OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Boissano

Boissano (en ligur Buintsàn o Boissan) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província de Savona. El 2015 tenia 2.492 habitants.

## Geografia

Té una superfície de 8,35 km² i limita amb Bardineto, Borghetto Santo Spirito, Loano, Pietra Ligure i Toirano.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució de Boissano entre 1861 i 2011
* Font: ISTAT

## Referències

* ↑ DD.AA. Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani. Milà: GARZANTI, 2006, p. 83.
* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dato Istat», 31-12-2015. Arxivat de l'original el 2 de maig 2017. [Consulta: 18 d’abril 2017].
# Bouhmame

Bouhmame (àrab بوحمام) és una comuna rural de la província de Sidi Bennour de la regió de Casablanca-Settat. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 23.234 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Bovalar

Un bovalar, boalar o boveral és un tros de terra tancat reservat per al bestiar de llaurar i per als dels carnissers. Als pobles medievals, eren un bé comú que junts amb les deveses, en l'organització territorial servien per a garantir l'abastament per a tothom i protegir contra la sobreexplotació. De vegades s'utilitza com sinònim de devesa o vedat.
Es troba en topònims com jaciment arqueològic El Bovalar, Bovalar de Sant Jordi, el Bovalar (Onda) i molts altres.

## Referències

* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Bovalar». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.
* ↑ «Bovalar». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Fairén Guillén, Victor «Consideraciones jurídicas sobre los boalares de Aragón» (en castellà). Anuario de Derecho Aragonés, I, 1944, pàg. 399-432.
* ↑ Àlvaro Martí, Maria Teresa. «Bovalar». A: Estudi lingüístic de la toponímia rural d'Onda. 33. Castelló de la Plana: Publicacions de la Universitat Jaume I, 2014, p. 221 (Estudis Filològics). ISBN 9788415443872.

## Bibliografia

* Bevià, Màrius «Bovalars, carns i rafals: la Casa del Rafalí d'Alacant». Sharq Al-Andalus, 2, 1985, pàg. 115–117. DOI: 10.14198/shand.1985.2.10. ISSN: 0213-3482.
* Bolòs i Masclans, Jordi. «Les deveses i els bovalars». A: Els orígens medievals del paisatge català l'arqueologia del paisatge com a font per a conèixer la història de Catalunya. Barcelona: Institut d'Estudis catalans, 2004, p. 355-356. ISBN 9788472837454.
* Ferrer i Mallol, Maria Teresa «Boscos i deveses a la Corona catalano-aragonesa (s. XIV-XV)» (pdf). Anuario de estudios medievales, vol. 20, 1990, pàg. 485-539.
* Guinot Rodríguez, Enric. Establiments municipals del Maestrat, els Ports de Morella i Llucena (segles XIV-XVIII). Universitat de València, 2011, p. 588 (Fonts Històriques Valencianes). ISBN 9788437086682.
# Bufo juxtasper

Bufo juxtasper és una espècie d'amfibi que viu a Brunei, Indonèsia i Malàisia.

## Referències

* Inger, R., Stuebing, R., Iskandar, D. & Mumpuni 2004. Bufo juxtasper. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 14 abril 2008.
# Bufo koynayensis

Bufo koynayensis és una espècie d'amfibi que viu a l'Índia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Biju, S.D., Dutta, S. & Inger, R. 2004. Bufo koynayensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 14 abril 2008.
# Braulio Luna

Braulio Luna (8 de setembre de 1974) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1998.

## Referències

* ↑ Braulio Luna a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Football Database.com provides Braulio Luna's profile and stats
# Braun (empresa)

Braun GmbH és una empresa alemanya de productes elèctrics de consum, coneguda pel seu disseny funcional i estètic. El 1921, l'enginyer Max Braun va establir la seva empresa a Frankfurt am Main, al principi fabricant components per a ràdios i, a partir de 1929, amplificadors i receptors de ràdio. Procter & Gamble és propietària de la marca Braun, mentre que l'empresa italiana De'Longhi té una llicència particular sobre alguns productes.

