OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Waterman (Illinois)

Waterman és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 1.224 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Waterman tenia 1.224 habitants, 456 habitatges, i 338 famílies. La densitat de població era de 472,6 habitants/km².
Dels 456 habitatges en un 40,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,3% hi vivien parelles casades, en un 9% dones solteres, i en un 25,7% no eren unitats familiars. En el 22,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,68 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,5% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 17,2% de 45 a 60 i un 15,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.500 $ i la renda mediana per família de 52.778 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.726 $ mentre que les dones 23.824 $. La renda per capita de la població era de 18.836 $. Aproximadament el 5,6% de les famílies i el 6,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Waterman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Waterman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ertrica

Ertrica és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Ertrica purpurealis, que es troba a Colòmbia.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 5 abril 2019].
* ↑ Pitkin, Brian; Jenkins, Paul. «ERTRICA purpurealis Walker, F., 1865» (en anglès). Butterflies and Moths of the World. Londres: Natural History Museum, 05-11-2004.
# Genioliparis lindbergi

Genioliparis lindbergi és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 31 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 735 i 850 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Antàrtic: les illes Shetland del Sud.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Andriàixev A. P. & Neyelov A. V., 1976. Genioliparis lindbergi, gen. et sp. n. -- a new fish of the family of sea snail fishes (Liparidae) from the bathyal depths of western Antarctica. Pp. 68-77. A: Korovina, V. M. (ed.) (Zoogeography and Systematics of Fishes). Akad. Nauk. USSR, Zool. Inst. Acad. Sci. Leningrad . 5-195.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Andriàixev, A. P. & Neyelov, A. V., 1976. Genioliparis lindbergi, gen. et sp. n. -- a new fish of the family of sea snail fishes (Liparidae) from the bathyal depths of western Antarctica. Pp. 68-77. A: Korovina, V. M. (ed.). (Zoogeography and Systematics of Fishes). Leningrad (Akademija Nauk S.S.S.R., Zoologicheskij Institut).
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Andriàixev, A. P., 1998. A review of recent studies of Southern Ocean Liparidae (Teleostei: Scorpaeniformes). Cybium 22(3):255-266.
* ↑ Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* ↑ Balushkin, A. V. i Voskoboinikova, O. S., 2008. Revision of the genus Genioliparis Andriashev et Neelov (Liparidae, Scorpaeniformes) with description of a new species Genioliparis kafanovi sp. n. from the Ross Sea (Antarctica). J. Ichthyol. 48(3):201-208.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Kendale Lakes

Kendale Lakes és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 56.901 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kendale Lakes tenia 56.901 habitants, 18.080 habitatges, i 14.988 famílies. La densitat de població era de 2.689,1 habitants/km².
Dels 18.080 habitatges en un 42,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,6% hi vivien parelles casades, en un 17,3% dones solteres, i en un 17,1% no eren unitats familiars. En el 13,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,4.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 31% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 11,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.156 $ i la renda mediana per família de 46.001 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.754 $ mentre que les dones 26.134 $. La renda per capita de la població era de 17.592 $. Entorn del 8,7% de les famílies i el 10,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kendale Lakes». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kendale Lakes». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Fuentelespino de Moya

Fuentelespino de Moya és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 149 | 158 | 143 | 166 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Vladimir Lissitsin

Vladimir Lissitsin (Semei, 9 de novembre de 1938 - Moscou, 8 d'agost de 1971) fou un futbolista kazakh de la dècada de 1960.
Disputà un partit amb la selecció de la Unió Soviètica davant l'Uruguai el 20 de maig de 1964.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de PFC CSKA Moscou, FC Dinamo Moscou, FC Spartak Moscou i FK Kairat Almaty.
Fou entrenador assistent de FC Spartak Semipalatinsk el 1971.

