OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan Vizcaíno Morcillo

Joan Vizcaíno Morcillo (6 d'agost de 1966, Pobla de Mafumet, Tarragonès), és un exfutbolista català que va jugar com a migcampista defensiu. Va destacar per la seva col·locació i anticipació en tasques defensives i pel seu potent tir des de fora de l'àrea. El seu primer equip professional va ser el Reial Saragossa, al qual va arribar el 1987 procedent de l'Alagón, però és recordat principalment per la seva etapa a l'Atlètic de Madrid. Va ser internacional amb la selecció catalana i amb la selecció espanyola.

## Trajectòria

Vizcaíno va debutar en primera divisió en el Reial Saragossa el 1987, on va jugar tres temporades. D'aquí va passar a jugar en l'Atlètic de Madrid, on va jugar 8 temporades, guanyant 1 Lliga i 3 Copes del Rei, i va formar part de l'equip titular del doblet.
Posteriorment va jugar en el Reial Valladolid a Primera i en l'Elx CF i Gimnàstic de Tarragona en Segona Divisió. A l'equip tarragoní es va retirar en 2004.
En total va acumular fins a 13 temporades en primera divisió, titular pràcticament a totes elles en els diferents equips que va passar.

### Clubs

| Club | ANY |
| Reial Saragossa | 1987-1990 |
| Atlètic de Madrid | 1990-1998 |
| Reial Valladolid | 1998-2000 |
| Elx CF | 2000-2001 |
| Gimnàstic de Tarragona | 2001-2004 |

## Selecció

Va ser internacional amb la selecció espanyola en 15 ocasions entre 1991 i 1992.

## Referències

* 1 2 «Manzano estarà acompanyat per Joan Vizcaíno com a segon entrenador». Esport3, 10-06-2011. [Consulta: 20 octubre 2012].
# Mas Renart (Aiguaviva)

El Mas Renart és un edifici del municipi d'Aiguaviva (Gironès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una edificació rural de l'època d'esplendor d'interessant valor arquitectònic tant per a configuració exterior com per l'estructura i distribució espacial interior. A destacar la façana amb porta amb dovelles de mig punt i les diferents finestres de gust renaixentista, una d'elles en cantonada (actualment una part tapada). Actualment presenta un caire de masia basilical, encara que podem dir que la seva forma originària era a quatre vents i degut a un incendi es va canviar la coberta. Interiorment destacarem la columna central (a dues alçades) on s'estintola la tirada sobre la jàssera central. Existeix una altra columna al porxo posterior. A la façana lateral existeix finestres amb arquets.

## Referències

* ↑ «Mas Renart». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 novembre 2014].
# Jara y Sedal

Jara y Sedal és una revista mensual sobre temes relacionats amb la caça i la pesca publicada des de l'any 2001 a Espanya. La revista va ser creada amb un títol idèntic al d'un programa de caça de La 2 de Televisió Espanyola (TVE), Jara y Sedal. Des dels seus inicis ha tingut periodicitat mensual. Manifestament contrària al «lobby ecologista», el 2008 va passar a ser editada per l'editorial Amèrica Ibèrica. És considerada una de les revistes més «representatives» en el seu gènere a Espanya. El 2013 va passar a ser editada per Innova Edicions, SL.

## Referències

* ↑ País, Ediciones El «'Jara y sedal', ahora en los quioscos» (en castellà). , 23-11-2001 [Consulta: 14 maig 2019].
* ↑ S.L, Ediciones Prensa Libre. «Una revista avalada por TVE muestra una portada con un niño portando un arma de caza» (en castellà), 12-12-2016. [Consulta: 14 maig 2019].
* ↑ Rejón, Raúl. «TVE admite que la portada de 'Jara y Sedal' con un niño cazador les pilló por sorpresa» (en castellà). [Consulta: 14 maig 2019].
* ↑ Publicista, El. «'Jara y Sedal' será gestionada, editada y comercializada por la editorial América Ibérica» (en castellà), 22-09-2008. [Consulta: 14 maig 2019].
* ↑ «Críticas a 'Jara y sedal' por esta portada con un niño armado» (en castellà), 11-12-2016. [Consulta: 14 maig 2019].
* ↑ «Ponte en contacto con nosotros.Revista Jara y Sedal» (en castellà). [Consulta: 14 maig 2019].
# Jaraicejo

Jaraicejo és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).
# Mas del Coll II (Amposta)

