OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carnisser de Tagula

El carnisser de Tagula (Cracticus louisiadensis) és una espècie d'ocell de la família dels artàmids.
Habita els boscos de l'illa de Tagula propera a la costa sud-est de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «Carnisser de Tagula». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Carnisser negre

El carnisser negre (Melloria quoyi) és una espècie d'ocell de la família dels artàmids (Artamidae) i única espècie del gènere Melloria (Mathews. 1912)

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i manglars a les illes Aru, Waigeo, Salawati, Misool, Nova Guinea, incloent les illes Yapen, costes i illes del nord i nord-est d'Austràlia.

## Referències

* ↑ «Carnisser negre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Riu Mersey

El Riu Mersey, en anglès: River Mersey, és un riu del nord-oest d'Anglaterra. El seu nom deriva de l'idioma anglo-saxó i significa "riu fronterer". Aquest riu era probablement el límit entre els antics regnes de Mercia i Northumbria i durant segles feia de frontera entre els comtats de Lancashire i de Cheshire.
Neix a la confluència del Riu Tame i el Riu Goyt a Stockport. Flueix pel sud de Manchester,i després dins del Manchester Ship Canal a Irlam. Més tard el riu surt del canal cap a Warrington. Des de Runcorn el riu fa una gran estuari. Desemboca a la badia de Liverpool. En total té 113 km de llargada.

## Referències

* 1 2 Mills, A D. A dictionary of English place-names. Oxford: Oxford University Press, 1998, p. 240. ISBN 0-19-280074-4.
* 1 2 Arrowsmith, Peter. Stockport: a History. Stockport: Stockport Metropolitan Borough Council, 1997, p. 21. ISBN 0-905164-99-7.
* Hills, Graham H. Essay on the hydrography of the Mersey Estuary. Liverpool: George McCorquodale & Co., 1858.
* Various well-known experts. Industrial rivers of the United Kingdom. Londres: T. Fisher Unwin, 1888.

## Enllaços externs

* River Mersey Information
* Howley Lock
* "Salmon behaviour in the Mersey Catchment" at environment-agency.gov.uk Arxivat 2014-03-28 at the UK Government Web Archive
* «Mersey». A: Hugh Chisholm. Encyclopædia Britannica (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
* Thorp, Robert. Mersey Built: The Role of Merseyside in the American Civil War. Wilmington: Vernon Press, 2017.
# Rivulus stagnatus

Rivulus stagnatus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden arribar als 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Guaiana i Surinam.

## Referències

* ↑ «Rivulus stagnatus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Runina

Runina és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1569.
# Runicates

* No s'ha de confondre amb Runcons.
Els runicates (en llatí Runicates, Runicatae o Rucinates, en grec antic Ῥουνικᾶται) eren una tribu del nord-est de Vindelícia entre l'Oenos i el Danubi, esmentats per Ptolemeu. Formaven part de la tribu celta dels vindèlics. També es mencionen al Trofeu dels Alps, i Plini el Vell transcriu el seu nom com rucinates.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Runicatae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 20 febrer 2021].
# Canon EF 180mm f/3.5L Macro USM

El Canon EF 180mm f/3.5L macro USM és un teleobjectiu fix i macro de la sèrie L amb muntura Canon EF.
Aquest, va ser comercialitzat per Canon l'abril de 1996, amb un preu de venta suggerit de 1.450$.
Aquest, és l'objectiu macro de la sèrie EF de Canon amb major distància focal.
Aquest objectiu s'utilitza sobretot per fotografia macro.

## Característiques

Les seves característiques més destacades són:
* Distància focal: 180mm
* Obertura: f/3.5 - 32
* Motor d'enfocament: USM (Motor d'enfocament ultrasònic, ràpid i silenciós)
* Distància mínima d'enfocament: 48cm
* Porta filtres intern de 72mm
* Macro 1:1
* Distorisió òptica de 0,089% (tipus barril)
* A f/5.6 ja gairebé no s'aprecia ombrejat a les cantonades
* Encara que des de f/3.5 a f/16 ll'objectiu ja dona molt bona qualitat d'imatge, de f/5.6 a f/11 és on l'objectiu mostra la seva màxima qualitat òptica

## Construcció

* El canó i la muntura són metàl·lics
* El diafragma consta de 8 fulles, i les 14 lents de l'objectiu estan distribuïdes en 12 grups
* Consta de dues lents d'ultra baixa dispersió (usats per augmentar la nitidesa i eliminar aberracions cromàtiques)