## Referències

* ↑ (rus) Profile Arxivat 2020-02-24 a Wayback Machine.
* ↑ Perfil a eu-football.info
* ↑ Vladimir Lissitsin a National-Football-Teams.com (anglès)
# Reserva índia Fort Yuma

La reserva índia Fort Yuma és una part de les terres tradicionals dels quechans, també coneguts com a yumes. Constituïda en 1884, la reserva té una superfície de 178,197 km² (~45.000 acres) al sud-est del comtat Imperial (Califòrnia), i a l'oest del comtat de Yuma (Arizona), vora la ciutat de Yuma (Arizona).
El cens dels Estats Units del 2020 va registrar una població resident de 1.898 persones a la reserva índia Fort Yuma, però només el 70 per cent d'elles van dir que eren natives americanes. El 25% es va identificar com a hispanes o llatines.
La reserva és governada per un Consell de cinc membres, que es renova cada dos anys, i que escull una presidència i una vicepresidència.
El 2009 la tribu Quechan va obrir un casino en les seves terres, el Quechan Casino Resort, i operen el Paradise Casino de Yuma, una empresa de sorra i grava, cinc aparcaments de remolcs i caravanes, una botiga de queviures i un museu. El 2023 va inaugurar un centre d'emprenedoria, que ofereix els seus serveis a la seva comunitat però també a persones de fora que hi tinguin interès.

## Referències

* ↑ Bee, Robert L. «Tribal Leadership in the War on Poverty: A Case Study». Social Science Quarterly, 50, 3, 1969, pàg. 676–686. ISSN: 0038-4941.
* 1 2 3 «Quechan Tribe of the Fort Yuma Indian Reservation, California & Arizona | Native American Advancement, Initiatives, and Research» (en anglès). Universitat d'Arizona. [Consulta: 31 agost 2024].
* ↑ Nunez, Maria. «The Quechan Indian Tribe (Fort Yuma-Quechan)», 19-06-2024. [Consulta: 31 agost 2024].
* ↑ «Fort Yuma Quechan Indian Tribe» (en anglès). Ten Tribes Partnership. [Consulta: 31 agost 2024].
* ↑ «Fort Yuma Indian Reservation, CA--AZ» (en anglès). United States Census Bureau. [Consulta: 31 agost 2024].
* ↑ «Quechan Casino Resort opens way ahead of schedule» (en anglès). Indian Country Today, 28-04-2009. Arxivat de l'original el 22-9-2017. [Consulta: 31 agost 2024].
* ↑ Retana, Abraham; Gongora, Vanessa. «Quechan Indian Tribe opens new center for entrepreneurs» (en anglès). Kyma, 17-11-2023. [Consulta: 31 agost 2024].

## Enllaços externs

* Reserva índia Fort Yuma - Lloc web oficial
# Gnathophis umbrellabius

Gnathophis umbrellabius és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 45 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical que viu entre 12 i 366 m de fondària a la plataforma continental.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-occidental: Austràlia (incloent-hi l'illa Norfolk), Nova Zelanda (incloent-hi les illes Kermadec) i Papua Nova Guinea.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Gomon, M.F., C.J.M. Glover i R.H. Kuiter (eds.), 1994. The fishes of Australia's south coast. State Print, Adelaida. 992 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Francis, M.P., 1993. Checklist of the coastal fishes of Lord Howe, Norfolk, and Kermadec Islands, Southwest Pacific Ocean. Pac. Sci. 47(2):136-170.
* ↑ Kailola, P.J., 1987. The fishes of Papua New Guinea. A revised and annotated checklist. Vol. 1. Myxinidae to Synbranchidae. Research Bulletin Núm. 41. Department of Fisheries and Marine Resources, Port Moresby, Papua Nova Guinea. 194 p.
* ↑ Kailola, P.J., 1991. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. III. Gobiidae to Molidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea. 153 p.
* ↑ Paulin, C., A. Stewart, C. Roberts i P. McMillan, 1989. New Zealand fish: a complete guide. National Museum of New Zealand Miscellaneous Series Núm. 19. xiv+279 p.
* ↑ Roberts, C.D., 1991. Fishes of the Chatham Islands, New Zealand: a trawl survey and summary of the ichthyofauna. N.Z. J. Mar. Freshwat. Res. 25(1):1-19.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Pacte de sang hongarès