El Mas del Coll II és una masia d'Amposta inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una edificació de planta rectangular orientada al sud-est, composta per un rafal, obert només al sud-est, amb coberta en forma de terrassa balustrada; dos cossos d'habitatge, de la mateixa estructura i magnitud, adossats, i un petit corral mig enderrocat. Al davant de l'habitatge hi ha un porxo fet a base de pilastres poligonals de maó, força deteriorades, que ajuden a sostenir barres primes de ferro i filferros per on s'enramava l'emparrat. A la banda sud hi ha un pou de planta quadrada en superfície, descobert i amb dos pilars bastos per a sostenir la corriola i el poal.
Actualment a la banda nord del mas s'ha construït una nau per a granja, no adossada al cos anterior.
L'habitatge es distribueix en planta i un pis. Els caps dels cabirons són visibles des de l'exterior. A la planta baixa s'obren tres portes, i al pis tres finestres petites, tot allindat. Teulada a doble vessant sense voladís.
El conjunt és bastant degradat. La façana era arrebossada i emblanquinada però actualment ha caigut. El sostre del rafal sud és nou, amb bigues de fusta i totxana. També hi havia un sector de balustrada, amb formes senzilles, que ha desaparegut.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mas del Coll II». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].
# Joan Enrich

Joan Enrich (Barcelona, 1743 - ibídem, 1795) va ser un escultor català.

## Trajectòria

Es tenen poques dades de la seva vida, a excepció que entre 1774 i 1776 va fer una estada a Roma.
Va ser autor de la imatge de Nostra Senyora dels Àngels situada en una fornícula de la Casa de la Seda, de la Via Laietana, del 1763. És una escultura de pedra de 1,50 m d'altura, que representa a aquesta advocació mariana dempeus amb la mà dreta en el cor, amb diversos àngels als seus peus i coronada per una diadema d'estels.
El 1767 va fer el sepulcre per al marquès de la Mina a l'església de San Miguel del Port, destruït el 1936.
El 1784 va construir la Font de Neptú, promoguda per Francisco González de Bassecourt i situada al costat de la Duana, en la ubicació de l'actual Estació de França. Representava al déu Neptú dempeus sobre uns dofins i un pedestal amb baixos relleus, enmig d'una tassa d'aigua. L'estàtua va ser destruïda a la revolta popular de 1843 i substituïda per una còpia efectuada per un picapedrer, fins que en 1877 la font va ser desmuntada; només es va conservar el baix relleu del pedestal, que es troba en el Museu d'Història de Barcelona.

## Referències

* ↑ Lecea et al., 2009, p. 527.
* ↑ Lecea et al., 2009, p. 38.
* ↑ Ràfols, 1951, p. 343.
* ↑ Fabre, Huertas i Bohigas, 1984, p. 32.

## Bibliografia

* Fabre, Jaume. Monuments de Barcelona (en catalán). Barcelona: L'Avenç, 1984. ISBN 84-85905-21-0.
* Lecea, Ignasi de. Art públic de Barcelona (en catalán). Barcelona: Ajuntament de Barcelona i Àmbit Serveis Editorials, 2009. ISBN 978-84-96645-08-0.
* Ràfols, J.F.. Diccionario Biográfico de Artistas de Cataluña, vol. 1. Barcelona: Millá, 1951.
# Jean Cugnot

Jean Cugnot (París, 3 d'agost de 1899 - Vincennes, 25 de juny de 1933) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 1926 i 1929. Es dedicà principalment al ciclisme en pista. Va morir a conseqüència de les ferides causades per una caiguda al velòdrom de "La Cipale"
Com a ciclista amateur va prendre part en els Jocs Olímpics de París de 1924, en què guanyà dues medalles, una d'or en la prova de tàndem, fent parella amb Lucien Choury, i una de bronze en la velocitat individual, per darrere Lucien Michard i Jacob Meijer.

## Palmarès

* 1923
** 1r al Gran Premi de París en velocitat amateur
* 1924
** Medalla d'or en Tàndem als Jocs Olímpics de París

## Referències

* ↑ «CUGNOT Jean». [Consulta: 15 setembre 2024].
* ↑ «Olympedia – Jean Cugnot». [Consulta: 15 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Jean Cugnot a itiodeciclismo.net
# Jean Cras

Jean Émile Paul Cras (Brest, 22 de maig de 1879 - Brest, 14 de setembre de 1932) fou un compositor i oficial de la marina francès. Les seves composicions musicals es van inspirar en la seva natal Bretanya, els seus viatges a l'Àfrica, i sobretot, en els seus viatges per mar. Com a comandant naval va servir amb distinció en la campanya de l'Adriàtica durant la Primera Guerra Mundial.
Cras va conèixer a Henri Duparc, el famós compositor francès, al principi de la seva carrera, i els dos es van fer amics per tota la vida. Duparc deia que Cras era "fill de la meva ànima". Tot i que les funcions de Cras en la marina francesa li deixaven poc temps per dedicar al seu treball musical va anar component al llarg de la seva vida, sobretot escrivint música de cambra i cançons. Gran part de la seva obra més ambiciosa, com l'òpera Polyphème, va ser escrita i orquestrada durant la guerra, però, la majoria de les seves estrenes musicals foren després de la guerra. Avui en dia, els trios i quartets de corda són les seves obres més conegudes.

