OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Velòdrom Illes Balears

El Palma Arena (també conegut com a Velòdrom de Palma) és un pavelló poliesportiu de la ciutat de Mallorca. La seva principal funció és la de velòdrom i com a tal és considerat un dels més ben equipats d'Europa. El recinte té 90.000 m² de superfície i una capacitat màxima per a 6.000 espectadors.
El Palma Arena va acollir el Campionat del món de ciclisme en pista de 2007 i alguns partits de la primera ronda de l'Eurobasket 2007.

## Descripció

Obra de l'arquitecte holandès Sander Douma, el Palma Arena es va construir amb motiu de la celebració a Palma del Mundial de Ciclisme en Pista.
El Palma Arena culmina un recinte de 90.000 metres quadrats imponents. Amb capacitat per a 4.500 espectadors, grans finestrals que deixen entrar la llum natural i una pista que competeix amb els millors velòdrom del món: Manchester, Atenes o Melbourne.
La corda de la pista és de 250 metres. Els peralts compten amb una inclinació de 43º i 15º amb unes rectes més curtes per guanyar velocitat. La fusta és de pi siberià que ha estat importada d'Ucraïna.
El recinte compta amb un aparcament cobert amb capacitat per a 250 vehicles.

## Principals esdeveniments esportius

El velòdrom Palma Arena va ser escenari per un partit de tennis d'exhibició entre els dos millors tenistes del món: Roger Federer i Rafael Nadal. El partit va ser celebrat el 2 de maig del 2007.
L'Eurobàsquet 2007 va tenir també com a seu el velòdrom Palma Arena. El XXXV Campionat Europeu de Bàsquet Masculí es va celebrar a Palma, entre el 3 i el 16 de setembre, amb una competició de 16 països europeus.
El Campionat del món de ciclisme en pista de 2007 va tenir lloc al Velòdrom Palma Arena, entre el 29 de març i l'1 d'abril del 2007. En total es va competir en 17 disciplines, 10 masculines i 7 femenines.

## Vegeu també

* Cas Palma Arena

## Enllaços externs

* Velòdrom Palma Arena a mallorcaquality.com Arxivat 2009-07-14 a Wayback Machine. (castellà)
* Informació arquitectònica sobre el Palma Arena (anglès)
# Marc I de Bizanci

Marc I (en grec antic: Μᾶρκος Αʹ) mort l'any 211, va ser bisbe de Bizanci durant 11 anys, del 198 al 211. Va succeir al bisbe Olimpi.
Durant el seu mandat hi va haver la persecució dels cristians per part de l'emperador Septimi Sever. No se sap del cert si ell va estar al front del bisbat durant tot el període o si, per culpa de la persecució va deixar temporalment el càrrec.

## Referències

* ↑ «Mark I» (en anglès). Ecumenic Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 23 juny 2023].
# Elena Cases i Rodríguez

Elena Cases i Rodríguez (Barcelona, 1993) és una psiquiatra i escriptora catalana.

## Obra publicada

* Jo vull que m'acariciïs. Barcelona: Editorial La Plana, 2013. ISBN 978-84-15336-21-1.
* Lapislàtzuli. Vilanova i la Geltrú: El Cep i la Nansa, 2021. ISBN 978-84-18522-01-7.

## Referències

* ↑ Alcàzar, Sergi. «Lapislàtzuli, una invitació a desconstruir-nos per ser més lliures». El Nacional, 29-07-2022. [Consulta: 6 agost 2022].
* ↑ «Tenir altres facetes, sobretot a nivell cultural o artístic, potencia molt la professió mèdica», 20-09-2022. [Consulta: 5 abril 2024].
# Castro dei Volsci

Castro dei Volsci (en italià central: Cascetre) és un comune (municipi) de la província de Frosinone, a la regió italiana del Laci, a uns 90 km al sud-est de Roma i a uns 14 km al sud-oest de Frosinone.
Castro dei Volsci limita amb els municipis d'Amaseno, Ceccano, Ceprano, Falvaterra, Lenola, Pastena, Pofi, Vallecorsa i Villa Santo Stefano.
A 1 de gener de 2019 tenia 4.702 habitants.

