OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Passeig i font de Can Casals

Passeig i font de Can Casals és un conjunt de Ripoll (Ripollès) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

El conjunt es data al segle xx; el passeig va fer-se en dues etapes. Als anys trenta va construir-se la part que queda més al nord, amb la font i arbrat de diverses espècies. Una dècada més tard, va realitzar-se la part inferior incloent la capella de Sant Eudald.
Pel que fa a la font, es troba a l'interior d'una mina així que cal baixar una escala per accedir-hi. Hi ha diversos elements en aquest espai: un banc adossat als laterals i ceràmica de rajola granadina amb les dates 1912, 1935 i l'escut de Catalunya.

## Referències

* 1 2 «Passeig i font de Can Casals». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 maig 2021].
# Sagan Tosu FC

El Sagan Tosu FC és un club de futbol japonès de la ciutat de Tosu.

## Història

El club va ser fundat amb el nom de PJM Futures a la ciutat de Hamamatsu el 1987 i es traslladà a Tosu el 1994, canviant el seu nom pel de Tosu Futures. El 1997 adoptà el nom Sagan Tosu i dos anys més tard ingressà a la J. League.

## Futbolistes destacats

* David Bisconti
* Héctor Enrique (Tosu Futures)
* Sergio Batista (Tosu Futures)
* Hugo Maradona (PJM Futures, 1992-94)
* Shigetatsu Matsunaga (Tosu Futures, 1995-96)
* Stephen Tataw (Tosu Futures, 1995-96)
* Jorge Dely Valdés (Tosu Futures, 1996)

## Enllaços externs

* (japonès) Web oficial Arxivat 2007-03-24 a Wayback Machine.
# Center for Open Science

El Center for Open Science és una organització tecnològica sense ànim de lucre amb seu a Charlottesville, Virgínia, als Estats Units, amb la missió d'augmentar l'obertura, la integritat i la reproductibilitat de la investigació científica", i de promoure la ciència oberta. Brian Nosek i Jeffrey Spies van fundar l'organització el gener de 2013, finançat principalment per la Fundació Laura i John Arnold i altres.
L'organització va començar amb el treball en la reproductibilitat de la investigació en psicologia, amb la iniciativa a gran escala Projecte Reproducibility: Psychology. També s'ha iniciat un segon projecte de reproductibilitat per a la investigació en biologia del càncer mitjançant una associació amb Science Exchange. El març de 2017, el Centre va publicar un pla estratègic detallat. El 2020, el Centre va rebre una subvenció de Fast Grants per promoure la publicació de la investigació sobre la COVID-19 a la plataforma. El 2021, el Center for Open Science va ser guardonat amb el Premi de la Fundació Einstein per a la promoció de la qualitat en la recerca en la categoria institucional per la seva contribució a fomentar la integritat de la investigació i a millorar la transparència i l'accessibilitat.
Un altre dels seus projectes destacats és l''Open Science Framework (OSF), un projecte de programari de codi obert que facilita la col·laboració oberta en la investigació científica. El marc es va utilitzar inicialment per treballar en un projecte sobre la reproductibilitat de la investigació en psicologia, però posteriorment s'ha convertit en multidisciplinari.

## Referències

* ↑ «Our Sponsors» (en anglès). cos.io. [Consulta: 16 març 2017].
* ↑ «Center for Open Science». [Consulta: 11 juliol 2013].
* ↑ University of Virginia «New Center for Open Science Designed to Increase Research Transparency, Provide Free Technologies for Scientists». , 04-03-2013 [Consulta: 11 juliol 2013].
* ↑ Bohannon, John «Psychologists Launch a Bare-All Research Initiative». , 05-03-2013 [Consulta: 11 juliol 2013].
* ↑ «Reproducibility Initiative Receives $1.3M Grant to Validate 50 Landmark Cancer Studies». Arxivat de l'original el 2015-01-29. [Consulta: 29 gener 2015].
* ↑ «COS: Strategic Plan, v2.0» (en anglès). Google Docs.
* ↑ «Fast Grants» (en anglès). Fast Grants. Arxivat de l'original el 2021-12-23. [Consulta: 21 maig 2023].
* ↑ «Einstein Foundation Award Recipients and Finalists: Center for Open Science». Einstein Foundation Berlin. Arxivat de l'original el de maig 10, 2023. [Consulta: May 10, 2023].
* ↑ Estes, Sarah «The Myth of Self-Correcting Science». , 20 Dec 2012 [Consulta: 11 juliol 2013].
* ↑ Yong, Ed «Replication studies: Bad copy». Nature, vol. 485, 7398, 16-05-2012, pàg. 298–300. Bibcode: 2012Natur.485..298Y. DOI: 10.1038/485298a. PMID: 22596136.
# Nazlı Tolga