## Accessoris compatibles

* Tapa E-72 II
* Parasol ET-78 II
* Filtres de 72mm
* Tapa posterior E
* Estoig LZ1324
* Suport de trípode de tipus anella B
* Extensor EF 1.4x III
* Extensor EF 2x III
* Tub d'extensió EF 12 II
* Tub d'extensió EF 25 II

## Objectius similars

* Sigma APO Macro 180mm f/2.8 EX DG OS HSM
* Tamron SP AF 180mm f/3.5 Di LD (IF) Macro

## Referències

* ↑ «EF180mm f/3.5L Macro USM» (en anglès). Canon camera museum.
* 1 2 «Canon 180mm f/3.5 L» (en anglès). Kenrockwell.
* 1 2 «Canon EF 180mm f/3.5L USM Macro Lens Review» (en anglès). The digital picture.
* ↑ «Canon EF 180mm f/3.5L Macro USM Specs» (en anglès). Dpreview.
* 1 2 «Canon EF 180mm f/3.5 L USM macro - Review / Test Report - Analysis» (en anglès). Optical limits.
* ↑ «Canon EF 180mm f/3.5L Macro USM Accesorios» (en castellà). Canon España. Arxivat de l'original el 2023-01-19. [Consulta: 19 gener 2023].
* ↑ «Sigma APO Macro 180mm F2.8 EX DG OS HSM Overview» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Tamron SP AF 180mm F/3.5 Di LD (IF) Macro Overview» (en anglès). Dpreview.
# Canon EF 15mm f/2.8 Fisheye

El Canon EF 15mm f/2.8 fisheye és un objectiu fix ull de peix amb muntura Canon EF.
Aquest, va ser comercialitzat per Canon l'abril de 1987, amb un preu de venta suggerit de 650$.
Aquest, és un dels primers objectius que va presentar Canon juntament amb el sistema Canon EOS.
Aquest objectiu s'utilitza sobretot per fotografia de paisatge i per fotografiar espais petits, com habitacions o vehicles, fent ús de la seva focal angular.

## Característiques

Les seves característiques més destacades són:
* Distància focal: 15mm
* Obertura: f/2.8 - 22
* Motor d'enfocament: Micromotor d'autoenfocament
* Distància mínima d'enfocament: 20cm
* Distorisió òptica tipus ull de peix
* A f/2.8 ja dona una qualitat òptica molt bona però ombreja una mica les cantonades, a f/4 l'ombrejat és gairabé inexistent.

## Construcció

* El canó és metàl·lic, però l'anell d'enfocament és de plàstic i la muntura de llautó cromat
* Aquest objectiu no consta de rosca frontal però es poden usar filtres de gel, els quals es tallen a mida i es llisquen a la ranura de la part posterior
* El parasol ve integrat a l'òptica
* El diafragma consta de 5 fulles, i les 8 lents de l'objectiu estan distribuïdes en 7 grups

## Accessoris compatibles

* Tapa frontal de 73mm
* Filtres de gel a mida
* Tapa posterior E
* Funda LP814

## Objectius similars amb muntura EF

* Canon EF 14mm f/2.8L USM
* Canon EF 14mm f/2.8L II USM
* Irix 15mm f/2.4 Blackstone
* Samyang 14mm f/2.8 ED AS IF UMC
* Samyang AF 14mm f/2.8 EF
* Samyang MF 14mm f/2.8
* Samyang XP 14mm f/2.4
* Sigma 15mm f/2.8 EX DG fisheye
* Laowa 15mm F4.5 Zero-D Shift
* Zeiss Distagon T* 15mm f/2.8
* Zeiss Milvus 15mm f/2.8

