OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Spectacle Vins

Spectacle Vins és un celler fundat l'any 1998 per René Barbier, Fernando Zamora, i Christopher Cannan, amb seu a Gratallops i pertanyent a la Denominació d'Origen Montsant.
Dins del seu accionariat hi ha Josep Maria Mainat i Toni Cruz, ex components de La Trinca i productors televisius d'èxit.
La seva marca és Espectacle, a la qual Robert Parker va atorgar 96 punts.

## Referències

* ↑ Peñín, José. Guia Peñín de Los Vinos de España 2009. Madrid: Peñín Ediciones, 2009. ISBN 978-84-95203-52-6.
* ↑ http://www.elperiodico.cat/default.asp?idpublicacio_PK=46&idioma=CAT&idnoticia_PK=632216&idseccio_PK=1028
* ↑ 122 vins catalans amb més de 90 punts, segons el prescriptor nord-americà Robert Parker i la seva darrera llista
# Spectre

«Spectre» té aquests significats:
* Spectre (pel·lícula de 2015), pel·lícula de suspens i d'acció de 2015 de la sèrie de James Bond
* Spectre (vulnerabilitat), vulnerabilitat de maquinari que afectava a processadors amb execució especulativa que permetia a un procés maliciós accedir al contingut de memòria d'un altre procés
* Spectre (cançó), cançó del grup britànic Radiohead llançada com a senzill per descàrrega digital
* SPECTRE, organització criminal fictícia secreta i internacional
* The Spectre Bridegroom, curtmetratge mut de l'Éclair, basat en el relat homònim de Washington Irving, estrenat el 1913 i dirigit per Étienne Arnaud
# Sumu-Epuh

Sumu-Epuh va ser el primer rei conegut de Iamkhad, fundador d'una dinastia que va regnar al segle xviii aC i segle xvii aC en aquell país, controlant la part nord de Síria.
Sembla que va accedir al poder cap al 1810 aC i va morir potser el 1780 aC. No se sap com va fundar el seu regne ni la seva biografia, però era rei també d'Alalakh i Tuba. Entra a la història quan el rei Yakhdun-Lim de Mari diu que era un dels seus principals opositors. Yakhdun-Lim, un rei ambiciós, havia establert aliances amb Iamkhad i les va trencar quan es va aliar amb Eixnunna i organitzant una campanya d'expansió que el va portar fins al Mediterrani. Aquesta campanya va provocar que Sumu-Epuh que va cridar a una revolta dels nòmades benjaminites contra Mari. Yakhdun-Lim en va sortir victoriós, però molt poc temps després va ser destronat pel seu fill Sumu-Yaman, potser l'any 1793 aC. El destronament (i potser l'assassinat) de Yakhdun-Lim va portar a la conquesta de Mari per Xamxi-Adad I d'Assíria.

## Guerra amb Assíria

Sumu-Epuh es va aliar amb el país de Khashshum i van atacar el regne de Zamalkum, país situat en territori pantanós entre l'Eufrates i el Balikh. Khashshum va trair Sumu-Epuh i es va aliar amb Xamxi-Adad i van assetjar Alep, la capital de Iamkhad, amb l'ajuda de les ciutats d'Urshu i de Carquemix. Mentrestant Yakhdun-Lim de Mari va morir, i Xamxi-Adad va instal·lar al tron d'aquell regne al seu fill Yashmakhadad, casat amb Beltu, la filla del rei de Qatna, país que també va entrar a l'aliança contra Iamkhad.
Sumu-Epuh va rebre molt bé a Zimri-Lim l'hereu del regne de Mari ara destronat, i li va donar suport, ja que era el rei legítim. Xamxi-Adad va atacar Alep, però no la va poder conquerir, perquè Sumu-Epuh va rebre l'ajuda dels suteus i els turukku, tribus relacionades amb el regne de Mari. Sembla que Sumu-Epuh va morir en una de les batalles contra Xamxi-Adad cap al 1780 aC. El va succeir el seu fill Yarim-Lim I i es va iniciar una dinastia a Iamkhad que va existir fins al 1344 aC.

## Referències

* 1 2 Oliva, Juan (ed.). Textos para una historia política de Siria-Palestina I: el bronce antiguo y medio. Tres Cantos: Akal, 2008, p. 476. ISBN 9788446019497.
* ↑ Frayne, Douglas (ed.). Old Babylonian period: 2003-1595 BC. Toronto; Buffalo; Londores: University of Toronto, 1990, p. 780. ISBN 9780802058737.
# Sínia de Rosselló

La Sínia de Rosselló és una obra de Rosselló (Segrià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Sínia hidràulica situada a tocar de la canal de Pinyana, molt a prop de la colònia Alcanís. Es tracta d'un edifici de planta quadrangular, sense murs i sostingut per quatre columnes de maó que alberga, al seu interior, una gran roda vertical amb aletes tranversals. Quan puja el nivell de l'aigua, la roda queda parcialment submergida.