Nazlı Tolga o Nazlı Tolga i Brenninkmeyer (Ankara, 8 de novembre de 1979) és una periodista, professora i presentadora de notícies turco-neerlandesa. És filla d'una família d'Istanbul originària de Malatya i Samsun. Nazlı Tolga va completar la seva educació primària a Istanbul i la seva educació secundària al Private Üsküdar American College en Istanbul. Va completar la seva formació universitària al departament de periodisme de la Universitat de Màrmara.
Va començar la seva carrera professional com a reportera a Kanal D el 1998, quan només tenia dinou anys, i va continuar en aquesta posició fins al 2003. Nazlı Tolga va treballar a les televisions Show TV i SKY Türk com a programadora de notícies l'any 2003, i així va començar el seu primer programa de notícies independent als 24 anys. Va continuar les seves funcions a SKY Türk i SHOW TV fins al 3 de setembre de 2007. Nazlı Tolga es va traslladar a FOX TV l'agost de 2007 per presentar les notícies de la tarda, i durant els primers sis mesos de 2007, va començar a presentar les notícies de la tarda de FOX TV, presentades per Aslıgül Atasagun, a partir del 3 de setembre de 2007. També va presentar el informatiu de la tarda de FOX TV de manera independent entre 2007 i 2009; a partir del 2009, va començar a presentar-se amb la seva amiga periodista Gülbin Tosun, que és dos anys més gran que ella. Nazlı Tolga va deixar de presentar les notícies de la tarda a FOX TV el 14 de juny de 2013, degut al seu matrimoni i posterior instal·lació a l'estranger. A més, a partir d'agost de 2013, el presentador de notícies matinals de FOX TV, Fatih Portakal, va començar a presentar les notícies de la tarda de FOX TV, propietat de Nazlı Tolga. Nazlı Tolga ha rebut molts premis de notícies, com ara Medya Faresi i Altın Kelebek, i també ha treballat com a professora de mitjans i comunicació a una escola de mitjans d'Istanbul.
Nazlı Tolga, també coneguda pel seu comportament educat, digne i sincer, es va casar amb l'empresari holandès Lawrence Brenninkmeyer el 31 d'agost de 2013 a esglesia de Sant'Esprit d'Istanbul. Nazlı Tolga viu actualment al Brasil, la Xina i el Regne Unit. Nazlı Tolga es va convertir en mare en els últims anys.A més, té una germana més gran anomenada Eda, que va néixer el 1978.

## Programes de televisió presentats

* Kanal D Gece Haberleri (Kanal D-1998-2002),
* Nazlı Tolga ile Haber Masası (Skyturk-2004-Setembre 2007),
* Show Haber (en 2002-2003),
* FOX ON Ana Haber (en 2008-2010),
* Nazlı Tolga ile Fox Ana Haber (en Setembre 2007-14 Juny 2013)

## Referències

* ↑ https://www.yasemin.com/magazin/haber/2779781-unlu-sunucu-nazli-tolga-anne-oldu
# Hornachos

Hornachos és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura. El poble està situat a la Serra Gran d'Hornachos, entre dues valls, la dels Moros i la dels Cristians, a una altitud de 534 metres.

