OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mina Tanaka

Mina Tanaka (田中 美南, 28 de abril de 1994) és una futbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2013. Va disputar 35 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2013 | 4 | 1 |
| 2014 | 0 | 0 |
| 2015 | 2 | 0 |
| 2016 | 0 | 0 |
| 2017 | 14 | 5 |
| 2018 | 15 | 8 |
| Total | 35 | 14 |

## Referències

* ↑ 2013, 2015, 2017, 2018 Japan Football Association(japonès)

## Enllaços externs

* Mina Tanaka, Fitxa a Soccerway
# Milà blanc

El milà blanc (Leptodon forbesi) és un ocell rapinyaire de la família dels accipítrids (Accipitridae). Habita zones de bosc en Alagoas, a l'est del Brasil. El seu estat de conservació es considera en perill d'extinció.
En algunes llengües rep el nom de "Milà de collar blanc" (Anglès: White-collared Kite. Castellà: Milano acollarado blanco).

## Referències

* ↑ «Milà blanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 8 desembre 2022 (català)
* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 267. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «White-collared Kite. Leptodon forbesi» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 7 novembre 2022].
# Josep Maria Martí Font (esportista)

* No s'ha de confondre amb el periodista Josep Maria Martí Font.
Josep Maria Martí Font (Barcelona, 1918) és un exjugador i directiu de petanca català.
Va practicar el rem en la seva època d'estudiant a l'Escola del Treball de Barcelona durant els anys trenta i de la caça en els seixanta, quan va ser comptador i vocal de la Societat de Caçadors del Maresme. La seva relació directa amb la petanca va començar al principi dels anys setanta, quan va ser un dels membres fundadors del Club Petanca Càmping Hispano Masnou, del qual fou primer secretari i després president. Del 1975 al 1981 fou vicepresident de la Federació Catalana de Bitlles i president de la seva secció de petanca (1981-85). Fou un dels principals impulsors de la creació de la nova Federació Catalana de Petanca, de la qual ocupà la presidència des de l'any 1985, en què fou fundada, fins al 1994, quan abandonà el càrrec. També fou vicepresident de la Federació Espanyola de Petanca (1985-92). Posteriorment fou secretari de l'Associació Catalana de Dirigents de l'Esport. Va rebre la medalla de plata de la Federació Francesa de Petanca, la medalla d'or de la Federació Espanyola de Bitlles i la medalla d'or de la Federació Espanyola de Petanca.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
# Joventuts Musicals de Figueres

Les Joventuts Musicals de Figueres són una associació que es va crear l'any 1971 amb l'objectiu de promoure la música a la ciutat de Figueres. Les Joventuts Musicals de Figueres van iniciar la seva activitat l'any 1971, una iniciativa animada per un col·lectiu d'amants de la música, a l'entorn de l'escriptor i polític Eduard Puig i Vayreda (1942-2018), qui en va ser el primer president. De fet, des de 1963 després de la desaparició de l'Associació de Música, la ciutat de Figueres havia quedat sense activitats musicals continuades. Des dels inicis l'Associació ha organitzat més de mil concerts: audicions per a escolars, concerts familiars, jazz, blues, folk, música clàssica...
El 1987 l'associació va crear la Jove Orquestra de Figueres (JOF). Des de 1992 organitza cada any una Schubertiada a Vilabertran. El 2013, junts amb les Joventuts Musicals de Girona i de Banyoles, va coorganitzar DBUT, un concurs de joves intèrprets de les comarques gironines. El 2015 va recuperar el Festival de Jazz de Figueres en col·laboració amb l'ajuntament, i a finals de 2021 l'entitat va celebrar el seu 50è aniversari amb un acte al Cine teatre Jardí de Figueres que va servir com a cloenda de la temporada.

