OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Referèndum constitucional de Croàcia de 2013

L'1 de desembre de 2013 es va celebrar a Croàcia un referèndum constitucional. La proposta d'esmena a la Constitució definiria el matrimoni com una unió entre un home i una dona, la qual cosa crearia una prohibició constitucional contra el matrimoni entre persones del mateix sexe. Va votar el 37,9% dels electors. Després de processar tots els vots emessos, la Comissió Electoral Estatal va anunciar que el 65,87% va votar a favor, el 33,51% en contra i el 0,57% restants es van descartar per ser invàlides.

## Referències

* ↑ Croatia to hold referendum on same-sex marriage ban BBC News, 8 November 2013
* ↑ Juroš, Tanja Vučković; Dobrotić, Ivana; Flego, Sunčica «The Rise of the Anti-Gender Movement in Croatia and the 2013 Marriage Referendum». Europe-Asia Studies, 72, 9, 19-10-2020, pàg. 1523–1553. DOI: 10.1080/09668136.2020.1820956. ISSN: 0966-8136.
* ↑ [2014-01-20] State Election Commission of the Republic of Croatia, Preliminary unofficial results of the national referendum.
# Ramon Pintó i Lliràs

* Per a altres significats, vegeu «Ramon Pintó».
Ramon Pintó i Lliràs (Barcelona 1805 - l'Havana 1855) fou un polític i periodista català. Estudià al seminari d'El Escorial, però quan els Cent Mil Fills de Sant Lluís envaïren Espanya per a posar fi al Trienni Liberal el 1823 deixà el seminari i es posà de bàndol liberal, s'integrà a les milícies de Madrid i participà en la batalla del Trocadero, on els liberals foren derrotats definitivament.
Aleshores s'exilià a Cuba, on treballà com a crític d'art i de teatre. El 1844 dirigí la redacció del Diario de la Marina i fundà i dirigí el Liceo Artístico Literario de La Habana. Es vinculà al moviment independentista cubà, després del fracàs de la Conspiració de Vuelta Abajo (1852), la Junta Cubana exiliada als EUA li encarregà la presidència de la Junta Revolucionaria de la Habana, succeint Anacleto Bermúdez. El 1855 fou empresonat acusat de conspiració contra el govern i declarat culpable de traïció a la pàtria. No és clar si fou executat al garrot o bé afusellat al Campo de la Punta.
# Ramon Pichot

Ramon Pichot és el nom dels següents personatges:
* Ramon Pichot i Gironès (1871–1925) Pintor català
* Ramon Pichot i Soler (1924–1996) Pintor català
# Recursivitat

La recursivitat és la forma en la qual s'especifica un procés basat en la seva pròpia definició. Més precisament, i per a evitar l'aparent cercle sense fi en aquesta definició, les instàncies complexes d'un procés es defineixen en termes d'instàncies més simples, i en són les finals més simples, definides de manera explícita.

## Els nombres naturals

Un exemple de conjunt definit de manera recursiva és el dels nombres naturals:
    1 pertany a N
    si n pertany a N, llavors n+1 pertany a N
    Els nombres naturals és el conjunt menor que compleix les dues propietats anteriors.

## Funcions definides de manera recursiva

Aquelles funcions el domini de les quals pot ser recursivament definit, poden ser definides de manera recursiva.
L'exemple més conegut és la definició recursiva de la funció factorial f(n) = n! :
    f(1) = 1
    f(n) = n · f(n-1) per a tot nombre natural n > 1
Amb aquesta definició, veiem com funciona aquesta funció per al valor del factorial de tres:
Per tant, a partir del cas base i del cas global, podem definir la funció recursiva (en Java) de la manera següent:

## La recursivitat en lingüística

La gramàtica sànscrita de Pānini ja usa la recursivitat en el segle V a.n.e. Noam Chomsky i altres autors consideren que la recursivitat és inherent als sistemes de comunicació humans i, en particular, al llenguatge humà. Avui dia, aquesta afirmació es veu qüestionada per treballs de cognició animal no humana, d'una banda i, de l'altra, per certes interpretacions de la gramàtica pirahã.
Un exemple de recursivitat en lingüística és la construcció dels grups nominals, com ara en: "la clau del pany de la porta d'entrada de la casa del carrer de l'eixida del poble". Les conjuncions, per exemple, són elements recursius.

