OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Shoreline Park

Shoreline Park és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 4.058 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Shoreline Park tenia 4.058 habitants, 1.649 habitatges, i 1.119 famílies. La densitat de població era de 199,8 habitants per km².
Dels 1.649 habitatges en un 28,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,4% hi vivien parelles casades, en un 10,1% dones solteres, i en un 32,1% no eren unitats familiars. En el 25,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,9% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 28,7% entre 25 i 44, un 30,7% de 45 a 60 i un 10,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 109,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.258 $ i la renda mediana per família de 29.680 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.234 $ mentre que les dones 21.516 $. La renda per capita de la població era de 13.984 $. Entorn del 12,4% de les famílies i el 17,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Shoreline Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Shoreline Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Casa Josep Sunyer

La casa Josep Sunyer és un edifici de Sitges (Garraf) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Els dos edificis (en origen un) presenten una estructura pràcticament idèntica, que consta de planta baixa, dos pisos i terrat. La planta baixa és formada per una base de pedra i dues obertures; la de l'esquerra, d'arc de mig punt, dona accés a les plantes. Al primer pis hi ha dues obertures allindades; la de la dreta és un balcó amb barana de ferro. Al segon pis s'obre una galeria amb quatre arcs de mig punt. El conjunt es corona amb un terrat a la catalana, que té barana calada de ceràmica.
De les dues cases, la de l'esquerra és la que ha sofert menys modificacions. Presenta com a elements remarcables els esgrafiats que emmarquen les obertures de la planta baixa i el primer pis. La de la dreta, en canvi, ha sofert un increment en alçària de dos pisos i una modificació considerable a la planta baixa, a conseqüència de la instal·lació d'una entitat bancària.

## Història

En el seu origen es tractava d'un sol edifici, però en data de l'1-8-1923 apareix documentada a l'Arxiu Històric Municipal de Sitges la sol·licitud del propietari Josep Suñé Alaix, per modificar-lo i convertir-lo en dos. El mateix dia, l'hi va ser coincidida l'autorització. Els plànols apareixen signats per l'arquitecte M. Rubio. Les obres de remodelació devien ser finalitzades l'any 1925, data que apareix inscrita a la clau de l'arc de la porta de l'edifici de l'esquerra (Villa Candelaria)

## Referències

* 1 2 3 «Casa Josep Sunyer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Diòscor

Dioscor o Diòscor és el nom dels següents personatges:
* Diòscor (antipapa), antipapa de Bonifaci II
* Diòscor (jurista), jurista romà d'Orient del segle vi
* Diòscor (metge), metge grec del segle ii
* Diòscor d'Alexandria, patriarca d'Alexandria del 444 al 451
* Diòscor de Tral·les, metge grec oriünd de Lídia del segle vi
* Diòscor o Dioscori de Mira, gramàtic romà d'Orient del segle v

## Vegeu també

* Dioscurs, fills de Zeus i epònims de la constel·lació dels Bessons
* Dioscúria, nom de diversos indrets
* Dioscòrides, nom de diversos personatges
# Jos Huysmans

Jos Huysmans (Beerzel, 18 de desembre de 1941 - Beerzel, 10 d'octubre de 2012) fou un ciclista belga que fou professional entre 1963 i 1977.
Durant la seva carrera professional destaquen dues victòries d'etapa al Tour de França, el 1968 i el 1972; i la Fletxa Valona de 1969. Entre el 1970 i 1977 fou company d'equip d'Eddy Merckx als equips Faemino-Faema, Molteni i Fiat France. Els seus nebots Peter Roes i Carl Roes també foren ciclistes professionals.

## Palmarès

* 1964
** 1r al Tour del Nord
** 1r de la Brussel·les-Lieja
** Vencedor d'una etapa dels Quatre dies de Dunkerque
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bèlgica
* 1965
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suïssa
* 1966
** Vencedor d'una etapa dels Quatre dies de Dunkerque
* 1968
** 1r del GP Briek Schotte
** 1r del Campionat de Flandes
** 1r a l'Omloop Mandel-Leie-Schelde
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
* 1969
** 1r de la Fletxa Valona
** 1r de la Copa Sels
** Vencedor d'una etapa del Critèrium del Dauphiné Libéré
* 1972
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
* 1973
** 1r al Stadsprijs Geraardsbergen
* 1975
** 1r al Campionat de Flandes