## Referències

* ↑ «Sínia de Rosselló». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 juliol 2021].
# Supercopa d'Espanya de futbol 2001

La Supercopa d'Espanya de 2001 va ser un trofeu disputat a dos partits els dies 19 i 22 d'agost de 2001. La van disputar el Real Zaragoza, que havia guanyat la Copa del Rei 2000–01, i el Reial Madrid, que havia guanyat la Lliga 2000–01. El Real Madrid va guanyar 4-1 en el resultat global.

## Detalls de partit
### Anada

| Real Zaragoza | 1–1 | Reial Madrid |
| Yordi 79' | Informe | Conceição 54' |
| Real Zaragoza | Reial Madrid |
César Láinez :
| RB | 16 | Pablo Díaz | 73' |
| CB | 6 | Xavi Aguado (c) |
| CB | 23 | Paco Jémez |
| LB | 25 | Esquerdinha |
| RM | 7 | Juanele |
| CM | 14 | José Ignacio |
| CM | 20 | Roberto Acuña |
| LM | 11 | Martín Vellisca | 73' |
| CF | 3 | Paulo Jamelli |
| CF | 9 | Yordi |
| Substituts: ||||
| DF | 4 | Luis Cuartero | 73' |
| FW | 24 | Luciano Galletti | 73' |
| Entrenador: ||||
| Txetxu Rojo ||||
César Sánchez :
| RB | 2 | Míchel Salgado |
| CB | 18 | Aitor Karanka |
| CB | 4 | Fernando Hierro (c) |
| LB | 3 | Roberto Carlos |
| DM | 24 | Claude Makelele |
| DM | 16 | Flávio Conceição |
| RM | 10 | Luís Figo | 88' |
| AM | 5 | Zinedine Zidane | 80' |
| LM | 21 | Santiago Solari | 70' |
| CF | 7 | Raúl |
| Substituts: ||||
| MF | 8 | Steve McManaman | 70' |
| FW | 9 | Fernando Morientes | 80' |
| MF | 20 | Albert Celades | 88' |
| Entrenador: ||||
| Vicente del Bosque ||||

### Tornada

| Reial Madrid | 3–0 | Real Zaragoza |
| Raúl 74', 81', 89' | Informe | |
| Reial Madrid | Real Zaragoza |
Iker Casillas :
| RB | 2 | Míchel Salgado |
| CB | 18 | Aitor Karanka |
| CB | 4 | Fernando Hierro (c) |
| LB | 3 | Roberto Carlos | | 85' |
| DM | 24 | Claude Makelele |
| DM | 16 | Flávio Conceição |
| AM | 10 | Luís Figo |
| AM | 5 | Zinedine Zidane | | 71' |
| CF | 9 | Fernando Morientes | 29' | 67' |
| CF | 7 | Raúl |
| Substituts: ||||
| MF | 14 | Guti | | 67' |
| MF | 11 | Sávio | | 71' |
| MF | 21 | Santiago Solari | | 85' |
| Entrenador: ||||
| Vicente del Bosque ||||
César Láinez :
| RB | 22 | Gary Sundgren | 17' |
| CB | 6 | Xavi Aguado (c) |
| CB | 23 | Paco Jémez |
| LB | 25 | Esquerdinha |
| DM | 14 | José Ignacio | 66' |
| DM | 20 | Roberto Acuña |
| RM | 24 | Luciano Galletti | 43' | 59' |
| AM | 8 | Santiago Aragón | | 74' |
| LM | 11 | Martín Vellisca | | 81' |
| CF | 3 | Paulo Jamelli |
| Substituts: ||||
| DF | 4 | Luis Cuartero | | 59' |
| FW | 9 | Yordi | | 74' |
| FW | 7 | Juanele | | 81' |
| Entrenador: ||||
| Txetxu Rojo ||||

## Campió

* Campió de la Supercopa d'Espanya 2001
* Reial Madrid 6è títol

## Referències

* Llista finals de la Supercopa 2001 RSSSF.com
# Stefan Kozlov

Stefan Kozlov (Skopje, Macedònia del Nord, 1 de febrer de 1998) és una tennista estatunidenc, de pares russos.
Va tenir una trajectòria júnior destacada disputant tres finals de Grand Slam, i va debutar al circuit ATP només amb quinze anys, però professionalment no va tenir la continuïtat que s'esperava.