## Història

Assentament romà de pas cap a Emerita Augusta i Alange, on es trobaven termes d'esbarjo romanes. En aquesta època, rebia el nom de Fornacis, d'aquí un dels seus gentilicis actuals (fornacense).
El 22 d'abril de 1235 el rei Ferran III de Castella donà Hornachos a l'Orde de Santiago, a conseqüència del repartiment de Medellín.
En 1594 formava part de la província de Lleó de l'Orde de Santiago i tenia 1.065 veïns.
Part de la població d'aquesta vila va sortir en el segle xvii amb motiu del bàndol d'expulsió dels moriscs dictat per Felip III. Aquesta era una societat singularment musulmana com la resta de les localitats de la província de l'Orde de Santiago, ja que fins al segle xvi va ser encomana. Després de l'expulsió va entrar en decadència i va ser niu de malfactors i contrabandistes que s'ocultaven entre la població. Per aquesta causa s'hi van cometre molts assassinats i desordres públics, per la qual raó es van establir al poble forces de seguretat i cavalleria. Els moriscs van fundar una singular república pirata que va fer ballar el cap a les corones espanyola i francesa, tant va ser que els moriscs van parlar amb els seus reials monarques espanyols per tornar a la seva «pàtria xica», és a dir, Hornachos. La vila destaca també per haver tingut famílies musulmanes que després de l'expulsió es van refugiar al Marroc.
A la caiguda de l'Antic Règim la localitat es constitueix en municipi constitucional a la regió d'Extremadura. Des de 1834 va quedar integrat en el Partit judicial d'Almendralejo. En el cens de 1842 tenia 623 llars i 2.600 veïns.

## Patrimoni

Herència de la població morisca, durant el segle xvi, el poble es va constituir com un dels focus més importants de l'art mudèjar a la regió extremenya, arribant a existir quatre esglésies, una ermita i un convent. L'església de Nostra Senyor de la Concepció, és la construcció més destacada que queda de l'època. Va ser iniciada en 1511. Presenta tres naus amb capçalera gòtica. Arcs ogivals separen les naus que es recolzen sobre pilars construïts de maons. Les cobertes són de fusta, en la qual destaca la part central on es pot veure l'escut imperial de Carles V. Església parroquial catòlica sota l'advocació de La Puríssima Concepció, a l'Arxidiòcesi de Mèrida-Badajoz.

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].
* ↑ Historia de España, Ramón Menéndez Pidal, Tom XIII, Castella i Lleó (1217-1349), pàgina 50, Espasa-Calpe, Madrid 1990 ISBN 84-239-4800-5
* ↑ Libro de los Millones: Cens de població de les províncies i partits de la Corona de Castella en el segle xvi
* ↑ Cervantes Virtual «Enllaç».
* ↑ Municipi Codi INE -06.069 «INEbase. Alteraciones de los municipios».
* ↑ López Guzmán, Rafael. Arquitectura mudéjar. Càtedra. ISBN 84-376-1801-0 [Consulta: 28 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Ajuntament d'Hornachos (castellà)
# Diògenes de Tars

Diògenes de Tars (grec antic: Διογένης, llatí: Diogenes) va ser un filòsof epicuri grec de qui parla Estrabó, que diu que era una persona intel·ligent quan escrivia tragèdies sense gaire preparació, amb improvisació.
Va escriure diverses obres que s'han perdut i entre les quals:
* Ἐπίλεκτοι σχολαί, que probablement era un recull de discussions sobre temes de filosofia
* ἐπιτομὴ τῶν Ἐπικούρου ἠθικῶν ζητημάτων, un resum de l'ètica d'Epicur del que Diògenes Laerci en cita el dotzè llibre.
* Περὶ ποιητικῶν ζητημάτων, text sobre problemes poètics que va intentar resoldre, especialment en poemes homèrics.
Gassendi diu que era deixeble de Demetri Lacònic.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/1035?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=DiogenesSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 1020. ]
# Cochranella croceopodes

Cochranella croceopodes és una espècie de granota que viu al Perú.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Bibliografia

* Rodríguez, L., Martinez, J.L., Salas, A., Monteza, J.I. & Wild, E. 2004. Cochranella croceopodes. 2006 IUCN Red List of Threatened Species. Accedit a 25 d'abril del 2008.
# Periballia

Periballia és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* P. involucrata (Cav.) Janka
(vegeu-ne una relació més exhaustiva a Wikispecies)

## Sinònims

Molinerella Rouy, Molineria Parl., Molineriella Rouy.

## Enllaços externs

* Pàgina de la GRIN sobre el gènere Periballia Arxivat 2008-10-11 a Wayback Machine..