## Referències

* ↑ «EF15mm f/2.8 Fisheye» (en anglès). Canon camera museum.
* 1 2 3 «Canon 15mm f/2.8» (en anglès). Kenrockwell.
* ↑ «Canon EF 15mm f/2.8 Fisheye Lens Review» (en anglès). The digital picture.
* 1 2 «Canon EF 15mm f/2.8 Fisheye» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Canon EF 15mm f/2.8 Fisheye - Review / Test Report - Analysis» (en anglès). Optical limits. Arxivat de l'original el 2022-07-06. [Consulta: 18 gener 2023].
* ↑ «Canon EF 14mm f/2.8L USM Overview» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Canon EF 14mm f/2.8L II USM Overview» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Irix 15mm F2.4 Overview» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Samyang 14mm F2.8 ED AS IF UMC / Rokinon 14mm F2.8 IF ED UMC Overview» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Samyang AF 14mm f/2.8 FE - Review / Test Report» (en anglès). Optical limits.
* ↑ «Rokinon (Samyang) 14mm f/2.8 IF ED UMC Lens Review» (en anglès). The digital picture.
* ↑ «Samyang XP 14mm f/2.4 review» (en anglès). Digital camera world.
* ↑ «Sigma 15mm F2.8 EX DG Diagonal Fisheye Overview» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Venus Laowa 15mm F4.5 Zero-D Shift Overview» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Carl Zeiss Distagon T* 2,8/15 Overview» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Zeiss Milvus 15mm F2.8 Overview» (en anglès). Dpreview.
# Cantó de Tours-Centre

El cantó de Tours-Centre és un cantó francès del departament de l'Indre i Loira, situat al districte de Tours. Compta amb part del municipi de Tours.

## Municipis

El cantó està format per una part de la ciutat de Tours delimitada per:
* al nord, pel riu Loira
* a l'est, pel municipi de Saint-Pierre-des-Corps
* al sud pel bulevard Heurteloup, la plaça del Général Leclerc, la rue de Nantes, la rue Blaise Pascal, la rue Parmentier, l'avinguda de Grammont i la rue Roger Salengro
* a l'oest per la rue Giraudeau, el bulevard Béranger, la rue Chanoineau, la plaça Gaston Pailhou i la rue de la Victoire.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Edmond Cahiza | MRP, després RPF |
| 1951-1964 | Pierre Babeau | MRP |
| 1964-1983 | Yves Berthault | Divers droite |
| 1983-2001 | Nicole Gautras | Divers droite, després UDF |
| 2001- | Serge Babary | DL, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Carqueirana

Carqueirana o Carcairana (occità) o Carqueiranne (francès) és un comú francès al departament del Var (regió de Provença-Alps-Costa Blava). L'any 1999 tenia 8.436 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 3.826 | 4.449 | 5.131 | 6.199 | 7.118 | 8.436 | 9.482 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1971-1983 | Armand Conan | PCF |
| 1984-1997 | Bernard Houillot | UMP |
| 2001- | Marc Giraud | UMP |
# Roman Xixkin

Roman Aleksàndrovitx Xixkin (rus: Роман Александрович Шишкин) (* 27 de gener de 1987, Vorónezh) és un futbolista rus que actualment milita en el FC Lokomotiv Moscou de la Lliga Premier de Rússia. La seva posició és la de defensor, però també pot posicionar-se com a migcampista.

## Carrera

Xixkin es va graduar de l'escola de futbol local i als 15 anys va obtenir el seu primer contracte professional amb el FC Fakel. Després d'algun temps amb el Fakel es va traslladar al Spartak de Moscou.
Va fer el seu debut professional en el Spartak el 2004, quan Nevio Scala va començar a provar una gran quantitat de jugadors molt joves. Román, eventualment, va perdre la seva posició en l'equip titular. El 2006, quan Fedotov va ser designat com DT, Xixkin va començar a jugar en l'equip titular després de la lesió de Egor Titov. Xixkin va jugar com a lateral dret. Després, Xixkin va ser cedit a préstec al Krylia Sovetov Samara.
El 12 de setembre del 2006, Xixkin va fer el seu debut a Europa després que va entrar com a suplent en la Lliga de Campions de la UEFA en un partit contra el Bayern de Múnic. A finals del 2006, la UEFA va esmentar a Xixkin com un dels vuit jugadors més pròspers d'Europa.
El 6 de juliol de 2010 s'incorpora a la disciplina del FC Lokomotiv Moscou, debutant en competició oficial el 7 d'agost del mateix any, en una trobada de lliga davant el Krylia Sovetov Samara.

## Internacional

Xixkin va ser convocat per Guus Hiddink per participar en les sessions de concentració de la selecció nacional de Rússia. En la mateixa ocasió, va debutar el 24 de març del 2007 davant d'Estònia, partit que va guanyar Rússia per 2-0.

## Referències

* ↑ Igor Rabiner. «Entrevista amb Román Xixkin». Sport-Express, 02-02-2007. Arxivat de l'original el 2007-03-31. [Consulta: 25 març 2007]. (en rus)
* ↑ UEFA. «Roman Xixkin», 29-12-2006. Arxivat de l'original el 2 de gener 2007. [Consulta: 23 gener 2007].
* ↑ Web oficial. «Roman Xixkin», 07-08-2010. Arxivat de l'original el 26 d'agost 2010. [Consulta: 27 juliol 2011]. (en rus)
* ↑ UEFA. «Informe del partit», 24-03-2007. Arxivat de l'original el 2007-06-01. [Consulta: 24 març 2007].

