OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jordan Mickey

Jordan Grayson Mickey (nascut el 9 a Dallas, Texas) és un jugador de bàsquet estatunidenc. Amb 2,03 metres (6 peus i 8 polzades) d'alçària, juga en la posicions d'aler i aler pivot. Pertany a la plantilla dels Boston Celtics de l'NBA, però es troba assignat als Maine Red Claws de la NBA League.
Mickey va jugar dues temporades de bàsquet universitari amb els Tigers de la Universitat Estatal de Louisiana, en les quals va fer de mitjana 14,0 punts, 8,8 rebots i 3,4 taps per partit. El 31 de març de 2015, va declarar el seu elegibilitat per al draft de l'NBA, renunciant al seus dos últims anys universitaris.
El 25 de juny de 2015, va ser seleccionat en la posició número 33 del Draft de l'NBA de 2015 pels Boston Celtics.

## Referències

* ↑ sports-reference.com Estadísticas en la NCAA, consultat en setembre de 2015
* ↑ CBSSports.com LSU's Jordan Mickey declares for NBA Draft, consultat en març de 2015

## Enllaços externs

* Fitxa universitària a LSUSports.net Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* Web oficial Arxivat 2016-01-09 a Wayback Machine. (anglès)
# Jordan Bardella

Jordan Bardella (Drancy, Illa de França, 13 de setembre de 1995) és un polític francès, president del Reagrupament Nacional des de novembre de 2022.

## Biografia

Jordan Bardella va néixer el 13 de setembre de 1995 a Drancy.
El 2012, es va unir al Front Nacional (FN), que va passar a dir-se Reagrupament Nacional (RN) el 2018. Al costat de Sébastien Chenu i Julien Sanchez, es va convertir en portaveu del partit després de la derrota de Marine Le Pen a les eleccions presidencials de 2017. A l'any següent, Le Pen també el va designar com a president del Front National de la Jeunesse (FNJ), que més tard es va convertir en la Generació Nacional (GN), joventuts del partit. Des de 2019 s'exerceix com a vicepresident de la RN al costat de Steeve Briois.
Va ser el principal candidat de Reagrupament Nacional en les eleccions al Parlament Europeu de 2019. Des de llavors, és Diputat al Parlament Europeu. També es va exercir com a president de les Joventuts del Front Nacional (FNJ), que després va passar a dir-se Generació Nacional (GN).
En el XVIII congrés de la RN en novembre de 2022 Jordan Bardella es va convertir en el líder del partit succeint Marine Le Pen aconseguint el 85% de suport dels membres del partit, davant del 15% que va tenir Louis Aliot, l'alcalde de Perpinyà. En 2024 va tornar a ser el principal candidat de Reagrupament Nacional en les eleccions al Parlament Europeu. Amb un 31,37% dels vots emesos, i 30 escons, la llista que liderà arribà a guanyar les eleccions Europees a França, per davant de la llista presidencial de Valérie Hayer (14,60% i 13 escons).

## Referències

* ↑ Macron coloca a Ucrania en el centro del pulso contra le Pen. El País. 10 de març de 2024. Pàgina 8.
* ↑ «Tout savoir sur Jordan Bardella, tête de liste RN aux élections européennes». CNews. Arxivat de l'original el 2021-05-18. [Consulta: 24 abril 2022].
* ↑ «M. Jordan Bardella». iledefrance.fr. Arxivat de l'original el 2017-09-23. [Consulta: 24 abril 2022].
* ↑ magazine, Le Point. «Régionales: Jordan Bardella, jeune candidat FN, mène campagne en Seine-Saint-Denis». Le Point, 2 diciembre 2015.
* ↑ Samuel, Henry. «Marine Le Pen backs 'poster boy for forgotten France' to win over Yellow Vests», 13 enero 2019.
* ↑ «Jordan Bardella». europarl.europa.eu.
* ↑ «French far-right names 23-year-old as top candidate in EU elections». RFI, 7 enero 2019.
* ↑ Heath, Ryan. «French far-right chooses 23-year-old as top EU candidate». POLITICO, 7 enero 2019.
* ↑ «La ultraderechista Le Pen pasa el mando de su partido al joven Jordan Bardella» (en castellà). Publico, 05-11-2022. [Consulta: 30 maig 2024].
* ↑ «Primer ministro francés y líder de la extrema derecha cruzan señalamientos en debate sobre la UE» (en castellà). France 24, 23-05-2024. [Consulta: 28 maig 2024].
* ↑ Publication des candidatures et des résultats aux élections Européennes 2024
# Jordan (Minnesota)

