OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Autocefàlia

L'autocefàlia és l'estatus d'independència jurídica de les diferents esglésies cristianes ortodoxes, i que garanteix el dret de governar-se per sínodes propis, mantenint la comunió amb les altres esglésies. Així, cada església autocèfala seria un conjunt d'esglésies locals (eparquies o diòcesis) que reben el dret d'elegir el seu primat.
Per exemple, a l'Església ortodoxa xipriota que li va ser concedida l'autocefàlia pel Concili d'Efes i és dirigida per l'arquebisbe de Xipre, qui no respon a cap autoritat eclesiàstica superior, tot i que la seva església es manté en plena comunió amb les altres esglésies ortodoxes. Similarment, a l'Església etíop d'Etiòpia li va ser concedida l'autocefàlia pel papa copte el 1950, i l'Església ortodoxa a Amèrica també li va ser concedida l'autocefàlia, pel Patriarca de Moscou el 1970.
Un rang anterior a l'autocefàlia és l'autonomia. Una Església que és autònoma té al seu bisbe de més alt rang, com un arquebisbe o metropolità, apuntant pel patriarca de l'Església mare, però és autodeterminant en qualsevol altre sentit.
Literalment, "autocèfal" no significa autogovern, significa «amb propi cap». Kephalos significa «cap» en grec. Per tant, autocèfal denota que té cap propi, mentre que autònom significa literalment «autolegislat». Nomos és la paraula grega per «llei».

## Referències

* ↑ Clément, Olivier, La Iglesia Ortodoxa, Publicaciones Claretianas, 1990, p.104, ISBN 8486425662
# Amboasary-Atsimo

Amboasary-Atsimo és una ciutat i comuna de Madagascar, situada a la part sud-oest de la regió d'Anosy, i cap del districte d'Amboasary Sud. Es troba travessada pel riu Mandrare, a 75 km a l'oest de Tôlanaro i a 35 km d'Ambovombe.
La major font econòmica són les grans plantacions de cultiu de sisal, la majoria de la població pertany a l'ètnia antandroy i té quatre escoles d'educació secundaria.

## Referències

* ↑ DD.AA., 2017, p. 82.
* 1 2 Lebigre, 2016, p. 20.

## Bibliografia

* DD.AA.. Étude sur le développement des médias à Madagascar basée sur les indicateurs de développement des médias de l'UNESCO. UNESCO, 2017. ISBN 9789232001184.
* Lebigre, Jean-Michel. Petite encyclopédie du Grand Sud de Madagascar. Bordeaux: Presses universitaires de Bordeaux, 2016. ISBN 9791030001136.
# Sònia Farré Fidalgo

Sònia Farré Fidalgo (l'Hospitalet de Llobregat, 3 de gener de 1976) és una activista, professora i política catalana; ha estat diputada en la XII legislatura.

## Biografia

Llicenciada en Filologia Catalana amb menció en Filologia Anglesa. Treballa com a professora de català en l'ensenyament secundari a l'Ateneu Instructiu de Sant Joan Despí. Alhora, des de 1989 és monitora voluntària de lleure.

### Trajectòria política i social

S'inicià en la política arran de les mobilitzacions del 15M a Sant Joan Despí, ha format part de la Plataforma Auditoria Ciutadana del Deute i és membre de Procés Constituent. Ha estat una de les impulsores del projecte dels Observatoris Ciutadans Municipals que ha rebut el premi del Memorial per la Pau, de l'Associació Vidal i Llecha.
És membre del moviment Desbordem, integrat a Catalunya en Comú. A les eleccions generals espanyoles de 2016 fou escollida diputada d'En Comú Podem per la circumscripció de Barcelona.

