OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Petit profeta

El Petit profeta és una obra atribuïda a Donatello, i que data de l'any 1407. És de marbre blanc i mesura 128 cm d'altura.
A la porta de la Màndorla de Santa Maria del Fiore, està emparellat amb un altre Petit profeta atribuït a Nanni di Banco. No és clar, si aquestes dues obres, són els citats en els documents de pagament de la catedral a nom de Donatello, amb data de 1406 i 1408, en recompensa del treball en dues estàtues de profetes (dels que no es descriuen els seus detalls).
Al marge de les diferències estilístiques entre les dues figures, que poden ser degudes a la inexperiència per la joventut de l'artista i per altra banda a la seva semblança amb obres similars de Nanni di Banco.
Avui en dia, el Petit profeta de l'esquerra s'atribueix generalment a Donatello, sobre la base de comparacions amb altres obres d'aquesta mateixa època com del David de marbre del Bargello. No té els atributs d'un profeta, però la seva pose recorda a un dels àngels anunciants, que originalment estavan, potser, juntament amb una estàtua de la Verge de l'Anunciació.
El fet que l'altra estàtua és probablement obra de Nanni di Banco no és absolutament incompatible amb els documents de pagament, ja que en aquell moment estaven ambdós escultors en associació i participen en la decoració de la porta de la Màndorla.

## Bibliografia

* AA.VV., Il museo dell'Opera del Duomo a Firenze, Mandragora, Firenze 2000. ISBN 88-85957-58-7
* Wirtz, Rolf C.. Donatello 1386-1466. Köln,Könemann, 1998. ISBN 3-8290-0244-0.
# Peter Angerer

Peter Angerer (Siegsdorf, Alemanya Occidental, 1959) és un biatleta alemany, ja retirat, que destacà a la dècada del 1980.

## Biografia

Va néixer el 14 de juliol de 1959 a la ciutat de Siegsdorf, població situada a l'estat alemany de Baviera, que en aquells moments formava part de l'Alemanya Occidental i que avui en dia forma part d'Alemanya.

## Carrera esportiva

Va participar en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1980 realitzats a Lake Placid (Estats Units), on aconseguí guanyar la medalla de bronze en la prova de relleus 4x7.5 quilòmetres a més de finalitzar vuitè en la prova dels 10 km. esprint i vint-i-setè en els 20 quilòmetres. Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1984 realitzats a Sarajevo (Iugoslàvia) aconseguí guanyar tres medalles olímpiques: la medalla d'or en els 20 km, la medalla de plata en els 10 km. esprint i la medalla de bronze en els relleus 4x7.5 quilòmetres. Finalment en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1988 realitzats a Calgary (Canadà) finalitzà desè en les proves de 10 km. esprint i 20 km, i guanyà la medalla de plata en la prova de relleus 4x7.5 quilòmetres.
Al llarg de la seva carrera aconseguí guanyar cinc medalles en el Campionat del món de biatló, destacant les medalles de plata aconseguides en els relleus 4x7.5 km. (1981) i en els 10 km. esprint (1983). En el Campionat del Món de 1986 finalitzà segon en els 10 km. esprint i tercer en la prova de relleus, si bé fou desposseït dels seus títols en donar positiu en un test antidopatge.

## Notes

* ↑ (anglès) www.sports-reference.com/olympics/athletes/an/peter-angerer-1.html Arxivat 2009-11-30 a Wayback Machine.
# Pierre de Monte

Pierre o Pietro del Monte fou un hospitaler italià que va succeir en el càrrec de Gran Mestre a Jean Parisot de la Valette. Ell va continuar les obres de construcció de la ciutat de La Valletta i es va encarregar de construir la Porta del Monte, que durant el segle xix es va enderrocar per construir l'actual Victoria Gate, en honor de la reina britànica, i que dona entrada a la capital de l'illa.
# Scream