Jordan és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 3.833 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jordan tenia 3.833 habitants, 1.349 habitatges, i 980 famílies. La densitat de població era de 567 habitants per km².
Dels 1.349 habitatges en un 44,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,3% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 27,3% no eren unitats familiars. En el 22,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,84 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,31.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,5% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 33,6% entre 25 i 44, un 15,8% de 45 a 60 i un 7,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.468 $ i la renda mediana per família de 53.363 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.206 $ mentre que les dones 26.806 $. La renda per capita de la població era de 17.217 $. Entorn de l'1,9% de les famílies i el 4,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jordan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jordan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Joan de Giscala

Joan de Giscala (hebreu: יוחנן מגוש חלב Yohan em-Gush Halav 66-70) va ser un cap militar jueu proper als moviments Zelotes durant la Primera guerra judeoromana.

## Biografia

El seu nom era Joan ben Levi (Yohan Ben-Levi), però s'anomena Joan de Giscala per Flavi Josep a les Guerres dels jueus.
Joan va ser un dels líders de la revolta jueva contra Roma l'any 66.
L'any 67, l'emperador Nero, molest per les dificultats trobades en la repressió de la revolta (els rebels liderats per Eleazar ben Simó que havia aconseguit destruir tota una legió romana, la Legió XII Fulminata), enviar a Vespasià (el futur emperador Vespasià), per sufocar l'aixecament amb un nombrós exèrcit. Vespasià va arribar a Judea i va demanar al seu fill, Titus Flavi Vespasià (el futur emperador Titus), el comandament de les operacions a Galilea.
Titus va començar primer posant setge a Jotapià, una fortalesa al comandament de Flavi Josep, que després d'una breu resistència es va rendir. Llavors va assetjar Giscala, la ciutat de Joan, que amb un truc (ajornant la negociació de la rendició sobre la base que era dissabte) va aconseguir escapar durant la nit, arribant a Jerusalem.
A la ciutat sagrada jueva, es van crear diferents faccions, un dirigit pel gran sacerdot Ananies estaven disposats a negociar la pau amb els romans, la posició predominant va ser, però, de continuar amb la intransigència dels Zelotes i els Idumeus (de la població àrab recentment convertida al judaisme). Però fins i tot dins de la línia durada de la facció, hi havia divisions, i Joan i els zelotes es van enfrontar amb Simó bar Giora i els Idumenei. Joan va ocupar el Temple, mentre que Simó ho va fer amb la part baixa de la ciutat. Els combats entre les faccions van continuar fins i tot durant el setge de Jerusalem i en un moment van combatre Joan fins i tot contra Eleazar ben Simó.
L'any 70 finalment, va caure Jerusalem. Entre els presoners els romans van capturar a Joan, qui va ser portat a Roma, on va participar en l'entrada triomfal de Titus i va acabar els seus dies a la presó.
Luigi Cascioli, en el seu relat El llibre de Crist, associava la figura de Joan de Giscala a la de Joan l'Apòstol i Evangelista.

## Bibliografia

* Joan Comay i Lavinia Cohn-Sherbok, "John de Giscala ,Who'Who en la història jueva", Routledge, 1995, ISBN 0415125839, p. 199.
# Josep Mir i Rocafort

* Per a altres significats, vegeu «Josep Mir».
Josep Mir i Rocafort, Fassman (Sort, 30 d'abril de 1909 - Barcelona, 22 de juny de 1991), va ser un mentalista i hipnotitzador català.