## Referències

* 1 2 «Joventuts Musicals cedeix el seu fons documental a l'Arxiu Comarcal». Tramuntana TV, 22-03-2011. [Consulta: 4 juny 2019].
* ↑ Puntí, Joan «Mor Eduard Puig Vayreda, exalcalde de Figueres i enòleg». El Punt Avui, 18-04-2018, pàg. 32.
* ↑ Castillón, Xavier. «La Jove Orquestra de Figueres celebra el 20è aniversari amb un CD d'obres d'autors catalans». Catclàssics - El Punt, 28-12-2012. [Consulta: 4 juny 2019].
* ↑ Martín Roig, Gabriel. 1001 Curiositats de l'Empordà: Descobriu la història i la cultura d'un dels racons més bells de Catalunya. L'Arca, 2017-04-25, p. 288. ISBN 9788499174600.
* ↑ «Neix DBUT, un nou concurs de joves intèrprets de les comarques gironines». Associació Professional de Músics de Catalunya, 2013. [Consulta: 4 juny 2019].
* ↑ Castillón, Xavier «Destaquen la qualitat dels grups participants a Dbut!». El Punt Avui, 19-04-2013, pàg. 27.
* ↑ Esparza, L. «Torna el Festival de Jazz de Figueres, amb nou concerts». El Punt Avui, 21-06-2015, pàg. 52. «Després de dos anys d'absència, les Joventuts Musicals recuperen el festival i el concentren en un cap de setmana»
* ↑ Xavier, Castillón «Figueres viu el jazz». El Punt Avui, 05-06-2018, pàg. 46.
* ↑ «Joventuts Musicals de Figueres presenten la programació hivern-primavera 2022». CRAE, 25-01-2022. [Consulta: 19 setembre 2022].
* ↑ «Joventuts Musicals de Figueres celebra 50 anys amb un concert al Teatre el Jardí». Empordà, 19-12-2021. [Consulta: 19 setembre 2022].
# Ilie Cebanu

Ilie Pavel Cebanu (29 de desembre de 1986, Chișinău) és un futbolista moldau que des del 2010 juga de porter pel FK Rubin Kazan.

## Palmarès

* Młoda Ekstraklasa: 2007-08 amb el Wisła Kraków (ME)
* Lliga polonesa de futbol: 2007-08 amb el Wisła Kraków

## Estadístiques

| Club | Temporada | Lliga | Lliga Domèstica | Lliga Domèstica | Copes Domèstiques | Copes Domèstiques | Copes Europees | Copes Europees | Total | Total |
| Club | Temporada | Lliga | Aparicions | Gols | Aparicions | Gols | Aparicions | Gols | Aparicions | Gols |
| Kapfenberger SV | 2006-2007 | Erste Liga | 1 | 0 | | | – | – | 1 | 0 |
| SVA Kindberg (cedit) | 2006-2007 | Landesliga | 8 | 0 | – | – | – | – | 8 | 0 |
| Wisła Kraków | 2007-2008 | Ekstraklasa | 1 | 0 | 1 | 0 | – | – | 2 | 0 |
| Wisła Kraków | 2008-2009 | Ekstraklasa | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 |
| Wisła Kraków | 2009-2010 | Ekstraklasa | 5 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 7 | 0 |
| Total | Wisła Kraków | Wisła Kraków | 6 | 0 | 4 | 0 | 0 | 0 | 10 | 0 |

## Notes

* ↑ Revisades el 17 de gener del 2010.
# Plana de Gensana

Plana de Gensana (o Pla de Gensana) és una partida de l'Horta de Lleida, de Lleida.
La seva economia és eminentment agrícola, arbres fruiters sobretot; i alguna granja.
Limita amb les següents partides:
* Al nord amb Caparrella.
* Al nord-est amb Mariola (partida).
* A l'est amb Rufea.
* Al sud amb Butsènit.
* Al nord-oest amb el complex educatiu de La Caparrella.

## Enllaços externs

* Oficina municipal de l'Horta de Lleida Arxivat 2010-09-21 a Wayback Machine.
* Mapa de les Partides de Lleida Arxivat 2011-09-05 a Wayback Machine.
* Institut Català de Cartografia
# Club de Campo Villa de Madrid

El Club de Campo Villa de Madrid és un club esportiu de la ciutat de Madrid, destacant en la pràctica de l'hoquei sobre herba i el golf.

## Història

L'any 1931 un grup de joves madrilenys fundaren oficialment la Sociedad Deportiva Club de Campo. El 1942 es fusionà amb la Real Sociedad Hípica Española, formant la Real Sociedad Hípica Española Club de Campo. El 4 de juliol de 1982 l'ajuntament de Madrid feu efectiu els seus drets sobre part dels terrenys del club i creà la nova societat Club de Campo Villa de Madrid, SA.