«Scream» té aquests significats:
* Scream (pel·lícula de 1996), pel·lícula slasher del 1996, dirigida per Wes Craven i escrita per Kevin Williamson
* Scream 2, segona part de la saga Scream estrenada el 1997
* Scream 3, tercera part de la saga Scream, estrenada el 2000
* Scream 4, quarta pel·lícula de la saga Scream i es va estrenar l'abril del 2011
* Scream (pel·lícula de 2022), cinquena pel·lícula de la saga
* Scream VI, sisena pel·lícula de la saga, estrenada el 2023
* Scream (saga), saga de terror dirigida pel director Wes Craven
* Scream (sèrie de televisió), sèrie de televisió creada per Bob i Harvey Weinstein, basats en la pel·lícula del mateix nom
* Scream (grup musical), grup de música hardcore punk de Washington DC
* Scream (Tokio Hotel), àlbum de debut en anglès de la formació alemanya Tokio Hotel
* Scream (vídeo), vídeo de Michael Jackson
# Ermita del Calvari del Castell de Vilamalefa

L'ermita del Calvari del Castell de Vilamalefa, a la comarca de l'Alt Millars, és un lloc de culte declarat de manera genèrica Bé de Rellevància Local, segons la Disposició Addicional Cinquena de la Llei 5/2007, de 9 de febrer, de la Generalitat, de modificació de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià (DOCV Núm. 5.449 / 13/02/2007), amb codi 12.08.041-003.
L'ermita se situa al final d'un típic calvari, que fa ziga-zaga, construït sobre bancals de pedra en el vessant d'una muntanya, envoltat d'arbres (pins i xiprers en la seva majoria), entre els quals destaquen els casalicis en els quals es col·loquen les estacions del Via Crucis. A més de l'accés pel calvari, també es pot arribar fins al cim de la muntanya per una desviació en la CV-190 en direcció a Llucena, poc després de sortir del poble o poc abans d'entrar, segons se'n surti o s'hi entri.

## Descripció

La ubicació proporciona una bella vista panoràmica de la zona, presentant-se l'ermita com un edifici en forma de cub i façanes blanquejades, de fàbrica de maçoneria amb reforços de carreu, que queden perfectament a la vista. La coberta exterior és piramidal presentant un ampli ràfec. L'ermita té adossada, a la dreta de la façana principal (que és sòbria i austera, presentant com a única decoració destacable una porta de fusta que s'obre en una obertura emmarcada de carreus; així com una finestra situada sota el ràfec), un altre edifici de menor altura i grandària, encara que de planta i coberta similars. Externament es remata amb una espadanya que se situa al centre de l'eix vertical de la façana principal, i presenta arc de mig punt per a la campana.
L'estat de conservació, com ocorre amb el calvari, és perfecte, la qual cosa posa en evidència el seu ús per part dels veïns d'El Castell de Vilamalefa, que celebren les festes del Sant Crist del Calvari a mitjan setembre, realitzant diversos actes entre els quals destaquen la missa que se celebra a l'església parroquial del poble i després de la mateixa es puja en processó la imatge del Crist fins a l'ermita.

## Referències

* ↑ http://www.cult.gva.es/dgpa/bics/Detalles_bics.asp?
* 1 2 3 «Ermitas de Castillo de Villamalefa | Ermitas de Castellón» (en castellà). Ermitas y Santuarios de la Comunidad Valenciana. Arxivat de l'original el 2018-04-28. [Consulta: 24 desembre 2020].
# Seoul Semiconductor

Seoul Semiconductor desenvolupa i comercialitza diodes d'emissió de llum (LED) per als mercats d'automoció, il·luminació general, il·luminació especialitzada i retro-il·luminació LED. Com el quart fabricant LED més gran del món, Seoul Semiconductor té més de 12.000 patents, ofereix una àmplia gamma de tecnologies i produeix massivament productes LED innovadors.

## Productes

Wicop, un LED estructurat sense paquet més senzill del mercat que ofereix uniformitat de color principal, estalviant costs en el nivell de fixació amb alta densitat de llum i amb una gran flexibilitat del disseny; Acrich, la primera tecnologia LED d'alt voltatge del món desenvolupada el 2005, inclou totes les tecnologies relacionades amb la tecnologia AC LED des de la fabricació de xips fins als mòduls i circuits, així com la tecnologia multi junction (MJT); i el nPola, un nou producte LED basat en la tecnologia de substrat GaN que aconsegueix més de deu vegades la intensitat lluminosa d'un LED convencional.