## Biografia

L'endemà de nàixer va ser separat de la seua família i traslladat a un molí de Soriguera, on va viure fins als cinc anys.
Als 9 anys, va trobar a les golfes de casa seva uns llibres sobre magnetisme i suggestió que el van fer interessar-se pel tema i provar les seves habilitats. El seu interès per trobar una explicació a les energies que ell captava, i que més tard va deduir que podrien provenir de la tradició ancestral pirinenca, el va portar a interessar-se pel món de la hipnosi i el magnetisme, temes pràcticament desconeguts a començament del segle xx. Va intentar documentar-se sobre la qüestió amb llibres editats a París, fins que finalment va decidir viatjar a Amèrica.
Durant la dècada de 1940, a l'Argentina, va començar a fer espectacles i a omplir el mític Teatro Odeón de Buenos Aires. Allí va contactar amb cèlebres personalitats de l'exili espanyol, com és el cas de Rafael Alberti. Qui més va influir, però, en les seves investigacions va ser el metge i psiquiatre Orlando Canavesio, que va arribar a exercir càrrecs importants al ministeri de Sanitat de l'Argentina durant la primera presidència de Juan Domingo Perón.
El 1949, el cineasta argentí Carlos Schlieper va realitzar la pel·lícula Fascinación en la qual Fassman va actuar conjuntament amb algunes de les figures del cinema argentí de l'època, com Susana Campos o l'actor mexicà Arturo de Córdova. A Barcelona va crear l'Institut Fassman per a ensenyar el que ell denominava la Dinàmica Mental. Allí va impartir classes i va formar futurs investigadors i parapsicòlegs.
Va morir l'any 1991. La seva filla nascuda a Buenos Aires, Maria Mir, va publicar l'abril de 2009 una biografia sobre Fassman amb motiu del centenari del seu naixement. Sebastià d'Arbó també va publicar el 2011 el documental El misteri de Fassman, presentat al Festival Internacional de Cinema de Catalunya dins la secció Brigadoon el mateix any.

## Referències

* ↑ «Artistes i companyies d'il·lusionisme». Web. Generalitat de Catalunya, 2012. [Consulta: juliol 2013].
* ↑ http://sortactual.wordpress.com/2009/04/19/descobrint-fassman/
* ↑ http://www.imdb.com/title/tt0199512/
* ↑ Rodolfo Izaguirre «¡Fassman! Detrás de la imagen está la Historia». Revista El Desafío de la Historia, Any 2, 2009, pàg. 18-19. ISSN: 18668068.
* ↑ http://sitgesfilmfestival.com/cat/film/?id=10002272

## Enllaços externs

* http://fassman-mmir.blogspot.com
* Telenotícies Cent anys del naixement del Dr. Fassman Arxivat 2013-07-08 a Wayback Machine.
* Identitats Josep Mir, "Doctor Fassman"
* Fascinación de Carlos Schlieper
# Josep Miquel i Clapés

Josep Miquel i Clapés (Sabadell, 1859 - 19 de desembre de 1931) fou un militant anarquista i teixidor d'ofici, conegut com l'avi Miquel.

## Biografia

Va participar en la fundació de la Primera Internacional a Catalunya. Defensor de la causa obrera, conegué l'exili i la presó i rebé pallisses de militars i policies. A Sabadell va organitzar la Vaga de les Set Setmanes de 1882 i el juny de 1896, arran de l'atemptat del carrer dels Canvis Nous de Barcelona, va ser detingut, processat i empresonat al castell de Montjuïc. En contacte amb Francesc Ferrer i Guàrdia, va ser delegat de Solidaritat Obrera al congrés de la CGT de Marsella, celebrat el 1908, i va tenir una participació destacada en els conflictes de la Setmana Tràgica de 1909 i en els Fets de l'Obrera de 1917 a Sabadell, la vaga general revolucionària en què els treballadors, militants anarcosindicalistes, s'enfrontaren a la guàrdia civil i a les tropes enviades des de Barcelona. Va ser novament detingut i, a conseqüència de les pallisses rebudes, va quedar paraplègic i mai més no es pogué moure del llit.
El 30 de maig de 1979 Sabadell li dedicà un carrer al barri de la Creu de Barberà.
L'11 de març de 2020, al barri de la Creu Alta, es va inaugurar una placa pintada amb el seu nom que havia estat rehabilitada,. Es tracta de la placa del que s'anomenava oficialment carrer de Josep Miquel durant la Guerra Civil, (6 de gener del 1937 a l’1 de maig del 1939), ara carrer Sant Miquel. Aquesta placa forma part de la Xarxa d’Espais de Memòria del Memorial Democràtic.

