OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alberto García Cabrera

Alberto García Cabrera (Barcelona, 9 de febrer de 1985) és un exfutbolista professional català, que ocupava la posició de porter. Es va retirar al Rayo Vallecano.

## Carrera de club

Format al planter del FC Barcelona, CE Europa i UE Cornellà, va iniciar la seua carrera al CF Rayo Majadahonda madrileny el 2004. Després de militar en diversos equips de Segona B, (UE Sant Andreu, Vila-real CF B, Águilas CF i UE Figueres), va fitxar pel Reial Múrcia.
Inicialment assignat al Real Murcia Imperial a tercera divisió, García va debutar amb el primer equip, i a La Liga el 17 de maig de 2008, jugant com a titular en una derrota a casa per 3–5 contra el FC Barcelona quan el seu equip ja estava descendit. Va ser la seva única aparició aquella temporada
García fou promocionat al primer equip el juny de 2008, però fou usat només com a suplent de Juan Elía. L'1 de setembre de 2009, va marxar al Córdoba CF, també de Segona Divisió, on va jugar més regularment.
El 18 de juny de 2013, García va acabar el seu contracte amb els andalusos, i va signar per quatre anys amb l'Sporting de Gijón hores despés. El 15 de juliol de 2016 va marxar al Getafe CF de segona divisió, i hi va firmar contrate per dos anys com a agent lliure.
El 13 de juliol de 2017, després de perdre la titularitat en favor de Vicent Guaita, García fou cedit al Rayo Vallecano per un any, amb clàusula de compra obligatòria en cas d'ascens. El següent 1 de juliol va signar contracte permanent per tres anys amb el club.
El 25 de juny de 2021, després d'haver lluitat amb les lesions durant les dues darreres campanyes, García va anunciar la seva retirada.

## Palmarès

Rayo Vallecano
* Segona Divisió: 2017–18

## Referències

* ↑ Melero, Delfín «El ciclo echa el telón con dignidad» (en castellà). Marca, 17-05-2008 [Consulta: 11 juny 2015].
* ↑ «El Córdoba se refuerza con Juanjo, Alberto, Caballero y Gerardo» (en castellà). Marca, 01-09-2009 [Consulta: 11 juny 2015].
* ↑ «Alberto García rescinde contrato para fichar por el Sporting» (en castellà). Marca, 18-06-2013 [Consulta: 11 juny 2015].
* ↑ «Alberto nuevo portero azulón» (en castellà). Getafe CF, 15-07-2016. [Consulta: 15 juliol 2016].
* ↑ «Alberto García nuevo jugador del Rayo Vallecano» (en castellà). Rayo Vallecano, 13-07-2017. [Consulta: 13 juliol 2017].
* ↑ «Alberto García pasa a ser propiedad del Rayo Vallecano para las próximas tres temporadas» (en castellà). Unión Rayo, 29-05-2018. [Consulta: 29 juliol 2018].
* ↑ «Alberto García, el capitán del Rayo Vallecano, anuncia su retirada» (en castellà). Marca, 25-06-2021 [Consulta: 2 agost 2021].

## Enllaços externs

* Alberto García Cabrera a BDFutbol
* Alberto García Cabrera, Fitxa a Soccerway
# Ai Yazawa

Ai Yazawa (矢沢あい Yazawa Ai) (nascuda el 7 de març de 1967) és una popular dibuixant japonesa de shōjo manga.
Yazawa va iniciar la seva carrera als 17 anys. Per 15 anys va escriure més de 10 sèries en la revista "Ribon". Encara que les seves històries acabades segueixen sent publicades per la revista Ribon, en l'actualitat apareixen en altres revistes, com "Zipper" i "Cookie".
Entre les obres més conegudes de Yazawa destaca Paradise Kiss (1999-2003), un dels primers mangues en tractar la persecució provocada per l'èxit, a partir de la vida d'una estudiant de moda que intenta obrir-se camí en aquest camp. Però encara més cèlebre és el manga Nana (2000), el shōjo més venut a la història de l'editorial Shūeisha, i que fins i tot compta amb dues pel·lícules d'acció real, protagonitzades per Mika Nakashima i Aoi Miyazaki, una sèrie d'anime de 47 capítols i dos videojocs. Amb aquesta obra, Yazawa es va donar a conèixer a nivell internacional. Tant Paradise Kiss com Nana són shojos que han estat publicades als Estats Units, França, Itàlia i Espanya.
Altres destacats mangues de Yazawa són Tenshi Nanka Ja Nai (No sóc un àngel) i Gokinjō Monogatari (Històries de veïnat).
Les obres de Yazawa són populars principalment en dones i adolescents. Les històries se centren en jovenetes i les seves relacions. Yazawa posa molta atenció en la moda, ja que l'Ai Yazawa va estudiar disseny malgrat que va deixar-ho estar després d'adonar-se que no tindria gaire futur dedicant-s'hi a això. Tal cosa es reflecteix a l'hora de dissenyar els seus personatges, alguns d'ells notablement únics i rebels, que es juxtaposen als més tradicionals.