## Golf

La secció de golf ha organitzat en nombroses ocasions l'Open d'Espanya així com ha estat seu de l'European Tour, Madrid Masters i l'Open de Madrid.

## Hoquei sobre herba

La secció d'hoquei ha estat nombrosos cops campió espanyol, en categories masculina i femenina.

### Equip masculí

* Lliga espanyola d'hoquei herba masculina: 2020-21, 2022-23
* Copa espanyola d'hoquei herba masculina: 1934, 1935, 1936, 1940, 1953, 1954, 1956, 1977, 1978, 2004, 2005, 2011, 2012
* Recopa d'Europa d'hoquei sobre herba masculina: 2005

### Equip femení

* Lliga espanyola d'hoquei herba femenina: 1973-74, 1974-75, 1975-76, 1983-84, 1986-87, 1987-88, 1988-89, 1989-90, 1990-91, 1991-92, 1994-95, 2003-04, 2006-07, 2008-09, 2009-10, 2010-11, 2011-12, 2013-14, 2014-15, 2016-17, 2018-19
* Copa espanyola d'hoquei herba femenina: 1989, 1991, 1992, 1995, 1999, 2006, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2014, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020
* EuroHockey Club Trophy: 2019
* Recopa d'Europa d'hoquei sobre herba femenina: 2007

## Tennis

La secció de tennis organitzà la Copa Federació de tennis de l'any 2008.

## Referències

* ↑ «Equipo» (en castellà). Real Federación Española de Hockey. [Consulta: 22 setembre 2020].
* ↑ «Equipo» (en castellà). Real Federación Española de Hockey. [Consulta: 22 setembre 2020].
* ↑ «Història».
* ↑ «Open de España History».
* ↑ «Madrid Masters History».
* ↑ «Open de Madrid History».
* ↑ «Russia cruise to Fed Cup defence». BBC Sport, 14-09-2008 [Consulta: 28 octubre 2008].
# Campa (Oristà)

Campa és una masia d'Oristà (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de planta rectangular i coberta amb una teulada a dues aigües.
S'edificà amb pedres irregulars lligades amb morter, aquesta rusticitat ens els aparells constructius fan evidents les diferents etapes constructives, fàcilment datables per les inscripcions de les finestres i les portes.
En una primera fase es construeix el cos que engloba la porta principal, datat per la doble finestra cantonera amb la data 1615. La segona fase va ser l'ampliació a tot el llarg de la casa doblant l'espai pel darrere amb les finestres datades el 1752 i 1784. La última fase és a les construccions situades davant de la casa, actualment corts. Aquestes estan datades amb una llinda sota teulat a doble vessant amb la inscripció: Genis Comas 1867.
Mas Campa té una masoveria al darrere, construcció de planta rectangular, gairebé quadrada, amb murs de pedres irregulars lligades amb morter. Teulat a un sol vessant orientat al nord est. Actualment s'utilitza com a cort de porcs.

## Història

La família Comas, que apareix documentada a la llinda del 1867, encara avui és la propietària de la masia. La masia encara està habitada per masovers.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Campa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2017].
# Phrynopus pinguis

Phrynopus pinguis és una espècie de granota de Bolívia amenaçada d'extinció per la pèrdua de l'hàbitat.

## Referències

* ↑ Cortez, C., Reichle, S., De la Riva, I. & Köhler, J. Phrynopus pinguis. 2006 IUCN Red List of Threatened Species. 2004
# Phu-Phan

Les elevacions de Phu-Phan (เทือกเขาภูพาน, thueak khao phu phan en tailandès) són un sistema de muntanyes a l'Isaan, Tailàndia. Aquest sistema orogràfic divideix l'altiplà de Khorat en dues planes: La plana de Khorat al sud amb les conques dels rius Chi i Mun, i la plana de Sakon Nakhon (més petita) al nord, amb les conques dels rius Loei i Songkhram.
El nom de "Phu Phan" prové de "phu", que vol dir "muntanya" en l'idioma de l'Isaan, i de "phaan", una mena de safata amb pedestal que es fa servir tradicionalment per a presentar ofrenes. Aquest nom es refereix a la forma de les muntanyes que tenen cims plans o en tabula. Són d'altitud moderada, la més alta no ultrapassant els 630 m.
Entre els llocs d'interès de la zona cal mencionar el llac de Nong Han, situat a prop de Sakhon Nakhon, i Phu Phek, un temple Khmer del segle xi actualment en ruïnes.