## Referències

* ↑ Michel Fleury, "Jean Cras, an exceptional destiny", Polyphème, Timpani, 2003, pp. 15-17
# Massa d'un electró

| Valors de m$_e$ | Unitats |
| 9,109 382 15(45)×10$^{−31}$ | kg |
| 5,485 799 0943(23)×10$^{−4}$ | u |
| 8,187 104 38(41)×10$^{−14}$ | J/c² |
| 0,510 998 910(13) | MeV/c² |
| Valors de l'energia de m$_e$ | Unitats |
| 8,187 104 38(41)×10$^{−14}$ | J |
| 0,510 998 910(13) | MeV |
La massa d'un electró en repòs (símbol: m$_e$) és la massa d'un electró estacionari. És una de constants físiques fonamentals, i és molt important en química a causa de la seva relació amb el nombre d'Avogadro. Té un valor d'uns 9,11×10$^{−31}$ quilograms o d'unes 5,486×10$^{−4}$ unitats de massa atòmica, equivalent a una energia d'uns 8,19×10$^{−14}$ joules o d'uns 0,511 MeV (Megaelectró volts).

## Relació amb altres constants físiques

La massa de l'electró es fa servir per calcular el nombre d'Avogadro, N$_A$:
    $N_{\rm {A}}={\frac {M_{\rm {u}}A_{\rm {r}}({\rm {e}})}{m_{\rm {e}}}}={\frac {M_{\rm {u}}A_{\rm {r}}({\rm {e}})c\alpha ^{2}}{2R_{\infty }h}}$
També està relacionada, doncs, amb la unitat de massa atòmica, m$_u$:
    $m_{\rm {u}}={\frac {N_{\rm {A}}}{M_{\rm {u}}}}={\frac {A_{\rm {r}}({\rm {e}})}{m_{\rm {e}}}}={\frac {A_{\rm {r}}({\rm {e}})c\alpha ^{2}}{2R_{\infty }h}}$

## Referències

* ↑ Mohr, Peter J.; Taylor, Barry N.; Newell, David B. «CODATA Recommended Values of the Fundamental Physical Constants: 2006» (en anglès). Reviews of Modern Physics, 80 (2), 2, 2008, pàg. 633–730. Bibcode: 2008RvMP...80..633M. DOI: 10.1103/RevModPhys.80.633.
# Jmol

Jmol és un visor tridimensional de models moleculars que permet realitzar manipulacions i càlculs a partir d'aquests models.
És definit pels seus creadors com un visor Java de codi obert per a estructures químiques en tres dimensions, amb prestacions per a compostos químics, cristalls, materials i biomolècules (http://jmol.sourceforge.net/index.es.html Arxivat 2011-02-20 a Wayback Machine.).
Jmol va ser creat per Dan Gezelter l'any 1999 com a part del projecte Open Science (http://www.openscience.org) i posteriorment ha estat desenvolupat per altres programadors com Bradley A. Smith i Egon Willighagen i integrat a partir de l'any 2002 dins del projecte The Chemistry development Kit (http://cdk.sf.net/).
Els principals arguments a favor de l'ús de Jmol són (Herráez, 2006): - És un programari de codi obert, sota una llicència GNU/GPL (http://www.gnu.org/licenses/lgpl.html). Aquest fet garanteix una constant revisió del programari (en el moment de redactar aquest article la darrera versió disponible és la 12.0 RC20).
* Es pot descarregar de franc des d'internet (http://jmol.sourceforge.net/index.es.html Arxivat 2011-02-20 a Wayback Machine.).
* Està escrit en Java, per la qual cosa és compatible amb tots els sistemes operatius (http://www.java.com/es/).
* És compatible amb tots els principals navegadors que suporten les màquines virtuals de Java (JVM).
* Permet tres tipus d'ús diferents: com a programari independent, com a applet que es pot incrustar en una pàgina web i com a eina de desenvolupament.
* Els requeriments de maquinari són moderats.
* Es pot interaccionar amb els models incrustats en pàgines web via javascript (Herráez, 2007).
A aquesta llista es poden afegir els següents avantatges de treballar amb aquest programari:
* El seu funcionament és força intuïtiu i resulta molt senzill aprendre el seu funcionament bàsic.
* N'existeixen nombrosos manuals (Herráez, 2007), la major part d'ells disponibles gratuïtament a internet.
* No cal instal·lació; es pot executar des d'un llapis de memòria.
* Els models generats tenen una qualitat més que acceptable i poden ser exportats a formats gràfics com JPEG, GIF i POVRAY entre d'altres.
* És compatible amb la major part de formats utilitzats en tots els àmbits de la química per a la codificació de molècules, entre ells MOL, XYZ i PDB.
* Es troba traduït al català, gràcies a la feina d'una comunitat d'usuaris força activa.
* Permet simular orbitals i vibracions així com crear animacions i realitzar mesures d'angles i distàncies d'enllaç químic.
# Jonas Jokūbas Zamoiskis

