OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Licy-Clignon

Licy-Clignon és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 89 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Licy-Clignon era de 89 persones. Hi havia 24 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 39 habitatges, 32 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 39 habitatges eren cases. Dels 32 habitatges principals, 26 estaven ocupats pels seus propietaris i 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 3 tenien tres cambres, 9 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 26 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 18 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Licy-Clignon el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 8 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 61 persones, 47 eren actives i 14 eren inactives. De les 47 persones actives 42 estaven ocupades (21 homes i 21 dones) i 5 estaven aturades (3 homes i 2 dones). De les 14 persones inactives 5 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Licy-Clignon a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Licy-Clignon a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Legació apostòlica de Ravenna

La legació apostòlica de Ravena va ser una subdivisió administrativa dels Estats Pontificis, establerta al territori de la Romanya amb el motu proprio del papa Pius VII el 6 de juliol de 1816. En la seva conformació final vorejava al nord amb la legació de Ferrara, a l'est amb el mar Adriàtic, al sud amb la legació de Forlì i el Gran Ducat de Toscana, a l'oest amb la legació de Bolonya.
El territori tenia tres ports marítims: Primaro, Porto Corsini (Ravenna) i Cervia.
Era una delegació de primera classe encapçalada per un cardenal i, per tant, tenia el títol de legació. Després de la reforma administrativa de Pius IX el 22 de novembre de 1850, es va fusionar amb la Legació de la Romanya (I Legació).

## Bibliografia

* Moto proprio della Santità di Nostro Signore papa Pio VII sulla organizzazione dell'amministrazione pubblica. 1816.
* Raccolta delle leggi e disposizioni di pubblica amministrazione nello Stato Pontificio. Roma 1833.

## Vegeu també

* Congrés de Viena (1815)

## Enllaços externs

* «Carta geografica del sec. XIX» (en italià). Arxivat de l'original el 7 novembre 2007. [Consulta: 10 febrer 2010].
# Liebermannita

La liebermannita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom en honor al físic Robert Liebermann (6 de febrer de 1942-) per les seves nombroses contribucions a l'estudi de les fases dels minerals a temperatures i pressions elevades.

## Característiques

La liebermannita és un tectosilicat de fórmula química KAlSi₃O₈. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional el 2013, sent publicada l'any 2015 i ampliat l'estudi un parell d'anys més tard. Cristal·litza en el sistema tetragonal. És l'anàleg de potassi de la lingunita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu Nacional d'Història Natural, l'Smithsonian, situat a Washington DC (Estats Units), amb el número de registre: 7619.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al meteorit marcià Zagami, caigut a la localitat de Faskari (Katsina, Nigèria) en el mes d'octubre de l'any 1962. També ha estat descrita a un altre meteorit marcià: el Northwest Africa 480 (NWA 480).

## Referències

* ↑ «Liebermannite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 setembre 2022].
* ↑ Ma, Chi; Tschauner, Oliver; Beckett, John R.; Rossman, George R.; Prescher, Clemens; Prakapenka, Vitali B.; Bechtel, Hans A.; MacDowell, Alastair «Liebermannite, KA lSi 3 O 8, a new shock‐metamorphic, high‐pressure mineral from the Zagami Martian meteorite». Meteoritics & Planetary Science, 53, 1, 01-01-2018, pàg. 50–61. DOI: DOI:10.1111/maps.13000 [Consulta: 26 setembre 2022].
* ↑ «Zagami Martian meteorite, Faskari, Katsina, Nigeria» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 setembre 2022].
# Llama Olímpica (escultura)