El pacte de sang (en hongarès vérszerződés), segons la tradició hongaresa, és el primer tractat que van dur a terme els magiars a les acaballes del segle ix. Tot d'autors medievals narraren que el pacte fou concertat a la regió d'Etelköz, on els hongaresos que duien un estil de vida seminòmada errant des d'Àsia decidiren escollir un líder suprem. Les set tribus hongareses (Nyék, Megyer, Kürt-gyarmat, Tarján, Jenő, Kér i Keszi) conduïdes per llurs set caps, Álmos, Előd, Kond, Tas, Huba, Töhötöm i Ond, ompliren un gerro amb llur sang, barrejant-la simbòlicament com a símbol d'unió fraternal i escollint el primer cabdill com a llur comandant suprem.
Antigament els juraments hongaresos d'abans de la cristianització se solien ratificar públicament amb el pacte de sang. El contingut exacte d'aquest tractat només s'especifica amb detalls a les cròniques medievals posteriors.

## Tradició històrica

Els documents històrics ubiquen aquest pacte a finals del segle ix, durant l'època en què governà el príncep Álmos d'Hongria. L'autor anònim medieval de la Gesta Hungarorum i escribà del rei Béla III d'Hongria descriu l'esdeveniment de la següent forma: "Quan els hongaresos abandonaren la regió de Levèdia i partiren cap a Etelköz, seguint el consell del príncep dels khàzars, escolliren un cap únic d'entre ells: Álmos, a qui varen jurar llur lleialtat, bo i fent complir la tradició pagana de buidar sang en un gerro".

## Contingut del pacte de sang

* 1. Que la família governant sigui sempre descendent del príncep Álmos.
* 2. Que ningú no quedi exclòs de totes les coses bones que algun dels hongaresos pugui obtenir durant les seves fites.
* 3. Que tots els que varen escollir lliurement Álmos siguin respectats, i llur consell i rellevància al país no sigui ignorat per ningú.
* 4. Si algun dels descendents desobeeix el príncep, que pagui amb la seva sang.
* 5. Si algú desitja profanar el dret hereditari d'Álmos i dels seus descendents, que quedi maleït eternament.
Molts historiadors, com István Nemeskürty, afirmen que aquest text redactat per l'escribà anònim de Béla III probablement estava més relacionat amb els esdeveniments propis de la seva època a finals del segle xiii que amb els reals del segle ix. Per quan l'autor vivia, els drets presents a la Butlla d'or de 1222 d'Andreu II d'Hongria estaven plenament vigents.
# Kendall Park

Kendall Park és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2000 tenia 9.006 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kendall Park tenia 9.006 habitants, 3.013 habitatges, i 2.431 famílies. La densitat de població era de 934,7 habitants/km².
Dels 3.013 habitatges en un 45,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,7% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 19,3% no eren unitats familiars. En el 16,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,99 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,37.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,9% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 32,4% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 10,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 74.438 $ i la renda mediana per família de 82.324 $. Els homes tenien una renda mediana de 59.955 $ mentre que les dones 40.146 $. La renda per capita de la població era de 26.986 $. Aproximadament el 2% de les famílies i el 2,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kendall Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kendall Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sanditon (sèrie de televisió)

Sanditon és una sèrie de televisió britànica de drama històric adaptada per Andrew Davies a partir d'un manuscrit inacabat de Jane Austen i protagonitzada per Rose Williams, Crystal Clarke, Theo James i Ben Lloyd-Hughes. Ambientada durant l'època de la Regència, la trama segueix una heroïna jove i ingènua mentre navega pel nou complex balneari de Sanditon. S'ha subtitulat al català.
A causa de la naturalesa inacabada de la novel·la (Austen va completar-ne només onze capítols), el treball original es va utilitzar durant la major part del primer episodi, i després Davies va utilitzar els personatges desenvolupats per completar la història. La novel·la està ambientada en una ciutat costanera durant una època de canvi social. En el moment de la seva mort el 1817, Austen havia completat 24.000 paraules de la novel·la.
La sèrie es va emetre per primera vegada a ITV al Regne Unit el 25 d'agost de 2019 en vuit parts, i als Estats Units el 12 de gener de 2020 a PBS, que va donar suport a la producció com a part de la seva antologia Masterpiece. Una segona i tercera temporades es van encarregar el maig de 2021, com a part d'una col·laboració entre PBS i BritBox, i ITV va adquirir la sèrie per a una emissió lineal posterior.