## Referències

* 1 2 3 Nomenclàtor. «Carrer de Josep Miquel». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 10 desembre 2014].
* ↑ «Sabadell incorpora un nou espai de memòria: la placa pintada de Josep Miquel, del 1937». Ajuntament de Sabadell, 11-03-2022. [Consulta: 15 març 2022].

## Enllaços externs

* Avi Miquel, Museu d'Història de Sabadell
# Josep Bestard i Fiol

Josep Bestard i Fiol (Santa Maria del Camí, 1873 - Palma, 1945), sacerdot i advocat.
El 1898 rebé el prebiteriat a Puerto Rico. En tornar a Mallorca el marquès de la Romana el contractà com a preceptor dels seus fills. Es traslladà a Madrid on alternà el seu treball com a mentor amb els estudis a la Universitat. El 1902 es llicencià en dret civil i canònic. El 1905 obtingué el títol de professor de la Reial Legislació i Jurisprudència de Madrid. Es dedicà a la docència en aquesta ciutat, on fundà l'Acadèmia Jurídica.

## Referències

* ↑ «Bestard Fiol, Josep». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 2. Palma: Promomallorca, p. 107. ISBN 84-8661702-2.
# Julia de vicesima haeritatum

Julia de vicesima haeritatum o Julia vicesimaria va ser una llei establerta per August l'any 6 quan eren cònsols Marc Emili Lèpid i Luci Arrunci, amb la finalitat d'augmentar l'erari que llavors estava bastant exhaurit. Establia que tots els hereus o legataris abonessin al fiscus una vigèsima part de l'herència, a menys que fossin parents propers o persones pobres. Anteriorment havia existit una moderada vectigàlia sobre les herències. La llei no afectava als que no eren ciutadans romans.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de; José Francisco Díaz. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 97 [Consulta: 20 abril 2022].
# Julia et Papia Poppaea

Julia et Papia Poppaea va ser una llei romana probablement establerta per August l'an 19 aC amb el nom de Lex Julia de maritandis ordinibus, que regulava els matrimonis; sembla que no va ser realment operativa fins a l'any 13 aC o potser més tard. Ess coneixia també com a lex decimaria.
L'any 9, en el consolat de Marc Papi Mutil i Quint Poppeu Segon es va aprovar una nova llei que l'esmenava i finalment va quedar amb el nom de lex Julia et Papia Poppaea. La llei prohibia el matrimoni d'un senador o del fill d'un senador amb una lliberta, una prostituta o una dona de la que el pare o la mare fos seguidor de l'Ars Ludica. La filla d'un senador no es podia casar amb un llibert.
Una de les mesures més importants, destinada a augmentar la població, va ser la imposició de penes i de multes als solters (cèlibes) que encara ho fossin després d'una certa edat, i perdien els drets d'heretar. Les parelles sense fills perdien el dret a la meitat de l'herència. Les parelles amb un cert nombre de fills obtenien diversos privilegis, emparades pel "dret de tres fills" (ius trium liberorum). Si es tenien fills es podia accedir més fàcilment als càrrecs polítics. Les dones amb tres fills (si eren llibertes amb quatre fills) estaven exemptes de la tutela (tutela mulierum). Les vídues podien heretar durant un any després de la mort del marit i les divorciades podien heretar en el termini de sis mesos (més tard els períodes es van ampliar a dos anys i un any i mig). S'establien també sancions pels cèlibes de més de 60 anys (50 les dones). Al Digest, Ulpià diu que l'emperador no estava obligat per aquestes lleis.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de; José Francisco Díaz. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 77-92 [Consulta: 26 abril 2022].
# John Raleigh Mott

John Raleigh Mott (Nova York, EUA 1865 - Orlando 1955) fou el líder de l'Associació de Joves Cristians, coneguda amb l'acròstic YMCA, i fou guardonat amb el Premi Nobel de la Pau el 1946, juntament amb Emily Greene Balch.