L'escultura urbana coneguda pel nom Llama Olímpica, ubicada front el Palau d'Esports, al barri de Ventanielles, a la ciutat d'Oviedo, Principat d'Astúries, Espanya, és una de les més d'un centenar que adornen els carrers de l'esmentada ciutat espanyola.
El paisatge urbà d'aquesta ciutat, es veu adornat per obres escultòriques, generalment monuments commemoratius dedicats a personatges d'especial rellevància en un primer moment, i més purament artístiques des de finals del segle xx.
L'escultura, feta de bronze, és obra de César Montaña, i està datada entre 1975 i 1977, ja que no consta la data de la seva realització o instal·lació, diferint segons els autors. L'Ajuntament considera que la inauguració es dugué a terme el 22 de setembre de 1975.
Es tracta de la primera obra que pot qualificar-se d'abstracta que s'instal·là a la ciutat d'Oviedo. La idea emprada per l'autor per crear "Llama olímpica" és una idea anterior que va utilitzar i va plasmar en una escultura titulada "garabato de fuego", que presentava un petit format i de la qual es van realitzar set exemplars, els quals segons les dades acabar tots en mans privades. Podria descriure’s como una peça ondulant de bronze que des d'un pedestal de formigó passa a dividir-se en successives mans que semblen flames de foc mogudes pel vent.

## Referències

* 1 2 http://www.vivirasturias.com/quehacer/Oviedo/Qu%C3%A9+hacer%7CPatrimonio+civil%7CEsculturas/es Arxivat 2014-08-11 a Wayback Machine.
* 1 2 3 http://www.esculturaurbana.com/paginas/oviedo.htm Arxivat 2014-07-17 a Wayback Machine.
* ↑ CLAVEROL, MANUEL GUTIÉRREZ; ARIAS, ALBERTO CARLOS POLLEDO. Guía total turística y monumental de Oviedo. 6 itinerarios para disfrutar de una ciudad de cuento (en castellà). Ediciones Nobel, 2016. ISBN 9788484597384.
# Xenomedes

Xenomedes (grec antic: Ξενομήδης) fou un historiador grec nadiu de l'illa de Ceos esmentat per Dionís d'Halicarnàs juntament amb altres logògrafs que situa una mica abans de la guerra del Peloponès.
Alguns fragments de les seves obres són reproduïts per gramàtics posteriors, i són de temàtica mitològica més que històrica.

## Referències

* ↑ Meister, Klaus. «Xenomedes». A: Brill's New Pauly, 2012 [Consulta: 29 març 2012].
* ↑ «Xenomedes». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
# Dömen icke

Dömen icke (en suec Veredicte no) és una pel·lícula muda dramàtica sueca del 1914 dirigida per Victor Sjöström.

## Sinopsi

Helder, un afortunat pare de família, rep una carta del seu cunyat Albert, que ha fugit de la presó on hi complia condemna.

## Repartiment

* Nils Arehn - Helder, fabricant
* Hilda Borgström - Mary, la seva dona
* Greta Almroth - Clara, la seva filla
* John Ekman - Albert Smith, germà de Mary
* Richard Lund - Walter Crain, artista
* Jenny Tschernichen-Larsson - Minyona
* Nils Elffors - Missatgeria de mercaderies
* William Larsson - Picardia

## Producció

La pel·lícula es va estrenar el 31 d'agost 1914 al cinema Regina a Estocolm. La pel·lícula es va rodar a l'estudi de Svenska Biografteatern a Lidingö amb exteriors d'Estocolm amb fotografia de Henrik Jaenzon. Com a model, tenen una idea cinematogràfica de Marius Wulff.

## Referències

* ↑ «Progressive Silent Film List: Judge Not». Silent Era. [Consulta: 23 abril 2009].

## Enllaços externs

* Dömen icke al Svensk Filmdatabas
# Picot fosc

El picot fosc (Dendropicos griseocephalus) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita la selva humida i boscos de rivera des d'Angola, sud-est i est de la República Democràtica del Congo, sud-oest d'Uganda, Ruanda, Burundi i sud i nord-est de Tanzània, Zàmbia i nord-oest de Malawi. Localment a Zimbàbue, extrem sud de Moçambic i Sud-àfrica.
# Pra-Loup

Pra-Loup és una estació d'esquí que es troba als Alps, a la comuna d'Uvernet e Forns, a la Provença – Alps – Costa Blava, a 7 km de Barceloneta de Provença, a la vall de l'Ubaye.