## nPola LED

El 5 de juliol de 2012 Seoul Semiconductors va presentar el nPola LED (de llum blava que cal filtrar cap a altres colors) - de 5 a 10 vegades més brillant que el LED estàndard. El nou LED aconsegueix 500 lumen/W contra els 100 lumen/W obtinguts fins aquell moment. Un avenç molt important que permet substituir amb avantatge els llums fluorescents compactes. Per a la producció d'una làmpada LED que reemplaça a una bombeta de 60 W a la llar, en general s'utilitzen uns 10-20 LED actuals. Per donar una idea, la mateixa intensitat lumínica ara es pot aconseguir amb només un o dos LEDs nPola.

## Referències

* ↑ «About Seoul Semiconductor». Seoul Semiconductor, 04-07-2017. [Consulta: 3 juliol 2017].
* ↑ Yongfang Li. Organic Optoelectronic Materials. Springer, 30 maig 2015, p. 354–. ISBN 978-3-319-16862-3.
* ↑ www.elektor.de

## Vegeu també

* Il·luminació d'estat sòlid
* Làmpada LED
* Lumen

## Enllaços externs

* npola LED
# Bill Dickens

Bill Dickens (Chicago, Illinois, 1958) és un baixista i compositor estatunidenc.
Dickens ha col·laborat amb importants músics com: Pat Metheny, George Michael, Joe Zawinul, Janet Jackson, Grover Washington, Jr., Chaka Khan, Mary J. Blige, Freddie Hubbard, Al Di Meola, Dennis Chambers, Steve Morse, Randy Newman e The Hooters.

## Obra

* Bass Beyond Limits: Advanced Solo and Groove Concepts, Alfred Publishing Co., Inc., 1998, ISBN 076926493X
* Funk Bass and Beyond, Alfred Publishing Co., Inc., 2003, ISBN 0757916899

## Video

* The Bill Dickens Collection (DVD), Warner Bros. Publications, 2003

## Referències

* ↑ Myspace de Bill Dickens
* ↑ Bass Beyond Limits: Advanced Solo and Groove Concepts, Alfred Publishing Co., Inc., 1998, ISBN 076926493X
# Chicago (desambiguació)

«Chicago» té aquests significats:
* Chicago, ciutat d'Illinois (EUA)
* Naus:
** USS Chicago (1885), creuer amarat el 1885 i que actuà durant la I Guerra Mundial
** USS Chicago (CA-29), creuer pesant llançat el 1931 que actuà durant la II Guerra Mundial, fins a ser perdut a la Batalla de l'Illa Rennell el gener de 1943
** USS Chicago (CA-136), creuer pesant, amarat el 1945, després creuer de míssils guiats i redesignat CG-11
** USS Chicago (SSN-721, submarí nuclear d'atac submarí classe Los Angeles amarat el 1986
* Organitzacions:
** Chicago (grup), grup de pop rock/jazz-fusió
** Chicago Bulls, equip bàsquet de l'NBA
** Chicago Cubs, equip de beisbol que disputa la NFL
** Chicago Fire Soccer Club, equip de la Major League Soccer
* Obres:
** Chicago, obra de Maurine Dallas Watkins, escrita el 1926
** Chicago (musical), estrenat el 1975, basat en l'obra de 1926
** Chicago (pel·lícula de 1927), basada en l'obra de 1926
** Chicago (pel·lícula), basada en el musical homònim
# Bonxtedtita

La bonxtedtita, també coneguda com a bonshtedtita, és un mineral de la classe dels carbonats. Rep el seu nom en honor de la mineralogista russa Elza Maksimilianovna Bonxtedt-Kupletskaia (1897-1974).

## Característiques

La bonxtedtita és un carbonat de fórmula química Na₃Fe$^{2+}$(CO₃)(PO₄). Cristal·litza en el sistema monoclínic. Els cristalls són tabulars, allargats al llarg de [010], amb les cares {210}, {101} i {111} ben desenvolupades, mesuren fins a 5 mm; i també en forma d'agregats de gra fi. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4. Està relacionada estructuralment amb la bradleyita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la bonxtedtita pertany a «05.BF - Carbonats amb anions addicionals, sense H₂O, amb (Cl), SO₄, PO₄, TeO₃» juntament amb els següents minerals: ferrotiquita, manganotiquita, northupita, tiquita, bradleyita, crawfordita, sidorenkita, daqingshanita-(Ce), reederita-(Y), mineevita-(Y), brianyoungita, filolitita, leadhil·lita, macphersonita i susannita.