## Referències

* ↑ «Germplasm Resources Information Network, consultada 01.07.08». Arxivat de l'original el 2008-10-11. [Consulta: 1r juliol 2008].
# Sagar

* Per al dibuixant de còmics i il·lustrador Sagar, vegeu Sagar Forniés.
Sagar o Saugor (hindi: सागर, urdú: ساگر), anomenada "Ciutat del Llac", és una ciutat i municipalitat a Madhya Pradesh capital de la divisió de Saugor i del districte de Saugor. Consta al cens del 2001 amb una població de 232.321 habitants que eren 42.330 un segle abans el 1901 (dels quals 10.918 al campament militar). Està situada a 23° 50′ N, 78° 43′ E﻿ / ﻿23.833°N,78.717°E﻿ / 23.833; 78.717. Entre els seus monuments destaca l'antiga fortalesa que en el seu estat actual fou construïda pels marathes.

## Història

Saugor podria ser la Sageda de Claudi Ptolemeu; el nom derivaria de sagar (llac) a causa del llac a la rodalia, a les faldilles de les muntanyes Vindhya. Va adquirir importància sota el governador maratha de la regió, Govind Pant Bundela, nomenat el 1735 i que va governar fins a la seva mort a Panipat el 1761. El 1818 el territori va passar als britànics i la ciutat va esdevenir capital del Territori de Saugor i Nerbudda, dependent de les Províncies del Nord-oest. El 1857 la ciutat fou mantinguda pels britànics quan tot el territori a l'entorn estava en mans rebels; van resistir 8 mesos a la fortalesa fins que el febrer de 1858 foren rescatats per Sir Hugh Rose i el març de 1858 l'administració regular es va recuperar. El 1861 el territori es va unir a la província de Nagpur i va formar les Províncies Centrals i Saugor va quedar només com a capital de districte dins de la divisió de Jubbulpore o Jabalpur. La municipalitat es va constituir el 1867. Des del 1956 va formar part de Madhya Pradesh sorgida de la unió de Madhya Bharat i de Bhopal.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* Estació de tren de Sagar a Wikimapia
* Sagar (ciutat) a Wikimapia
* ONG a Sagar Arxivat 2011-01-20 a Wayback Machine.
* Sagar Lloc oficial del consell municipal de Sagar Arxivat 2021-05-14 a Wayback Machine.
Viccionari
# Catedral de Sant Vladímir de Quersonès

La catedral de Sant Vladímir de Quersonès (en rus: Владимирский собор в Херсонесе Таврическом; en ucraïnés: Володимирський собор) és un catedral ortodoxa russa d'estil neobizantí, ubicada en l'antiga colònia grega de Quersonès, a Sebastòpol, a la península de Crimea.
L'església va ser erigida on es creu que fou el lloc del baptisme de sant Vladímir, que marca l'inici del baptisme oficial de Kíev, que d'acord amb les llegendes i fets històrics, es dugué a terme l'any 988 a Quersonés (en l'antiga Rússia, Korsun), a prop de Sebastòpol.
La construcció en va durar 15 anys i finalitzà el 1876.

## Galeria d'imatges

* Fotos contemporànies
* Interiors
* Interior de la catedral
* Interior de la catedral
* Imatges de 1880
* Interior del temple inferior
* Interior del temple superior

## Referències

* ↑ «informació sobre la catedral». [Consulta: 1r març 2014].
# Trás os Montes (Cap Verd)

Trás os Montes (crioll capverdià Rubera da Prata) és una vila al nord de l'illa de Santiago a l'arxipèlag de Cap Verd. Està situada a 4 kilòmetres al nord-est de Tarrafal i 50 kilòmetres al nord-oest de Praia.

## Vegeu també

* Llista de nuclis de població de Cap Verd
# Mònim de Macedònia

Mònim (en llatí Monimus, en grec antic Μόνιμος "Mónimos") fill de Fitió, fou un oficial macedoni que va viure al segle iv aC.
Era partidari de la reina Olímpies de Macedònia, i la va defensar en la part final de la lluita contra Cassandre, i va ser un dels darrers que li va restar fidel.
Com que no la va poder alliberar del setge a que estava sotmesa a Pidna, es va retirar a la ciutat de Pel·la, ciutat que va dominar per un cert temps, però que va rendir finalment a Cassandre després de la caiguda de Pidna l'any 316 aC segons Diodor de Sicília. Filarc diu que feia temps que formava part de la cort d'Olímpies.