## Perspectiva històrica

Max Braun va ser un dels primers fabricants europeus que va combinar ràdio i tocadiscs en un mateix aparell. En 1935 va néixer el logotip de Braun, amb la seva característica "A" allargada i arrodonida al centre. Durant la 2ª Guerra Mundial, Braun es va veure obligada a abandonar pràcticament la producció per al sector civil. En 1944 les seves fàbriques de Frankfurt van quedar destruïdes gairebé per complet. En 1945, Max Braun va començar a reconstruir la seva empresa amb 150 empleats; l'any 1950 va aparèixer la primera màquina d'afaitar elèctrica, la "S 50", que combinava un element de tall oscil·lant amb una làmina d'acer ultrafina i, no obstant això, estable. Aquest principi ha seguit fent-se servir, en una forma més refinada i perfeccionada, en les màquines d'afaitar Braun fins al dia d'avui.
Max Braun va morir sobtadament el novembre de 1951. Els seus fills, Artur (26) i Erwin (30), van haver d'assumir la direcció de l'empresa, el departament de disseny de la companyia va començar a produir productes de la llar amb dissenys innovadors com a ràdios, projectors de diapositives, equips d'àudio, i altres, que són icones de la producció industrial del segle xx, actualment articles per a col·leccionistes.
Procter & Gamble és propietària de la marca Braun, mentre que Delonghi té llicència per vendre productes de planxat i cuina, gràcies a l'acord aconseguit per ambdues companyies en 2012.

## Productes

Els productes de Braun s'agrupen en les següents categories:
* Afaitat i cura del cabell (màquines d'afaitar elèctriques, talladores de cabell, talladores de barba).
* Cura oral (ara com a marca Oral-B).
* Cura de la bellesa (cura del cabell).
* Salut (termòmetres d'oïda, monitors de pressió arterial, mesuradors de glucosa).
* Alimentació i begudes (cafeteres, molinets de cafè, torradores, mescladors, liquadores).
* Rellotges i calculadores (rellotges de polsera, de taula, de paret; calculadores).

## Galeria

* S 50 (1950)
* SK 61
* Sixtant
* KM 32

## Referències

* 1 2 «Press Release». investors.delonghi.com, 16-04-2012. Arxivat de l'original el 2019-08-21. [Consulta: 12 març 2013].
* ↑ Key dates - http://www.company-histories.com/Braun-GmbH-Company-History.html
* ↑ “Around the world in 90 years”: The history of the Braun brand from 1921 to today, http://www.braun.com/-/media/medialib/downloads/global/newsroom/90-years-of-braun/braun-90-years-of-braun-brand-history.pdf Arxivat 2018-10-09 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Braun - Lloc web oficial
# Burnsville (Carolina del Nord)

Burnsville és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 1.623 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Burnsville tenia 1.623 habitants, 748 habitatges i 412 famílies. La densitat de població era de 396,6 habitants per km².
Dels 748 habitatges en un 21,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,2% hi vivien parelles casades, en un 11,6% dones solteres, i en un 44,9% no eren unitats familiars. En el 42,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 25,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,7.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,1% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 22,4% entre 25 i 44, un 23,2% de 45 a 60 i un 30,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 70,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.653 $ i la renda mediana per família de 34.712 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.227 $ mentre que les dones 25.234 $. La renda per capita de la població era de 16.894 $. Entorn del 15,3% de les famílies i el 19,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Burnsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Burnsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Brotherhood (pel·lícula)

Brotherhood és una pel·lícula documental dirigida per Francesco Montagner i estrenada al Festival de Cinema de Locarno l'agost del 2021. S'ha doblat al català.

