OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bellinsgauzen (cràter)

Bellinsgauzen és un cràter d'impacte que es troba en la part sud de la cara oculta de la Lluna. Es troba inserit al bord nord del cràter Berlage (més gran), i dins del diàmetre del cràter Cabannes, situat cap a l'oest. Al nord de Bellinsgauzen es troba el cràter Bhabha.
La vora exterior de Bellinsgauzen apareix desgastada, però la seva forma, en general, segueix intacta. Hi ha petits cràters situats al llarg de l'interior i units a l'exterior de la vora cap al sud-est. Un parell de petits cràters també estan associats a la part exterior de l'oest i a la vora del nord-oest. La superfície interior es caracteritza per una sèrie de petits cràters, en particular prop de l'extrem nord. L'interior del cràter manca de trets rellevants.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Enllaços externs

* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atlas of the Moon».
# Bhareli

Bhareli o Kameng és un riu d'Arunachal Pradesh i d'Assam a l'Índia, que neix a les muntanyas de l'Himalaia al districte de Tawang, muntanya de Gori Xen, en territori habitat pels aka i els dafla, passant pel districte de West Kameng a Arunachal Pradesh i el districte de Sonitpur a Assam i arribant a la plana seguint un curs en direcció sud fins al Brahmaputra en el que desaigua a uns pocs quilòmetres de Tezpur. El seu curs total és de més de 250 km
El nom Kameng se li dona en el seu curs per Arunachal Pradesh mentre a Assam el nom local és Jia Bhoreli. Forma el límit entre el districte de West Kameng i el d'East Kameng.

## Afluents principals

El Tippi, Tenga, Bichom i Dirang Chu.
Per la dreta:
* Sonai (Alt Sonai)
* Mansiri
Per l'esquerra:
* Diji
* Namiri
* Khari (Alt Khari)
* Bar
* Dikrai

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Bharhut

Bharhut o Barhut (hindi: भरहुत Bharhut), fou un antic regne centrat a Bharut, al districte de Satna a Madhya Pradesh, lloc famós per tenir una stupa budista, que hauria estat creada per Asoka, rei de la dinastia Maurya, en el segle iii aC i va continuar durant la dinastia Sunga (segles ii i i aC); una inscripció esmenta la seva erecció (probablement arranjament) durant la supremacia Sunga, per un personatge anomenat Vatsiputra Dhanabhuti. Fou un dels darrers llocs on van dominar els Maurya, dels que Bharhut devia ser un regne vassall com ho fou després dels Sunga. Avui dia no queden restes de la stupa, ja que fou desmuntada i portada al museu de Calcuta.

## Referències

* W. H. Moreland i Atul Chandra Chatterjee, Historia de la India, Barcelona, Ed. Surco, 1964, DL 25.171-64, reg. B-147-64
# Bodianus bilunulatus

Bodianus bilunulatus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes que es troba des de l'oest de l'Índic fins a l'oest del Pacífic i des de Hawaii i el sud de la Polinèsia fins a Samoa.
Els mascles poden assolir els 55 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 «Bodianus bilunulatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Bolitoglossa adspersa

Bolitoglossa adspersa és una espècie d'amfibi urodel de la família Plethodontidae. És endèmica de Colòmbia.
El seu hàbitat són les muntanyes tropicals humides i cobertes de vegetació, entre els 1.750 i els 3.600 m d'altitud.
# Bounaamane

Bounaamane (en àrab بونعمان, Bū-Naʿmān; en amazic ⴱⵓⵏⵄⵎⴰⵏ) és una comuna rural de la província de Tiznit, a la regió de Souss-Massa, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 10.705 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Boumia (Marroc)

Boumia (en àrab بومية, Būmiyya; en amazic ⴱⵓⵎⵢⵢⴰ) és una comuna rural de la província de Midelt, a la regió de Drâa-Tafilalet, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 18.212 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Alcort

Alcort (nom oficial al Nomenclàtor Geogràfic d'Aragó) és una partida del terme municipal de Binèfar (Aragó). Està situada al costat de l'A-22, a l'extrem occidental de la localitat i tocant a la partida de La Chuvera, a la canal de Saidí i al mont Fobet.