## Obres

* Futari no Seaside Park
* Ballad Made Soba ni ite
* Esukepu
* Kaze ni Nare!
* Marine Blue No Kaze Ni Dakarete
* Tenshi Nanka Ja Nai
* Gokinjō Monogatari
* Kagen no Tsuki
* Paradise Kiss
* Nana
* Princess Ai, escrit per Courtney Love (Yazawa realitza el disseny dels personatges)
* 15 Nen Ne
* RabuuRetaa

## Referències

* 1 2 Manga: made in Japan (2014), p. 110.

## Bibliografia

* Guiral, Antoni; Estrada, Oriol. Manga: made in Japan (en castellà). 11. Evolution Comics, 2014, p. 110, 193 (Del tebeo al manga. Una historia de los cómics). ISBN 978-8490248904.
# Adecco

The Adecco Group és una companyia de recursos humans amb seu a Zúric, Suïssa. El Grup Adecco dona treball a aproximadament 700.000 treballadors amb contractes temporals i compta amb més de 34.000 empleats propis (a jornada completa) i 5.200 oficines en més de 60 països i territoris al voltant del món.
El Grup Adecco és l'empresa matriu d'un gran nombre de marques a nivell internacional, incloent Adecco, Modis, Spring Professional, Badenoch & Clark, Pontoon, General Assembly, Vettery, YOSS, Adia i Lee Hecht Harrison.
Ofereix diversos serveis que inclouen personal temporal, col·locació permanent, transició professional, re-capacitació i desenvolupament de talent, així com externalizació i consultoria. Els mercats clau del Grup Adecco són França, Amèrica del Nord, Regne Unit i Irlanda, Japó, Alemanya, Àustria, Itàlia, Benelux, Països Nòrdics, Iberia, Austràlia, Nova Zelanda, Suïssa.
A Espanya operen amb les marques del grup: Adecco, Spring Professional, Lee Hecht Harrison i Modis.

## Referències

* ↑ «Adecco group headquarters address».
* ↑ "Global headquarters Arxivat 2011-09-07 a Wayback Machine.." Adecco. Consultat el 12 novembre 2009.
* ↑ «the Adecco group web oficial».
* ↑ «Annual report 2018 Grupo Adecco».
# Al-Madain

Al-Madain és el nom dels següents llocs:
* Al-Madain, nom àrab que va rebre Ctesifont, capital de l'Imperi Part i després de l'imperi dels perses sassànides.
* Al-Madain, nom àrab de la ciutat de Madain (Iraq) principalment sota el domini dels omeies i abbàssides.
# Al-Madharaí

Els al-Madharaí (àrab: الماذرائي, al-Māḏarāʾī) foren una nissaga d'alts funcionaris iraquians que van exercir altes funcions a Egipte i Síria. La nisba deriva de Madharaya, una població al costat de Wasit, a l'Iraq. El més destacats representants d'aquesta família foren:
* Abu-Bakr Àhmad ibn Ibrahim al-Madharaí, director de Finances d'Egipte i Síria sota Àhmad ibn Tulun (879). Mort el 884.
* Alí ibn Abi-Bakr al-Madharaí
* Abu-t-Tayyib Àhmad ibn Alí al-Madharaí, director de Finances d'Egipte fins al 904
* Abu-Zúnbur al-Madharaí
* Abu-Bakr Muhàmmad ibn Alí ibn Àhmad al-Madharaí

## Referències

* Encyclopaedia of Islam. Second Edition, Brill Publishers, Leiden, s.v. «(al-)Mādharāʾī».
# Albert Bourlon