## Formació i jaciments

La bonxtedtita es forma en filons associats amb carbonat alcalí afectats per metasomatisme de massissos alcalins. Va ser descoberta a la vall del riu Vuonnemiok i al massís Kovdor, ambdós al Massís de Khibini situat a la península de Kola (óblast de Múrmansk, Rússia), regió en què posteriorment ha estat trobada en molts indrets. A més, també ha estat trobada a la pedrera Poudrette, al Mont Sain-Hilaire, a Montérégie (Quebec, Canadà).
Sol trobar-se associada amb altres minerals com: Shortita, termonatrita, eitelita, neighborita, trona, burbankita, barentsita, siderita i aegirina.

## Referències

* 1 2 3 «Bonshtedtite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 maig 2017].
* 1 2 3 «Bonshtedtite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 25 maig 2017].
# Bouxwiller (Alt Rin)

Bouxwiller (en alsacià Buxwiller) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2005 tenia 470 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 308 | 330 | 336 | 328 | 314 | 415 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Dominique Dirrig | |
# Cafè de Dalt

Cafè de Dalt és una obra eclèctica de Castellterçol (Moianès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquesta casa està situada en el centre històric de Castellterçol. És una casa entre mitgeres que consta de planta baixa, pis i golfes. La façana és de composició simètrica però resta inacabada. Els elements formals com el trencaaigües, els ràfecs, les motllures i les mènsules són propis del llenguatge eclèctic.

## Referències

* ↑ «Cafè de Dalt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2017].
# Brama pauciradiata

Brama pauciradiata és una espècie de peix de la família dels bràmids i de l'ordre dels perciformes. Poden assolir fins a 8,2 cm de longitud total. Es troba a Austràlia i al Mar del Corall.

## Referències

* ↑ ITIS
* 1 2 Capuli, Estelita Emily; Reyes, Rodolfo B. «Brama pauciradiata Moteki, Fujita & Last, 1995 hortfin pomfret» (en anglès). Fishbase.
# Béla Balázs

Béla Balázs (Szeged, 4 d'agost de 1884 – Budapest, 17 de maig de 1949), nascut Herbert Bauer, fou un poeta, dramaturg, crític de cinema i guionista hongarès.

## Biografia

Fill de pares alemanys jueus, Herbert Bauer va adoptar el pseudònim "Béla Balázs" abans de mudar-se el 1902 a Budapest, on va estudiar hongarès i alemany en el Eötvös Collegium.
Entre les seves obres dramàtiques, destaca sobretot el llibret per El castell de Barbablava que va escriure per al seu amic Zoltán Kodály, qui al seu torn el va presentar al compositor de l'òpera, Béla Bartók. La col·laboració entre tots dos va continuar amb l'adaptació per a ballet de El príncep de fusta.
Després de la caiguda de la República Soviètica Hongaresa de Béla Kun el 1919, Bálasz es va exiliar a Viena i Alemanya i, entre 1933 i 1945, a la Unió Soviètica. György Lukács, que va ser íntim amic seu durant la seva joventut, es va convertir en gran enemic durant l'etapa de la Gran Purga. A Viena, es va convertir en un prolífic crític cinematogràfic. El seu primer llibre sobre cinema, Der Sichtbare Mensch (L'home visible) (1924), va contribuir a fundar la teoria del «cinema com a llenguatge», que també va influir en directors com Serguei Eisenstein i Vsèvolod Pudovkin. També va escriure el guió per a l'adaptació al cinema de L'òpera dels tres rals, dirigida el 1931 per G. W. Pabst, i que va comportar l'empipament i la denúncia de Bertolt Brecht. Més tard, va col·laborar amb Leni Riefenstahl en la producció de la seva primera pel·lícula, Das blaue Licht (1932), encara que posteriorment ella va eliminar el seu nom dels títols de crèdit. Una altra de les seves obres més conegudes és Valahol Európában (En algun lloc d'Europa, 1947).
Els últims anys de la seva vida van estar marcats per les vexacions a la seva terra natal, i un reconeixement cada vegada més gran al món germànic. El 1949 va rebre el premi més important d'Hongria, el Premi Kossuth. El mateix va acabar la seva Teoria del cinema, que va ser publicada pòstumament en anglès. El 1958, es va crear el Premi Béla Balázs en honor de la seva carrera i als seus assoliments com a cineasta i crític cinematogràfic.