Jonas Jokūbas Zamoiskis (pronunciació en : /jan jakub zamɔɨskʲi/) (2 de juliol de 1716 - 10 de febrer de 1790) estadista de la Commonwealth polonès-lituana, 9è ordenat Zamoysky (1767 - 1790), governador de Podolsky (1770 - 1790), el major de Lubelsky i Rostotski.
Representant del clan de magnats polonesos de l'escut de Zamoysky " Elite ". El segon fill del governador de Smolensk, Mikhail Zdislav Zamoysky (c. 1679 - 1735), des del seu primer matrimoni amb Anna Dzyalynskaya (d. 1719). Germans: governador de Lubelsk Tomas Anthony i canceller el gran coronel Andrzej Jerome Zamoysky .
El 1744, va ser elegit ambaixador al Sejm de la terra de Helm, el 1746, l'ambaixador (diputat) al Sejm des del Voivodat de Chernihiv, el 1750 - l'ambaixador del Sejm de la Voivodatia de Lubelskie. El 1764 es va convertir en membre de la confederació de Czartoryski i ambaixadora del congrés de convocació de la Voivodatia de Lubelskie. El mateix 1764, va donar suport a l'elecció d'Estanislau August Poniatowski al tron reial polonès.
El 1767, després de la mort del seu nebot sense fill Clemens Jerzy, Jan Yakub Zamoysky va heretar l'ordenació de Zamoy. El 8 de maig de 1768 es va convertir en cavaller de l'orde de l'Àguila Blanca. El 1770 va rebre el càrrec de governador de Podolski.

## Família

El 1745, es va casar amb Ludwika Maria Ponyatovskaya (1728 - 1804), la filla del Castellà de Cracovià Estanislau August Poniatowski (1676-1762) i Konstancja Czartoryska (1700-1759).

## Fills

* Ursula Zamoyskaya (1757-1816), 1r marit del subcomitè Gran Corona Vincent Potocki (d. 1825), 2n marit des del 1781, el gran mariscal de la corona Mikhail Jerzy Vandalin Mnishek (1748 - 1806).

## Referències

* https://web.archive.org/web/20130927065247/http://mariusz.eu.pn/genealogia/rody/zamoyscy02.html
# John Fitch (inventor)

John Fitch (South Windsor, Connecticut, els Estats Units, 21 de gener de 1743 - Bardstown, Kentucky, 2 de juliol de 1798), va ser un fabricant de rellotges, llauner i ferrer que va construir el primer vaixell de vapor als Estats Units (1786).
El primer intent amb èxit de fer navegar aquest vaixell es va realitzar al riu Delaware el 22 d'agost de 1787, en presència d'una sèrie de delegats de la Convenció Constitucional. Fitch va obtenir la patent el 26 d'agost de 1791, després d'una baralla amb James Rumsey que havia fabricat un invent molt semblant. La idea de Fitch es va fer rendible dècades més tard gràcies a Robert Fulton.
La tardor de 1777, Fitch va vendre cervesa i tabac als britànics; George Washington li va manifestar a Fitch el seu menyspreu per aquesta actitud i Fitch es va suïcidar en 1798.