Albert Bourlon (Sancergues, 23 de novembre de 1916 - 16 d'octubre de 2013) va ser un ciclista francès que fou professional entre 1936 i 1939 i un cop acabada la guerra entre 1946 i 1951. En aquests anys aconseguí 9 victòries, destacant una victòria d'etapa al Tour de França de 1947, en què arribà a meta en solitari després d'una escapada de 253 km, la qual constitueix l'escapada victoriosa més llarga en totes les edicions del Tour posteriors a la Segona Guerra Mundial.
En el moment de la seva mort era el participant del Tour més vell amb vida, després de la mort de Pierre Cogan el 5 de gener de 2013.

## Palmarès

* 1936
** Vencedor d'una etapa de la París-Châteaumeillant
* 1937
** 1r del Circuit de Viena
** Vencedor d'una etapa de la París-Sant-Jean d'Angély
* 1947
** 1r de la París-Bourges
** 1r del Premi d'Ussel
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor de 2 etapes del Tour de l'Oest
* 1951
** 1r del Premi de Cosne-sur-Loire

### Resultats al Tour de França

* 1938. 35è de la classificació general
* 1947. 21è de la classificació general i vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ «Un doyen s'est éteint» (en francès), 17-10-2013.
* ↑ Augendre, Jacques. «Guide Historique» (PDF) (en francès). Amaury Sport Organisation, 2009. Arxivat de l'original el 3 octubre 2009. [Consulta: 3 novembre 2013].
* 1 2 «Fallece el autor de la escapada más larga del Tour». Marca, 17-10-2013 [Consulta: 13 novembre 2013].
* ↑ «Mort du doyen», 05-01-2013. [Consulta: 13 novembre 2013].

## Enllaços externs

* Palmarès d'Albert Bourlon
# Amagleba

Amagleba (georgià ამაღლება) és una pel·lícula soviètica del 1976 rodada en georgià i dirigida per Nodar Managadze. La primera estrena va tenir lloc l'any 1976 a Tbilisi. El maig de 1988, l'estrena va tenir lloc a França al 41è Festival Internacional de Cinema de Canes.

## Sinopsi

Segle XVI. Els habitants de Geòrgia planten blat i couen pa, aixequen temples, creen miniatures per manuscrits, s'enamoren, crien fills... Però tot això elimina la invasió d'estrangers. Els homes van a la guerra, i molts romanen al camp de batalla. Però en la ment popular, que un home mori lluitant per la seva pàtria és millor que morir al seu propi llit.

## Característiques artístiques

En el marc de la trama general, la pel·lícula consta de molts petits episodis, de vegades molt febles entre ells, que, però, permeten, en un curtmetratge bastant curt, crear un panorama extens de la vida i les aspiracions del poble georgià.

## Repartiment

* Zurab Kapianidze - Ivan
* Temo Japaridze - Naskida
* Jemal Moniava - Kirile
* Josep Javchliani
* Temur Chkheidze - monjo
* Amiran Londaridze
* Nino Andriadze
* Guram Pirtskhalava
* Grigol Kabosnidze
* Ivan Shermadini
* Sanata Chincharauli
* Asmat Motsonelidze

## Referències

* ↑ Amagleba al web del Festival de Cinema de Gant
* ↑ Amagleba a kinoglaz.fr
# Alimentem el món

Alimentem el món (títol original: We Feed the World és un documental austríac dirigit per Erwin Wagenhofer estrenat l'any 2005. Ha estat doblat al català.
El director s'ha inspirat en el llibre de Jean Ziegler, L'Imperi de la vergonya.

## Argument

Amb We Feed the World, el documentalista Erwin Wagenhofer proposa als espectadors una mirada sobre l'agricultura mundial moderna. Passant per Romania, Àustria, Brasil, França i Espanya, la seva investigació posa el focus sobre la manera com es fabrica el que arriba al nostre plat. Mostra que el domini del Nord sobre el Sud és aclaparador. Com és possible que a Àfrica es comprin productes europeus o asiàtics com el pollastre tailandès? El director presenta una cara poc coneguda de la mundialització: comprant un pollastre industrial, es contribueix a la desforestació de l'Amazonia perquè Brasil desforesta per cultivar la soja que serveix per alimentar les aus elevades en bateria (el 90 % de la producció de soja del Brasil és exportada). El documental subratlla igualment la diferència entre indústria agroalimentària i petita explotació. We Feed the World adopta un estil « cop de puny » que pretén despertar les consciències.
El film té lloc a les planes agrícoles d'Àustria, a Concarneau a França, a Almeria a Espanya, a Brăila a Romania, al Mato Grosso i s'acaba amb una entrevista del PDG de Nestlé, Peter Brabeck-Letmathe.