### Articles i publicacions

* Presentació de l'informe sobre “El negocio del rescate”, (2017), Sònia Farré Fidalgo, Sol Trumbo Vila, Miguel Urbán Crespo, Rafa Mayoral
* La auditoría ciudadana permanente, (2016)
* Grecia ni puede ni debe pagar la deuda, (2015), Sònia Farré Fidalgo, Javier Lechón
* El espejismo de la independencia, (2014), Iolanda Fresnillo, Sònia Farré Fidalgo
* La Auditoría es ciudadana… o no es, (2013), por Max Carbonell, Pablo Martínez, Sònia Farré Fidalgo

## Referències

* 1 2 «XII Legislatura (2016-2019) Farré Fidalgo, Sònia». Congreso de los Diputados. [Consulta: novembre 2020].
* ↑ Biografia Arxivat 2017-03-17 a Wayback Machine. al web d'En Comú Podem
* ↑ Crespo, Miguel Urbán; Mayoral, Rafa; Vila, Sol Trumbo. «Presentación del informe sobre “El negocio del rescate”» (en castellà), 10-03-2022. [Consulta: 9 març 2022].
* ↑ Fidalgo, Sònia Farré. «La auditoría ciudadana permanente» (en castellà), 10-03-2022. [Consulta: 9 març 2022].
* ↑ Lechón, Javier; Fidalgo, Sònia Farré. «Grecia ni puede ni debe pagar la deuda» (en castellà), 10-03-2022. [Consulta: 9 març 2022].
* ↑ Fresnillo, Iolanda; Fidalgo, Sònia Farré. «El espejismo de la independencia» (en castellà), 10-03-2022. [Consulta: 9 març 2022].
* ↑ Carbonell, Max; Martínez, Pablo; Fidalgo, Sònia Farré. «La Auditoría es ciudadana… o no es» (en castellà), 10-03-2022. [Consulta: 9 març 2022].
# Glossamia heurni

Glossamia heurni és una espècie de peix pertanyent a la família dels apogònids.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord de Nova Guinea.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1863. Catalogue of the fishes of Lower California, in the Smithsonian Institution, collected by Mr. J. Xantus. Part IV. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 15. 80-88.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Weber, M. & de Beaufort, L. F., 1929. The fishes of the Indo-Australian Archipelago. V. Anacanthini, Allotriognathi, Heterostomata, Berycomorphi, Percomorphi: families Kuhliidae, Apogonidae, Plesiopidae, Pseudoplesiopidae, Priacanthidae, Centropomidae. E. J. Brill Ltd., Leiden. The Fishes of the Indo-Australian Archipelago. v. 5: i-xiv + 1-458.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Atletisme als Jocs Olímpics d'Estiu de 1920 - 3.000 metres obstacles masculins

La marató masculina va ser una de les proves del programa d'atletisme disputades durant els Jocs Olímpics d'Anvers de 1920. La prova es va disputar el 22 d'agost de 1920 i hi van prendre part 48 atletes de 17 nacions diferents.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Percy Hodge (GBR) | Patrick Flynn (USA) | Ernesto Ambrosini (ITA) |

## Rècords

Aquests eren els rècords del món i olímpic que hi havia abans de la celebració dels Jocs Olímpics de 1920.
| Rècord del Món | 9' 49.8" (*) | Jonas Ternström | Malmö (SWE) | 4 de juliol de 1914 |
| Rècord Olímpic | 10' 47.8" (**) | Arthur Russell | Londres (GBR) | 22 de juliol de 1908 |
(*) no oficial
(**) Cursa disputada sobre un recorregut de 3.200 metres. El temps equivalent pels 3.000 metres seria de 10' 08.0".
Michael Devaney guanya la primera semifinal amb un temps de 10' 23.0" que suposa un nou rècord olímpic. En la tercera semifinal Percy Hodge millora aquell temps i deix el rècord en 10' 17.4". En la final Percy Hodge millora el seu temps i estableix el nou rècord olímpic en 10' 00.4".