## Referències

* ↑ Asimov, Isaac. «Fitch, John». A: Enciclopedia biográfica de ciencia y tecnología : la vida y la obra de 1197 grandes científicos desde la antigüedad hasta nuestros dias (en castellà). Nueva edición revisada. Madrid: Ediciones de la Revista de Occidente, 1973, p. 204. ISBN 8429270043.
# Walter Schlüter

Walter Schlüter (Alemanya, 1911 - Alemanya, 1977) va ser un pilot alemany de ral·li, guanyador del Campionat d'Europa de Ral·lis de l'any 1954 amb un DKW 1000.
Walter va començar a dispotar proves d'automobilisme a la dècada dels anys 30, disputant entre d'altres, un cop finalitzada la Segona Guerra Mundial, el campionat alemany de Fórmula 3 de 1950. No serà fins al 1952 que donarà el pas als ral·lis.
L'any 1953 disputa la primera edició del Campionat d'Europa de Ral·lis com a company d'equip de Helmut Polensky, qui acabaria esdevenint el guanyador del campionat. L'any següent, quan DKV crea una línia de competició, Schlüter esdevé un dels tres pilots contractats per disputar l'europeu, aconseguint guanyar el campionat. A l'any següent, de nou amb DKW, finalitzaria subcampió per darrere de Werner Engel.

## Referències

* ↑ Shacki. «Walter Schlüter - rally profile eWRC-results.com» (en anglès). [Consulta: 1r agost 2022].
# Pogonopoma parahybae

Pogonopoma parahybae és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 26,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paraíba do Sul.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Quevedo, R. i R.E. Reis, 2002. Pogonopoma obscurum: a new species of loricariid catfish (Siluriformes: Loricariidae) from southern Brazil, with comments on the genus Pogonopoma. Copeia (2):402-410.

## Bibliografia

* Armbruster, J.W., 1998. Phylogenetic relationships of the suckermouth armored catfishes of the Rhinelepis group (Loricariidae: Hypostominae). Copeia (3):620-636.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Dècada del 580 aC
## Esdeveniments

* 587 aC - Destrucció del Temple de Jerusalem per Nabucodonosor II, rei de Babilònia.
* 585 aC - Ocorre un eclipsi solar, tal com havia predit Tales. Aquesta és una data cardinal per la que es poden calcular altres dates.
* 580 aC - Fundació de la colònia grega d'Empúries.

## Personatges importants

* Neix Pitàgores filosof i matemàtic grec de l'any 582 aC.
* Neix Anaxímenes de Milet, filòsof grec de l'any 585 aC.
# Cianciana

Cianciana (sicilià Cianciana) és un municipi italià, dins de la província d'Agrigent. L'any 2008 tenia 3.637 habitants. Limita amb els municipis d'Alessandria della Rocca, Bivona, Cattolica Eraclea, Ribera i Sant'Angelo Muxaro.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Salvatore Sanzeri | Llista cívica |

## Personatges il·lustres

* Alessio Di Giovanni, poeta i dramagurg
* Vincenzo Sedita, 1716-1792, arxipreste i poeta en sicilià
* Salvatore Mamo, sacerdot i poeta en sicilià
# Cyanoramphus hochstetteri

Cyanoramphus hochstetteri és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids. És endèmic de l'Illa Antípoda (Nova Zelanda). Es tracta d'una cotorra de color verd.
# Nakfa

La nakfa és la unitat monetària d'Eritrea. El codi ISO 4217 és ERN i s'acostuma a abreujar Nfa. Se subdivideix en 100 cèntims.
La moneda es diu així en honor de la ciutat de Nakfa, al nord d'Eritrea, que va servir de base per al Front d'Alliberament del Poble Eritreu durant la guerra d'independència i va esdevenir el símbol de la resistència eritrea.
Es va adoptar el 1997 en substitució del birr etíop en termes paritaris (1=1).
Emesa pel Banc d'Eritrea, en circulen monedes d'1, 5, 10, 25, 50 i 100 cèntims, i bitllets d'1, 5, 10, 20, 50 i 100 nakfes. És curiós constatar que la moneda d'1 nakfa té la denominació de "100 cèntims".

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 18,951 ERN (15 de juny del 2006)
* 1 USD = 15 ERN (canvi fix des de l'1 de gener del 2005)

## Enllaços externs

* (anglès) Informació sobre la nakfa, amb imatges de les monedes i els bitllets
# Dècada del 600
## Esdeveniments

* Primera menció escrita dels escacs
* La població mundial arriba als 208 milions aproximadament
* Es reformulen les lleis sobre jerarquia social al Japó
* S'escriu el poema Beowulf
* Neix el cant gregorià
* Arriba per primer cop la verola a Europa

## Personatges destacats

* Gregori el Gran, Papa i sant
* Bonifaci III, Papa
* Bonifaci IV, Papa
* Isidor de Sevilla, destacat eclesiàstic, erudit i orador
* Viteric, rei visigot (603-610)
# Tutóve

Tutóve (en (ucraïnès): Тутове, en rus: Тутовое) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 275 habitants. Pertany al districte rural de Djankoi. Fins al 1948 la vila es deia Djarak.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].