### Origen del projecte

La idea de fer aquest film li va venir a Erwin Wagenhofer en el moment del rodatge d'un altre projecte que es deia Operació Figurini, per al qual havia de filmar algunes seqüències en els mercats de Viena. En el moment d'escriure el guió, ha hagut de mesurar el llarg i l'ample dels mercats de la ciutat i llavors es va demanar: « Quina és la cosa més interessant d'aquests mercats?La resposta que en va treure va ser: els mateixos productes i d'on venien. Va tenir llavors la idea de començar el film en el mercat més famós de Viena, el Naschmarkt, i de mirar el que es passava darrere del mirall. En aquell moment, es va enfocar en la idea de connexió, és a dir el trajecte que recorren els productes del seu punt de sortida a la seva arribada. És com es va enfocar el film

### Algunes xifres

* De cada 100 persones que tenen gana, 80 són rurals i 20 viuen en la ciutat
* La Terra compta amb 7 mil milions d'habitants. Pot alimentar-ne 12 mil milions.
* Cada dia, 17.000 nens de menys de 5 anys moren de malalties lligades a la malnutrició.
* En 40 anys, el preu de l'arròs ha caigut un 40 %

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules >Alimentem el món». [Consulta: 20 desembre 2018].
* 1 2 3 «la présentation du film». we-feed-the-world. Arxivat de l'original el 2017-04-29. [Consulta: 20 desembre 2018].
* ↑ «Le droit à l'alimentation». Nacions unides Informe Ziegler, 01-10-2004.
# Anacroneuria fiorentini

Anacroneuria fiorentini és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: el Brasil.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ De Ribeiro & Froehlich, 2007. Zootaxa 1624:55.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Study of the fauna of Anacroneuria (Plecoptera: Perlidae) from the Rio dos Sinos basin, and data on the fecundity of Anacroneuria trimacula Arxivat 2015-12-22 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):155.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 18 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Anacroneuria flavolineata

Anacroneuria flavolineata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jewett, 1958. Am. Midl. Nat. 60(1):171.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Stoneflies of the Genus Anacroneuria from Mexico and Central America (Plecoptera) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):155.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:317.
* Stark & Kondratieff, 2004. Monographs of the Western North American Naturalist 2:21.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 18 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Perlidae Species Listing (anglès)
# Anacroneuria flavifrons

Anacroneuria flavifrons és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* Els adults presenten les membranes alars transparents amb la nervadura marró.
* Els mascles tenen ganxos moderadament forts i una llargada de les ales anteriors de 9 mm.
* Les femelles tenen la placa subgenital amb 4 lòbuls i una llargària de les ales anteriors d'11 mm.
* La nimfa no ha estat encara descrita.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: el Perú.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jewett, 1959. Wasmann J. Biol. 17(1):105-114.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Stark & Sivec, 1998. Scopolia 40:24. «PDF».
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):155.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:316.
* Stark, 2004. Spixiana 27(1):80.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 28 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Amasis

Amasis fou un persa de la tribu dels marafis al qual Ariandes, sàtrapa persa d'Egipte, va nomenar cap de l'exèrcit i el va enviar a ajudar a Feretime, la mare del rei Arcesilau III, segons diu Heròdot.
Amasis, juntament amb Badres, va ocupar la ciutat de Barca mitjançant un estratagema l'any 510 aC, i va intentar infructuosament ocupar Cirene. Ariandes el va cridar i va haver de tornar i pel camí va ser atacat repetidament pels libis que li van posar difícil el retorn. Feretime va tornar amb Amasis cap a Egipte.