## Geografia

El domini esquiable s'estén entre els 1.500 i els 2.500 msnm, amb 100 quilòmetres de pistes, repartits en 6 pistes verdes, 13 de blaves, 17 de vermelles i 3 de negres. L'estació compta amb 19 remuntadors mecànics: 2 telecabines, 1 telemix, 4 telecadires, 9 telesquís i 3 catifes.
Junt amb La Foux d'Allos formen l'Espace Lumière, amb 180 quilòmetres de pistes.

## Història

L'indret de Pra-Loup és conegut des del s. I a.C, amb la presència de pastors de lígurs, que procedents de la Mediterrània s'hi van assentar i van donar lloc a tribus locals. El llogaret pren forma durant el s.XII, amb l'arribada de monjos Chalaisian procedents de Laverq. Fins al segle xvii va anar creixent, amb la construcció d'un hostals i granges. Fins al 1920 el llogaret estava poc poblat. A finals de la dècada de 1950 el filantrop Pierre Grouès va tenir la idea de crear-hi una estació d'esquí per potenciar la vila. Aquesta es va concretar durant la dècada de 1960 i dels 3.000 llits inicials finalment es passà a oferir una capacitat de 10.000 llits per raons de rendibilitat.

## Ciclisme a Pra-Loup
### El Tour de França

Aquesta estació d'esquí ha acollit l'arribada de diverses etapes del Tour de França. La primera ocasió fou el 1975, amb una etapa procedent de Niça i que fou guanyada per Bernard Thévenet en superar en l'ascensió final al belga Eddy Merckx. El 2015 fou la darrera ocasió en què la cursa hi arribà.
| Any | Etapa | Categoria | Guanyador de l'etapa | Mallot groc |
| 2015 | 17 | 2 | Simon Geschke (GER) | Christopher Froome (GBR) |
| 1980 | 16 | HC | Jos Deschoenmaecker (BEL) | Joop Zoetemelk (NED) |
| 1975 | 15 | 2 | Bernard Thévenet (FRA) | Bernard Thévenet (FRA) |

### Altres curses

Com a preparació del Tour de França de 2015, Pra-Loup acollí l'arribada de la cinquena etapa del Critèrium del Dauphiné 2015, en què s'imposà Romain Bardet.

## Referències

* ↑ «Notre histoire» (en francès). [Consulta: 17 abril 2015].
* ↑ «Pra-Loup dans le Tour de France». ledicodutour.com [Consulta: 30 juliol 2015].
* ↑ EFE «Bardet se luce en Pra Loup y ceden Nibali y Valverde». El Mundo Deportivo. EFE, 11-06-2015 [Consulta: 16 juny 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Rícion

Rícion (en grec antic Ῥύτιον) era una ciutat de l'illa de Creta que Homer menciona al "Catàleg de les naus" a la Ilíada, juntament amb Festos, a les que anomena ciutats ben poblades.
Segons Estrabó, la ciutat va passar a dependre de Gortina i va començar la seva decadència. Estava situada en un turó a uns 30 km al sud de la ciutat de Càndia.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 1495. ISBN 9788441224223.
* ↑ Homer. Ilíada, II,648
* ↑ Smith, William (ed.). «Rhytium». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 2 febrer 2021].
# DiDi Richards

Deauzya "DiDi" Richards (Cypress Ranch, Texas, 8 de febrer de 1999) és una jugadora de bàsquet estatunidenca de la New York Liberty of the Women's National Basketball Association (WNBA). Va jugar a la universitat per als Baylor Lady Bears. Després de la temporada 2019-20, Richards va ser nomenada Jugadora Defensiva de l'Any de la WBCA, i rebé altres guardons pel seu joc defensiu. Va fer una mitjana de 8,2 punts i 4,9 rebots per partit, i va tindre 52 robatoris i 25 tirs blocats.