## Biografia

Fill d'Andrei Kozlov i Larissa Kossareva, té un germà anomenat Boris que també juga a tennis. El seu pare és propietari d'una escola de tennis a Pembroke Pines, a la qual va començar a jugar a tennis amb cinc anys.

## Referències

* ↑ «Stefan Kozlov - ITF Profile» (en anglès). Arxivat de l'original el 2013-07-12. [Consulta: 6 novembre 2020].
* ↑ «Stefan Kozlov - Bio» (en anglès). [Consulta: 6 novembre 2020].
* ↑ Kaufman, Michelle. «South Floridian Stefan Kozlov a star in the making» (en anglès). Miami Herald, 09-07-2013. [Consulta: 6 novembre 2020].

## Enllaços externs

* Stefan Kozlov a l'ATP (anglès)
* Stefan Kozlov a la Federació Internacional de Tennis (anglès)
# Stefan Kaegi

Stefan Kaegi (1972) és un director de teatre alemany.
Va créixer a Suïssa, va estudiar filosofia a Basilea, art a Zúric i Estudis Aplicats de Teatre a Gießen.
L'any 2000 va fundar la companyia de teatre Rimini Protokoll junt amb Helgard Haug i Daniel Wetzel.Els tres es van conèixer mentre assistien a l'Institut d'Estudis Teatrals Aplicats a la Universitat de Giessen, Hesse, Alemanya. Són un equip d'autors, directors i dissenyadors de so, escenari i vídeos, que treballen junts des de 1999
Ha col·laborat en diferents projectes amb l'escriptora i directora teatral argentina Lola Arias, entre ells Ciudades paralelas centrat en intervencions urbanes.Chácara Paraíso, amb policies brasilers, i a Airport Kids, amb nens nòmades d'entre set i tretze anys.
Kaegi també exerceix com a comissari en exposicions, imparteix conferències, fa intervencions a l'espai urbà i participa en festivals.

## Rimini Protokoll

Com a Rimini Protokoll creen obres de teatre, intervencions, instal·lacions escèniques i obres de ràdio. Moltes de les seves obres es caracteritzen per la interactivitat i l'ús lúdic de la tecnologia.
Han estat convidats tres vegades al Berliner Theatertreffen, el festival més important d'Alemanya amb les 10 millors actuacions d'Àustria, Suïssa i Alemanya. Des del 2003, els seus projectes també es desenvolupen en el marc de grans teatres nacionals com el Burgtheater de Viena o el Schauspielhaus de Zuric, així com festivals internacionals. HAn rebut nombrosos premis internacionals.

## Premis i distincions

* 2005. Premi del jurat del Festival Politik im freien Theater per "Mnemopark"
* 2007. Premi de Teatre Faust
* 2008. Premi Europeu "New Realities in Theatre"
* 2010 el premi Routes Award a la diversitat cultural de la Fundació Europea de Cultura.
* 2011. Lleó de Plata a la Biennal de Teatre de Venècia
* 2013. Premi "Excellence" del Festival d'Art del Japó per la instal·lació teatral multijugador "Situation Rooms" sobre el comerç mundial d'armes.
* 2015. Gran Premi de Teatre de l'Oficina Federal de Cultura de Suïssa.
* 2018. Gran Premi del Jurat al Festival Bitef de Belgrad amb "Nachlass"
* 2018. Premi Ubu" a la millor actuació estrangera a Itàlia.

## Referències

* 1 2 3 4 «STEFAN KAEGI» (en castellà). [Consulta: 16 octubre 2022].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Stefan Kaegi» (en castellà, anglès). [Consulta: 16 octubre 2022].
* 1 2 «Workshop de Stefan Kaegi: Camadas acústicas» (en castellà). [Consulta: 16 octubre 2022].
* ↑ «In dieser Schule lernt man, mit der Wirklichkeit zu spielen» (en alemany), 26-02-2013. [Consulta: 24 abril 2020].
* ↑ «Wir alle sind Spezialisten» (en alemany), 17-02-2004. [Consulta: 24 abril 2020].
* ↑ «Wunder, wirklich wahr» (en alemany), 24-11-2006. [Consulta: 24 abril 2020].