### Resultats al Tour de França

* 1966. 16è de la classificació general
* 1967. 8è de la classificació general
* 1968. 32è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1969. Abandona (16a etapa)
* 1970. 30è de la classificació general
* 1971. 28è de la classificació general
* 1972. 28è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1974. 66è de la classificació general
* 1975. 59è de la classificació general
* 1977. 48è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1966. 17è de la classificació general
* 1970. 36è de la classificació general
* 1972. 25è de la classificació general
* 1973. 35è de la classificació general
* 1974. 45è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1973. 37è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Jos Huysmans, l'ancien lieutenant d'Eddy Merckx, est décédé», 11-10-2012.
* 1 2 «HUYSMANS Jozef "Jos"». [Consulta: 12 novembre 2022].
* 1 2 ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Jozef HUYSMANS» (en italià). [Consulta: 12 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Jos Huysmans a www.sitiodeciclismo.net
* Palmarès de Jos Huysmans a www.memoire-du-cyclisme.eu
# Luisa Sofovich

Luisa Sofovich (Buenos Aires, 1905 - Buenos Aires, 1970) fou una escriptora argentina, i l'esposa de Ramón Gómez de la Serna.
Filla de pares russos, Luisa Sofovich fou autora de diverses novel·les, llibres de narracions i biografies. Separada del seu marit, Alfredo Manuel Ghioldi, i amb un nen de mesos, el 1931 va conèixer Ramón Gómez de la Serna en una de les conferències organitzades pel P.E.N. Club argentí, en el primer viatge de Ramón a Amèrica. Ramón continuava veient Carmen de Burgos, la seva antiga parella, en el seu nou habitatge del carrer Villanueva, però la seva relació ja havia decaigut. Al cap de poc temps, Sofovich es va divorciar i aquell mateix any, abans de tornar a Madrid, es van casar. El 1936, amb l'adveniment de la Guerra Civil Espanyola, tots dos marxaren cap a Buenos Aires. El 1949, tots dos emprenen un breu viatge a Espanya, passant per Bilbao, Madrid i Barcelona, abans de retornar ben aviat a Buenos Aires. Després de la mort del seu marit, Sofovich va portar a Madrid els records materials de l'escriptor per tal d'establir el Museu de Ramón, que el municipi madrileny acollí i instal·là per honorar la seva memòria. La major part de la documentació escrita de Gómez de la Serna i bona part de la de Sofovich fou adquirida per la Biblioteca Nacional d'Espanya, on es conserva actualment.

## Referències

* 1 2 3 «Luisa Sofovich». ABC, 09-08-1970, pàg. 23 [Consulta: 6 desembre 2020].
* ↑ Ruiz Mantilla, Jesús «Los misterios de los años de Gómez de la Serna en Argentina». El País, 19-01-2017 [Consulta: 6 desembre 2020].
* ↑ «La BNE adquiere 1.700 manuscritos originales de Ramón Gómez de la Serna Estos proceden de la documentación de su despacho de Buenos de Aires, de donde nacieron las greguerías». ABC (diari) ABC, 25-08-2016 [Consulta: 6 desembre 2020].
# Gessi

Gessi és el nom dels següents personatges:
* Gessi (metge), metge grec que va viure en el regnat de Zenó (474-491).
* Aule Gessi, cap dels magistrats d'Esmirna.
# El noi dels cabells verds

El noi dels cabells verds (títol original en anglès: The Boy With Green Hair) és una pel·lícula estatunidenca de Joseph Losey, estrenada el 1948. És una paràbola sobre el racisme, la tolerància, la trobada de l'altre i la por a la diferència. Ha estat doblada al català.

## Argument

En un petit poble anglès, la policia recull Peter, un xaval amb el cap afaitat que refusa parlar davant de les preguntes dels agents. El Dr. Evans, el psiquiatre que col·labora amb la policia, serà amb qui el noi agafarà confiança i serà l'elegit per escoltar la seva increïble història: Orfe de resultes d'un bombardeig sobre Londres, el petit Peter Frye (Dean Stockwell) és recollit per un vell artista de circ, Gramp, que manifesta tant afecte i amabilitat cap al nen que aquest es deixa domesticar a poc a poc. Miss Brand, la seva nova institutriu, li presta igualment més atenció quan sap que no es pot consolar de la pèrdua dels seus pares, malgrat totes les atencions de Gramp. Quina no és tanmateix la sorpresa de Peter, un matí, de sortir del bany amb els cabells verds! D'un dia per l'altre, es converteix en objecte, i després víctima de la curiositat dels seus companys i dels adults que es burlen d'ell. Ningú no pot trobar explicació a aquesta extraordinària situació. Peter és rebutjat pels seus camarades d'escola i els habitants de la ciutat que tenen por del contagi. Desitjant al començament trobar el seu color d'origen, troba al bosc altres orfes, tots sortits de cartells de la Creu Roja. Aquests el persuadeixen que els seus cabells verds són un símbol perquè finalment la guerra s'aturi i ja no hi hagi orfes sobre terra. Reivindica amb entusiasme la seva diferència, però Gramp el persuadeix de tallar-se el cabell, cosa que fa davant els seus veïns.