## Carrera

En etapa universitària, va tindre una temporada destacada com a estudiant de segon, sent titular en els 38 partits i ajudant als Lady Bears a aconseguir un campionat nacional. Coneguda per la seua sòlida defensa a la pilota, tornà a rebre diversos guardons. El 2021, va ser elegida en la posició 18 del draft pels New York Liberty.

## Referències

* ↑ «Baylor's DiDi Richards named top defensive player by WBCA». ESPN, 31-03-2020 [Consulta: 1r maig 2020].
* ↑ «DiDi Richards: de quedarse paralizada a jugar en la WNBA» (en castellà), 11-08-2021. [Consulta: 9 gener 2022].
# Pere Comas i Calvet

* Aquest article tracta sobre Pere Comas i Calvet. Vegeu-ne altres significats a «Pere Comas».
Pere Comas i Calvet (Berga, 1892 - Panamà, 1969) fou un polític català. Es llicencià en dret i treballà com a passant al despatx d'advocat de Joaquim Lluhí i Rissech, on s'especialitzà en lleis municipals. També fou vicesecretari de l'Ateneu Barcelonès. El 1928 fou un dels fundadors del periòdic L'Opinió i en proclamar-se la Segona República Espanyola fou tinent d'alcalde de l'ajuntament de Barcelona i diputat al Parlament de Catalunya per Esquerra Republicana de Catalunya fins al 30 d'abril de 1934 quan renuncià per incompatibilitat amb el càrrec de magistrat del Tribunal de Cassació de Catalunya. Fou nomenat conseller de justícia i dret del govern de la Generalitat el 1931-1933 i el 1936.
En acabar la guerra civil espanyola s'exilià a Colòmbia i després a Panamà, on fou assessor tècnic del ministeri de finances durant 25 anys, i dirigí el diari Catalunya (1946).

## Enllaços externs

* Biografia a Memoriaesquerra.cat

## Referències

* ↑ Presidents i juntes de 1922 a 1939 de l'Ateneu Barcelonès Arxivat 2008-10-13 a Wayback Machine. www.ateneubcn.org
* ↑ Parlament de Catalunya - Resum de deliberacions des de la constitució fins al dia 5 d'octubre de 1934, 1936, p. 15.
# País del Amirgians

La satrapia dels Amirgians del país dels Amirgians (persa Sakā haumavargā, llatí amyrgiani), fou una entitat de la Pèrsia aquemènida formada pel territori ocupat pels nòmades escites, entre els quals els amirgians.
Era un territori de límits imprecisos del que la part sud-oest tocava al Iaxartes que els separava dels massàgetes i de Sogdiana.
La satrapia depenia de la gran satrapia de Bactriana.
# Philautus jacobsoni

Philautus jacobsoni és una espècie de granota que es troba a Indonèsia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Iskandar, D. & Mumpuni 2004. Philautus jacobsoni. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 de gener de 2008.
# Datarock

Datarock és un grup de música de Bergen (Noruega) de new rave. Han publicat tres Extended Plays i el seu àlbum debut Datarock Datarock va ser publicat el 2005 en 10 països a través del seu propi segell YAP (Youn Aspiring Professionals) rebent ressenyes favorables, especialment en el Regne Unit.

## Discografia

* Demo/Greatest Hits (2002) (EP)
* Datarock Datarock (2005)(LP)
* See What I Care (2007) (EP)
* Red (2009) (EP)

## Referències

* ↑ Kutchinsky, Serena. «Datarock Review» (en anglès). BBC Music. [Consulta: 17 maig 2011].

