OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cala Major (barri)

Cala Major és un barri ubicat a la costa sud-oest de Mallorca, a poca distància del centre de Palma, que pren el nom de la cala homònima entorn de la qual està organitzat. És una zona residencial envoltada de promontoris escarpats de la badia de Palma, totalment urbanitzat. El Palau de Marivent, residència d'estiu de la família reial espanyola, es troba en un promontori amb vista a les sorres daurades i la badia. Era un lloc molt popular en els primers anys del boom dels viatges combinats, però després va disminuir la seva popularitat i es va convertir en una zona residencial, afavorit per la gent de la ciutat de Palma.

## Localització

Cala Major està situat a l'oest del port, entre Portopí i el barri de Sant Agustí, al districte de Ponent. El nom prové de la platja homònima, situada al sud del barri. En els darrers anys han construït entorn de 50 hotels i nombrosos apartaments. És el segon barri en nombre d'habitants forans: l'any 2018 hi havia censats 6.210 habitants el 45,7% dels quals eren estrangers

## Límits

Cala Major limita amb els barris següents:
* Sant Agustí
* La Bonanova
* Portopí

## Transport

Amb autobús el barri queda connectat mitjançant les següents línies de l'EMT:
| Línia | Trajecte | Recorregut | Freqüència laborables |
| 4 | Illetes - Plaça de les Columnes | Vegeu recorregut | 12 minuts |
| 46 | La Bonanova - Gènova - Sindicat | Veure recorregut | 20 minuts |

## Referències

* ↑ «Cala Major (barri)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Gestió de la Diversitat Cultural de Palma». Arxivat de l'original el 2019-08-07. [Consulta: 11 agost 2019].
* ↑ «Districtes i barris de Palma». Arxivat de l'original el 2019-08-11. [Consulta: 11 agost 2019].
* ↑ Plana web EMT de Palma
# Cala Martina

La platja de Cala Martina se situa als afores d'Es Canar, pròxima a la de Cala Pada.

## Característiques

Té 200 metres de longitud i 20 metres d'ample. Està situada a 4 quilòmetres de Santa Eulària i a 19 quilòmetres d'Eivissa.
Les seves arenes són fines i de grau mitjà i color claret i aigües poc profundes, té arena i zones rocoses als marges.
Disposa d'hamaques, un càmping, restaurants, escola de busseig i de vela.

## Com arribar-hi

Anant des d'Eivissa a Santa Eulària per la carretera PM 810 direcció Santa Eulària, una vegada passat el municipi, es trenca a la dreta direcció es Canar i a 2 km es troba el desviament cap a Cala Martina

## Vegeu també

* Aqüeducte de S'Argamassa.
# Calodendrum eickii

Calodendrum eickii, és una rara espècie d'arbre que pertany a la família de les rutàcies. És originari de Tanzània i està estretament relacionat amb l'espècie conreada Calodendrum capense.

## Distribució i hàbitat

L'arbre és un endemisme dels boscos de juniperus a la serralada Usambara occidental on és sota l'amenaça de l'expansió comercial de les plantacions de pi i el desenvolupament de l'agricultura.

## Taxonomia

Calodendrum eickii va ser descrita per Adolf Engler i publicada a Botanische Jahrbücher Für Systematik, Pflanzengeschichte Und Pflanzengeographie 32: 119, l'any 1903.

## Referències

* ↑ Calodendrum eickii a Tròpics
* ↑ Calodendrum eickii a PlantList
# Calocitta

Calocitta és un gènere d'ocells de la família dels còrvids (Corvidae ).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per dues espècies:
* garsa crestada gorjanegra (Calocitta colliei)
* garsa crestada gorjablanca (Calocitta formosa)
Segons la Classificació del Handbook of the Birds of the World and BirdLife International Digital Checklist of the Birds of the World (versió 5, 2020) aquestes dues espècies pertanyen al gènere Cyanocorax.
# Calocedrus decurrens

Calocedrus decurrens és una espècie de conífera de la família de les cupressàcies que es distribueix per l'oest dels Estats Units i el nord-oest de Mèxic. És un arbre perenne que es troba sobre sòls àcids a boscos de pi groc.
En català es coneix com a libocedre, cedre d'encens, cedre de Califòrnia i xiprer desmai.

## Galeria

* Vista general d'un exemplar mitjà.
* Una branca "aplanada".
* fulles i cons masculins.
* Branca amb cons masculins i femenins.
* Con femení en fructificació incipient.
* Llavors alades immadures.
* Cons femenins oberts in situ.
* Cons i llavors madurs.
* Fruit madur obert amb llavors alades in situ.
* Llavors alades soltes.