## Referències

* ↑ «Sanditon». Goita què fan, ara!. [Consulta: 12 agost 2023].
* ↑ Harrison, Ellie. «When is Sanditon on TV? Who's in the cast and what's it about?». Radio Times, 22-09-2019.
* ↑ «MASTERPIECE and BritBox UK plan a return visit to Sanditon». ITV Press Centre. [Consulta: 6 maig 2021].
# Dominique Kabasu Babo

Dominique Kabasu Babo (Congo Belga, 4 de març de 1950 - 30 de gener de 2022) és un exfutbolista de la República Democràtica del Congo de la dècada de 1970.
Fou internacional amb la selecció de futbol de la República Democràtica del Congo amb la qual participà a la Copa del Món de futbol de 1974.
Pel que fa a clubs, destacà a AS Dragons.

## Referències

* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-01-01. [Consulta: 19 octubre 2019].
* ↑ 1974 FIFA World Cup Germany Arxivat 2011-09-23 a Wayback Machine.
* ↑ Dominique Kabasu Babo a National-Football-Teams.com (anglès)
# Vladimir Kerkez

Vladimir "Vlado" Kerkez (Kranj, 1 de març de 1984) és un ciclista eslovè, professional des del 2004 al 2012, sempre militant a l'equip Sava.

## Palmarès

* 2007
** Vencedor d'una etapa al The Paths of King Nikola
** Vencedor d'una etapa al Giro del Friül-Venècia Júlia
* 2009
** 1r a la Banja Luka-Belgrad II
** Vencedor d'una etapa al The Paths of King Nikola
* 2010
** 1r al Gran Premi Šenčur

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Ricaut Bonomel

Ricaut Bonomel (fl....1265-1269...) fou un cavaller del Temple i trobador en occità. Se'n conserva només un sirventès.
Ricaut Bonomel (en un dels dos cançoners que conserven la peça anomenat en ricaut honomel; i en l'altre només un cavaller del temple) és autor d'un sirventès escrit a Palestina on lamenta amargament la pèrdua de Cesarea i Arsuf davant del sultà Bàybars el 1265; sembla escrit abans de la vuitena croada. En la cinquena estrofa critica la política papal i que els diners de les croades es puguin destinar a la causa angevina en lloc de a la croada. El sirventès està fet sobre la mètrica (i per tant en prendria la melodia) d'un poema de Peirol (366,20 M'entencion ai tot' en un vers mesa).

## Obra

* (439,1) Ir’e dolors s'es e mon cor assiza (sirventès)

## Referències

* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.

## Bibliografia

* Antoine De Bastard, La colère et la douleur d'un templier en Terre Sainte: “I’re [sic] dolors s'es dins mon cor asseza”, In: Revue des langues romanes, 81 (1974), pàg. 334-373

### Repertoris

* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Ricaut Bonomel és el número PC 439]

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz

## Enllaços externs

* http://www.rialto.unina.it/Templ/439.1(Paterson).htm (text i traducció a l'italià i a l'anglès)
* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-439/439%20-%20Templier.htm
# Oscil·lació de neutrins

L'oscil·lació de neutrins és un fenomen de mecànica quàntica, predit per Bruno Pontecorvo, on un neutrí creat amb un sabor leptónic específic (electró, muó o tau) pot posteriorment ser mesurat amb un sabor diferent. La probabilitat de mesurar un sabor particular per a un neutrí varia periòdicament a mesura que es propaga.
L'oscil·lació de neutrins d'interès teòric i experimental perquè l'observació del fenomen implica que el neutrí té massa no nul·la, característica que no és part del model estàndard de física de partícules.
# Sandie Toletti

Sandie Toletti (Banhòus de Céser, 13 de juliol de 1995) és una futbolista francesa que va jugar com a migcampista al Montpeller HSC fins al 2019 quan va fitxar pel Llevant UE. Actualment juga al Reial Madrid.
Va ser nomenada millor jugadora de l'Eurocopa sub-17 de 2012 i l'Eurocopa sub-19 de 2013. El 2013 també va debutar amb la selecció absoluta.