## Referències

* ↑ 3.Amasis a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 137
# Anaxyrus speciosus

Anaxyrus speciosus és una espècie d'amfibi de la família dels bufònids. Anteriorment inclosa en el gènere Bufo. És nativa dels Estats Units concretament en l'estat de Texas, però també resideix en Oklahoma, Nou Mèxic i Mèxic. Aquesta espècie habita en pastures, àrees cultivades i sabana. S'enterra sota terra quan està inactiu. Es troba sovint en zones amb sòl sorrenc. Els ous i les larves es desenvolupen en les aigües poc profundes de les piscines de pluja i séquies artificials i estanys. No hi ha amenaces significatives per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Geoffrey Hammerson; Georgina Santos-Barrera. Anaxyrus speciosus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 15-09-2014.
* Pauly, G. B., D. M. Hillis, and D. C. Cannatella. (2004) The history of a Nearctic colonization: Molecular phylogenetics and biogeography of the Nearctic toads (Bufo). Evolution 58: 2517–2535.
# Anaxyrus mexicanus

Anaxyrus mexicanus és una espècie d'amfibi que viu a Mèxic.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Pauly, G. B., D. M. Hillis, and D. C. Cannatella. (2004) The history of a Nearctic colonization: Molecular phylogenetics and biogeography of the Nearctic toads (Bufo). Evolution 58: 2517–2535.
* Santos-Barrera, G. & Canseco-Márquez, L. 2004. Bufo mexicanus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 d'abril del 2008.
# American Canyon

American Canyon és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2009 tenia 16.268 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, American Canyon tenia 9774 habitants, 3209 habitatges, i 2451 famílies. La densitat de població era de 913,7 habitants per km².
Dels 3209 habitatges en un 38,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,1% hi vivien parelles casades, en un 12,6% dones solteres, i en un 23,6% no eren unitats familiars. En el 18,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,4.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,4% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 13,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.105 $ i la renda mediana per família de 61.536 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.358 $ mentre que les dones 29.211 $. La renda per capita de la població era de 18.440 $. Entorn del 6,8% de les famílies i el 8,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- American Canyon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- American Canyon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Alnaperbøeïta-(Ce)

L'alnaperbøeïta-(Ce) és un mineral de la classe dels silicats. El seu nom posa l'accent en les relacions químiques amb la perbøeïta-(Ce), el predomini de l'alumini en el lloc de M3 i el paper del sodi per equilibrar la càrrega en el predomini d'un catió trivalent en el lloc M3 del mòdul REE-epidota.

## Característiques

L'alnaperbøeïta-(Ce) és un silicat de fórmula química (CaCe$_{2,5}$Na$_{0,5}$)(Al₄)(Si₂O₇)(SiO₄)₃O(OH)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2012. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Forma una sèrie de solució sòlida amb la perbøeïta-(Ce), i és membre d'una sèrie polisomàtica que té l'epidota i la törnebohmita-(Ce) com termes extrems. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 6 i 7.

## Formació i jaciments

Es troba en pegmatites de quars-microclina de la família del niobi-itri-fluor, en fluorita ítrica en forma de cristalls similars als de la gatelita-(Ce), alguns íntimament sobrecrescuts amb la törnebohmita-(Ce). Sol trobar-se associada a altres minerals com la törnebohmita-(Ce), la bastnäsita-(Ce) i l'al·lanita-(Ce). Va ser descoberta a la pegmatita de Stetind, a Tysfjord, Nordland (Noruega), l'únic indret on ha estat trobada.

## Referències

* ↑ «Alnaperbøeite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 juliol 2016].
* ↑ «Alnaperbøeite-(Ce)-Perbøeite-(Ce) Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 juliol 2016].
# Alness

Alness (en gaèlic escocès: Alanais) és una localitat situada al consell unitari de Highland a Escòcia, Regne Unit. Es troba prop de l'estuari de Cromarty, amb el poble de Invergordon cap a l'est i el llogaret de Evanton cap al sud-oest. Forma part del comtat històric de Ross and Cromarty.
A Alness hi ha una escola secundària, l'Acadèmia de Alness, que és una de les principals escoles de Ross and Cromarty, amb al voltant de 600 alumnes. A més, hi ha tres escoles primàries: Obsdale, Bridgend i Coulhill, situades en l'est, centre i oest de Alness, respectivament.

## Enllaços externs

* «Community website commissioned by the Alness Community Association» (anglès)
* «Alness - Past-Present» Arxivat 2001-07-26 a Wayback Machine. (en anglès).
* «Alness Undiscovered Scotland» (anglès)