## Sinopsi

En Jabir i el seu germà petit Usgeir cuiden junts el ramat d'ovelles del seu pare en un idíl·lic paisatge de Bòsnia i Hercegovina. En Jabir li agradaria traslladar-se a Àustria per trobar feina, però no n'està segur perquè aviat s'espera que es publiqui la sentència del judici al seu pare. Abans que l'Ibrahim fos detingut, va encarregar als seus tres fills de cuidar els béns familiars mentre ell fos fora. És un predicador salafista que va lluitar contra els serbis a la guerra de Bòsnia dels anys noranta. El 2016, l'Ibrahim va ser acusat de fer proselitisme d'Estat Islàmic a combatents i civils a Síria.
Després que l'Ibrahim sigui condemnat a 23 mesos de presó, en Jabir també és responsable dels seus dos germans menors. L'Usama té cura del bestiar, i l'Usgeir haurà de centrar-se en la seva educació.

## Producció

El documental va ser dirigit per Francesco Montagner, que també va coescriure el guió amb Alessandro Padovani. Després del seu curtmetratge Importance of everybody, aquest és el debut com a director de Montagner amb un llargmetratge. Montagner, que ve del nord d'Itàlia, va conèixer la família bosniana Delic en relació amb les acusacions sobre terrorisme i radicalisme. Ell i el seu equip de rodatge van passar quatre anys amb els nois.
El 9 d'agost de 2021 va tenir lloc una primera presentació al Festival Internacional de Cinema de Locarno. Es va projectar al Festival Internacional de Cinema de Rotterdam a finals de gener i principis de febrer de 2022. Entre març i abril de 2022 es va presentar al Festival Internacional de Cinema Documental de Copenhaguen. A finals d'abril i principis de maig de 2022 es va projectar en el marc del festival de cinema Crossing Europe i a finals de maig, al Festival de Cinema Infantil i Juvenil de Zlín.

## Referències

* ↑ «Brotherhood». FilminCAT. [Consulta: 25 juliol 2022].
* ↑ Giorgia Del Don: Review: Brotherhood. In: cineuropa.org, 11. August 2021.
* ↑ «Brotherhood». Goita què fan ara. [Consulta: 25 juliol 2022].
* 1 2 Arun Kumar: BROTHERHOOD (2021) LOCARNO’ REVIEW – AN IMPRESSIVE COMING OF AGE DOCUMENTARY. In: highonfilms.com, 11. August 2021.
* ↑ Scott Roxborough: Locarno Film Festival Unveils Lineup. In: The Hollywood Reporter, 1. Juli 2021.
* ↑ Brotherood Arxivat 2022-07-25 a Wayback Machine. In: locarnofestival.ch. Abgerufen am 12. August 2021.
* ↑ IFFR 2022: first films announced. Arxivat 2021-11-03 a Wayback Machine. In: iffr.com, 3. November 2021.
* ↑ Brotherhood. Arxivat 2022-07-01 a Wayback Machine. In: cphdox.dk. Abgerufen am 2. März 2022.
* ↑ Crossing Europe. Pressemappe 2022. In: crossingeurope.at. Abgerufen am 13. April 2022. (PDF; 4 MB)
* ↑ https://program.zlinfest.cz/online/en/detail/?id=18210 Arxivat 2022-05-22 a Wayback Machine.
# Brother Where You Bound

Brother Where You Bound és el vuitè àlbum d'estudi de la banda de rock anglesa Supertramp, publicat el 1985. Va ser el seu primer àlbum després de la marxa del grup del membre fundador Roger Hodgson. Rick Davies va assolir llavors el lideratge compossant i cantant totes les cançons. L'àlbum es va gravar entre els Ocean Way Recording Studios de Hollywood i l'estudi personal de Rick Davies que tenia a la seva casa d'Encino (Califòrnia).
L'àlbum va aconseguir arribar al número 20 al UK Albums Charts del Regne Unit i al número 21 del Billboard 200 dels Estats Units. El senzill "Cannonball" va arribar al lloc 28 del Billboard Hot 100.
Una versió del CD remasteritzada va ser publicat el 30 de juliol de 2002 per A&M Records.