## Enllaços externs

* Biografia i llista d'obres
* Article on the relationship between Riefenstahl and Balazs Arxivat 2004-04-30 a Wayback Machine.
* Photos of Balázs work as a director for Riefenstahls "Das blaue Licht
# Cal Morros (Rajadell)

Cal Morros és una masia situada al municipi de Rajadell, a la comarca catalana del Bages.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya (2003), pàg. 255.
# Cal Morera (Vallcebre)

Cal Morera és una masia del municipi de Vallcebre. Està situada una alçada de 1.171 msnm. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular coberta a dues vessants, amb el carener paral·lel a la façana orientada a llevant. És una masia de petites dimensions amb els murs de maçoneria irregular, petites finestres quadrades, i emmarcaments amb obra, col·locades simètricament a l'eix central de la porta d'arc de mig punt rebaixat amb totxo col·locat a plec de llibre. Prop de la masia hi ha una pallissa, o rafal, de la mateixa època.

## Notícies històriques

Construïda el segle xviii en època de màxim creixement demogràfic del nucli de Vallcebre, formava part del terme parroquial de Santa Maria de Vallcebre.

## Vegeu també

* Vallcebre
* Llista de monuments de Vallcebre

## Referències

* ↑ «Mapa de l'ICC». Institut Cartogràfic de Catalunya. [Consulta: 4 febrer 2015].
* 1 2 3 «Cal Morera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 febrer 2015].
# CAC 40

El CAC 40 és el principal índex borsari de França. Les sigles CAC corresponen a l'expressió, en francès, Cotation assistée en continu (preu assistit en continu). El nombre 40 fa referència al fet que es basa en quaranta empreses. Opera a la Borsa de París. El codi ISIN per al CAC 40 calculat amb els dividends no reinvertits és el FR0003500008 i el seu codi memotècnic és el PX1. El codi ISIN del CAC 40 amb els dividends reinvertits és el QS0011131826, i té com a codi memotècnic el PX1NR.

## Altres índexs borsaris

* Indexcat
* Ibex 35
# Cal Morró

Cal Morró és una obra de Caldes de Montbui (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici unifamiliar entre mitgeres fent cantonada. Consta de planta baixa i dos pisos en el carrer del Forn, i planta baixa, dos pisos i golfes en el carrer Agulló. La coberta és inclinada excepte una petita part que és plana i transitable. L'estructura de l'edifici és de gruixudes parets de càrrega i forjats unidireccionals de bigues i biguetes de fusta.
A la façana del carrer del Forn hi ha un aparador d'una farmàcia a la planta baixa, dues finestres gòtiques a la primera planta i tres finestres a la segona planta. Per aquest costat, la façana està rematada per un ràfec i un caneló ceràmic. A la banda del carrer Agulló les obertures estan disposades sense cap ordre. A l'interior de l'edifici, a la planta baixa, es conserven tres arcades d'uns 50 o 60 centímetres de gruix i formades per grosses dovelles.

## Referències

* 1 2 «Cal Morró». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2016].
# Ca n'Andria