## Referències

* ↑ ISTAT - Resident population on 1st January

## Enllaços externs

* web oficial (italià)
# Don't Pass Me By

«Don't Pass Me By» (de l'anglès, "No m'ignoris") és una cançó de The Beatles, llançada en el seu disc homònim de 1968, sent la catorzena cançó del mateix. Suposa el debut com a compositor del baterista del grup, Ringo Starr. Té una duració de 3 minuts i 50 segons, cosa que el converteix en un tema més llarg que la majoria dels altres de l'àlbum.

## Origen

Aquesta cançó va ser composta per Starr el 1963, però originalment va ser rebutjada pels altres Beatles. Ringo ja havia estat coautor de la cançó «What Goes On» de l'àlbum Rubber Soul de 1965, i també havia participat en la cançó instrumental «12-Bar Original», però no s'havia gravat mai cap de les seves pròpies cançons.
L'esment públic més antic de «Don't Pass Me By» data de 1964, quan els Beatles van assistir a un programa de tertúlia de la ràdio de la BBC anomenat Top Gear per promocionar la cançó «And I Love Her». A la conversa, se li va preguntar a Starr si mai havia compost alguna cançó, i McCartney es va burlar d'ell cantant la primera línia ("Don't pass me by, don't make me cry, don't make me blue") sent clarament «Don't Pass Me By», amb lletres lleugerament diferents.

## Enregistrament

La cançó va ser gravada en tres sessions independents: el 5 i el 6 de juny, i el 12 de juliol de 1968. Encara que les referències de la cançó d'aquest any l'anomenaven «Don't Pass Me By», a la sessió del 5 de juny va ser anomenada «Ringo's Tune (Untitled)» a l'etiqueta de la cinta, i el 6 de juny «This Is Some Friendly». El 12 de juliol, el títol va ser corregit.

## Personal

* Ringo Starr: Veu, bateria (Ludwig Black Oyster Pearl Super Classic), esquellot, maraques, congas, piano (Challen Upright), cascavells.
* Paul McCartney: Piano (Steinway Vertegrand), baix (Fender Jazz Bass).
* Jack Fallon: Violí.
Segons Beatles Music History

## Referències

* ↑ Lewisohn, Mark. The Beatles Recording Sessions (en anglès). Nova York: Harmony Books, 1988, p. 137, 142,144. ISBN 0-517-57066-1.
* ↑ «Don't Pass Me By - July 14, 1964 (Top Gear)». [Consulta: 13 maig 2021].
* ↑ «"Don't Pass Me By" song by The Beatles. The in-depth story behind the songs of The Beatles. Recording History. Songwriting History. Song Structure and Style.». www.beatlesebooks.com. [Consulta: 10 febrer 2021].

## Vegeu també

* Discografia oficial de The Beatles
# Eleccions legislatives daneses de 1971

Les eleccions legislatives daneses de 1971 se celebraren el 21 de setembre de 1971. El partit més votat foren els socialdemòcrates i formaren govern primer Jens Otto Krag, i des de 1972 Anker Jørgensen. Durant el seu mandat Dinamarca va ingressar a la Comunitat Econòmica Europea.
| Partit | Líder | Vots | % | Escons | +/- |
| Socialdemokratiet | Jens Otto Krag | 1,074,777 | 37.3 | 70 | +8 |
| Det Konservative Folkeparti | Poul Møller | 481,335 | 16.7 | 31 | -6 |
| Venstre | Poul Hartling | 450,904 | 15.6 | 30 | -4 |
| Det Radikale Venstre | Hilmar Baunsgaard | 413,620 | 14.4 | 27 | - |
| Socialistisk Folkeparti | Sigurd Ømann | 262,756 | 9.1 | 17 | +6 |
| Kristeligt Folkeparti | Jacob Christensen | 57,072 | 1.9 | 0 | Nou |
| Danmarks Retsforbund (E) | | 50,231 | 1.7 | 0 | - |
| Venstresocialisterne (Y) | | 45,979 | 1.6 | 0 | -4 |
| Danmarks Kommunistiske Parti (K) | | 39,564 | 1.4 | 0 | - |
| Schleswigsche Partei (S) | | 6,743 | 0.2 | 0 | - |
| Participació | Participació | 88,7% | 88,7% | 88,7% | 88,7% | 88,7% |
| Font | Font | Folketinget.dk | Folketinget.dk | Folketinget.dk | Folketinget.dk | Folketinget.dk |
# Khlibne (Djankoi)