## Rebuda i crítiques musicals

El disc va ser ben rebut per la crítica. El portal AllMusic va destacar el so cristal·lí de l'àlbum, en particular del piano de Rick Davies, i amb una percussió i una secció de vents superbs. També els solos de faluta de Scott Page i els de guitarra de David Guilmour en el tema "Brother were you bound" van merèixer una menció especial.
El portal web de rock progressiu Progsphere també es va desfer en el·logis cap al disc, destacant-ne l'estil i la classe que destil·la tot l'àlbum, amb unes cançons que estan molt per sobre de la mitjana.

## Llista de temes

Totes les cançons escrites per Rick Davies.

## Referències

* ↑ «Official Albums Chart Top 100» (en anglès). Official Charts. [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ «Billboard 200» (en anglès). Billboard. [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ «Billoboard Hot 100» (en anglès). Billboard. [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ Adams, Bret. «Supertramp. Brother Where You Bound» (en anglès). Allmusic. [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ Berry, Raffaela. «Supertramp – Brother Where You Bound» (en anglès). prog-sphere, 06-06-2012. Arxivat de l'original el 2017-10-19. [Consulta: 1r juny 2020].
# Büyük Beşike

Büyük Beşike (grafia oficial en turc, també coneguda com a Beshike o Besike) és una badia de la costa occidental de l'Àsia Menor enfront de l'illa de Tènedos a 23 al sud de Kum Kale. Al seu interior estava situada la Troia clàssica entre els caps Kum Burnu i Beixik Burnu.
Les flotes britànica i francesa van ser a Beşike el juny de 1853 poc abans de l'esclat de la guerra de Crimea. Els britànics hi van enviar la seva flota el 1876 i el 1878.

## Enllaços externs

* Ubicació a haritatr.com
# Cal Batistó (el Masroig)

Cal Batistó és una obra del Masroig (Priorat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular, amb planta baixa, pis i golfes, bastit de maçoneria i tàpia arrebossada i pintada, i cobert per teulada a dos vessants. A la façana s'obren una porta i una finestra a la planta baixa; dos balcons al pis i dues finestres a les golfes. Del conjunt de la construcció cal destacar la porta, de pedra,amb la data de 1855 a la clau i un relleu que representa un martell i una paleta, així com els balcons, emmarcats i amb un petit frontó superior, així com la barana de ferro forjat.

## Història

L'edifici fou bastit el 1855, en una època en què la comarca gaudia d'una certa prosperitat, en un indret llavors marginal, per una família benestant de la població, com a segona casa. Avui deshabitada, cal Batistó és un dels millors edificis d'aquest sector del carrer Major.

## Referències

* 1 2 «Cal Batistó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2018].

## Enllaços externs

* «Cal Batistó». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Cal Pau Pi

Cal Pau Pi era una masia del Prat de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia que corresponia a l'esquema 1.I de Danés i Torras. La façana estava orientada a mar, paral·lela a l'eix de la teulada de dues vessants, de planta i pis, s'adaptava a la tipologia majoritària dins les masies de la Marina del Prat. La seva factura combinava el maó i la pedra, justificant una cronologia de finals de segle xviii i principis del XIX.

## Història

A la Consueta Parroquial de la primera meitat del segle xix apareix el nom "Pere de Pau Pi" que pot referir-se a l'actual masia. Una branca de la família Pi està documentada al Prat des de mitjans de segle xvi, i una altra branca apareix al segle xvii.
Va ser enderrocada l'estiu de 2014 davant el planejament urbanístic ARE Eixample Sud.

## Referències

* 1 2 «Cal Pau Pi». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2018].
# Cal Pau de Fora

Cal Pau de Fora és una obra de Calafell (Baix Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de planta trapezoïdal i dues crugies que disposa de planta baixa i dues plantes altes. Té la coberta de dos aiguavessos amb el carener paral·lel a la façana principal, la qual és situada al costat oest. A la planta baixa hi ha la porta d'accés i una finestra a cada costat. Probablement, la porta i la finestra rectangular horitzontal de la dreta són el resultat d'una modificació realitzada durant la segona meitat del segle xx. Al primer pis hi ha un balcó i al segon dues finestres. A la part superior hi ha una canal feta amb elements seriats de ceràmica (tortugada). Fixats a la façana, que és arrebossada i pintada de color blanc, hi ha diversos cables elèctrics. Els murs són afectats per humitats capil·lars. El mur posterior de la planta baixa és constituït per la roca natural del turó del castell.