Ca n'Andria és un conjunt de terres de cultiu, ara en part urbanitzades, situat dins el municipi de Santa Maria del Camí, en el límit amb el nucli urbà, confrontant amb Can Colom, Son Ganxo, Es Colcador i la carretera de Palma a Inca.
Esteve Conrado i Delabau el 1702 deixà al seu fill Nicolau els seus béns a Santa Maria del Camí. Entre aquestes propietats s'hi comptava una casa amb la seva tanca, davant el pou (Sa Sínia), devora el Camí de Sóller. Aquestes cases i terres eren conegudes com a Ca n'Andria a partir del nom de Joan Andreu Conrado (Andreu = Andrea (en italià) = Andria), banquer i mercader d'origen genovès, casat el 1631 amb Francesca Delabau, pare d'Esteve Conrado.
A Ca n'Andria un grup de treballadors liderats per Bartomeu Horrach i Canals i Antoni Dols i Company hi comprà uns terrenys i hi passaren a construir una pista i un camp de futbol. Els terrenys foren confiscats l'any 1936 per l'administració falangista, passant a tenir una vida atzarosa i de disputa de la propietat, finalment resolta mitjançant cessió d'ús de banda del PSIB a l'Ajuntament de Santa Maria del Camí.

## Notes

* ↑ Capó, Josep. La vila de Santa Maria del Camí. Palma: Gràfiques Miramar, 1985, p. Volum 2. ISBN 84-398-3634-1.
# Cal Cabanes (Solsona)

Cal Cabanes, és un habitatge que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català de la ciutat de Solsona (Solsonès). Actualment hi ha un bar-restaurant amb el mateix nom als baixos de l'edifici.

## Descripció

Edifici civil. Gran casa senyorial que es troba a la plaça de Sant Joan, fent cantonada amb la travessia de Sant Joan. Casa de dos pisos i golfes. Planta rectangular i molt allargada. Per les dues bandes de carrers s'hi veuen diverses finestres a tot el vol; al segon una gran balconada de ferro forjat que fa cantonada. La porta es troba al costat de la plaça de Sant Joan. És d'arc de mig punt resseguit per un semi-arc de grans dovelles. L'entrada amb sol de lloses de pedra. Barbacana amb bigues de fusta. Parament de carreus de pedra irregular en filades. Els de les cantonades i llindes de la porta són més grossos. Damunt de la porta d'entrada, l'escut dels Cabanes.

## Notícies històriques

Cal Cabanes és la casa pairal de Pere Màrtir Coma (mort l'any 1578), fou teòleg al Concili de Trent, bisbe d'Elna (1568-78). Escriu dues obres: Doctrina Cristiana i Directori dels Rectors. D'aquesta nissaga en surt Josep Coma i Monjo, doctor en drets, promotor de la construcció de la capella del Claustre, inaugurada el 1772. En el seu testament (1572) deixa heretera universal a la Verge del Claustre i destina els seus béns per la decoració de la capella. És el darrer representant de la família Coma. Els béns hereditaris passaren a una cosina casada amb Segimon Cabanes, començant la genealogia dels Cabanes. Marià Cabanes (1776) historiador y arqueòleg; alcalde de Barcelona. F. Xavier Cabanes (1781) cap d'Estat Major i Mariscal instaurà el primer servei de Diligències. Joaquim Bernola, darrera branca de la família.

## Referències

* 1 2 «Cal Cabanes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2014].
# Bruni

«Bruni» té aquests significats:
* Biografies:
** Carla Bruni (Torí, 1967), model, compositora i cantautora italiana.
** Dino Bruni (Portomaggiore, 1932), ciclista italià.
** Gianmaria Bruni (1981, Roma), pilot de Fórmula 1.
** Jorge Bruni (1941), advocat i polític uruguaià pertanyent al Front Ampli.
** Leonardo Bruni (Arezzo, 1370 - Florència, 1444), humanista, historiador i polític italià.
* Geografia: Bruni (Texas), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas.
# Bréhan

Bréhan (en bretó Brehant-Loudieg ) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 2.311 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.773 | 1.885 | 2.005 | 2.257 | 2.284 | 2.314 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Henri Ollivier | |
| 2008- | Hervé Guillemin | |
# Bubú de capell groc

El bubú de capell groc (Laniarius barbarus) és un ocell de la família dels malaconòtids (Malaconotidae).

## Hàbitat i distribució

Habita sabanes i matolls espinosos del Senegal, Gàmbia i sud de Mauritània i sud de Mali, Burkina Faso, Guinea Bissau, Guinea, Libèria, Costa d'Ivori, Ghana, Togo, Benín, Níger, Nigèria, nord del Camerun i sud de Chad. També als manglars de Sierra Leone.

## Referències

* ↑ «Bubú de capell groc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)