## Alguns exemples de recursivitat

* Factorial -- n! = n × (n-1)!
* Successió de Fibonacci -- f(n) = f(n-1) + f(n-2)
* Nombres de Catalan -- C(2n, n)/(n+1)
* Les Torres de Hanoi
* Funció d'Ackermann
* Rosa és una rosa és una rosa és una rosa

## Referències

* ↑ Pinker, Steven. The Language Instinct. William Morrow, 1994.
* ↑ Pinker, Steven; Jackendoff, Ray «The faculty of language: What's so special about it?». Cognition, 95, 2, 2005, pàg. 201–236. DOI: 10.1016/j.cognition.2004.08.004. PMID: 15694646.
* ↑ Nevins, Andrew; Pesetsky, David; Rodrigues, Cilene «Evidence and argumentation: A reply to Everett (2009)» (PDF). Language, 85, 3, 2009, pàg. 671–681. DOI: 10.1353/lan.0.0140.

## Vegeu també

* Autoreferència.
* Efecte Droste.
* Regressió infinita.
Viccionari
# Takuya Yamada

Takuya Yamada (Tòquio, Japó, 24 d'agost de 1974) és un futbolista japonès que disputar quatre partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Ratpenat de dits llargs petit

El ratpenat de dits llargs petit (Miniopterus minor) és una espècie de ratpenat que es troba a la República del Congo, la República Democràtica del Congo, Kenya, Tanzània i São Tomé i Príncipe.
# Tarascon (Arieja)

Tarascon (en occità, Tarascon d'Arièja; en francès i nom oficial Tarascon-sur-Ariège) és un municipi occità, al departament de l'Arieja a la regió Occitània. Té 3.446 habitants (cens de 1999), té una superfície de 8,65 km² i el seu codi postal és 09400.
El poble té dues parts diferenciades, una situada en un lloc elevat i en el qual encara es pot veure l'antiga fortificació que controlava el pas del riu Arieja des de Foix cap a les muntanyes. La part nova del poble s'ha desenvolupat al costat del riu, en una part més baixa. El poble compta amb estació de tren de la línia Tolosa-La Tor de Querol.

## Vegeu també

* Plan de Belha
# Tarasca

La tarasca, emparentada amb la cuca fera, és un animal fabulós de la tradició popular originari de la vila occitana de Tarascó (Provença).

## Llegenda

La llegenda diu que la tarasca era una horrible serp de mar d'ulls rogencs i alè pútrid que vivia en una cavitat aquàtica sota el castell de Tarascó. Des d'allà sotjava els viatgers que creuaven el Roine per a alimentar-se'n, sembrant el terror arreu del país.
És descrita de la manera següent per Jaume de la Voràgine (Iacopo da Varazze) a la Llegenda àuria què escrigué entre els anys 1261-1266:
| « | Hi havia, en aqueixa època, sobre els marges del Roine, en un bosc entre Arle i Avinyó, un drac, meitat animal, meitat peix, més gros que un bou, més llarg que un cavall, amb dents semblants a espases i grosses com banyes, protegit per dos escuts a cada costat; s'amagava en el riu des d'on llevava la vida a tots els caminants i enfonsava les naus. | » |
Existeixen diverses versions que expliquen el final del monstre. Una d'elles diu que una joveneta originària de Judea, santa Marta de Betània, vingué a evangelitzar la Baixa Provença i decidí de desafiar la bèstia. Amb tota la compassió que li procurava la seva fe cristiana, obtingué, mitjançant pregàries, la submissió de la criatura, la qual es deixà domar. Amb la bèstia amansida i sense lligar, tornà santa Marta al poble, però la gent, aterrida en veure aquell monstre, s'hi llançà a sobre fins que el mataren. Aleshores santa Marta predicà un sermó a la gent i molts dels vilatans es convertiren al cristianisme.
Una altra versió diu que setze joves haurien desafiat i matat la tarasca; només vuit n'haurien sortit vencedors i haurien fundat les ciutats de Tarascó i Bellcaire.
Hom pot relacionar aquesta llegenda amb altres històries anàlogues de sants sauròctons, com sant Jordi.