## Resultats
### Semifinals

* (Entre parèntesis temps estimat)
1a semifinal :
| Pos. | Atleta | Nació | Temps |
| 1 | Michael Devaney | Estats Units | 10'23"0 OR |
| 2 | Ernesto Ambrosini | Itàlia | (10'33"6) |
| 3 | Oskari Rissanen | Finlàndia | (11"07"5) |
| 4 | Edmond Brossard | França | ND |
2a semifinal :
| Pos. | Atleta | Nació | Temps |
| 1 | Patrick Flynn | Estats Units | 10'36"0 |
| 2 | Lars Hedwall | Suècia | (10'43"5) |
| 3 | Ray Watson | Estats Units | (10"49"0) |
| 4 | Robert Geyer | França | (11"11"9) |
3a semifinal :
| Pos. | Atleta | Nació | Temps |
| 1 | Percy Hodge | Regne Unit | 10'17"4 OR |
| 2 | Gustaf Mattsson | Suècia | (10'22"6) |
| 3 | Albert Hulsebosch | Estats Units | (10"26"8) |
| 4 | Ilmari Vesamaa | Finlàndia | (10"32"2) |
| 5 | Frédéric Langrenay | França | (10"39"8) |
| 6 | Georges Guillon | França | (10"44"3) |
| - | Carlo Martinenghi | Itàlia | Ab. |
| - | Josef Holsner | Suècia | Ab. |

### Final

| Pos. | Atleta | Nació | Temps oficial | Temps oficiós |
| 1 | Percy Hodge | Regne Unit | 10'00"4 OR | |
| 2 | Patrick Flynn | Estats Units | | 10'21"1 |
| 3 | Ernesto Ambrosini | Itàlia | | 10'32"0 |
| 4 | Gustaf Mattsson | Suècia | | 10'32"1 |
| 5 | Michael Devaney | Estats Units | | 10'34"3 |
| 6 | Albert Hulsebosch | Estats Units | | 10'37"7 |
| 7 | Lars Hedwall | Suècia | | 10'42"2 |
| 8 | Ray Watson | Estats Units | | 10'50"3 |
| - | Oskari Rissanen | Finlàndia | No surt | No surt |

## Referències

* ↑ «Athletics at the 1920 Antwerpen Summer Games: Men's 3,000 metres Steeplechase». Sports Reference. Arxivat de l'original el 28 de gener 2012. [Consulta: 20 novembre 2017].

## Enllaços externs

* Belgium Olympic Committee. Olympic Games Antwerp 1920: Official Report (en francès), 1957.
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (en polonès), 1999. Arxivat de l'original el 14 de juliol 2015. [Consulta: 23 agost 2007].
* (anglès) Atletisme - Anvers 1920 Arxivat 2008-04-17 a Wayback Machine.
# Kari Kuivalainen

Kari Kuivalainen (14 de novembre de 1961) és un cantant i compositor finès, més conegut per la seva participació en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 1986.

## Carrera

Va començar la seva carrera musical com a bateria a la banda Menneisyyden Vangit, amb els qui va treballar durant gairebé deu anys.
Després d'això, va començar a exercir com a compositor. Al 1985, la seva cançó "Haaveissa vainko oot mun?" va ser interpretada per Riki Sorsa en la selecció nacional finlandesa per a triar a un representant per al Festival de la Cançó d'Eurovisió d'aquest mateix any, però va finalitzar en el 2n lloc.
A l'any següent, va escriure la cançó "Päivä kahden ihmisen", la que seria originalment interpretada per Kaija Koo. No obstant això, ella va declinar a participar, per la qual cosa Kuivalainen va decidir concursar en la final nacional, on finalment, va ser triat per a ser el següent representant del país nòrdic en la 31a edició del Festival de la Cançó d'Eurovisió 1986 celebrat a Bergen, Noruega el 3 de maig. Abans del festival, Kuivalainen va canviar algunes parts de la lletra de la cançó, i encara que va ser interpretada íntegrament en finès, el títol va ser canviat a l'anglès com "Never the End". La cançó va aconseguir 22 punts i es va posicionar en el 15è lloc.
Posteriorment va tornar a la banda Menneisyyden Vangit, al costat del seu amic Vicky Rosti.