## Referències

* ↑ Monimus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1112
# Hudjriyya (districte)

Hujriyya fou un districte del Iemen que prenia el nom de la tribu Hujriyya, a la governació de Taizz, subdividit a la meitat del segle xx en 4 nàhiyes.
Era un dels quatre districtes de la governació. El districte (qadà) estava situat a l'est del qadà de Makha i al sud-oest del de Taizz. És una zona muntanyosa on es cultiven cafè i cereals, i abundaven els ramats. Els rucs locals s'anomenaven sawrikiyya i eren molt apreciats. El 1952 el qadà tenia prop de 200.000 habitants.
La ciutat principal n'era Turbat al-Dhubhan, on residia el clan Shardjabi (Shirjab) de la tribu Hujuriyya (o Hogariyya) i on, vers 1950, vivien 500 persones de les que uns 100 eren jueus. La segona població era Dir Shawwar, on vivia el clan Hammad de la mateixa tribu.

## Bibliografia

* Western Arabia and the Red Sea, Almirallat Britànic 1946

## Referències

Schleifer, J.; Schuman, L.O.. "Ḥud̲j̲riyya." Encyclopaedia of Islam, Second Edition., 2012. Referència. 18 de març del 2012 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/hudjriyya-SIM_2930>
# Diòscor (antipapa)

Diòscor d'origen grec nascut en Constantinoble va ser antipapa de Bonifaci II.
Havia estat triat pel clergat romà el 22 de setembre del 530, alhora que era triat el papa Bonifaci II, però va morir el 14 d'octubre del mateix any. Fins a aquest moment ostentava el títol de diaca.
Amb la seva mort, els seus electors van reconèixer com a papa a Bonifaci II cosa que va evitar que el cisma prosperés.

## Enllaços externs

* Oestereich, Thomas. «Dioscorus». A: Charles Herbermann. Catholic Encyclopedia. Nova York: Robert Appleton Company, 1913. The Catholic Encyclopedia, Vol. 5. (Nova York: Robert Appleton Company, 1909)
# Cochranella daidalea

Cochranella daidalea és una espècie de granota que viu a Colòmbia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Bibliografia

* Ardila-Robayo, M.C. & Rueda, J.V. 2004. Cochranella daidalea. 2006 IUCN Red List of Threatened Species. Accedit a 25 d'abril del 2008
# Peribona

Peribona és un gènere d'arnes de la família Crambidae descrit per Pieter Cornelius Tobias Snellen el 1895. Conté una sola espècie, Peribona venosa, descrita per Arthur Gardiner Butler el 1889, que es troba a l'Himàlaia i Java.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 26 desembre 2018].
* ↑ Savela, Markku. "Peribona Snellen, 1895". Lepidoptera and Some Other Life Forms.
* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; Robinson, G.; Pitkin, B.; Hine, A.; Lyal, C., eds. (2003). "Tyspanodes venosa". The Global Lepidoptera Names Index. Natural History Museum. Retrieved April 23, 2018.
# Salvador de Zapardiel

Salvador de Zapardiel és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 223 | 218 | 191 | 188 |
# Centre d'Esports Tortosa

El Centre d'Esports Tortosa és el club d'handbol de la ciutat, amb un equip sènior masculí que juga en la segona divisió catalana i alguns equips de base. Disputa els seus partits al Pavelló Ferreries de Tortosa.
El club va organitzar el 2019 les 12 Hores d'Handbol Joan Obiol Valldepèrez (que porten el nom en honor a l'exentrenador), el Torneig 3 Reis i l'Handbol Platja, i el 2022 la Tortosa Handball Cup, un torneig d'handbol de base que va acollir a més de 1.800 esportistes d'arreu de l'estat espanyol i a una selecció de l'equip alemany MTV Geismar; amb partits disputats pels diferents pavellons de la ciutat i els de Roquetes, la Ràpita, l'Ampolla, el Perelló i Camarles. Abans de la pandèmia de Covid-19, havia organitzat les 16 Hores d'Handbol.