## Ecologia

Les elevacions de Phu-Phan són gairebé l'únic lloc de l'Isaan on s'ha conservat la vegetació natural de la zona. Aquesta consisteix en boscos esclarissats i secs amb matolls de poca altura. Són freqüents les termiteres o nius epígeus dels tèrmits.
L'extensió reduïda que ocupen els boscos naturals és deguda a l'excessiva desforestació causada recentment per l'activitat humana en aquesta regió superpoblada i relativament àrida. Entre les espècies que han vist llur hàbitat molt reduït o desaparèixer cal mencionar el paó verd.
Actualment aquestes muntanyes són una zona protegida. Hi ha quatre parcs naturals a la zona de les elevacions de Phu Phan:
* El parc nacional de Phu Phan
* El parc nacional de Phu Kao - Phu Phan Kham
* El parc nacional de Phu Pha Lek
* El parc nacional de Huai Huat o Phu Pha Yon

## Referències

* ↑ Ecorregions terrestres
* ↑ National Parks in Thailand - Reserva natural Arxivat 2008-12-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Phu Phan National Park Arxivat 2013-05-22 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Phu Kao - Phu Phan Kham National Park Arxivat 2008-03-28 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Phu Pha Lek National Park Arxivat 2008-03-28 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Phu Pha Yon National Park Arxivat 2008-03-28 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* Excursionisme a les muntanyes de Phu Phan (anglès)
* Desforestació i degradació dels boscos Arxivat 2008-07-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Saucens

Saussens és un municipi francès, situat al departament de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Saucats

Saucats (en francès Saucats) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.
A l'edat mitjana pertanyia a la jurisdicció del castell de L'Isla Sent Jòrgi.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 550 | 578 | 709 | 1.054 | 1.514 | 1.655 | 1.980 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Bernard Darriet | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Sant Pere de Gaià

Sant Pere de Gaià és una església del municipi d'Aiguamúrcia (Alt Camp) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Aquesta església està situada al costat de l'antic camí que partia de Celma i anava fins a Coll de Cabra. És de planta rectangular, d'una sola nau capçada a llevant per un absis poligonal. No es conserva la coberta però seria una encavallada de fusta a dues aigües sustentada per dos arcs diafragmàtics que si que es conserven. La porta principal es troba al mur sud, entre els dos arcs diafragma i és d'arc rebaixat. El mur de ponent no es conserva. Al nord té adossat la torre del campanar i es conserven les arrencades dels murs d'altres dependencies i un pou.

## Història

El temple és conegut des de l'any 980, quan apareix en el document de la donació del castell de Cabra per part del comte de Barcelona Borrell II a Ermegivi. L'església era un centre d'eremitisme que vers el 1170 es va fusionar amb el monestir de Santes Creus, que heretà tots els seus béns. A partir del segle xiii el monestir hi va establir ermitans.

## Referències

* 1 2 «Sant Pere de Gaià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 desembre 2015].
# Pietro Colletta

Pietro Colletta (23 de gener de 1775, Nàpols - 11 de novembre de 1831, Florència) fou un militar i historiador italià.
Formà part de la campanya contra els francesos a finals del segle xviii, i s'adherí el 1799 a la República Partenopea. Fou jutge d'un tribunal especial contra els legitimistes borbònics. En tornar al tron Ferran I fou empresonat i condemnat a mort. Aconseguí salvar-se després de subornar diversos jutges. Quan els borbons foren expulsats per les tropes napoleòniques i Josep Bonaparte es convertí en Rei de Nàpols, Colletta fou nomenat general. Signà el Tractat de Casalanza, pel qual es concretava la devolució de Nàpols als Borbons el 1815. Sis anys després s'exilià després de lluitar contra els austríacs.
Com a historiador escrigué diversos llibres com Storia del Reame di Napoli dal 1734 al 1825, publicat el 1834, tres anys després de la mort de Colletta.
# Pere Marsinyach i Torrico

Pere Marsinyach Torrico (Cardona, 11 d'agost de 1995) és un patinador artístic, dos cops campió del món júnior en modalitat combinada en els Campionats Mundials de Taipei del 2013 i Reus del 2014 i bronze en la modalitat lliure el 2013. En categoria absoluta ha estat subcampió europeu l'any 2016 a Friburg i campió absolut l'any següent (2017) a Roana (Itàlia).
La seva infància i adolescència han estat lligades al Club de Patinatge del Foment Cardoní. El març de 2019 va ser escollit millor esportista masculí del 2018 en la Gala del Patinatge Català.