## Referències

* ↑ «Calocedrus decurrens» a EOL. Data consulta: 31 de març de 2014.
* ↑ «Calocedrus decurrens (incense-cedar) description». [Consulta: 16 febrer 2023].
* ↑ «Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana | TERMCAT». [Consulta: 16 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Arboretum de Villardebelle - Fotos dels cons.
* Calocedrus a The Gymnosperm Database.
* Calocedrus decurrens a USDA, ARS/ GRIN. National Germplasm Resources Laboratory, Beltsville, Maryland. Arxivat 2008-10-16 a Wayback Machine.
# Cal Manxó

Cal Manxó és una masia del poble de la Pedra, al municipi de la Coma i la Pedra, a la Vall de Lord (Solsonès).

## Referències

* ↑ Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95. , pàg. 228
* ↑ Aquesta és la denominació que apareix al mapa de l'ICC, al padró municipal de l'Ajuntament i al llibre Masies del Solsonès
# Cal Manresa

Cal Manresa és un edifici del municipi de Cervià de les Garrigues (Garrigues) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un habitatge unifamiliar de planta baixa, dos pisos i golfes. La coberta és de teula. La façana té un acabat arrebossat simulant un encoixinat de pedra. Guarda una composició ordenada en la distribució de les obertures, ressaltant els emmarcaments de pedra de les més nobles. A la llinda de la porta principal hi ha un escut en relleu amb data de 1723, i en alguns balcons, decoració de rocalla, pròpia de l'època.
Destaquem també els finestrals tripartits amb columnetes i fins capitells d'inspiració neogòtica, situats a la paret lateral que dona a la plaça. La façana posterior, la del carrer Riu, és potser la més interessant del conjunt. La façana és de pedra vista i té unes galeries disposades en dos pisos d'arcades diferents segons el pis que ocupen. Al primer pis els arcs són rebaixats i al segon, de mig punt. Tot plegat està precedit per un petit jardí tancat per murs també de pedra.

## Història

Hi ha notícies de la família des del segle xvii. Avui l'interior de la casa conserva bona part de la seva tipologia original. És considerada una de les cases més velles de la població.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Manresa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2016].
# Cal·lípolis (Sicília)

Cal·lípolis (grec antic: Καλλίπολις, llatí: Callipolis) era una ciutat de l'est de Sicília, d'origen grec, fundada com a colònia de la veïna ciutat de Naxos, i situada entre aquesta ciutat i Messina, segons els Iambes al Rei Nicomedes i Estrabó.
Sembla que va desaparèixer en un període primerenc, ja que l'única notícia de la ciutat la dona Heròdot, i diu que al segle V aC va ser assetjada i conquerida pel tirà de Gela Hipòcrates i és probable que llavors fos destruïda o els seus habitants foragitats, bé pel mateix Hipòcrates o bé pel seu successor Geló I. L'absència del seu nom en les narracions de Tucídides que expliquen l'expedició atenenca a Sicília acabada el 413 aC fan segur que en aquella època ja no existia. Tampoc no l'esmenta Diodor de Sicília, i Estrabó diu que era una de les ciutats de Sicília que havien desaparegut abans del seu temps.

## Referències

* ↑ Smith, William 8ed.). «2. Callipolis». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 17 gener 2021].
# Błażej Janiaczyk

Błażej Janiaczyk (Toruń, 27 de gener de 1983) és un ciclista polonès, professional des del 2005 fins al 2016.

## Palmarès

* 2000
** 1r a la Copa del President de la Vila de Grudziadz
** 1r a la Tour a la regió de Łódź
* 2001
** 1r a la Tour a la regió de Łódź
* 2004
** 1r a la Roue tourangelle
** 1r a la Copa de la Pau
* 2013
** 1r a la Korona Kocich Gór
* 2014
** 1r al Memorial Józef Grundmann i Jerzy Wizowski