## Referències

* ↑ «El Centre d'Esports Tortosa, en positiu». Canal 21 Ebre, 21-02-2019. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ «Puesta de largo del Centre d'Esports Tortosa en una campaña con novedades» (en castellà). Diari de Tarragona, 05-10-2017. [Consulta: 14 maig 2023].
* 1 2 3 «El Centre d'Esports Tortosa organitza el dissabte les "16 Hores d'Handbol Joan Obiol Valldeperez"». Ebre Esports, 21-02-2019. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ «El CE Tortosa organitza les 12 hores d’Handbol en homenatge a Joan Obiol Valldepèrez,». Ebredigital.cat, 22-03-2022. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ Aguaita.cat. «El primer torneig Tortosa Handball Cup portarà més de 1.800 esportistes de 114 equips de base». Nació Digital - Aguaita.cat, 06-04-2022. [Consulta: 14 maig 2023].
# Va passar ací

Va passar ací és un programa documental de la televisió valenciana À Punt sobre efemèrides ocorregudes al País Valencià, produït per les productores Buenpaso Films i El Balcó Produccions. El programa fa un recorregut per pobles i ciutats plens de racons on han succeït fets increïbles, anècdotes i on s'ha fet història. Eixes històries són explicades per persones relacionades amb els fets. Va ser inclòs en la programació d'À Punt després de ser preseleccionat junt amb 24 projectes més.
El programa és popular entre els protagonistes de les històries i així ho fan constar en els seus blogs i webs. Alguns dels capítols del programa són utilitzats com a referències històriques en diversos llocs i webs, com ara els capítols que parlen sobre Mia Farrow a Dénia, o nazis a Dénia. Altres capítols són notícia en determinats col·lectius, com ara els que parlen sobre les Normes de Castelló, la història de Rovellet, o la pluja de granotes al Rebolledo /Porta d'Alacant.

## Referències

* ↑ «Va Passar Ací» (en castellà). Sincroguia. [Consulta: 28 març 2019].
* ↑ «Estos son los 24 proyectos de entretenimiento preseleccionados por la CVMC» (en castellà). Valencia Plaza. Ediciones Plaza, 11-07-2017. [Consulta: 28 març 2019].
* ↑ «Els malnoms de Pego protagonitzen un programa d'Àpunt». La Marina Plaza, 17-01-2018. [Consulta: 28 març 2019].
* ↑ «Cuando una jovencísima Mia Farrow reinó en las fiestas de Dénia» (vídeo) (en castellà). Dénia.com. AvantCem, 20-09-2018. [Consulta: 28 març 2019].
* ↑ «Las buenas relaciones políticas de los nazis refugiados en Dénia: la foto de Bremer con Fraga y el alcalde» (en castellà). La Marina Plaza, 26-09-2018 [Consulta: 28 març 2019].
* ↑ «La professora de l'UJI Rosa Agost parla sobre les Normes de Castelló en el programa «Va passar ací» en À Punt». Universitat Jaume I, 03-10-2018. [Consulta: 28 març 2019].
* ↑ «Rovellet, una història que «Va passar ací»». Arxivat de l'original el 2019-03-28. [Consulta: 28 març 2019].
* ↑ Vicente, Helena. «El dia que van ploure granotes» (en castellà), 27-05-2007. [Consulta: 28 març 2019].
# Mònica Van Campen

Mònica Van Campen (Terrassa, Vallès Occidental, 16 de novembre de 1974) és una actriu i model catalana.

## Filmografia principal
### Pel·lícules

* 1995: Aquí hacemos los sueños realidad
* 1995: Atolladero
* 1995: Palace
* 1996: Un assumpte intern
* 2000: Faust: La revenja és a la sang
* 2000: Prenent-te
* 2002: Alas rotas
* 2003: Comarcal 130
* 2004: Cota vermella
* 2004: Inconscients
* 2005: Princesas
* 2007: Juego
* 2009: 9

### Sèries de televisió

* 1994: Estació d'enllaç (episodi L'espot)
* 1996: Oh! Espanya (episodi Canàries)
* 1999: Plats bruts (episodi Tinc una fan)
* 1999: Sota el signe de... (episodi Lleó)
* 2001: Policías, en el corazón de la calle (episodi La sangre aúlla)
* 2003-2006: El comisario (4 episodis)
* 2004: Hospital Central (episodi Secretos y engaños)
* 2004: Los 80 (3 episodis)
* 2007: Lo Cartanyà (episodi Miami)
* 2005-2008: Mi querido Klikowsky (65 episodis)

## Referències

* ↑ «Mònica Van Campen» (en anglès). IMDbPro. [Consulta: 29 octubre 2018].

## Enllaços externs

* MonicaVanCampen.com Pàgina web oficial
* Entrevista a Mònica Van Campen Arxivat 2013-12-10 a Wayback Machine. a Exit21