* Per a altres significats, vegeu «Khlibne».
Khlibne (en ucraïnès: Хлібне, rus: Хлебное, Khlebnoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 66 habitants. Pertany al districte rural de Djankoi. Fins al 1948 la vila es deia Sirtkí-Adjí-Akhmat.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Mare de Déu de l'Esperança de Vinçà

La Mare de Déu de l'Esperança de Vinçà és una capella particular de la vila de Vinçà, a la comuna nord-catalana del mateix nom, de la comarca del Conflent.
Està situada en el nucli de població de la vila de Vinçà, en el sector nord. És en el primer pis del Portal de la Sal de les muralles medievals de Vinçà, al carrer de la Sal, quasi cantonada amb el carrer dels Baluards.

## Referències

* ↑ La Mare de Déu de l'Esperança de Vinçà en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Becat, Joan. «195 - Vinçà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Conf 171. Mare de Déu de l'Esperança de Vinçà». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Vinçà». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Edmond Martène

Edmond Martène (Saint-Jean-de-Losne, 22 de desembre de 1654 - Saint-Germain-des-Prés, 20 de juny de 1739) fou un religiós benedictí i historiador francès.
Admès als 18 anys a l'Abadia de Saint-Remi de Reims, pertanyent a la Congregació de Sant Maur de l'Orde de Sant Benet, aviat fou traslladat a la de Saint-Germain-des-Prés, prop de París, on coincidí amb erudits com Luc d'Achery, Jean Mabillon, Claude Martin o Denis de Sainte-Marthe. Deixà escrites diverses obres sobre litúrgia i història eclesiàstica.

## Obres

* Commentarius in regulam S. P. Benedicti (Paris, 1690), comentaris a la regla de Sant Benet
* De antiquis monachorum ritibus libri quinque collecti ex variis ordinariis (Lió, 1690), sobre la litúrgia monàstica
* La vie du vénérable Claude Martin (Tours, 1697), biografia del seu correligionari Claude Martin, mort l'any anterior, publicar-la sense permís de la congregació motivà el trasllat de Martène a Évron
* Veterum scriptorum et monumentorum moralium, historicorum, dogmaticorum ad res ecclesiasticas monasticas et politicas illustrandas collectio (Ruan, 1700), suplement del Spicilegium de Luc d'Achéry
* De antiquis ecclesiæ ritibus (3 vols., Ruan, 1700-1702), sobre la litúrgia eclesiàstica; redactada a l'abadia de Saint Ouen durant la seva col·laboració amb Denis de Sainte-Marthe en l'edició que ell feu de les obres de Gregori Magne
* Tractatus de antiqua ecclesiæ disciplina in divinis officiis celebrandis (Lió, 1706), continuació de l'anterior
* Thesaurus novus anecdotorum (5 vols., París, 1717), recopilació documental que Martène i Ursin Durand feren durant sis anys en arxius de França i Bèlgica per a la Gallia christiana de Sainte-Marthe
* Veterum scriptorum et monumentorum ecclesiasticorum et dogmaticorum amplissima collectio (9 vols., París, 1724-33), continuació de l'anterior
* De antiquis ecclesiæ ritibus editio secunda (4 vols., Amberes, 1736-1738), reedició de la seva obra de 1700
* Annales Ordinis S. Benedicti tomus sextus (París, 1739), volum VI dels Annals benedictins de Mabillon
* Histoire de l'abbaye de Marmoutier (manuscrit, publicat per Ulysse Chevalier el 1874), història de l'abadia de Marmoutier.
# Sphyraena ensis

Sphyraena ensis és un peix teleosti de la família dels esfirènids i de l'ordre dels perciformes.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
# Castell de Montagut (Alcarràs)

El Castell de Montagut és un monument del municipi d'Alcarràs (Segrià) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Lleus vestigis a l'indret dit el Vilot, turó proper a l'església i a l'assentament rural de Montagut que fou completament arrasat els anys 1970-1979. S'ha proposat la desclassificació de BCIN.