## Enllaços externs

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Cambro-normand

Cambro-normand és un terme usat per referir-se als cavallers normands que es van assentar al sud de Gal·les després de la invasió normanda d'Anglaterra de 1066. Alguns historiadors suggereixen que «cambro-normand» és preferible a anglonormands, per referir-se als normands que van envair Irlanda després de 1170, molts dels quals eren originaris de Gal·les. Tanmateix el terme és anacrònic. Els reculls contemporanis irlandesos d'aquest període anomenen als nouvinguts saxain, que vol dir "saxó", és a dir. "anglès".
L'exemple de cambro-normand més prominent és Richard FitzGilbert de Clare, conegut popularment com a «Strongbow» (arc fort), les possessions del qual a Gal·les se situaven a l'àrea de Pembroke i que va encapçalar la invasió normanda d'Irlanda.
A més d'aquests Lords cambro-normands, algunes de les més destacades famílies irlandeses com els Walsh, Joyce i Griffith, descendeixen d'immigrants gal·lesos que van arribar amb la invasió. També d'origen gal·lès són els Taafe, que van arribar a ser una de les famílies més importants de la Palissada. No obstant això, la família cambro-normanda més destacada és, sense cap dubte, la dinastia FitzGerald, que els seus descendents arribarien a ostentar els títols de Comtes de Kildare i de Desmond.

## Vegeu també

* Anglonormand
* Hiberno-Normand

## Referències

* ↑ Dennis Walsh. «The Cambro-Norman Invasion of Ireland» (en anglès), 1996. Arxivat de l'original el 2016-06-24. [Consulta: 9 juliol 2013].
* ↑ Flanagan, M.T.. Medieval Ireland: An Encyclopedia. Nova York: Routledge, 2005, p. 17–19. ISBN 0-415-94052-4. «Anglo-Norman Invasion»
# Cal Tabaqueru

Cal Tabaqueru és una casa dels Prats de Rei (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquest casal gòtic, que ha estat bastant reformat, conserva encara interessants elements de façana d'època gòtica com són el doble finestral de dos arcs mono-lobulats separats per una fina columna (que sembla restaurada o còpia), tot realitzat en pedra.
La porta, lleugerament apuntada, ha estat parcialment tapiada (a la part superior). A l'angle es conserva una teiera de ferro.

## Història

Segles XV-XVI.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Tabaqueru». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2018].
# Campionat del món d'escacs femení de 1933

El 4t campionat del món d'escacs femení es va disputar durant la 5a Olimpíada d'escacs a Folkestone. El torneig es disputà a sistema round robin, a doble volta. Vera Menchik va aconseguir defensar el seu títol. Els resultats finals foren els següents:
    #Jugadora12345678Total 1 Vera Menchik (Txecoslovàquia)-1 11 11 11 11 11 11 114 2 Edith Charlotte Price Anglaterra0 0-1 ½0 ½1 10 11 11 19 3 Mary Gilchrist Escòcia0 00 ½-1 11 ½½ ½1 ½1 18½ 4 Edith Michell Anglaterra0 01 ½0 0-½ 11 10 11 18 5 Alice Tonini (Itàlia)0 00 00 ½½ 0-1 10 11 16 6 Paulette Schwartzmann (França)0 01 0½ ½0 00 0-1 ½1 15½ 7 Jeanne D'Autremont (França)0 00 00 ½1 01 00 ½-1 15 8 Gisela Harum (Àustria)0 00 00 00 00 00 00 0-0

## Referències

* ↑ Stanisław Gawlikowski Olimpiady szachowe 1924–1974 Wyd. Sport i Turystyka, Warszawa 1978
* ↑ «NED-ch08 The Hague/Leiden 1933». Arxivat de l'original el 2007-08-07. [Consulta: 11 abril 2015].
* ↑ «femminile». Arxivat de l'original el 2007-11-12. [Consulta: 11 abril 2015].
* ↑ Campeonato Mundo femenino Folkestone 1933
* ↑ http://www.mark-weeks.com/chess/2739$wix.htm
# Calineuria crassicauda

Calineuria crassicauda és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* El cos del mascle adult fa entre 15 i 17 mm de llargària (les ales anteriors en fan 19-21), és de color groc amb una franja marró fosc entre els ulls, les antenes i el pronot són marrons, les ales hialines, les potes grogues i els cercs marró fosc.
* El cos de la femella adulta fa entre 17 i 25 mm de llargada (les ales anteriors en fan entre 22 i 27) i és similar al mascle.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: el Japó.