## Repartiment

* Dean Stockwell: Peter Frye
* Pat O'Brien: Gramp
* Robert Ryan: Dr. Evans
* Barbara Hale: Miss Brand
* Richard Lyon: Michael
* Walter Catlett: "El rei"
* Samuel S. Hinds: Dr. Knudson
* Regis Toomey: Mr. Davis
* Charles Meredith: Mr. Piper
* David Clarke: Barbier
* Billy Sheffield: Red
* Johnny Calkins: Danny
* Teddy Infuhr: Timmy
* Dwayne Hickman: Joey
* Eilene Janssen: Peggy
* Curtis Loys Jackson Jr.: Escolar

## Al voltant de la pel·lícula

* Crédits de començament: La cançó Nature Boy escrita per Eden Ahbez és el tema principal de la pel·lícula. La versió de Nat King Cole de Nature Boy es va quedar durant vuit setmanes consecutives al Billboard durant l'estiu de 1948.
* Els crédits del final, cantats també per Peter i Gramp, és una cançó folk How Many Miles To Dublin Town ? - Chip Chip My Little Horse interpretada per O'Brien i nois:
    Chip chip my little horse
    Chip chip again sir
    How many miles to Dublin Town?
    Four score and ten sir.
    Chip chip my little horse.
    Chip chip again sir.
    May I get there by candle light?
    You may and back again sir.

## Referències

* ↑ esadir.cat. El noi dels cabells verds. esadir.cat.
* ↑ «The Boy With Green Hair». The New York Times.
# Sekondi Hasaacas FC

El Sekondi Hasaacas Football Club és un club de futbol de la ciutat de Sekondi-Takoradi, Ghana.

## Palmarès

* Lliga ghanesa de futbol:
** 1977
* Copa ghanesa de futbol:
** 1985
* Supercopa ghanesa de futbol:
** 1982, 1983
* Ghana Telecom Gala:
** 1988/89
* Campionat d'Àfrica Occidental de futbol (Copa WAFU):
** 1983

## Referències

* ↑ Match Report: Sekondi Hasaacas 3-0 Wa All Stars - Hasmal relegated despite emphatic win over league champions
* ↑ «Wise and city rivals, Hasaacas relegated». Arxivat de l'original el 2016-10-31. [Consulta: 17 juliol 2018].
* ↑ «Ghana - List of Champions». rsssf.com.
* ↑ «Ghana - List of Cup Winners». rsssf.com.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2007-03-10 a Wayback Machine.
# Polydore Vergil

Polydore Vergil o Virgil (1470 – 15 d'abril de 1555), de nom original Polidore Vergilio, fou bisbe de Bath i Wells a Anglaterra i influent humanista.
Vergil nasqué a la ciutat d'Urbino i fou educat a Pàdua i possiblement a Bolonya, on és probable que estigués al servei del Duc d'Urbino, Guido Ubaldo. Després d'un període com a camarlenc del Papa Alexandre VI, el 1501 va marxar cap a Anglaterra. Allí feu amistat amb importants humanistes anglesos com Thomas More, William Grocyn i John Colet i treballà d'administrador papal. El 1504 el van nomenar bisbe de Bath i de Wells.
A començaments de 1515 va entrar a la presó arran d'una carta on criticava durament a Enric VIII d'Anglaterra i el cardenal Thomas Wolsey; tanmateix, i gràcies al suport de gent poderosa com Caterina de Mèdici i el Papa Lleó X, va sortir de la presó el nadal del mateix any. Amb tot, Polydore Vergil es va convertir en una figura important gràcies a la seva obra Anglicae historia libre XXVI (Història d'Anglaterra en vint-i-sis llibres), la primera edició de la qual es faria a Basilea el 1534. El llibre que fa vint-i-set, sobre el reialme d'Enric VIII, s'afegiria a la tercera edició de 1555, després de la mort del rei. Aquesta obra tingué una gran importància a Anglaterra perquè marcà profundament la historiografia anglesa i fou, a més a més, font d'inspiració de William Shakespeare. Tanmateix, avui dia la Historia Anglica de Polydore Vergil ha quedat obsoleta i no és acceptada per la historiografia anglesa sense importants modificacions i matisos.
De menor importància són els llibres De inventoribus Rerum (1499), i Liber proberbiorum (1498), una col·lecció de proverbis i aforismes amb reflexions de caràcter moral. Liber de Prodigiis (1526), obra dedicada a Francesco Maria, Duc d'Urbino, i traduïda a l'italià (1546), a l'anglès (1546) i al castellà (1550), transcripció d'un diàleg en llatí entre Polydore i el seu amic de Cambridge Robert Ridley.