## Referències

* ↑ ESC National Finals database 1985
* ↑ ESC National Finals database 1986
* ↑ «ESC History 1986». Arxivat de l'original el 2022-06-26. [Consulta: 15 gener 2023].
* ↑ Pardo, José Ramón. El libro de los grandes éxitos del Festival de Eurovisión (en castellà). Cyanuro, p. 82-83. ISBN 84-607-4162-1.
* ↑ Biography at YLE Arxivat 2015-01-01 a Wayback Machine. (Finnish)
# Festa Major del Poble-sec

La Festa Major del Poble-sec se celebra la segona quinzena de juliol al barri del Poble-sec, al districte de Sants-Montjuïc de Barcelona des de la dècada del 1990. La festa major del barri l'organitza la Coordinadora d'Entitats del Poble-sec. Les activitats es reparteixen en diversos espais emblemàtics, com ara la plaça del Sortidor, la de les Tres Xemeneies o la del teatre el Molino, i van a càrrec d'entitats diferents. El ball, i sobretot la música, tenen molt de pes en el programa, però la cultura popular també hi és ben present, amb trobades geganteres, castelleres i correfocs.

## Actes destacats

* Correfoc. Els Diables del Poble-sec organitzen el correfoc de la festa major, que surt de la plaça del Sortidor. Després de la cercavila de foc, diables i diablesses fan un espectacle final, seguit d'una tabalada i d'un concert de percussió.
* Secasac. La secció de grallers i tabalers dels Castellers del Poble-sec fan aquest petit festival en què els instruments són protagonistes. Tot comença amb una cercavila fins a la plaça de les Tres Xemeneies i continua amb diversos concerts de grups especialitzats, amb ritmes de vent i percussió.
* Toc d'inici del Poble-sec. El segon dissabte de festa major al vespre els gegants del Poble-sec i tot el seu seguici van en cercavila des de la plaça del Sortidor fins a la plaça de Navas, on fan el ball d'honor. Els acompanyen els membres de la Societat Coral els Moderns del Poble-sec i un grup de trabucaires.
* Trobada gegantera. Cada any, el dia central de la festa, els Geganters i Grallers del Poble-sec organitzen una trobada gegantera que desfila en cercavila per l'avinguda del Paral·lel. A més de l'Armand, la Rosa i tota la família, també hi participen moltes colles de la ciutat i algunes de vingudes de la resta del país.
* Diada castellera. Els Castellers del Poble-sec són els amfitrions de la seva diada castellera, que es fa el diumenge de festa major a migdia al carrer de Blai. Habitualment, compten amb la presència de colles castelleres de fora de la ciutat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Festa Major del Poble-sec». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Trast (grup de música)

Trast és una banda de mestissatge del Baix Llobregat.

## Referències

* ↑ «L'explosió contundent de Trast». [Consulta: 6 abril 2016].
Viccionari
# Amboasary Gara

Amboasary Gara, o simplement Amboasary, és una ciutat i comuna de Madagascar. Pertany al districte de Moramanga, el qual forma part de la regió d'Alaotra-Mangoro. La població era d'aproximadament 12.000 habitants segons el cens de 2001.
A la ciutat s'imparteix ensenyament primari i secundari de primer cicle. Un 60% de la població de la comuna són agricultors. El cultiu més important és l'arròs, mentre que altres productes importants són la mandioca i el taro. La indústria i els serveis proporcionen ocupació al 8% i al 22% de la població respectivament. A més, la pesca dona feina al 10% dels habitants.

## Referències

* 1 2 «ILO census data». Cornell University, 2002. [Consulta: 24 març 2008].
# Gadwhara

Gadwhara fou una thana o estació per controlar alguns petits estats de l'agència Mahi Kantha. Un ajudant de l'agent en tenia l'autoritat. Els sobirans eren tots kolis. N'hi havia dos de sisena classe (Satlasna i Bhalusna) si bé el tribut dels seus dos feudataris (Umari i [Mota Kotarna]), dins la seva jurisdicció, era pagat per mitjà del thanadar de Bavisi. Els estats de setena classe eren els dos feudataris esmentats, el de Timba, i Chandap que era un poble matadari sense sobirà (una mena de república).