## Història

El castell es localitzava prop del nucli actual, sobre el tossal anomenat el Vilot. Fou una de les fortaleses musulmanes que l'alcaid de Lleida ibn Hilal cedí al comte de Barcelona Ramon Berenguer III en virtut d'una convinença feta l'any 1120.
Sembla que la conquesta del castell tingué lloc juntament amb la del castell d'Alcarràs. L'any 1181 apareixen esmentats Pere de Montoliu, Ramon de Montagut -potser el castlà- i Guillem d'Albanell restituint els delmes que tenien als castells d'Alcarràs i Montagut a la seu de Lleida. Guerau de Jorba, membre del llinatge dels Cervera, és el primer senyor conegut de Montagut. Ho era també d'Alcarràs, Vallmanya i Raïmat. L'any 1184 Montagut passava a ser del llinatge dels Cardona.
L'any 1249 Guillem II de Cardona vengué el lloc i castell de Montagut, juntament amb el d'Alcarràs, al ciutadà de Lleida Tomàs de Santcliment. L'any 1312, Jaume II atorgà a Nicolau de Santcliment l'imperi sobre aquest feu. Durant la guerra civil de Joan II, el castell de Montagut juntament amb el d'Alcarràs tingueren una funció defensiva de primer ordre.
A la fi del segle xv, el lloc de Montagut fou empenyorat als Prunera, que el 1495 vengueren el poble i castell al beneficiat de la seu de Lleida Manuel d'Argentona. Aquest, el 1501,cedí Montagut al capítol de Lleida i des d'aleshores restà sempre en mans del capítol, fins i tot després de la desamortització.
Des del 1643, arran de la guerra dels Segadors, el nucli de Montagut restà despoblat. La seva repoblació no es produí fins a la fi del segle xix. Durant la segona meitat del segle XX tot va ser destruït en construir-se una pista i aplanar-se el turó.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Castell de Montagut». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 març 2013].

## Enllaços externs

* «Castell de Montagut». Patrimoni arquitectònic. Consell Comarcal del Segrià. Arxivat de l'original el 2011-09-07. [Consulta: 20 març 2013].
# Drongo de Mayotte

El drongo de Mayotte (Dicrurus waldenii) és un ocell de la família dels dicrúrids (Dicruridae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de l'illa de Mayotte, a les Illes Comores.

## Referències

* ↑ «Drongo de Mayotte». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# Ramon de Cortada

Ramon de Cortada (Manlleu, ? — 1291) fou vicealmirall de l'Armada Reial del senyor rei d'Aragó que formà part de la conquesta de Sicília amb el rei Pere III d'Aragó. Anteriorment combaté a les costes del nord d'Àfrica i derrotà els angevins a la batalla de Nicotara (1282).

## Referències

* ↑ «Ramon de Cortada». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Khloponin

Khloponin - Хлопонин (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba al Caucas Nord, a la vora esquerra del riu Urup, a 13 km al sud d'Otràdnaia i a 222 km al sud-est de Krasnodar. Pertany a l'stanitsa de Malotenguínskaia.
# Mare de Déu de l'Esperança (escultura)

La Mare de Déu de l'Esperança és una escultura d'alabastre policromat del segle XIII-XIV que s'exposa a la sala 5 del Museu d'Art de Girona.
Pel que fa al seu estil, hi ha discrepàncies: els que la consideren romànica ho fan pel hieratisme absolut de la figura, i els que la consideren gòtica ho fan per la indumentària i la posició dels plecs del vestit. La Verge apareix asseguda, amb les mans damunt dels genolls.
La seva procedència és un enigma. Segons uns, prové del Convent de Sant Francesc de Girona, que es trobava a la banda esquerra de l'Onyar; i segons d'altres, prové de l'església del vell hospital de clergues del carrer de Galligants. També s'ha dit que podria haver estat en el portal de muralles de Girona que donava les actuals Rambles d'Álvarez de Castro. La van trobar a la Casa Malaret quan estaven fent obres en un pis de la seva casa de les Rambles, i la van dipositar al Museu Arqueològic Provincial. Va ser a l'exposició Les Trésors des Musées de Gerone de Perpinyà el 1958.