## Obres principals

* Liber proverbiorum (1498)
* De rerum inventoribus (1499)
* Liber prodigiis (1526)
* Historia Anglica XXVI (1536), el 1555 s'afegeix un volum sobre Enric VIII
# Jos Schipper

Adrianus "Jos" Schipper (Baarn, 10 de juny de 1951) va ser un ciclista neerlandès que fou professional entre 1974 i 1984. Els seus èxits més importants foren una etapa a la Volta a Espanya, la Volta a Andalusia i la clàssica A través de Flandes.

## Palmarès

* 1977
** Vencedor d'una etapa dels Tres dies de De Panne-Koksijde
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bèlgica
* 1978
** 1r de l'A través de Flandes
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
* 1979
** 1r del Gran Premi Samyn
** Vencedor d'una etapa dels Tres dies de De Panne-Koksijde
* 1981
** 1r de la Volta a Andalusia i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa de la Volta als Països Baixos
* 1982
** 1r de la Brussel·les-Ingooigem

### Resultats al Tour de França

* 1980. 83è de la classificació general
* 1982. No surt (17a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1977. Fora de control
* 1978. 5è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1981. 37è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# M. Carme Roure Canosa

M.Carme Roure Canosa (Lleida, 1915 - Barcelona, 2004) va ser una mestra, activista política i exiliada després de la Guerra Civil espanyola.
M.Carme Roure, filla d'impressors de Lleida, juntament amb la seva germana Pepita va estudiar Magisteri a l'Escola Normal de Lleida durant la Segona República quan n'era directora Pepita Uriz, pedagoga que havia estat desterrada per Primo de Rivera. Carme Roure es va traslladar a Barcelona, on va iniciar la militància política com a membre de les Joventuts Socialistes Unificades. Posteriorment va formar part del sindicat d'ensenyament socialista (Federació Espanyola de Treballadors d'Ensenyament, FETE-UGT) i del PSUC des de la seva fundació (1936).
Durant la Guerra Civil va col·laborar en la premsa del partit, en publicacions com UHP, l'òrgan del PSUC i la UGT de Lleida. Com a mestra, en la seva joventut formà part dels corrents pedagògics renovadors a les terres de Lleida durant el primer terç del segle xx.
Acabada la guerra es va exiliar primer a França i posteriorment es va establir a l'URSS, on va es va dedicar a l'ensenyament. Roure va estar a la Colònia infantil de Krasnovidovo, amb Baltasar Gasa que actuava d'educador, i va ensenyar espanyol a l'Institut de llengües estrangeres de Moscou. Més tard es va traslladar a Mèxic (1957), on la seva germana Pepita treballava a l'Institut Luís Vives de Mèxic DF, fundat pel Govern de la República amb el suport del president Lázaro Cárdenas. Carme va continuar exercint la seva professió a la Universidad Nacional Autónoma com a professora de rus.
Després d'alguns viatges a Espanya des de mitjans dels seixanta, no va ser fins avançat el procés de transició democràtica que va decidir retornar definitivament a Catalunya (1978). La Llei d'Amnistia li va permetre la seva rehabilitació com a mestre i encara va poder tornar a treballar en una escola de Barcelona fins a la jubilació. En aquesta darrera etapa es va afiliar a CCOO. Al final del 2004, amb poques setmanes de diferència, van morir Pepita i Carme Roure.