## Palmarès
### Campionats internacionals

| Títol | Equip | Seu | Any |
| Campionat Europeu Femení Sub-19 de la UEFA | Selecció de França | Gal·les | 2013 |
| Copa SheBelieves | Selecció de França | Estats Units | 2017 |

## Referències

* ↑ «La internacional francesa Toletti, primer gran fichaje del Levante» (en castellà). As, 29-05-2020. [Consulta: 30 maig 2021].
* ↑ «Sandie Toletti Liga F» (en castellà). [Consulta: 18 abril 2024].
* ↑ Golden Players. 2013: Sandie Toletti. UEFA, 24 de setembre de 2013
* ↑ Estadísticas a Footofeminin

## Enllaços externs

* Fitxa de la jugadora a mhscfoot.com (en francès)
# Domènec Melé Carné

Domènec Melé Carné (8 de desembre de 1944) és un acadèmic i investigador d'ètica empresarial.
Llicenciat en Ciències per la Universitat de Barcelona, és doctor en Enginyeria Industrial per la UPC i en Teologia per la Universitat de Navarra. Va iniciar la seva activitat docent a la Universitat Politècnica de Valencia, on va ser catedràtic de Tecnologia Química, i després va ser professor de Materials a l'Escola d'Enginyers Industrials de Sant Sebastià. El 1983 va ser ordenat sacerdot catòlic a la prelatura de l'Opus Dei.
El 1986 va iniciar una etapa de 30 anys com a professor a l'IESE, on és titular de la Càtedra d'Ètica Empresarial. Ha publicat 70 articles científics i 20 casos d'estudi. Ha investigat i escrit sobre ètica econòmica i empresarial, responsabilitat social corporativa, pensament social cristià, espiritualitat i filosofia en la gestió, i gestió humanística. Ha organitzat 18 edicions de simposis d'etica i empresa a l'IESE des del 1991 i és director de la revista catalana de teologia Temes d'Avui.

## Obres seleccionades

* Domènec Melé; Domènec Melé Ética en la Direccion de Empresas. Iese, Ediciones, S.A., novembre 1997. ISBN 978-84-413-0770-4.
* Domenéc Melé; Domènec Melé Carné; César González Cantón Fundamentos antropológicos de la dirección de empresas. Eunsa, 2015. ISBN 978-84-313-3075-0.
* Domènec Melé. Business Ethics in Action: Managing Human Excellence in Organizations. Macmillan Education UK, 2019. ISBN 978-1-137-60917-5.

## Referències

* ↑ «“La ética es rentable”» (en castellà), 16-08-2006. [Consulta: 20 juny 2021].
* 1 2 Moral, Emilio. «Entrevista a: Domènec Melé Carné». Responsablia, 26-02-2016. [Consulta: 20 juny 2021].
* ↑ «Ordenación de 32 diáconos» (en castellà). La Vanguardia, 01-08-1983. [Consulta: 20 juny 2021].
* ↑ «Domènec Melé: “Si una empresa penalitza molt els fracassos, incentiva a fer trampes”». [Consulta: 20 juny 2021].
* ↑ «Domènec Melé Carné» (en castellà). [Consulta: 20 juny 2021].
* ↑ «"Cuando una persona cristiana trabaja, lleva el mensaje de Cristo a los demás"» (en castellà), 09-05-2021. [Consulta: 20 juny 2021].
* ↑ «Domènec Melé | IESE Business School» (en anglès americà). [Consulta: 20 juny 2021].