors (el Masroig)

El Rentadors és una obra del Masroig (Priorat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular, de planta baixa amb tres tramades d'arcs, dos cegats i un central que dona accés a l'interior, amb dos amplis bassots per a rentar la roba. Un pedrís corre al llarg dels murs interiors, en tant que una font proporciona aigua constant. La coberta, de fibrociment, és de quatre vessants cap a l'interior, on deixa una obertura que constitueix l'element d'il·luminació de la construcció.
A la façana, sobre l'arcada central, una placa recorda l'home que contribuí a dur l'aigua al poble.

## Història

La construcció del safareig públic ha de ser emmarcada dins el conjunt d'obres dutes a terme per a abastir el poble d'aigua. Josep Llop Inglada fou el principal promotor de l'obra, acabada el dia 11 de maig de 1921. Reformes posteriors portaren a la substitució de la teulada original per l'actual de fibrociment.
El safareig és encara utilitzat i, e moment, res no fa pensar en el seu abandonament.

## Referències

* 1 2 3 4 «Rentadors». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2018].

## Enllaços externs

* «Rentadors». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.