## Referències

* 1 2 3 4 «M. Carme Roure Canosa». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS).
* 1 2 «Recuperem la memòria» (PDF) p. 16. T.E. Butlletí de la Federació Ensenyament CCOO, num. 261, 01-03-2005. [Consulta: 8 març 2015].
* ↑ Marqués, Salomó. Maestros Catalanes del Exilio. El Colegio de Jalisco, 2003, p. 41. ISBN 9789686255836.
# God Save the Queen (Sex Pistols)

«God Save the Queen» (en català: Déu salvi la Reina) és una cançó de la banda de punk rock anglesa Sex Pistols, publicada com a senzill el 27 de maig de 1977 (coincidint amb el Jubileu de Plata de la reina Elisabet II) i posteriorment inclosa a l'àlbum d'estudi Never Mind the Bollocks, Here's the Sex Pistols. Agafa el títol de l'himne nacional del Regne Unit, amb la intenció de criticar i provocar la monarquia britànica.
La lletra de la cançó, així com la portada, alçaren una forta controvèrsia al Regne Unit en el moment de la seva publicació. Tant la BBC com la Independent Broadcasting Authority (el cos regulador de la televisió i la ràdio en aquell moment) la censuraren i es negaren a reproduir-la. Malgrat la censura, la cançó assolí el número 1 a la llista de l'NME i el número 2 de la llista de vendes oficial, la UK Singles Chart, enmig d'acusacions de que s'havien manipulat les dades perquè no assolís la màxima posició.

## Referències

* ↑ «May 31: The BBC bans the Sex Pistols' "God Save the Queen"». History.com, 01-04-2010. [Consulta: 22 gener 2021].
* ↑ «Bragg attacks Pistols' royal views». British Broadcasting Corporation, 27-05-2002.
# El noi del pijama de ratlles

El noi del pijama de ratlles (títol original en anglès, The Boy in the Striped Pyjamas) és una novel·la de l'autor irlandès John Boyne, publicada el 2006. El 2007 aparegué la traducció catalana a càrrec de Jordi Cussà i Anna Camps, ambdós berguedans, a l'Editorial Empúries, essent la primera novel·la d'aquest autor traduïda al català i que des de llavors ha tingut un notable èxit de vendes. El 2008 Mark Herman l'adaptà per la pel·lícula The Boy in the Striped Pyjamas.

## Argument

L'acció comença a Berlín el 1942, en plena II Guerra Mundial quan Bruno, un noi de 8 anys i de família benestant alemanya, s'ha de traslladar a viure amb la seva família al nou destí militar del pare. En concret ha de marxar al que ell anomena Out-With i que no és més que Auschwitz. Allà Bruno s'avorreix i enyora la vida agradable que tenia a Berlín i es queixa als seus pares que no vol continuar vivint en aquell indret. El protagonista desconeix tot el que passa més enllà de la tanca que observa des de la seva habitació, tot i que veu un munt de gent vestida igual, amb el que ell anomena un pijama de ratlles. Un dia es decideix recórrer tot el perímetre de la tanca i coneix Shmuel, un noi jueu amb qui estableix una amistat. A poc a poc anirà descobrint tot el que passa, tot el que és aquell muntatge i qui ho dirigeix. En el transcurs de la novel·la van apareixent flash-back amb esdeveniments que passaven a Berlín, però que tindran gran importància en el desenvolupament de la novel·la, un efecte que és narrativament molt interessant, com una àvia que té una gran abominació pel nazisme o un sopar amb el mateix Hitler, a qui Bruno anomena el Fúria perquè no sap pronunciar la paraula Führer.

## Referències

* 1 2 Versió en català a Grup 62
# Sel

Sel és un municipi situat al comtat d'Innlandet, Noruega. Té 5.935 habitants (2016) i té una superfície de 905 km². El centre administratiu del municipi és el poble d'Otta.
El municipi limita al nord amb Dovre i Vågå i al sud amb Nord-Fron. Al nord limita amb el municipi de Folldal, al comtat de Hedmark. Extenses àrees del primer parc nacional de Noruega, el Parc Nacional de Rondane, es troben al municipi de Sel i té les seves entrades principals als pobles de muntanya de Høvringen i Mysuseter.
Tot i que té una població petita, Sel és una de les zones més pintoresques i històricament significatives de la vall de Gudbrandsdal. Una gran concentració de granges declarades patrimoni de Noruega es troba al municipi.
Otta, anomenada així pel riu Otta, és el centre administratiu del municipi. Otta es troba en el punt on el riu s'uneix al Gudbrandsdalslågen des de l'oest. El riu Otta condueix a les regions d'importància històrica Vågå i Lom, així com a la serra de Jotunheimen.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 11 març 2016].

## Enllaços externs

* Sel - Lloc web oficial