## Biografia

Mott nasqué el 25 de maig de 1865 a la ciutat de Nova York però de ben petit es traslladà fins a Postville, a l'estat d'Iowa, on el seu pare va treballar en mercaderies i posteriorment arribà a ser alcalde de la ciutat. Als 16 anys entrà a estudiar a la Universitat d'Iowa, una universitat metodista, religió que Mott adoptà ràpidament.
John Raleigh Mott morí a la ciutat d'Orlando, situada a l'estat nord-americà de Florida, on s'havia retirat, el 31 de gener de 1955.

## Associacionisme cristià

El 1886 participà en la Primera Conferència Mundial de Cristians, emparada sota l'associació YMCA, una organització repartida arreu del món amb l'objectiu del desenvolupament social dels joves dins els ideals cristians, representant la Universitat de Cornwell, en la qual es llicencià en filosofia i lletres. El 1888 entrà a treballar en la secretaria de l'associació cristiana com a secretari nacional. El 1910 presidí la Conferència d'Edimburg dedicada a les Missions i que fou un clar precursor del moviment ecumènic actual. El 1915 fou escollit President del Comité Internacional del YMCA, càrrec que ocupà fins al 1928, i des de 1926 fins al 1937 President del Comité Mundial del YMCA.
Fou un dels principals valedors de la Concili Mundial d'Esglésies de 1948, del qual fou elegit president honorari. Rebé diverses ofertes del President dels Estats Units Thomas Woodrow Wilson per entrar a formar part del seu gabinet polític, ofertes que sempre rebutjà, tot i que participà en diverses missions mediadores entre els Estats Units i Mèxic o Rússia.
El 1946 fou guardonat, al costat de la sindicalista nord-americana Emily Greene Balch, amb el Premi Nobel de la Pau pel seu treball a establir i consolidar pont entre les organitzacions estudiantils cristianes internacionals per a promoure la pau.

## Reconeixements

En honor seu s'anomenà l'asteroide (52291) Mott descobert el 10 d'octubre de 1990 per Freimut Börngen i Lutz D. Schmadel.

## Referències

* ↑ «John Raleigh Mott | enciclopedia.cat». [Consulta: 5 agost 2023].
* 1 2 3 «The Nobel Peace Prize 1946» (en anglès americà). [Consulta: 5 agost 2023].
* ↑ «IAU Minor Planet Center». [Consulta: 5 agost 2023].

## Enllaços externs

* «John Raleigh Mott» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Junia repetundarum

Junia repetundarum va ser una antiga llei romana aprovada per rogatio dictada per Marc Juni Penne, tribú de la plebs l'any 126 aC. Imposava a l'acusat de suborn que era declarat culpable una pena de desterrament i el pagament de les despeses judicials.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 98.
# Junichi Inamoto

Junichi Inamoto (japonès: 稲本潤一) (prefectura de Kagoshima, 18 de setembre de 1979) és un futbolista professional japonès de l'Association football que juga com a migcampista al Nankatsu SC. És un internacional retirat de la Selecció del Japó.