## Referències

* ↑ Ricker, 1954. Proc. ent. Soc. B. C. 51:37-39.
* 1 2 Uchida, 1983. Kontyu 51(4):623 «CiNii Articles - A New Species of Calineuria (Plecoptera, Perlidae) from Japan, with Notes on the Japanse Species of the Genus»..
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 24 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
# Calinda

Calinda (en grec antic: Κάλυνδα, llatí: Calynda; gentilici Καλυνδεύς, calindeu) fou una ciutat de l'antiga Grècia situada a la costa de Cària, molt a prop de la ciutat de Caune. Les restes de la ciutat es troben vora la vila de Dalaman, a Turquia.
La ciutat era al cim d'una muntanya, i tenia un gran carrer envoltat de temples i edificis públics on s'han trobat moltes de tombes i escultures. Antigament estava governada per un rei: el rei de Calinda, Damasítim, era present a la batalla de Salamina, al costat dels perses, amb alguns vaixells. Per alguna raó desconeguda, diu Heròdot, la nau del rei va ser envestida per la d'Artemísia I de Cària, que també lluitava al costat de Xerxes, i com que la va enfonsar, l'almirall grec va pensar que la d'Artemísia era una de les seves naus i no la va perseguir. Més tard, la ciutat de Caune la va sotmetre, però es va revoltar i es va posar sota protecció de Rodes, segons Polibi. Heròdot diu que Calinda era la primera ciutat de Lícia després de Caune, però generalment era considerada com a part de Cària.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 957. ISBN 9788441224223.
* ↑ Smith, William (ed.). «Calynda». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 6 juliol 2021].
# Can Martra

Can Martra és un edifici situat al carrer Indústria, número 31-33, del municipi d'Anglès, a la comarca de la Selva. Aquesta obra arquitectònica es troba inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

Entre finals del segle xix i principis del XX va allotjar un antic trull d'oli i una premsa de vi, alhora que era un lloc de venda d'aquests productes.
Actualment només resten dues de les cinc crugies de què estava format l'edifici original de principis del segle xx. Una de les parts de l'edifici es transformà com a rellotgeria i encara ho és. L'altra, s'ha transformat en un bloc de pisos.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de dues plantes i coberta plana del qual només resta la part esquerra, situada al número 33 del carrer de la Indústria.
La planta baixa té una porta rectangular i un comerç. L'edifici original continuava a la part dreta amb una finestra i dos portals rectangulars amb decoració de ferro forjat.
El primer pis està format per tres finestres rectangulars resseguides amb motllures. Dues d'elles, les més grans, presenten un balcó no emergent amb quatre barrots decorats fets d'obra. L'edifici original continuava a la part dreta amb tres finestres balconades similars.
La cornisa i la línia del sostre amb una línia de teules està suportada per set mènsules decoratives i una balustrada d'obra amb dos testos o cràteres decorades que culminen l'estructura. L'edifici original estava compost, a la cornisa, d'un seguit de 17 mènsules. Continuava la balustrada i existia un frontó elevat amb dos testos o cràteres decoratives, també fet d'obra, on, a manera de plafó, s'hi hauria escrit possiblement el nom de l'establiment o del propietari.
L'estructura de l'edifici tendeix a l'horitzontalitat i l'element més destacable és la balustrada que hi ha sobre la cornisa.
La part del número 31 està ocupada per un bloc de pisos de quatre plantes amb dues entrades de garatge a la planta baixa, un sòcol de placats de marbre i tres pisos amb quatre finestres rectangulars balconades i seriades cadascun d'ells.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Can Martra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Can Martorell

Can Martorell és una obra del municipi de Sant Esteve de Palautordera (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici petit, amb planta baixa i un pis. Té diversos annexes pel bestiar. La coberta és a dues vessants. La façana conserva una porta d'entrada amb arc de mig punt fet amb pedres i a sobre hi ha una finestra quadrada amb una pedra que li fa de llinda amb unes petites decoracions en la mateixa pedra. En conjunt és una casa molt senzilla però que conserva signes d'una època passada que fou millor per a ella.

## Història

Segurament és una petita masia feta en el segle xv o XVI. Ha sofert moltes transformacions i ara es troba en un estat molt degradat, serveix de quadra pels animals de pastura. L'exterior encara conserva elements que la poden definir, com la porta i les finestres, però l'interior està totalment enderrocat i tan sols queden algunes parets en peu. La coberta ha estat restaurada.

## Referències

* 1 2 «Can Martorell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2014].
# Calyptranthera

Calyptranthera és un gènere que pertany a la família de les apocinàcies amb deu espècies de plantes fanerògames. És originari dels boscos de Madagascar.