## Referències

* ↑ «Cal Pau de Fora». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].
# Bunomys coelestis

Bunomys coelestis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmica del sud-oest de Sulawesi (Indonèsia), on viu a altituds d'entre 1.800 i 2.500 msnm. El seu hàbitat natural són els boscos primaris montans. Està amenaçada per la tala d'arbres i la transformació del seu medi per a usos agrícoles. El seu nom específic, coelestis, significa 'celestial' en llatí.

## Referències

* ↑ Ruedas, L.; Lunde, D.; Musser, G. Bunomys coelestis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 20 març 2018.
* ↑ Entrada «Bunomys» d'Animalia (en anglès).
# Campionat britànic de trial 1961

La temporada de 1961 del Campionat britànic de trial fou la 12a edició d'aquest campionat, organitzat per l'ACU. El calendari oficial constava de 15 proves puntuables.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Sammy Miller | Ariel | 92 |
| 2 | Gordon Jackson | AJS | 56 |
| 3 | Scott Ellis | Triumph | 53 |
| 4 | John Giles | Triumph | 50 |
| 5 | Roy Peplow | Triumph | 45 |
| 6 | Jeff Smith | BSA | 45 |
| 7 | Gordon Blakeway | Triumph | 29 |
| 8 | Arthur Lampkin | BSA | 27 |
| 9 | Brian Martin | BSA? | 26 |
| 10 | Ray Sayer | Triumph | 24 |

## Referències

* Hulme, John. «Gordon British Champion Farley» (en anglès). pressreader.com. Classic Trial, 01-12-2020. [Consulta: 1r febrer 2022].
* «Great Britain - 1961» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 19 març 2023].
# Can Morei

Can Morei és una possessió de Santa Maria del Camí, situada a la Vall de Coanegra, entre Son Pou i Can Millo. Primer va ser un molí fariner mogut per l'aigua de la síquia de Coanegra (el primer dels nous molins de la vall). Després originà la possessió de Son Far (nom documentat a partir del s. XVI) que pertanyia als Far de Coanegra, Durant el s. XIX i primers anys del XX s'hi fabricà roba amb telers moguts per la força de l'aigua. A principis del s. XX una torrentada esbucà la part de les cases més properes al torrent de Coanegra, els ocupants de l'habitatge sols es pogueren salvar pujant a la teulada fins que minvà el nivell de l'aigua. En l'actualitat Can Morei està format per les cases i una petita propietat amb hort i una petita zona de muntanya vora el camí de Coanegra. El nom dels antics propietaris ha sobreviscut en el topònims es Pas d'en Far, tirany que uneix can Millo i Son Pou.

## Notes

* ↑ Morro, Mateu. Muntanyes de Coanegra. Palma: Documenta Balear, 2010. ISBN 978-84-15081-23-4.
* ↑ «Morei,Can». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 11. Palma: Promomallorca, p. 175. ISBN 84-8661702-2.
# Campocolinus

Campocolinus és un gènere d'ocells de la família dels fasiànids (Fasianidae) que habita la regió afrotròpica.

## Taxonomia

Es tracta d'un gènere recentment descrit que inclou tres espècies adés incloses al gènere Peliperdix però que diversos estudis filogenètics han demostrat que no pertanyen al mateix clade:
* Campocolinus schlegelii - Francolí de Schlegel.
* Campocolinus coqui - francolí coqui.
* Campocolinus albogularis - francolí gorjablanc.