## Vegeu també

* Tarasca de Barcelona, element del Seguici Popular de la Ciutat de Barcelona
* Peluda (monstre), suposat monstre mitològic o drac que terroritzava la Ferté-Bernard

## Referències

* ↑ «Diccionari normatiu valencià». [Consulta: 6 setembre 2023].
* ↑ Légende dorée, Sainte Marthe, traduction Roze, tome 2, 1902
# Sèrie

«Sèrie» té aquests significats:
* Sèrie de televisió, programa televisiu on cada episodi té una unitat narrativa independent, compartint els mateixos personatges
* Sèrie d'animació, conjunt d'episodis de dibuixos animats pensats per a la televisió que giren al voltant d'un personatge o conjunt de personatges
* Sèrie (matemàtiques), suma dels termes d'una successió
* Sèrie de dades, conjunt de successos observats
* Sèrie sintètica, sèrie generada per fórmula matemàtica
* Sèrie (arxivística), conjunt d'unitats documentals homogènies organitzades d'acord amb un sistema de classificació
* Sèrie (biologia), nivell baix de la categoria taxonòmica
* Sèrie natural
* Connexió o circuit en sèrie, circuit elèctric on els components són a la mateixa branca, posats l'un darrere l'altre
# The Greatest

The Greatest és un disc del duet Roxette realitzat el 1998. Es tracta d'un recopilatori limitat només per al Japó (molt raríssim trobar-lo fora). L'àlbum,que consta de disset cançons, forma part d'una sèrie especial de CD's d'èxits de diversos artistes com ara: Diana Ross, R.E.M. o XTC sota EMI-Toshiba.
La major part dels temes són inclosos a la recopilació Don't Bore Us-Get to the Chorus: Roxette's Greatest Hits de l'any 95 o a la versió posterior per als Estats Units.

## Llista de cançons

* "The Look" - 3:57
* "Dressed for Success" - 4:11
* "Listen to Your Heart" - 5:13
* "Dangerous" - 3:47
* "It Must Have Been Love" - 4:18
* "Joyride" - 3:59
* "Fading Like a Flower" - 3:52
* "The Big L." - 4:28
* "Spending My Time" - 4:37
* "Church of Your Heart" - 3:15
* "Queen of Rain" - 4:54
* "How Do You Do!" - 3:11
* "Almost Unreal" - 3:57
* "Sleeping in My Car" - 3:52
* "Crash! Boom! Bang!" - 4:25
* "Run to You" - 3:39
* "Vulnerable" - 4:27
# Surkovo

Surkovo - Сурково (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2016 tenia 727 habitants. Pertany al districte (raion) de Xebékino.

## Referències

* ↑ «Znamenka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-29. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «Генеральный план Шебекинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-05-27. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 gener 2022].
# Talp de Townsend

El talp de Townsend (Scapanus townsendii) és l'espècie més grossa de tàlpid de Nord-america.
Fou anomenat en honor del naturalista estatunidenc John Kirk Townsend, que fou el primer a descriure'l. Viu en zones boscoses i obertes amb sòls humits al llarg de la costa del Pacífic, des del sud-oest de la Colúmbia Britànica fins al nord-oest de Califòrnia. Té un pelatge negre vellutat, un musell puntat i una cua curta, gruixuda i gairebé calba. Mesura uns 21 cm de llarg, incloent-hi una cua de 4 cm i pesa uns 138 g. Les potes anteriors són amples i tenen forma de pala, estant especialitzades per excavar; les posteriors són més petites. Té 44 dents. Les orelles no són visibles i té uns ulls petits. El seu aspecte és similar al del talp costaner del Pacífic, que és una mica més petit. Es passa gran part del temps sota terra, buscant cucs de terra, petits invertebrats i material vegetal en caus poc profunds. Roman actiu tot l'any. És principalment solitari, excepte durant la temporada d'aparellament a finals de l'hivern. La femella dona a llum una ventrada d'entre dues i quatre cries en un cau subterrani profund.