## Toponímia

Alcort era una antic vilatge situat al terme municipal de Binèfar i despoblat des de meitat del segle XVII. Pertanyia a l'Orde de Sant Joan de Jerusalem des de l'any 1414, integrada a la castellania d'Amposta el 1610, fins a la seva incorporació a Binèfar el 1634.
La documentació més antiga que existeix recull la forma Alcorn, com apareix al Llibre Verd de l'Arxiu Capitular de Lleida a un texte del 1160, concretament en unes cartes sobre la recollida de monedatge de la castellanía de Montsó de 1336 i 1339 i al Llibre del monedatge del 1397 de la zona del Cinca i de La Llitera. Apareix després al fogatge aragonès del 1495 com Alquor, amb 13 focs i depenent encara de l'Orde de l'Hospital.
No obstant això el topònim Alquort ja es troba en manuscrits del segle XVI de la localidat d'Albelda, observant-se el canvi consonàntic de /n/ final agrupada en /t/, un tret fonètic encara viu al català de La Llitera en paraules com "forn > fort", "hivern > hivert".
Aquesta forma es troba també dos segles després en textos notarials escrits ja en castellà:
| « | Por tanto de grado & certificados & vendemos a y en favor del referido Francisco Corzan y Falzes para si & es a saber el dicho olibar sitio en los terminos del mismo lugar a la partida Alcort, que confronta con camino que ba a las Brujas, con heredad y carrascal de nosotros dichos vendedores, con heredad de Prospero Gombau y con heredad de Jayme Mas | » |
| — Notario: Miguel Dobato, 9 de desembre de 1760 |||
L'origen del topònim seria una adaptació del llatí CŎLLIS, d'on derivaria /alqúll/ en arab andalusí i a la vegada "alcor", amb el significat de "turó", a causa de la disimilació consonàntica. Així la consonant final que apareix en Alcorn > Alcort s'afegeix com a reforç del so vibrant final.

## Referències

* ↑ (castellà) BOA ORDEN VMV/914/2020, de 14 de septiembre, por la que se publica el Acuerdo adoptado por el Gobierno de Aragón, en su reunión celebrada el día 15 de julio de 2020, por el que se aprueban las modificaciones del Nomenclátor Geográfico de Aragón.
* ↑ (anglès) Notas en torno a la toponimia de Binéfar (Huesca). Javier Giralt Latorre.
# Air Canada Rouge

Air Canada Rouge és una aerolínia de baix cost canadenca, filial d'Air Canada, especialitzada en viatges de vacances.
La marca es posà en marxa l'1 de juliol del 2013. Aquesta iniciativa s'inscriu en la transformació de l'aerolínia nacional canadenca, que vol guanyar competitivitat contra les nombroses aerolínies de baix cost actives al Canadà i els Estats Units. Air Canada Rouge és un competidor directe d'Air Transat, que duu a terme vols a Europa i el Carib, o WestJet i Sunwing, que ofereixen vols a moltes destinacions de vacances.
A finals del 2017 tenia 53 avions a la flota, volava a 123 destinacions (la majoria estacionals) i tenia aproximadament 1.600 treballadors en plantilla.

## Referències

* ↑ «Introducing new Air Canada Rouge routes: summer 2016» (en anglès).
# Spencer (Iowa)

Spencer és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 11.317 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Spencer tenia 11.317 habitants, 4.842 habitatges, i 3.011 famílies. La densitat de població era de 431,8 habitants/km².
Dels 4.842 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,4% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 37,8% no eren unitats familiars. En el 33% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,8% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 19,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.970 $ i la renda mediana per família de 43.145 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.537 $ mentre que les dones 21.709 $. La renda per capita de la població era de 19.153 $. Entorn del 7,3% de les famílies i el 9,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Spencer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Spencer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Spencer (Indiana)

Spencer és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 2.508 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Spencer tenia 2.508 habitants, 1.090 habitatges, i 659 famílies. La densitat de població era de 768,5 habitants/km².
Dels 1.090 habitatges en un 27,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,1% hi vivien parelles casades, en un 12,8% dones solteres, i en un 39,5% no eren unitats familiars. En el 35% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 20,3% de 45 a 60 i un 20% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.664 $ i la renda mediana per família de 36.921 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.679 $ mentre que les dones 21.531 $. La renda per capita de la població era de 15.843 $. Entorn del 8,4% de les famílies i el 9,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Spencer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Spencer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Adrià Vilalta i Vidal

Adrià Vilalta i Vidal (Barcelona, 21 de juliol de 1906 – Mèxic, 1968) fou un advocat i periodista català, exiliat del franquisme. Germà d'Antoni Vilalta i Vidal i Emilià Vilalta i Vidal.