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Bibian Norai

Bibian Norai (Amposta, Montsià, 1 de setembre de 1967) és una actriu porno catalana.
Abans de dedicar-se en el negoci del cinema per a adults va estudiar decoració i interiorisme, professió que va exercir fugaçment. Ha treballat sota la direcció de directors com José María Ponce, Xavier Domínguez, Conrad Son, Alex Romero i Narcís Bosch entre d'altres.
A l'octubre de 2003 va ser guardonada com a millor actriu X espanyola el Festival Internacional de Cinema Eròtic de Barcelona (FICEB). Només un mes després va anunciar sobtadament i inesperada la seva retirada del món del cinema X.
Com a directora ha realitzat alguns curtmetratges en vídeo, a més de diversos gonzos i càstings porno en vídeo per a Fisgón Club. També va col·laborar amb la companyia de teatre La Fura dels Baus en el seu espectacle XXX.
L'octubre de 2004 va rebre la Nimfa del públic com a Millor Directora de cinema X en el FICEB.

## Referències

* ↑ 2003 FICEB Award winners & nominees
* ↑ «Bibian Norai en vídeos amateurs». Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 26 novembre 2016].
* ↑ Bibian Norai: 'La gent que no sap menjar amb les mans no sap fer sexe', Reus Digital, 22 de maig de 2014
* ↑ «2004 Award winners & nominees». Arxivat de l'original el 2004-10-11. [Consulta: 11 octubre 2004].

## Enllaços externs

* Bibian Norai - Lloc web oficial
# Barberiïta

La barberiïta és un mineral de la classe dels halurs. Rep el seu nom de Franco Barberi, professor de vulcanologia de la Universitat de Pisa, qui va promoure els estudis de l'illa Vulcano.

## Característiques

La barberiïta és un halur de fórmula química (NH₄)[BF₄]. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Es troba en forma d'agregats globulars d'uns 2 mil·límetres; rarament forma cristalls en forma de plaques pseudohexagonals, d'unes 300 micres. La seva duresa a l'escala de Mohs és 1. Es descompon en l'aire humit. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la barberiïta pertany a «03.CA: Halurs complexos, borofluorurs» juntament amb la ferruccita i l'avogadrita.

## Formació i jaciments

Formada degut a l'activitat fumaròlica, i és estable només en temperatures entre 200 i 600 °C. Va ser descoberta l'any 1994 al cràter La Fossa, a Vulcano (Illes Eòlies, Itàlia). També se n'ha trobat a la mina Anna (Rin del Nord-Westfàlia, Alemanya), i a Ravat (Província de Sughd, Tadjikistan). Sol trobar-se associada a altres minerals com: sofre, esfalerita, sassolita, salmiac, realgar, malladrita, galenobismutita, cannizzarita o bismutinita.

## Referències

* ↑ «Barberiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 març 2016].
# Karen Melchior

Karen Melchior és una diplomàtica i política danesa, candidata pel partit Esquerra Radical a les eleccions al Parlament Europeu de 2014. Treballa al Ministeri d'Afers Exteriors de Dinamarca des de 2005. Al llarg de la seva carrera, ha viscut a Londres (on feu de primera secretària de l'ambaixada), París, Marsella i Estrasburg.
Participa en debats sobre la llibertat digital (incloent-hi les criptomonedes) i la privadesa a Internet.

## Referències

* 1 2 Parreño, David. «Karen Melchior: 'Una Catalunya independent hauria de ser benvinguda a la UE'». VilaWeb, 25-02-2014. [Consulta: 27 febrer 2014].
* ↑ «Ambassadør: Ballademagere er simple tyve» (en danès). TV 2, 10-08-2011.
* ↑ «Bitcoin: A safe investment?» (en anglès). Saxo TV, 17-02-2014. Arxivat de l'original el 21 de febrer 2014. [Consulta: 18 febrer 2014].
# Floriana (Pannònia)

Floriana fou una ciutat romana de la Pannònia Inferior, que estava unida per una via amb Aquincum, uns 50 km més a l'est. Era la seu d'un prefecte de la flota d'Ístria. És esmentada en l'Itinerari d'Antoní. Correspon a l'actual localitat hongaresa de Csákvár.