## Bibliografia

* Aragó Narcís-Jordi: Un Museu a Contrallum. MD'A. Girona, 1993. Pàg. 82-85
# Eleccions al Parlament Europeu de 2004 (Luxemburg)

Les eleccions al Parlament Europeu de 2004 a Luxemburg van ser les eleccions per a escollir la delegació de Luxemburg al Parlament Europeu, celebrades el 13 de juny de 2004. Van tenir lloc el mateix dia que les legislatives luxemburgueses, en les que s'escollien els membres de la Cambra de Diputats de Luxemburg.

## Resultats

← 1999 • 2004 • 2009 → :
| Partit Nacional | Partit Nacional | Partit Europeu | Candidat principal | Vots | % | +/– | Escons | +/– |
| | Partit Popular Social Cristià (CSV) | PPE | Jean-Claude Juncker | 404.823 | 37,14 | 5,4 | 3 / 6 | 1 |
| | Partit Socialista dels Treballadors (LSAP) | PSE | Jean Asselborn | 240.484 | 22,06 | 1,6 | 1 / 6 | 1 |
| | Els Verds (DG) | EGP | Claude Turmes | 163.754 | 15,02 | 4,3 | 1 / 6 | 0 = |
| | Partit Democràtic (DP) | ALDE | Lydie Polfer | 162.064 | 14,87 | 5,6 | 1 / 6 | 0 = |
| | Partit Reformista d'Alternativa Democràtica (ADR) | AEN | Gaston Gibéryen | 87.666 | 8,04 | 1,0 | 0 / 6 | 0 = |
| | L'Esquerra (DL) | PEL (observador) | André Hoffmann | 18.345 | 1,68 | 1,1 | 0 / 6 | 0 = |
| | Partit Comunista (KPL) | Cap | Zénon Bernard | 12.800 | 1,17 | — | 0 / 6 | 0 = |
| Vots vàlids | Vots vàlids | Vots vàlids | Vots vàlids | 1.089.936 | — | | | |
| Butlletes vàlides | Butlletes vàlides | Butlletes vàlides | Butlletes vàlides | 192.185 | 91,65 | | | |
| Vots en blanc i invàlids | Vots en blanc i invàlids | Vots en blanc i invàlids | Vots en blanc i invàlids | 17.504 | 8,35 | | | |
| Totals | Totals | Totals | Totals | 209.689 | 100,00 | — | 6 / 6 | 0 = |
| Electorat (votants) i participació electoral | Electorat (votants) i participació electoral | Electorat (votants) i participació electoral | Electorat (votants) i participació electoral | 229.550 | 91,35 | | | |
| Font: Service Information et Presse |||||||||

## Referències

* ↑ «Elections europeenes > 2004 > Résultats officieux». Service Information et Presse.
# Sphyraena flavicauda

Sphyraena flavicauda és un peix teleosti de la família dels esfirènids i de l'ordre dels perciformes.
És una espècie carnívora.
Es troba des de les costes del Mar Roig fins a Samoa, les illes Ryukyu i la Gran Barrera de Corall.

## Morfologia

* Pot arribar als 60 cm de llargària total.
* Cos molt allargat, de secció subcilíndrica.
* Dues aletes dorsals ben separades.
* Coloració grisenca al dors, groguenca als costats i blanquinosa al ventre.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 ICTIMED Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (castellà)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Gran Premi d'Adiguèsia

El Gran Premi d'Adiguèsia és una competició ciclista per etapes que es disputa a la regió d'Adiguèsia (Rússia). La primera edició data del 2010 i ja va formar part del calendari de l'UCI Europa Tour. El 2015 se'n disputà la darrera edició, sent Ilnur Zakarin l'únic ciclista que l'ha guanyat en dues ocasions.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2010 | Vitali Popkov | Oleksandr Xeidik | Valeri Valinin |
| 2011 | Kiril Sinitsin | Serguei Firsànov | Ievgueni Reshetko |
| 2012 | Ilnur Zakarin | Serguei Firsànov | Aleksandr Budaragin |
| 2013 | Andrí Khripta | Vitali Popkov | Ilnur Zakarin |
| 2014 | Ilnur Zakarin | Serguei Lagutin | Serguei Firsànov |
| 2015 | Serguei Firsànov | Serguei Nikolaev | Maxim Pokidov |