## Enllaços externs

* Perfil de Román Xixkin a la pàgina oficial del Spartak de Moscou (en rus)
* Román Xixkin en Uefa.com (en anglès)
* Xixkin en Rfpl.org Arxivat 2007-12-10 a Wayback Machine. (en rus)
# Casa al carrer Sant Ignasi, 5 (Olot)

La Casa al carrer Sant Ignasi, 5 és una obra d'Olot (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa entre mitgeres de planta rectangular i teulat a dues aigües. Disposa de baixos, avui molt reformat per acollir-hi locals comercials, tres pisos superiors i golfes.
El primer pis té balcó amb dues obertures decorades amb franges d'estuc i coronades per rams fets de flors i fulles. Els dos pisos superiors tenen la decoració amb escuts i petits motius de fullatge. La cornisa és sostinguda per dues grans mènsules.

## Història

Durant el segle xvi la ciutat d'Olot viu uns moments de gran prosperitats econòmiques, molts immigrants de remença arriben a la vila i el creixement urbà es fa necessari. S'edifiquen el Carrer Major, part del carrer de Sant Rafael, el carrer dels Sastres, la Plaça Major i la majoria dels seus carrers adjacents.
Durant els segles XVIII-XIX i XX es fan reformes en els carrers esmentats penetrant l'estil neoclàssic, l'eclecticisme i per damunt de tot el Modernisme i el Noucentisme.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa al carrer Sant Ignasi, 5». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].
# SEAT 133

El SEAT 133 és un automòbil del segment A produït per SEAT entre els anys 1974 i 1981. Es tractava d'un dels automòbils més assequibles del mercat, i va ser exportat a diversos països Europeus i a Egipte (on es va vendre com Fiat 133). Es va presentar al Saló de l'Automòbil de Barcelona al mes de Maig de 1974.

## Disseny

Basat íntegrament en el Seat 850, del que prenia el seu bastidor i mecànica, no es tractava de res més que de l'adaptació al mateix d'una nova carrosseria més actualitzada, les línies de la qual en certa manera van estar inspirades en les del Fiat 126. El seu quadre d'instruments disposava, a més de velocímetre, comptaquilómetres totalitzador, i indicador de nivell del combustible, de diversos lums de control. També va haver-hi una versió més luxosa del Seat 133 que es caracteritzava pels seus paracops de fibra sintètica i les motllures laterals, entre altres detalls, i que va estar disponible tant sobre la base del Seat 133 normal, com sobre la de l'Especial, totalitzant quatre diferents versions del model.

## Mecànica

Es tractava del mateix grup motriu del Fiat/SEAT 850 del que derivava. El motor de 4 cilindres en línia i refrigerat per aigua tenia una cilindrada total de 843 centímetres cúbics, i estava disponible en tres diferents versions que lliuraven unes respectives potències màximes de 34, 37, i 44 HP (DIN), segons es tractés de la variant de baixa compressió apta per al consum de gasolina de 85 octans, de la d'alta compressió adequada a la de 96 octans, o de la "Especial", que estava alimentada per un carburador vertical de dos cossos, entre altres modificacions que introduïa respecte a les altres dues versions, i que afectaven directament al seu rendiment. La caixa del canvi era de 4 velocitats en davant sincronitzades i marxa enrere. El 133 incloïa com a novetat respecte al seu antecessor una junta cardànica en la columna de direcció, com a concessió a la seguretat passiva.

## Versions

Inicialment disponible només en versió única, equipada opcionalment amb les mecàniques de baixa o alta compressió, a partir de 1975 es comercialitza la versió Seat 133-L amb uns acabats més acurats, així com fa acte de presència el nou Seat 133 Especial, amb la mecánica potenciada fins als 44 HP (DIN). Això resultarà en un total de quatre combinacions possibles, quedant la nova gamma conformada pels quatre models següents: Seat 133, Seat 133-L, Seat 133 Especial, i Seat 133-L Especial.
# Casa al passeig Bisbe Guillamet, 8 (Olot)