## Enllaços externs

* Web de Rimini Protokoll (en alemany)
# Talbot (cràter)

Talbot és un petit cràter d'impacte de la Lluna situat a la Mare Smythii, prop del terminador aquest. Es troba entre un parell de grans formacions, els cràters inundats de lava Runge a l'oest i Haldane a l'oest-nord-oest.
* Localització de Talbot (centre de la meitat superior de la imatge)
* Fotografia de la missió Lunar Reconnaissance Orbiter
El cràter està completament envoltat per la fosca mar lunar. És un impacte circular en forma de bol, amb un sòl interior gairebé sense trets distintius. La vora exterior té una albedo lleugerament més alta que el terreny circumdant, però el sòl és tan fosc com la mar.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Talaván

Talaván és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).
# Susan Seidelman

Susan Seidelman (11 de desembre de 1952, Filadèlfia) és una directora de cinema estatunidenca que també ha treballat en televisió dirigint l'episodi pilot de Sex and the City.
Seidelman, filla d'un mestre, va créixer als suburbis de Filadèlfia. Es va graduar a l'Abington Senior High School el 1969, i va estudiar moda i arts a la Drexel University de Filadèlfia. Es va inspirar en els films de la Nouvelle Vague francesa especialment en els de Jean-Luc Godard i François Truffaut, com també en Ingmar Bergman.

## Pel·lícules

* La noia de Nova York (1982)
* Buscant la Susan desesperadament (Desperately Seeking Susan) (1985)
* Fabricant l'home perfecte (Making Mr. Right) (1987)
* La meva rebel Cookie (1989)
* La diablessa (She-Devil) (1989)
* Tales of Erotica (amb Bob Rafelson, Ken Russell i Melvin Van Peebles) (1996) ("The Dutch Master")
* El centre del poder (2002)
* Gaudi Afternoon (2002) En part filmada a la Casa Milà.
* Boynton Beach Club (2006) (coescrita amb Shelly Gitlow)
* Musical Chairs (2012)
* The Hot Flashes (2013)

## Televisió

* The Barefoot Executive (Telefilm, 1995)
* Early Edition (1 episodi, 1996)
* Sex and the City (3 episodis incloent-hi el pilot, 1998)
* A Cooler Climate (Telefilm, 1999)
* Now and Again (1 episodi, 1999)
* Power and Beauty (Telefilm, 2002)
* The Ranch (telefilm, 2004)
* Stella (2 episodis, 2005)
* Madonna: Celebration - The Video Collection (vídeo "Into the Groove," 2009)
* The Electric Company (4 episodis, 2009-2010)

## Referències

* ↑ «Susan Seidelman». [Consulta: 28 març 2022].
* ↑ Gaita, Paul. Susan Seidelman Biography, Hollywood.com
* ↑ Green, Michelle. "Since Making Madonna a Movie Star, Director Susan Seidelman Is No Longer Desperately Seeking Success", People Archive, April 29, 1985
* ↑ Seidelman, Susan. Smithereens DVD commentary track. motion picture released: 1982. DVD released November 16, 2004.
* ↑ Lemire, Christy. "Susan Seidelman, Survivor," Balder & Dash, RogerEbert.com, July 12, 2013

## Enllaços externs

* Literature on Susan Seidelman
# Tataoute

Tataoute (àrab تتاوت) és una comuna rural de la província de Taroudant de la regió de Souss-Massa. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 4.743 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Tatar Khan

Tatar Khan (segle xiv) fou sultà de Gujarat i wazir del sultanat de Delhi. Era fill de Zafar Khan que després fou sultà de Gujarat com a Muzaffar Shah I Gudjarati. Després d'ocupar diversos càrrecs va arribar a wazir amb el sultà Muhammad Shah III Tughluk (1389/1390-1393) vers 1390 però va perdre el lloc a la caiguda d'aquest sobirà. No obstant va romandre a Delhi participant activament en les lluites pel poder entre 1393 i 1398. El 1398 va anar a Gujarat on va demanar al seu pare, que era el governador, un exèrcit que havia d'ocupar Delhi. Però llavors es va produir la invasió de Tamerlà (1399). El sultà de Delhi Nasir al-Din Mahmud Shah III Tughluk (1395-1399) es va refugiar a Patan, la capital de la província de Gujarat aleshores. El 1403 Tatar Khan va intentar convèncer el seu pare d'avançar fins a Delhi amb un exèrcit però Muzaffar no ho va acceptar i va tractar de dissuadir al fill. Tatar llavors derrocà al seu pare (de 60 anys) i es va proclamar sultà de Gujarat (novembre de 1403) amb el nom de Muhammad Shah I Gujarati. Llavors va marxar a Delhi però fou enverinat pel seu oncle Shams Khan, que va alliberar a Muzaffar al que va restablir al govern de Gujarat. Va deixar un fill de nom Shihab a-Din Ahmad que fou sultà de Gujarat.