## Referències

* ↑ «G.P Adygeya (Rus) - Cat.2.2». [Consulta: 31 octubre 2023].
# Castell de Montanissell

El castell de Montanissell és un monument del municipi de Coll de Nargó (Alt Urgell) declarat bé cultural d'interès nacional. Resten alguns vestigis escassos al lloc dit "la Rectoria". Són vestigis d'una fortalesa antiga, possiblement medieval, en la que resta part d'una torre. L'església de la fortalesa encara està dempeus i és gòtica, però sembla que s'hagi construït sobre una església anterior, ja sigui romànica o preromànica.
Castell termenat. Documentat el 1030. El 5 d'agost de 1030 el comte Ermengol II d'Urgell, dit el Pelegrí, va vendre a Arnau Mir de Tost ipsum kastrum de Montangone cum suos terminos. El topònim “Montagnono” o “Montangone” correspon a l'actual Montanissell. Arnau Mir donà, en esponsalici, aquest castell a la seva muller Arsendis. Villa Montanoncell: el 1069. Per herència, el castell de "Montanione" passà al comte Ramon de Pallars i muller (Valença) i fill Arnau, el 1078. Al segle xiii, Montanissell i Sallent, del mateix terme, foren adquirits pel vescomte de Castellbò. La batllia de Sallent i Montanissell quedà integrada en el "corter" d'Organyà, d'aqueix vescomtat.

## Referències

* «Castell de Montanissell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 maig 2012].
# Porxos de la plaça de l'Església (Ulldecona)

Porxos de la plaça de l'Església és una obra d'Ulldecona (Montsià) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Sector situat a la banda est de la plaça de l'església, enfront de la parròquia gòtica. Es tracta d'una galeria porxada, a sobre de la qual hi ha aixecats habitatges oberts a la plaça i al carrer Sant Antoni mitjançant set arcs i un arc respectivament; estan força modificats en alguns trams. El sector més antic és el sud, amb un primer arc de radi més gran i tres més petits, tots amb dovelles i estreps de pedra. La galeria en aquesta zona està coberta amb cabirons de fusta, ben conservats però d'aparença més antiga que la resta. El dos arcs que segueixen als indicats foren modificats en construir la casa modernista de sobre, prenent forma d'arcs tudor i substituint l'estrep central per una columna. Finalment, en l'angle, l'arc escarser és també recent i en consonància amb l'edifici de sobre.

## Història

Junt amb l'església parroquial de Sant Lluc, que fou bastida entre els segles xiv i xv, són l'únic vestigi que resta del conjunt medieval de la plaça, després de l'enderroc, a les darreries del segle xix, de l'antiga casa de la Vila i d'una torre octogonal contigua.

## Referències

* 1 2 «Porxos de la plaça de l'Església». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Enllaços externs

* «Porxos de la plaça de l'Església». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Khlibne

«Khlibne» té aquests significats:
* Khlibne (Sovetski), localitat de la República Autònoma de Crimea
* Khlibne (Djankoi), localitat de la República Autònoma de Crimea
* Khlibne (Bilohirsk), localitat de la República Autònoma de Crimea
# Maria Fernanda Cuartas

Maria Fernanda Cuartas (Bogotà, 8 de setembre de 1967) és una pintora colombiana. Va néixer a Bogotà però al cap d'uns dies la familia es va traslladar a Cali. La seva obra està centrada en els problemes de la societat, la igualtat de gènere i la dignitat de les dones. La Cambra de Representants de Colòmbia la va condecorar amb l'Ordre de la Democràcia Simón Bolívar. El seu estil és neo-figuratiu.

## Referències

* ↑ Cruz Hoyos, Santiago. «Los personajes sin rostro de la artista caleña María Fernanda Cuartas» (en castellà). El País.com.co, 19-04-2018. [Consulta: 2 febrer 2020].
* ↑ «Artista colombiana entre las 100 contemporáneas del mundo» (en castellà). Colombia.co. [Consulta: 2 febrer 2020].
* ↑ «La artista colombiana María Fernanda Cuartas ganó premio en Expo Barcelona» (en castellà). El Tiempo, 03-08-2010. [Consulta: 2 febrer 2020].