## Referències

* ↑ Sickler, 1832, p. 258.
* ↑ Steinhübel, 2021, p. 148.

## Bibliografia

* Sickler, F. C. L. Handbuch der alten Geographie für Gymnasien und zum Selbstunterricht (en alemany). Volum 1. J. J. Bohné, 1832.
* Steinhübel, J. The Nitrian Principality: The Beginnings of Medieval Slovakia (en anglès). Brill, 2021. ISBN 9789004438637.
# Templa

La templa és la part del crani situada entre l'orella, la galta i l'ull.

## Cops i contusions

Com que la templa és molt propera al crani i té poca os cranial, ofereix poca resistència als cops.
Així doncs, un cop fort hi pot causar contusions, inflamacions, trastorns oculars, pèrdua d'audició, trencament de vasos sanguinis importants, cefalees, migranyes, marejos, pèrdues de coneixement, i en alguns casos comes irreversibles o fins i tot la mort.
Viccionari
# Síndrome de Wellens

La síndrome de Wellens és una manifestació electrocardiogràfica de l'estenosi arterial coronària descendent anterior proximal esquerra (LAD) en pacients amb angina de pit inestable . Originalment pensat com dues presentacions separades, A i B, que ara es considera una forma d'ona en evolució, inicialment d'inversions de l'ona T bifàsica i més tard convertida en simètrica, sovint profunda (> 2 mm), l'ona T inversions en les derivacions precordials anteriors. Descrit per Hein JJ Wellens i els seus col·legues el 1982 en un subgrup de pacients amb angina inestable, no sembla que sigui rara, apareixent en el 18% dels pacients en el seu estudi original. Un estudi prospectiu posterior va identificar aquesta síndrome en el 14% dels pacients en presentació i el 60% dels pacients en les primeres 24 hores.
La presència de la síndrome de Wellens té un valor diagnòstic i pronòstic significatiu. Tots els pacients de l'estudi de De Zwann amb resultats característics tenien més d'un 50% d'estenosi de l'artèria descendent anterior esquerra (mitjana = 85% estenosi) amb oclusió completa o gairebé completa en un 59%. En el grup d'estudi original de Wellens, el 75% de les persones amb manifestacions típiques de síndrome tenien un infart de miocardi anterior. Es va trobar que la sensibilitat i l'especificitat per a una estenosi significativa (més gran o igual al 70%) de l'artèria LAD eren del 69% i del 89%, respectivament, amb un valor predictiu positiu del 86%.
La síndrome de Wellens també s'ha vist com una rara presentació de la cardiomiopatia d'estrès.

## Diagnosi

* Inversió progressiva de l'ona T profunda simètrica en els cables V2 i V3
* Pendent de les ones T invertides generalment a 60 ° -90 °
* Poca o sense elevació de marcadors cardíacs
* Elevació discreta o sense segment ST
* Sense pèrdua d'ones R precordials .
* Angiograma coronari, amb un vídeo a l'esquerra que mostra una estenosi crítica (95%) de la LAD proximal en un pacient amb síndrome de Wellens; El vídeo de la dreta mostra el mateix pacient després de la reperfusió.
* EKG en un pacient amb síndrome de Wellens quan té dolor al pit
* EKG de la mateixa persona quan no té dolor, cal tenir en compte les ones T bifàsiques als cables V2 i V3