## Biografia

Inamoto va néixer a la prefectura de Kagoshima. Va jugar al club japonès Gamba Osaka durant el seu darrer any de secundària, signant amb el club l'any 1997. A l'abril d'aquell any, als 17 anys, va debutar a la 1997 J.League, convertint-lo en el jugador més jove de la J.League (a aquell temps). Ell Va jugar al Gamba fins a l'estiu de 2001 i va jugar 118 partits a la J1 League. Aleshores va ser un dels molts traspassos d'alt perfil de jugadors asiàtics a Europa, signant amb l'Arsenal de la Premier League. Inamoto va marcar dos gols per a la Selecció del Japó a la Copa del Món de 2002, però l'Arsenal ja havia estat llançat poc abans que comencés el torneig. Després va ser signat pel Fulham en un contracte de préstec a llarg termini de Gamba Osaka. Inicialment es va instal·lar bé al club de Londres, aconseguint bons avís com a migcampista d'enfrontaments durs amb l'ull d'un gol espectacular. Es va convertir ràpidament en el favorit dels aficionats, marcant quatre gols en els dos partits de la victòria final de la Copa Intertoto del Fulham contra el Bologna, anotant un cop a l'anada i un hat trick al segon. Altres objectius destacats va marcar en el seu temps amb el Fulham inclouen gols contra el Tottenham Hotspur, Sunderland, Middlesbrough i també en la victòria per 3-1 contra el Manchester United a Old Trafford l'octubre de 2003. També va marcar a la FA Cup contra l'Everton. Inamoto també va ser descrit com "més gran que Beckham" pels mitjans japonesos. No obstant això, va patir una fractura de tíbia en un amistós internacional contra l'Anglaterra, i va tornar a Gamba Osaka per fer feina de promoció. El Fulham estava interessat a fitxar-lo una vegada més, però continuava preocupant-se per la seva recuperació d'una lesió.

## Referències

* 1 2 3 J.League Data Site (japonès)
* ↑ «Junichi Inamoto». Barry Hugman's Footballers.
* ↑ goal.com
* ↑ «Arsenal llançament d'Inamoto». , 10-06-2002.
* ↑ «Inamoto joins». Fulham F.C., 15-07-2002.
* ↑ «up Inamoto es prepara». Fulham F.C., 23-07-2002.
* ↑ «Fulham force draw». , 13-08-2002.
* ↑ «co.uk/sport1/hi/football/uefa_cup/2217215.stm Fulham clinch Euro glory». , 27-08-2002.
* ↑ «/2245857.stm Fulham stun Spurs». , 11-09-2002.
* ↑ «Inamoto elimina Sunderland». , 14-09-2002.
* ↑ «Fulham espera la victòria». , 16-08-2003.
* ↑ «Fulham stun Man Utd». , 25-10-2003.
* ↑ «3447233.stm Fulham 2–1 Everton (aet)». , 04-02-2004.
* ↑ «Més gran que Beckham". Beckham». Fulham F.C., 24-08-2002.
* ↑ «football/teams/f/fulham/3924771.stm Inamoto deixarà Fulham». , 29-07-2004.
* ↑ «Inamoto signa l'extensió». Fulham F.C., 08-05-2003.

## Enllaços externs

* Estadístiques a transfermarkt.de (alemany)
# Johan Rodríguez

Johan Rodríguez (15 d'agost de 1975) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 2002. Fou jugador de Cruz Azul, Santos, Necaxa, Morelia i Querétaro.

## Referències

* ↑ FIFA. "Match Report - Mexico - USA 1:0" Arxivat 2012-10-18 a Wayback Machine.. juliol 1, 2001. Consultat el gener 17, 2013.
* ↑ FIFA. "2002 FIFA World Cup Korea/Japan Match Report - Mexico - USA 0:2" Arxivat 2011-04-30 a Wayback Machine.. juny 17, 2002. Consultat el gener 17, 2013.
* ↑ Johan Rodríguez a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ MedioTiempo. "Cruz Azul 3 - 0 Toros Neza". Consultat el gener 17, 2013.
* ↑ FIFA. "La Maquina outscore the Galaxy in thrilling finale" Arxivat 2013-07-08 a Wayback Machine.. agost 24, 2012. Consultat el gener 17, 2013.
* ↑ MedioTiempo. "Johan Rodríguez - Gallos Blancos". Consultat el gener 17, 2013.
# Jáchymov

Jáchymov (pronunciació en txec: [ˈjaːxɪmof]; en alemany: Thal originalment i més tard Sankt Joachimsthal o Joachimsthal; anglès : valley) és una ciutat termal txeca, situada al nord-oest de Bohèmia a una alçada de 733 m per sobre del nivell del mar. Pertany a la regió de Karlovy Vary, a la Vall de Sant Joachim (muntanyes metàl·liques d'Eslovàquia), prop de la frontera amb Alemanya. Dona nom a la jachymovita, un mineral radioactiu de la classe dels sulfats.

## Fills il·lustres

* David Funck (1630-1690), compositor i musicòleg.