## Biografia

Llicenciat en dret a la Universitat de Barcelona el 1927, especialitzant-se en dret civil. Durant la Segona República Espanyola treballà com a funcionari de la Generalitat de Catalunya fins al 1936. Alhora es va dedicar al periodisme, publicant alguns articles a El Diluvio. Com a corresponsal d'aquest diari, va estar present en la proclamació de la Segona República Espanyola al balcó de l'ajuntament de Barcelona el 14 d'abril de 1931 i encarregat per Lluís Companys d'explicar la notícia des de Ràdio Barcelona.
De 1933 a 1936 fou cap de Justícia i Dret de la Conselleria de Justícia de la Generalitat de Catalunya. Quan esclatà la guerra civil espanyola va marxar a Brussel·les amb la família del seu germà Antoni, i el 1938 es traslladà a Mèxic a bord del Flandre.
Allí va reprendre la seva tasca periodística. Durant més de trenta anys va col·laborar al diari Excelsior, on publicà articles sobre qüestions econòmiques, i fou també un dels fundadors de la revista Estampa, dins el mateix grup editorial. El 1953 va rebre la nacionalitat mexicana. Treballà com a investigador a la cambra nacional de comerç i en diverses institucions bancàries mexicanes.

## Referències

* ↑ «Ràdio contra telègraf, 1931». Arxivat de l'original el 2014-10-19. [Consulta: 12 octubre 2014].
* ↑ Fundació Josep Irla. Esquerra a Mèxic 1941-1980 ( PDF), p. 309 [Consulta: 12 octubre 2014]. Arxivat 2014-09-03 a Wayback Machine.
* ↑ «Adrià Vilalta i Vidal». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Riera i Llorca, Vicenç. Els exiliats catalans a Mèxic. Barcelona: Editorial Curial, 1994, p. 332.
# Spitsino

Spitsino (en rus: Спицыно) és un poble de l'óblast de Vólogda, a Rússia, que el 2002 tenia 5 habitants.

## Referències

* ↑ Постановление Губернатора области «Об изменениях в административно-территориальном устройстве Вытегорского района» от 27.06.2001 № 620Plantilla:Недоступная ссылка
# Acomys nesiotes

Acomys nesiotes és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic de Xipre. El seu hàbitat natural són les zones rocoses. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, però podria estar amenaçada per la destrucció del seu medi i la competència amb la rata negra.

## Referències

* ↑ Kryštufek, B.; Amori, G. Acomys nesiotes. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 5 juny 2017.
# Aeroport de Barra

L'aeroport de Barra (Codi IATA: BRR - Codi ICAO: EGPR) (també conegut com Barra Eoligarry Airport) És un aeroport situat a l'ample badía de Traigh Mhor a la punta Nord de l'illa de Barra, que forma part de les Hèbrides Exteriors (Escocia), al Regne Unit.
L'aeroport destaca per ser l'únic aeroport del món, amb vols regulars, on les seves operacions es realitzen sobre la superfície d'una platja.
# Alden (Noruega)

Alden és una illa del municipi d'Askvoll en el Comtat de Vestland, a Noruega. L'illa de 3,4 km² (1.3 milles quadrades) es troba a la costa continental de la regió de Sunnfjord. L'illa està ubicada uns quants quilòmetres a l'oest de la boca del Dalsfjorden, 2 quilòmetres (1.2 milles) a l'est de les illes Værlandet i aproximadament 5 quilòmetres (3.1 milles) a l'oest de l'illa de Atløyna. Els residents de l'illa hi viuen a la riba sud. L'únic accés a l'illa es fa per barca. No hi ha cap transbordador regular que para a l'illa. L'aturada de transbordador més propera és a l'illa de Værlandet, aproximadament 2,2 quilòmetres (1,4 milles) al sud-oest. El transbordador de l'illa de Værlandet navega aproximadament 20 quilòmetres (12 milles) a l'est del poble d'Askvoll.
L'illa és més coneguda per la muntanya més alta anomenada Norskehesten de 460 metres (1,510 peus). La muntanya domina l'illa, dotant-la de costes molt abruptes. L'única àrea habitable és una zona costera plana i petita a la riba del sud. L'alta muntanya és una fita familiar pels pescadors que han navegat en aquestes aigües locals durant segles.