## Descripció

Són enfiladisses que assoleixen els 5 m d'alçada. Les branques més joves són tomentoses, sobre tota la superfície, rígides, erectes, amb tricomes vermellosos. Les fulles són peciolades, sovint tortes, de 6-14 cm de llarg, 3,5-6 cm d'ample, herbàcies o coriàcies, oblongues a el·líptiques o obovades, basalment cuneades a truncades, amb l'àpex acuminat a apiculat o obtús, lleugerament revolut. Les fulles per sobre són glabrescents a glabres, per sota són pubescents amb tricomes vermellosos.
Les inflorescències extraaxil·lars, sempre una per node, més curta que les fulles adjacents amb 2-8 flors, simples, bràctees florals visibles, persistents i tot després de l'abscisió de la flor.

## Taxonomia

| Calyptranthera baronii Klack. Calyptranthera brevicaudata Klack. Calyptranthera caudiclava (Choux) Klack. Calyptranthera filifera Klack. Calyptranthera gautieri Klack. | Calyptranthera grandiflora Klack. Calyptranthera pubipetala Klack. Calyptranthera schatziana Klack. Calyptranthera sulphurea Klack. Calyptranthera villosa Klack |

## Referències

* ↑ Espècies a PPP-index

## Bibliografia

* Klackenberg, J. 1997. Revision of the Malagasy genus Calyptranthera (Asclepiadaceae). Bull. Mus. Natl. Hist. Nat., B, Adansonia sér. 4, 19: 21–37.
* Klackenberg, J. 2007. Three new species of Calyptranthera (Apocynaceae, Secamonoideae) from Madagascar. Adansonia sér. 3,29: 113-121.
# Campionats del món de ciclisme en ruta de 1925

Els Campionats del món de ciclisme en ruta de 1925 es disputaren el 22 d'agost de 1925 a Apeldoorn, Països Baixos.

## Palmarès

| Proves : | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| Amateurs |||||||
| Cursa en línia masculina | Henri Hoevenaers Bèlgica | 5h 34' 09" | Marc Bocher França | - | Gerrit van den Bergh Països Baixos | - |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Bèlgica | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 2 | França | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 | Països Baixos | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 1 | 1 | 1 | 3 |

## Referències

* Resultats de la cursa amateur a sitiodeciclismo.net
* Resultats de la cursa amateur a les-sports.info
# Campionats del món de ciclisme en ruta de 1928

Els Campionats del món de ciclisme en ruta de 1928 es disputaren el 16 d'agost a Budapest, Hongria.

## Palmarès

| Proves : | Or | Or | Argent | Argent | Bronze | Bronze |
| Professionals |||||||
| Cursa en línia masculina detalls | Georges Ronsse Bèlgica | 6h 20' 10" | Herbert Nebe Alemanya | + 19' 43" | Bruno Wolke Alemanya | + 19' 43" |
| Amateurs |||||||
| Cursa en línia masculina | Allegro Grandi Itàlia | 6h 55' 09" | Michele Mara Itàlia | m. t. | Jean Aerts Bèlgica | + 13' 45" |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Itàlia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 2 | Bèlgica | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 3 | Alemanya | 0 | 1 | 1 | 2 |

## Referències

* «2a edizione World Championship Road Race - Budapest (HUN) (1928)» (en italià). museociclismo.it. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 19 setembre 2012].
* Resultats de la cursa professionala les-sports.info
* Resultats de la cursa amateur a sitiodeciclismo.net
# Can Xiana

Can Xiana és una obra de Rupià (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Can Xiana està situada davant l'església de Sant Vicenç. És de planta rectangular, amb pati posterior. Costa de planta baixa i dos pisos; la coberta és de teula a dues vessants, amb carener paral·lel a la línia de façana. La façana principal, molt modificada, presenta a la dreta de la planta baixa la porta d'accés, d'arc de mig punt amb grans dovelles de pedra.
Al primer pis s'obre una finestra creuada, amb els dos quadrants superiors tapiats. Presenta una interessant decoració escultòrica: animals (lleons, dracs, ...), personatges (àngel músic), i altres relleus amb ornamentació vegetal a les motllures, frontó i pinacles. Al segon pis hi ha petites finestres rectangulars. L'edifici es corona amb ràfec. A la façana lateral hi ha una obertura d'arc conopial, molt malmesa, i una altra d'arc rebaixat, ambdues tapiades, a més d'una finestra rectangular oberta posteriorment.

## Història

Els elements formals de Can Xiana corresponen en bona part al període renaixentista, i apareixen datats, en les diverses publicacions consultades, a mitjan segle xvi. Posteriorment s'hi van realitzar reformes, com ho evidencien l'estil i la inscripció del balcó a la façana, amb la data del 1750, i la porta rectangular de l'esquerra, resultat d'una modificació més recent.

## Referències

* 1 2 3 «Can Xiana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].