## Referències

* ↑ Tandy, TK; Bottomy DP; Lewis JG Annals of Emergency Medicine, 33, 3, 01-03-1999, pàg. 347–351. DOI: 10.1016/S0196-0644(99)70373-2. PMID: 10036351.
* ↑ de Zwaan, C; Bär FW; Wellens HJJ American Heart Journal, 103, 4, 01-04-1982, pàg. 730–736. DOI: 10.1016/0002-8703(82)90480-X. PMID: 6121481.
* ↑ de Zwaan, C; Bär FW; Janssen JH American Heart Journal, 117, 3, 01-03-1989, pàg. 657–665. DOI: 10.1016/0002-8703(89)90742-4. PMID: 2784024.
* ↑ Haines, DE; Raabe DS; Gundel WD; Wackers FJ American Journal of Cardiology, 52, 1, 01-07-1983, pàg. 14–18. DOI: 10.1016/0002-9149(83)90061-9. PMID: 6602539.
# Givin

Els Givin són una espècie fictícia de l'univers de La Guerra de les Galàxies.
El cap dels Givin recorda ràpidament la imatge d'una calavera, potser per això molts humans els troben repulsius. A la vegada, els Givin, no suporten veure la carn d'altres espècies. Són famosos per tenir grans habilitats amb les matemàtiques.
Els Givin posseeixen un esquelet extern que els permet soportar el buit de l'espai, ja que al seu planeta, Yag'Dhul, es formen temporalment zones de buit. Aquestes zones es produeixen com a conseqüència dels corrents gravitatoris que provoquen les seves tres llunes amb òrbites irregulars. Els seus esquelets són molt més forts que els ossos de qualsevol humà.
Viuen en grans ciutats tancades hermèticament, capaces de soportar la forta pressió a la que estan exposades.

## Bibliografia

* Star Wars. The essential guide to alien species. Text per Ann Margaret Lewis, il·lustracions originals per R.K. Post. Del Rey Books. 2001.
# Karen Martínez

Karen Cecilia Martínez Insignares (Cartagena de Indias, 14 d'agost de 1979), més coneguda com a Karen Martínez, és una actriu, model i presentadora colombiana.

## Carrera

Es destaca com a model des dels 14 anys, Karen Martínez va aparèixer per primera vegada en la televisió en un comercial d'un refresc gravat per Carlos Vives a Cartagena. Ha participat a El cartel de los sapos i en altres telenovel·les.
És l'esposa del cantant colombià de pop rock Juanes, amb qui manté una relació matrimonial des de 2004. Tenen dues filles (Paloma Aristizábal Martínez i Luna Aristizábal Martínez) i un fill (Dante Aristizábal Martínez).

## Filmografia
### Televisió

| Any | Títol | Personatge | Canal |
| 2018 | Noobees | Salma Gómez | Nickelodeon (Llatinoamèrica) |
| 2016 | Ruta 35 | Ximena | UniMás |
| 2008 | El cartel de los sapos | Sofía | Caracol Televisión |
| 2007 | Tiempo final | Candela | Fox Channel |
| 2007 | Mujeres asesinas | Lisa, La Soñadora | RCN Televisión |
| 2003 | Sofía dame tiempo | Sofia | Telemundo |
| 2001 | Amor a mil | Diana McKenzie | Caracol Televisión |
| 2000 | Padres e hijos | Ximena | Caracol Televisión |
| 1992 | Oki Doki | Marcelita | RCN Televisión |

## Presentadora

* Títol
* Noticiero TV Hoy
* Noticiero NCA
* La Voz Teens

## Cinema

| Any | Títol | Personatge |
| 2013 | La jaula de oro | |
| 2012 | El paseo 2 | Gloria |
| 2001 | Siniestro | Leah Santos |

## Referències

* ↑ Varela, Chuy «Colombian sings from the heart». San Francisco Chronicle, 05-02-2006 [Consulta: 22 abril 2010].
* ↑ «Juanes es padre por tercera vez». El Informador, 13-09-2009 [Consulta: 22 abril 2010].
* ↑ Los actores de la cinta española 'La jaula de oro', premio 'Una cierta mirada' en Cannes, rtve.es, 25 de maig de 2013