## Referències

* ↑ Store norske leksikon. «Alden» (en noruec). [Consulta: 3 desembre 2013].
# Alec Benjamin

Alec Benjamin (Phoenix, 28 de maig de 1994) és un cantautor estatunidenc. Les seves cançons estan reconegudes com a gènere pop. Ha treballat amb discogràfiques com Columbia Records, Atlantic Records o Warner Music. La seva activitat com a cantautor es remunta a l'any 2013, però no va ser fins a l'any 2014 que va treure el seu primer senzill independent "Paper Crown". Ha guanyat popularitat per les seves cançons indie pop que representen històries descriptives de les seves pròpies experiències personals. A més del seu èxit com a cantant solista, també forma part de l'equip de composició d'artistes com Jon Bellion, amb qui va firmar la cançó "New York Soul Pt. II" dins l'àlbum The Human Condition. Està fortament influenciat per artistes com Eminem, John Mayer, Paul Simon o Ben Gibbard. L'any 2019 va gravar dos senzills amb Spotify Studios NYC, un dels quals era una versió de la cançó "Satan" d'Eminem.

## Discografia

* These Two Windows (Atlantic, 2020)
* (Un)Commentary (Elektra, 2022)

## Referències

* ↑ Tracy, Brianne. «Alec Benjamin Talks New Album, 'Struggle' with Social Media: 'It's Harder to Just Make Music'» (en anglès), 29-05-2020. Arxivat de l'original el 22 de juny 2020.
* ↑ «Get-To-Know Alec Benjamin And His Excellent Debut Single "Paper Crown"» (en anglès). Arxivat de l'original el 2019-07-14. [Consulta: 28 maig 2020].
* ↑ Firman, Tehrene. «Press Play on This Exclusive "Paper Crown" Music Video, Fall Totally in Love with Jersey-Wearing, Boombox-Toting Alec Benjamin» (en anglès). [Consulta: 28 maig 2020].
* ↑ «Singer-Songwriter Alec Benjamin Covers Eminem’s “Stan” For Spotify» (en anglès). [Consulta: 28 maig 2020].
# Alí ibn Abd-Al·lah ibn al-Abbàs

Alí ibn Abd-Al·lah ibn al-Abbàs —àrab: علي بابن عبد الله بن العباس, ʿAlī b. ʿAbd Allāh ibn al-ʿAbbās— (691- vers 736), besnebot de Mahoma, fou l'ancestre dels abbàssides, fill de Zura bint Mixrah i d'Abd-Al·lah ibn al-Abbàs, i net d'Al-Abbàs ibn Abd-al-Múttalib, oncle del Profeta.
Era considerat el quraixita més pietós del seu temps i per les seves constants pregàries va rebre el malnom d'al-Sajjad (‘el Qui s'agenolla sovint per pregar’). Va conspirar contra els omeies i fou expulsat de Damasc pel califa Al-Walid ibn Abd-al-Màlik; es va establir al districte de Sharat a la frontera entre Aràbia i Palestina.
Va morir entre el 735 i el 737 a Humayma, una vila que va ser centre de la propaganda abbàssida. El seu fill Muhàmmad fou reconegut cap dels abbàssides (fou el pare dels futurs califes as-Saffah i al-Mansur).