## Premis i guardons

* Campió d'Espanya infantil (Vigo, 2007)
* Campió d'Espanya juvenil (Santander, 2012)
* Bronze al campionat del món en estil lliure (Taipei 2013)
* Plata al campionat del món en estil lliure (Reus 2014)
* 2 vegades medalla d'Or al campionat del món junior en combinada (Taipei 2013, Reus 2014)
* Campió d'Europa en combinada, i subcampió en lliure(Roccarasso 2014)
* Campió provincial de Barcelona, categoria junior (Barcelona 2014)
* 6è al Mundial de Cali en categoria Sènior (Cali 2015)
* Subcampió d'Europa absolut (Friburg 2016)
* Campió d'Europa absolut (Roana 2017)
* Subcampió del món (La Vendée 2018)
* Subcampió del món (Barcelona 2019)

## Referències

* ↑ «Cardona homenatja el nou campió del món de patinatge, Pere Marsinyach» (en castellà). La Vanguardia, 12-11-2013 [Consulta: 7 abril 2016].
* 1 2 «Pere Marsinyach, campeón del mundo júnior». Marca, 04-10-2014 [Consulta: 8 abril 2016].
* 1 2 «Pere Marsinyach, subcampeón de Europa». Reial Federació Espanyola de Patinatge, 03-09-2016 [Consulta: 12 setembre 2016].
* ↑ Morera, Cristina «El nostre campió del món.». Cardona oberta, 01-02-2014, pàg. 6-9.
* ↑ «Nadia Alsinet y Pere Marsinyach son los primeros en debut». diari de Tarragona [Consulta: 4 abril 2016].
* ↑ «El cardoní Pere Marsinyach, campió del Món de patinatge a Taipei». Nació Digital [Consulta: 4 abril 2016].
* ↑ «Pere Marsinyach i Anna Casarramona s'emporten els premis als millors esportistes de l'any a la Gala del Patinatge Català». 324.cat, 04-03-2019 [Consulta: 5 març 2019].
* ↑ Talavera, Sergi. "No m'esperava la victòria a Vigo". Regió7, 11 d'octubre de 2007.
* ↑ "El cardoní Marsinyach, brillant campió estatal juvenil a Santander". Regió7, 14 de juliol de 2012.
* 1 2 «Pere Marsinyach es proclama campió del món júnior». Mundo Deportivo, 22-11-2013 [Consulta: 9 abril 2016].
* 1 2 "Marsinyach, el tresor del foment Cardoní". Regió7, 11 d'octubre de 2014.
* ↑ "Marsinyach revalida el títol mundial". Regió7, 5 d'octubre de 2014.
* ↑ «Pere Marsinyach Torrico». Doctor Patin [Consulta: 4 abril 2016].
* ↑ Rexach, Josep «Cardona ret homenatge al seu campió del món de patinatge, Pere Marsinyach». Regió 7, 12-12-2013.
* ↑ "El Club Patí Manresa brilla com a organitzador del campionat provincial". Regió7, 26 de maig de 2014.
* ↑ "Pere Marsinyach acaba sisè al Mundial de Cali en la seva estrena sènior". Regió7, 27 de setembre de 2015
* ↑ Campió d'Europa (Regió 7) 8/8/2017
* 1 2 Subcampió del món. Notícia al R7
# Santa Eulàlia d'Argençola

Santa Eulàlia d'Argençola és una església d'origen romànic del veïnat d'Argençola, al terme de Castellnou de Bages, al Bages.
Està situada a la vall de la riera de Tordell dins l'antiga demarcació del castell d'Argençola, antic castell molt poc documentat. Coneguda com a parròquia des del segle x, fou agregada més tard a la de Sant Cugat del Racó i finalment convertida en tinença de Castellnou. L'actual església data del segle xviii (1787) i és parròquia sufragània de la parròquia de Sant Andreu de Castellnou.