## Referències

* ↑ «Talp de Townsend». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
Espècies vivents de la família dels tàlpids :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Laurasiatheria · Ordre Eulipotifles :
Subfamília Scalopinae :
Subfamília Talpinae :
Subfamília Uropsilinae :
Categoria :
# Terra amortitzada

La terra amortitzada era aquell terreny de propietat privada que no es pot comprar ni vendre i s'havien de transmetre en herència. Aquest tipus de propietats eren molt freqüents durant l'edat mitjana, ja que l'economia es basava en l'agricultura. Degut a la falta d'interès dels propietaris d'aquestes terres, es trobaven desmillorades, endarrerides i sense produir el necessari. Carles III d'Espanya (1759-1788) va fer unes reformes per tal de vendre aquestes terres, és a dir, de desamortització. Aquesta nova reforma va ser un llarg procés històric-econòmic iniciat a Espanya a finals del segle xviii per Manuel Godoy (1798) i tancat ja molt entrat el segle XX (16 de desembre de 1924), i va consistir a posar al mercat, mitjançant subhasta pública, les terres i béns no productius en poder de les anomenades “mans mortes” que no les conreaven, gairebé sempre l'Església Catòlica o els ordes religiosos, que els havien acumulats com a habituals beneficiàries de donacions, testaments i abintestats, a fi d'augmentar la riquesa nacional i crear una burgesia i classe mitjana de llauradors propietaris. A més, l'erari obtenia uns ingressos extraordinaris amb els quals es pretenien amortitzar els títols de deute públic.

## Referències

* ↑ Germán Rueda Hernánz. Arco Libros. La desamortización en España: un balance, 1766-1924, 1997. ISBN 9788476352700.
# Ramir Deulofeu i Quintana

Ramir Deulofeu i Quintana (Palafrugell, 1889 – París, 1966) va ser alcalde de Palafrugell de 1936 a 1939, durant bona part de la Guerra Civil espanyola. Treballava al despatx de l'empresa Manufacturas del Corcho S.A. (més tard, Armstrong), i portava el negoci familiar de llibreria. Va morir a l'exili a París, l'any 1966.

## Referències

* ↑ «Rambla de Ramir Deulofeu». Ajuntament de Palafrugell. [Consulta: 7 febrer 2013].
# René Binggeli

René Binggeli (Ginebra, 17 de gener de 1941 - Ginebra, 27 de setembre de 2007) va ser un ciclista suís, que fou professional entre 1960 i 1968. En el seu palmarès destaquen una victòria d'etapa del Giro d'Itàlia de 1965 i una altra al Tour de França de 1967.

## Palmarès

* 1960
** 1r a Porrentruy-Zürich
* 1962
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Avenir
* 1963
** 1r a Mont Agel
* 1964
** Vencedor de 2 etapes del Tour de Romandia
* 1965
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
** Vencedor de 2 etapes del Circuit des Mines
* 1967
** 1r al GP Piquet
** Vencedor d'una etapa del Tour de França

### Resultats al Tour de França

* 1965. 49è de la classificació general
* 1966. Abandona (16a etapa)
* 1967. 55è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1961. Abandona
* 1965. 20è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1966. 65è de la classificació general
* 1967. 29è de la classificació general
* 1968. Abandona

## Referències

* ↑ «BINGGELI René». [Consulta: 11 novembre 2022].
* ↑ «Palmarès de René Binggeli (Suisse)». [Consulta: 11 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - René BINGGELI» (en italià). [Consulta: 11 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de René Binggeli a sitiodeciclismo.net
# Tamar (Cornualla)

El Tamar (AFI [ˈteɪmɑr]) és un riu de Gran Bretanya que forma la major part del límit entre Cornualla (a l'oest) i Devon (a l'est). Tot i que neix a menys de 6 km de la costa nord de Cornualla, flueix cap al sud i desemboca al mar al canal de Plymouth, al Canal de la Mànega.
# Telmatoscopus macneilli

Telmatoscopus macneilli és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Califòrnia.

## Referències

* ↑ Eaton, A. E., 1904. New Genera of European Psychodidae. Entomologist's Monthly Magazine. 40:55-59.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Quate, L.W., 1955. A revision of the Psychodidae (Diptera) in America north of Mexico. U. Calif. Publ. Ent. 10:103-273.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Aquatic True Flies (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Ježek, J., 1989. Contribution to the taxonomy of the genus Telmatoscopus Eat. (Diptera, Psychodidae). Acta Musei Nationalis Pragae. 44B:75-104.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Telmatoscopus mergacolis

Telmatoscopus mergacolis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Centreamèrica: la província d'Heredia (Costa Rica).