## Bibliografia

A. Müller, Der Islam im Morgen und Abendland
# Alí ibn Abi-Bakr al-Madharaí

Alí ibn Abi-Bakr al-Madharaí fou un visir dels tulúnides d'Egipte, membre de la notable família dels al-Madharaí.
Fou nomenat visir pel tulúnida Khumàrawayh (884-896) i quan aquest fou assassinat el 18 de gener de 896, va conservar el càrrec sota el seu successor Jayx ibn Khumàrawayh. Va morir juntament amb aquest el 897 quan fou enderrocat en un cop d'estat militar.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam. Second Edition, Brill Publishers, Leiden, s.v. «(al-)Mādharāʾī».
# Al·lantoïna (mineral)

L'al·lantoïna és un mineral de la classe dels minerals orgànics. El nom del mineral és el mateix que el nom del compost químic: al·lantoïna. La substància química va ser nomenada l'any 1821 pel químic francès Jean Louis Lassaigne, que la va trobar al fluid de l'al·lantoides, una estructura extraembrionària.

## Característiques

L'al·lantoïna és un compost orgànic de fórmula química C₄H₆N₄O₃. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 2021. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 1,5.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb el número de catàleg: 74491.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la Mina Rowley, situada a la localitat de Theba, dins el districte miner de Painted Rock del comtat de Maricopa (Arizona, Estats Units), on es va trobar en forma de cristalls no maclats de fins a 0,3 mm de mida, associada a altres minerals com la urea, la natrosulfatourea i l'aftitalita. Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Allantoin» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 gener 2022].
# Amina Khoulani

Amina Khoulani és una supervivent siriana de les presons de Baixar al-Àssad que es va exiliar a Manchester el 2014. Des de llavors, ha fet campanya per a altres presos i ha ajudat a donar suport a les seves famílies. Va ser escollida Dona Coratge el març de 2020.
El 2013 va ser arrestada després de les protestes pacífiques a Síria. Khoulani va passar mig any empresonada, però el seu marit estaria dos anys i mig a la presó de Sadnaya. 140.000 sirians van entrar sense càrrecs en diferents presons i els seus tres germans moriren a la presó.
El 2014 va deixar Síria. Khoulani es va dedicar a fer campanya per l'alliberament d'altres presos sirians i el 2017 va ser una de les fundadores de l'entitat Families for Freedom, una organització benèfica britànica que ajuda les famílies dels detinguts o desapareguts. El 4 de març de 2020 va rebre el Premi Internacional Dona Coratge, atorgat per la Secretaria d'Estat dels Estats Units. Després de la cerimònia, es va establir a Birmingham (Alabama).
Khoulani està casada. Tenen tres fills i viuen al poblet de Heald Green, al municipi de Chadderton.

## Referències

* 1 2 «2020 International Women of Courage Award» (en anglès). United States Department of State. [Consulta: 13 març 2020].
* 1 2 «Cumberland Community Mediation Center Hosts 2020 International Women of Courage Awardee» (en anglès). Samford University. [Consulta: 16 març 2020].
* ↑ «Biographies of the Finalists for the 2020 International Women of Courage Awards» (en anglès). United States Department of State. [Consulta: 16 març 2020].
* ↑ «Human rights award for mum who fled Syria» (en anglès). BBC News, 06-03-2020 [Consulta: 16 març 2020].
# Andalgalornis steulleti

Andalgalornis steulleti és una espècie d'ocell depredador no volador de la família dels forusràcid (sovint anomenats "ocells del terror") que va viure en el que actualment és Argentina.
Andalgalornis es coneix a partir d'un esquelet incomplet i alguns ossos solts trobats a llocs d'Entre Ríos i la província de Catamarca del nord-est i nord-oest de l'Argentina. Els fòssils s'han recuperat del Miocè i Pliocè inferior de la formació d'Andalgala.

## Referències

* Alvarenga, Herculano M. F. i Höfling, Elizabeth (2003): Systematic revision of the Phorusrhacidae (Aves: Ralliformes). Papéis Avulsos de Zoologia 43(4): 55-91 Text sencer en PDF
* Kraglievich, Lucas (1931): Contribución al conocimiento de las aves fósiles de la época araucoentrerriana. Physis 10: 304-315. [Article en castellà]
* Patterson, B. i Kraglievich, Lucas (1960): Sistemática y nomenclatura de las aves fororracoideas del Plioceno Argentino. Publicacion del Museo Municipal Ciencias Naturales y Tradicionales de Mar del Plata 1: 1-51. [Article en castellà]