## Bibliografia

* History of Gujarat, M.S. Comissariat, Londres, 1928, reedició Bombai 1957
# Tatarsk

Tatarsk (Татарск, en alfabet ciríl·lic) és una ciutat asiàtica de l'óblast de Novossibirsk, al districte federal de Sibèria, dins de la Federació Russa.
Tatarsk abasta una superfície d'uns 80 km² i acull una població d'uns 26.000 habitants. Està situada a uns 450 km a l'oest de la ciutat de Novossibirsk, capital de la província i de Sibèria i tercera ciutat més poblada de Rússia.
La zona fou colonitzada a finals del segle xvii per persones de l'ètnia tàrtara, en honor de les quals rebria el poble el seu nom. Aquest va començar a prendre importància quan, el 1894, es construí el ferrocarril Transsiberià i se n'hi instal·là una estació. Això va afavorir l'arribada continuada d'immigrants i el creixement de l'assentament. El 27 de gener de 1911 va obtenir del tsar la categoria de ciutat.
# Dincat

La Federació Catalana de Discapacitat Intel·lectual (Dincat) és la federació d'entitats que vetllen per la defensa, i l'exercici ple dels drets, de les persones amb discapacitat intel·lectual i de les seves famílies, en l'àmbit territorial de Catalunya. Dincat agrupa 300 entitats de l'àmbit de la discapacitat intel·lectual, que atenen 31.000 persones en els diferents serveis que ofereixen: centres ocupacionals, Centres Especials de Treball sense ànim de lucre, Llar-residència, Servei de Suport a l'Autonomia a la Pròpia Llar, Lleure, Respir...

## Referències

* ↑ «Dincat pide una atención especial para los discapacitados en el protocolo de abusos». La Vanguardia, 09-05-2016 [Consulta: 26 juny 2016].
* ↑ Sànchez, Sònia «Els centres d'educació especial, una altra via per a la inclusió». Ara, 18-06-2011.
* ↑ Toro, Marc «Més de 650 persones amb discapacitat intel·lectual no tenen accés als serveis bàsics». Ara, 11-10-2014 [Consulta: 26 juny 2016].
* ↑ «Dincat - Dades Bàsiques». Arxivat de l'original el 14 de juliol 2014. [Consulta: 14 juliol 2014]. «Web Dincat»
# Pernant

Pernant és un municipi de França situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2018 tenia 660 habitants.
El primer esment escrit en llatí Parnacus data de 898. El 1063 s'escriu Parnant.

## Demografia

El 2007 la població de fet de Pernant era de 692 persones. Hi havia 246 famílies en 287 habitatges, 250 eren l'habitatge principal, 28 segones residències i 9 desocupats.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 446 persones, 323 eren actives i 123 eren inactives. Hi havia 27 establiments: una empresa alimentària, dues empreses de fabricació industrials, 10 empreses de construcció, 7 de comerç i reparació d'automòbils, una de transport, una empresa financera, 4 empreses de serveis i una entitat de l'administració pública. El 2009 hi havia una escola elemental.
L'any 2000 hi havia 3 explotacions agrícoles que conreaven un total de 822 hectàrees.

## Referències

* ↑ Matton, Auguste. Dictionnaire topographique de la France: comprenant les noms de lieux anciens et modernes (en francès). volum2. París: Imprimerie Nationale, 1871, p. 212.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
# Hospitals de Sang

Hospitals de Sang és un centre d'interpretació de Batea des d'on es poden conèixer tots els aspectes relatius a la sanitat durant la batalla de l'Ebre i es mostra com s'actuava per atendre i evacuar els ferits al front, l'organització del personal sanitari i tots els aspectes de la medicina de guerra. En aquest sentit s'hi pot descobrir, a càrrec del testimoni del doctor Moisès Broggi, la innovació constant de la República en els aspectes sanitaris per suplir les mancances generades per la guerra i la manca de recursos i suports.
La batalla de l'Ebre, iniciada el juliol de 1938 i finalitzada el novembre, va representar un dels episodis més importants de la Guerra Civil. En el context de guerra, la salut en la primera línia de front implicava l'assistència als ferits, el control de les epidèmies i de les malalties infectocontagioses, l'organització dels hospitals de sang, els mitjans d'atenció i evacuació, etc. Tot plegat, un repte per a tot el sistema sanitari en un context de carestia, precarietat i perill, agreujats per l'altíssim nombre de baixes i ferits que va provocar la llarga i crua batalla.

## Referències

* 1 2 «Centre d'interpretació Hospitals de Sang». Memorial Democràtic de Catalunya. Gencat. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2016. [Consulta: 20 setembre 2016].