## Referències

* ↑ Eaton, A. E., 1904. New Genera of European Psychodidae. Entomologist's Monthly Magazine. 40:55-59.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Quate, L. W., 1996. Preliminary taxonomy of Costa Rican Psychodidae (Diptera), exclusive of Phlebotominae. Revista de Biología Tropical, 44 (Suppl. 1):1-81.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Colecciones Biológicas Mesoamericanas (castellà)
* ↑ Instituto Nacional de Biodiversidad de Costa Rica Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Brian Victor Brown, 2009. Manual of Central American Diptera. Vol. 1. National Research Council Canada. NRC Research Press. ISBN 0660198339. (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)

## Bibliografia

* Ježek, J., 1989. Contribution to the taxonomy of the genus Telmatoscopus Eat. (Diptera, Psychodidae). Acta Musei Nationalis Pragae. 44B:75-104.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Telmatoscopus maculoides

Telmatoscopus maculoides és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Mascle: ulls separats per una distància igual a mitja faceta; presència de sutura interocular; front recobert amb pèls; palps una mica menys de la meitat de llargs que les antenes; antenes d'1,5 mm de llargària i de 16 artells; ales d'1,9 mm de longitud i 0,75 d'amplada, amb clapes marrons (igual que Telmatoscopus maculatus), vena subcostal llarga i acabant ben enllà de la base de R2+3, cel·la basal llarga, base de R5 més enllà de la base de R2+3, R5 acabant més enllà de l'àpex (arrodonit) de l'ala.
* La femella no ha estat encara descrita.
* Està molt estretament relacionada amb Telmatoscopus maculatus i hom creu que, evolutivament parlant, són de separació recent. Totes dues espècies són indistingibles pel que fa al cap, les antenes i els trets alars, i només la forma de l'edeagus i els genitals masculins les separen fàcilment.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Micronèsia: les illes Carolines (Yap i Pohnpei).

## Referències

* ↑ Eaton, A. E., 1904. New Genera of European Psychodidae. Entomologist's Monthly Magazine. 40:55-59.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L.W., 1959. Diptera: Psychodidae. Insects of Micronesia. 12:435-484.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Ježek, J., 1989. Contribution to the taxonomy of the genus Telmatoscopus Eat. (Diptera, Psychodidae). Acta Musei Nationalis Pragae. 44B:75-104.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Teobald II de Blois

Teobald II de Blois (979/981 - 11 de juliol de 1004, bur Chartres Saint-Père) fou comte de Blois, Chartres, Châteaudun, Tours, Provins i Reims.

## Orígens

Era fill del comte de Blois, Chartres, Tours, Châteaudun, Provins, Reims, Meaux i Troyes, Eudes I de Blois, i de Berta de Borgonya, filla del rei d'Arle o Borgonya Conrad III de Borgonya el Pacífic.

## Biografia

El 996 a la mort del seu pare, el va succeir en els títols i en el govern dels territoris dels comtats, excepte en els comtats de Meaux i Troyes que havien tornat a la casa de Vermandois.
En el mateix any la seva mare Berta, que havia estat bojament enamorada del rei de FrançaRobert II, que volia casar-s'hi, no va obtenir el permís ni del papa Gregori V ni del rei Hug Capet, el pare de Robert, ja que eren cosins de tercer grau.
També l'any 996, a la mort d'Hug Capet, Robert es va convertir en rei de França i uns mesos més tard es va casar amb la seva segona esposa, la seva cosina Berta, assegurant-se així la successió al ducat de Borgonya, tot i l'oposició del Papa. Això portà que, l'any 997, el Papa l'imposés set anys de penitència i l'amenacçes amb l'excomunió (que es va imposar) als dos cònjuges. També va posar en interdicte al regne de França, si no se separaven.
Teobald II, el 1004, va morir amb poc més de 20 anys sense deixar hereus, ja que, segons sembla, havia abraçat la vida eclesiàstica, i va ser succeït pel seu germà menor Eudes II de Blois.