## Referències

* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Pheasants, partridges, francolins» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.1.
* ↑ Mandiwana-Neudani, Tshifhiwa; Little, Rob M; Crowe, Timothy M; Bowie, Rauri C K «Taxonomy, phylogeny and biogeography of ‘true’ francolins: Galliformes, Phasianidae, Phasianinae, Gallini; Francolinus , Ortygornis , Afrocolinus gen. nov . , Peliperdix and Scleroptila spp.» (PDF) (en anglès). Ostrich - Journal of African Ornithology [Sud-Àfrica], 90(3), 09 2019, pàg. 191-221. DOI: 10.2989/00306525.2019.1632954. ISSN: 1727-947X.
# Campodeins

Els campodeins (Campodeinae) són una subfamília de diplurs de la família Campodeidae. Hi ha aproximadament 12 gèneres.

## Gèneres

* Campodea Westwood, 1842$^{icg}$
* Clivocampa Allen, 1994$^{icg}$
* Condeicampa Ferguson, 1996$^{icg}$
* Eumesocampa Silvestri, 1933$^{icg}$
* Haplocampa Silvestri, 1912$^{icgb}$
* Litocampa Silvestri, 1933$^{icg}$
* Meiocampa Silvestri, 1933$^{icg}$
* Metriocampa Silvestri, 1911$^{icg}$
* Orientocampa Allen, 2002$^{icg}$
* Parallocampa Silvestri, 1933$^{icg}$
* Podocampa Silvestri, 1932$^{icg}$
* Tricampa Silvestri, 1933$^{icg}$
Fonts de les dades: i = ITIS, c = Catalogue of Life, g = GBIF, b = Bugguide.net

## Referències

* 1 2 «Campodeinae Report» (en anglès). Integrated Taxonomic Information System (ITIS).
* 1 2 «Browse Campodeinae» (en anglès). Catalogue of Life.
* 1 2 «Campodeinae» (en anglès). GBIF.
# Campionats del món de ciclisme urbà de 2017

Els Campionats del món de ciclisme urbà de 2017 van ser la 1a edició dels Campionats del món de ciclisme urbà. Les proves tingueren lloc del 8 al 12 de novembre de 2017 a Chengdu, a la província de Sichuan al centre de la Xina.

## Organització

Els Campionats del món van ser organitzats sota els auspicis de la Unió Ciclista Internacional.

## Resultats
### Camp a través per eliminació

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Homes | Titouan Perrin-Ganier | Simon Gegenheimer | Lorenzo Serres |
| Dones | Kathrin Stirnemann | Ella Holmegård | Perrine Clauzel |

### Trials

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Homes -20 polzades | Abel Mustieles | Dominik Oswald | Ion Areitio |
| Homes -26 polzades | Jack Carthy | Nicolas Vallée | Kenny Belaey |
| Dones | Nina Reichenbach | Nadine Kåmark | Irene Caminos |
| Homes júnior - 20 polzades | Nathan Charra | Tomu Shiozaki | Noah Cardona |
| Homes júnior - 26 polzades | Alejandro Montalvo | Louis Grillon | Domènec Lladó |
| Equips | França Vincent Hermance Alex Rudeau Louis Grillon Noah Cardona Manon Basseville | Alemanya Raphael Zehentner Dominik Oswald Jonathan Sandritter Noah Sandritter Nina Reichenbach | Suïssa Lucien Leiser Tom Blaser Romain Bellanger Christian Siegrist Debi Studer |

### BMX freestyle

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Homes | Logan Martin | Alex Coleborn | Colton Walker |
| Dones | Hannah Roberts | Lara Marie Lessmann | Angie Marino |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | França | 3 | 2 | 3 | 8 |
| 2 | Espanya | 2 | 0 | 3 | 5 |
| 3 | Alemanya | 1 | 4 | 0 | 5 |
| 4 | Regne Unit | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 5 | Estats Units | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 6 | Suïssa | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 7 | Austràlia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 | Suècia | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 9 | Japó | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 10 | Bèlgica | 0 | 0 | 1 | 1 |
| | TOTAL | 10 | 10 | 10 | 30 |

## Referències

* Web oficial Arxivat 2017-11-11 a Wayback Machine.
* Resultats a la web de l'UCI