## Enllaços externs

* Datarock - Lloc web oficial
* Marinko Jareb. «Datarock Ride the Bulldozer» (en anglès), 01-06-2007. Arxivat de l'original el 29 de juny 2007. [Consulta: 20 novembre 2010].
# Pere Mulà i Gaus

Pere Mulà i Gaus (Palafrugell, 24 de novembre de 1908 - Palafrugell, 20 de gener de 1989) fou un fuster i sindicalista català. Fill de Pau Mulà i Maria Gaus, va ser secretari general de la secció local de la CNT de Palafrugell. Regidor de l'Ajuntament de Palafrugell com a representant de la de la Federació Local de Sindicats d'Indústries entre els anys 1937 i 1938. Quan la seva quinta va ser cridada a files, el 1938, es va incorporar al front de Lleida. Va ser fet presoner al front de l'Ebre el 3 de novembre de 1938. El novembre de 1939 va ser jutjat i condemnat a mort. L'any 1940 se li va commutar la pena de mort per la pena immediatament inferior, 30 anys de presó, gràcies a diferents avals que va aconseguir la família. El 1941, amb el Decreto de revisión de penas, se li va rebaixar la pena a 12 anys. Va ser alliberat el 1945 però la seva llibertat definitiva no va arribar fins al 1951.
La seva documentació s'ha conservat per la seva família fins al seu ingrés a l'Arxiu Municipal de Palafrugell. En el fons, destaca la documentació personal com a represaliat del franquisme (cartes, certificats, avals).

## Referències

* ↑ Clara, Josep. La primera oposició al franquisme. Els grups clandestins a la demarcació de Girona (1939-1950). Girona: Cercle d'Estudis Històrics i Socials de Girona, 2002.
* 1 2 «Fons Pere Mulà i Gaus». Arxiu Municipal de Palafrugell, Ajuntament de Palafrugell.
* ↑ Poch, Lluís «Represaliats del franquisme a la Vila. 121 palafrugellencs van patir un judici militar durant la Dictadura». Revista de Palafrugell, 289, 01-11-2017, pàg. 4-9.

## Enllaços externs

* Fons Pere Mulà i Gaus, Arxiu Municipal de Palafrugell
# Diaphus faustinoi

Diaphus faustinoi és una espècie de peix de la família dels mictòfids i de l'ordre dels mictofiformes.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 540 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S., 1890. Additions to the fauna of San Diego. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 3. 1-24.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20):977 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hulley, P.A., 1984. Myctophidae. p. 429-483. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.). Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París, França. Vol. 1.
* Hulley, P.A., 1990. Myctophidae. p. 398-467. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI; París; i UNESCO, París. Vol. 1.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Paxton, J.R., 1979. Nominal genera and species of lanternfishes (Family Myctophidae). Contrib. Sci. Natur. Hist. Mus. Los Angeles County, 322:1-28.
* Paxton, J.R. i P.A. Hulley, 1999. Myctophidae. Lanternfishes. p. 1957-1964. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pic Marcos Feliu

El Pic Marcos Feliu és una muntanya de 3.057 m d'altitud, amb una prominència de 22 m, que es troba al massís de Bachimala, entre Aragó i França.

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ Armengaud, André; Jolis, Agustí. Posets-Maladeta. 3a. ed.. Barcelona: Centre Excursionista de Catalunya, 1968 (Guies). DL B-29033-1968.
# Pic Mau

El Maou o pic Maou és una muntanya de 3.074 m d'altitud, amb una prominència de 25 m, que es troba al massís de Nhèuvièlha, al departament dels Alts Pirineus (França).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
# Paul Brill

Paul Brill (Anvers o Breda, 1554 - Roma, 1626) va ser un pintor flamenc. Va residir la major part de la seva vida a Roma, on es va establir el 1575. Pintor paisatgista, va acusar la influència d'Adam Elsheimer i Annibale Carracci, aglutinant l'estil fantasiós del manierisme flamenc del segle xvi amb el paisatge clàssic italià del xvii.
Va realitzar vistes de Roma per al comerç turístic, i va destacar especialment en el gènere de les marines, exercint una notable influència en Agostino Tassi i el seu deixeble Claudi de Lorena. El seu germà Mattheus Brill (1550 - 1583) també va ser pintor establert a Roma, sent de vegades difícil distingir l'obra d'ambdós.
# Deçani

Deçani o Dečani (en albanès: Deçani, en serbi: Дечани, transcrit: Dečani) és una ciutat de l'est de Kosovo, coneguda pel seu monestir de Visoki Dečani de l'Església Ortodoxa Sèrbia.