## Notes

* ↑ El desembre del 987, el seu pare Hug Capet l'havia associat al tron i l'havia coronat, per la qual cosa a la seva mort, la successió de Robert II de França podria tenir contestació

## Enllaços externs

* Genealogia de la casa de Blois-Xampanya Arxivat 2007-03-17 a Wayback Machine. (francès)
* Genealogia de la casa de Blois (anglès)

## Referències

* Louis Halphen, "La Francia dell'XI secolo", cap. XXIV, vol. II, 1999
# Thierry-Dominique Humbrecht

Thierry-Dominique Humbrecht OP (París, França, 12 de setembre de 1962) és un frare dominic, escriptor, teòleg, filòsof i membre societari de l'Acadèmia Catòlica de França des del 2015.

## Biografia

Va entrar a l'Orde de Predicadors a la província dominicana de Tolosa el 1985 i es va ordenar sacerdot el 1991. Premiat per l'Acadèmia de Ciències Morals i Polítiques el 2007, es va doctorar en filosofia el 2004 amb una tesi sobre Tomàs d'Aquino. Entre les obres més importants que ha publicat cal destacar Théologie négative et noms divins chez saint Thomas d'Aquin. Es va doctorar en dret canònic en filosofia el 2008 i el 2010 va publicar una tesi de doctorat canònic en teologia a la Universitat de Friburg de Suïssa sobre la Trinitat i la Creació sota el prisma de la via negativa de Sant Tomàs d'Aquino.
Del 1993 al 2008 va ser, a Burdeus, director d'estudis filosòfics dels estudiants dominics de la província de Tolosa. Va ensenyar filosofia i teologia a diversos centres: a l'institut catòlic de París, a l'institut catòlic de Tolosa, a l'Studium dels dominics de Burdeus, a l'institut Sant Tomàs d'Aquino de Tolosa i a l'institut de filosofia comparada de París. També va col·laborar amb diverses publicacions, com Revue thomiste, Communio o Famille chrétienne. Va dirigir la col·lecció Bibliothèque de la Revue thomiste amb les edicions Parole et Silence.
Destaca també com investigador de la filosofia medieval, sobretot de Tomàs d'Aquino, la teologia negativa, el pecat original i la metafísica, i també de debats filosòfics més contemporanis, com l'ontoteologia i l'hermenèutica. Més enllà de publicacions més de caràcter religiós o teològic, també és escriptor per a la Tribune del diari Le Figaro.

## Obres

* Petite théologie de poche, 101 sermons, 2002
* Le théâtre de Dieu, Discours sans prétention sur l'éloquence chrétienne, 2003
* Lettre aux jeunes sur les vocations, 2004
* La prière du pauvre, 2005
* Théologie négative et noms divins chez saint Thoomas d'Aquin, 2006
* L'avenir des vocations, 2006
* Lire saint Thomas d'Aquin, 2007
* La vocation dominicaine, 2007
* Vocations, 2008
* Le bonheur d'être chrétien, 2008
* Charlotte ou le Pont des Arts, 2010
* Trinité et création au prisme de la voie négative chez Saint Thomas d'Aquin, 2011
* L'évangélisation impertinente. Guide du chrétien au pays des postmodernes, 2012
* Mémoires d'un jeune prêtre, 2013
* Éloge de l'action politique, 2015
* L'éternité par temps de crise. 70 sermons d'espérance, 2016
* L'avenir des vocations, 2017
# Randolph

«Randolph» té aquests significats:
* Geografia:
** Randolph (Iowa)
** Randolph (Kansas)
** Randolph (Maine)
** Randolph (Massachusetts)
** Randolph (Minnesota)
** Randolph (Missouri)
** Randolph (Nebraska)
** Randolph (Nova Hampshire)
** Randolph (Nova York)
** Randolph (Utah)
** Randolph (Vermont)
** Randolph (Wisconsin)
** East Randolph, població dels Estats Units a l'estat de Nova York.
* Biografies:
** Randolph Churchill (1911 – 1968), polític anglès.
** Lord Randolph Churchill (1849 - 1895), estadista britànic.
** William Randolph Hearst (San Francisco, 1863 - 1951), magnat de la premsa dels Estats Units.
** Zach Randolph (1981, Marion, Indiana), jugador de bàsquet estatunidenc.