## Referències

* ↑ Llorens Travé, Laura; Lloret Blackburn, Marta; Torner Bés, Jordi «Memòria tècnica de l'Inventari de Patrimoni Cultural de Castellnou de Bages». Inventari Patrimoni Cultural de Castellnou de Bages. Diputació de Barcelona [Castellnou de Bages], 01-04-2008, p. 33.
* ↑ «Municipi de Castellnou de Bages». Ajuntament de Castellnou de Bages. Arxivat de l'original el 2012-01-01. [Consulta: 21 desembre 2011].
# Santa Eulàlia d'Arboçols

Santa Eulàlia d'Arboçols (Sainte-Eulalie d'Arboussols en francès) és una església romànica de la comarca nord-catalana del Conflent, a la comuna d'Arboçols.
És al nord del poble, dalt d'un turonet en un lloc preeminent al centre del terç septentrional de la comuna; actualment el seu entorn és un despoblat.

## Història

Apareix documentada per primer cop el 1011 en una relació de propietats de l'abadia de Cuixà. L'església hauria estat en el nucli urbà del municipi d'Arboçols, fins que al segle xvii, sembla, aquest es desplaçà a un indret més defensable, a un quilòmetre i mig de distància. Santa Eulàlia hauria estat relegada per la nova església parroquial, Sant Salvador, en el nou centre urbà.

## Arquitectura

L'edifici (segle XI-XII) és un bell exemple d'arquitectura romànica, amb una nau llarga i estreta i un absis semicircular decorat amb arcuacions cegues. La coberta de la nau és una volta de canó llis, que substituí una antiga coberta de fusta. Sobre la teulada hi ha les restes d'un petit campanar d'espadanya, escapçat. A prop de la porta, a la façana de migdia, s'obre una finestra romànica de doble esqueixada, amb muntants monolítics i arquivolta de granit. Tant la porta com la finestra són clarament ja del segle xii.
La porta és de dos arcs en degradació, amb timpà i llinda fets de maçoneria, i unes grosses pedres a la base dels muntants.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «6 - Arboçols». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Conf 2. Santa Eulàlia d'Arboçols». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.
* Macaire, Pierre; Lebouvier, Michèle. Marcèvol (Le plein des sens).
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Arboçols». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
* Ponsich, Pere. «Arboçols: Santa Eulàlia d'Arboçols». A: La Cerdanya, el Conflent. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1995 (Catalunya romànica. Volum VII). ISBN 84-77399-51-4.

## Referències

* ↑ Santa Eulàlia d'Arboçols en els ortofotomapes de l'IGN

## Enllaços externs

* Fotografies Arxivat 2013-07-30 a Wayback Machine.
* Descripció i fotografies d'Arboçols Arxivat 2013-05-13 a Wayback Machine. (francès)
* Excursió Arboçols - Marcèvol - Santa Eulàlia- Arboçols Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (francès)]
# Pon tu pensamiento en mí

Pon tu pensamiento en mí és una pel·lícula en coproducció cubano-mexicana dirigida el 1996 per Arturo Sotto Díaz amb col·laboració de Mercedes Gaspar, sobre la base d'un guió escrit pel mateix Arturo Sotto i Juan Iglesias.

## Argument

El director pren com a pretext la figura de Jesucrist per qüestionar la manipulació, l'ús de la veritat i els complexos messiànics de les masses pel poder. Un actor sobre l'escenari fa miracles i el poble creu que és el nou Crist, tot i que ell ho nega. Com que el poble necessita creure en quelcom, a la seva mort medien l'acció i l'interès humà per convertir l'home mort en un mite.

## Repartiment

* Fernando Hechavarría
* Susana Pérez
* Luis Alberto García
* José Antonio Rodríguez
* Mónica Martínez
* Rolando Tarajano
* Michelin Calvert
* Rogelio Blaín
* Aramís Delgado
* Jorge Alí
* Carlos Acosta-Milian

## Premis i nominacions

Fou nominada al Goya a la millor pel·lícula estrangera de parla hispana Va obtenir el premi a la millor música i a la millor direcció artística al Festival de Gramado.

## Referències

* ↑ Pon tu pensamiento en mí Arxivat 2019-11-16 a Wayback Machine. a cubacine
* ↑ Pon tu pensamiento en mí, al web dels Premis Goya

## Enllaços externs

* Pon tu pensamiento en mí a Youtube