La Casa al passeig Bisbe Guillamet, 8 és un edifici d'Olot (Garrotxa) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa entre mitgera, de planta rectangular i teulat a dues aigües. Disposa de baixos, dos pisos i golfes. Els baixos estan ocupats per locals comercials i per un passadís que mena a les cases de darrere; els murs són fets d'estuc imitant encoixinats de pedra. El primer pis té un ampli balcó central, amb tres portes d'accés; la central està coronada per un esgrafiat representant un escut llis i fullatges estilitzats; les altres obertures de la casa estan emmarcades per franges d'estuc de color gris, que contrasta amb la façana blanca. El segon pis disposa de doble finestra central i un balcó a cada costat. Les golfes estan ventilades per petites finestres, amb reixes fetes d'estuc. La cornisa és sostinguda per bigues de fusta.

## Història

Olot, a principis de la nostra centúria, viu moments de puixança demogràfica. Manuel Malagrida fa tirar endavant el projecte del Passeig de Barcelona, mentre s'acaba d'urbanitzar el Passeig d'en Blay i s'inicia la urbanització del Firalet o Bisbe Guillamet.

## Referències

* 1 2 «Casa al passeig Bisbe Guillamet, 8». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].
# Casa al carrer Anselm Clavé, 30 (Martorell)

La Casa al carrer Anselm Clavé, 30 és una obra del municipi de Martorell (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un habitatge entre mitgeres estructurat en planta baixa i pis. Als baixos hi ha un local d'ús comercial, això fa que hi hagi molt d'espai amb obertures. La transició entre pisos està marcada per una sanefa amb baixos relleus geomètrics entrellaçats. Al primer pis hi ha tres obertures amb les llindes remarcades amb falsos entaulaments amb un cap antropomorf al centre, voltat de vegetació en baix relleu. Totes tres obertures són balcons independents. Remata l'edifici una cornisa suportada per mènsules.

## Referències

* ↑ «Casa al carrer Anselm Clavé, 30». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 febrer 2016].
# Ronda verda

La Ronda Verda és un itinerari ciclista semi-urbà que circumval·la la ciutat de Barcelona passant també pels termes municipals de l'Hospitalet de Llobregat, Esplugues de Llobregat, Cerdanyola del Vallès, Montcada i Reixac, Santa Coloma de Gramenet i Sant Adrià de Besòs. També hi ha una variant que amplia la volta i incorpora la ciutat de Badalona.
La Ronda Verda està plantejada com un itinerari ciclista d'oci que transcorre per parcs, jardins i grans avingudes, però que també està integrada amb les xarxes ciclistes bàsiques dels municipis per on transcorre. El recorregut tindrà una senyalització uniforme on s'informarà de les connexions amb les xarxes locals i dels principals punts d'interès cultural.

## Sector Barcelonès Sud

S'inicia a la Gran Via al terme de l'Hospitalet i continua per les Rambles Marina i Just Oliveras. La pujada es fa més intensa a l'enllaç amb Esplugues i continua pujant la serra de Collserola fins a la rotonda de la plaça Mireia.

## Sector Collserola

Des de la plaça Mireia s'agafa el Passeig de les Aigües i es travessa tota la serra (passant pels termes municipals de Barcelona, Cerdanyola i Montcada i Reixac) fins a descendir fins a la llera del riu Besòs.

## Sector Besòs

Transcorre pel marge esquerre del riu Besòs (per Sant Coloma de Gramenet i Sant Adrià de Besòs) fins gairebé la seva desembocadura, on gira a la dreta per carrer Taulat fins a la zona del Fòrum.

## Sector Barcelonès Nord

És una variant que circumval·la la ciutat de Badalona. S'agafa des de la llera del riu Besòs i creuant Santa Coloma de Gramenet.

## Sector Litoral

Recorre tot el front marítim de Barcelona fins a la muntanya de Montjuïc on puja per la carretera de Miramar. Continua per l'avinguda de l'Estadi, fa una volta per la zona de la Foixarda i descendeix fins a creuar el passeig de la Zona Franca i gira a la dreta per trobar la Gran Via.

## Enllaços externs

* Pàgina web de la Ronda verda.
# Cascada de Jatobá

La cascada de Jatobá és el major salt d'aigua del Mato Grosso, amb 250 m de caiguda.
Se situa en el Parc Estatal de la Serra Ricardo Franco, en el municipi de Vila Bela de la Santíssima Trindade. El nom de la cascada es deu a la gran presència d'arbres de l'espècie Hymenaea courbaril -dita jatobá en portuguès.
L'accés és senzill, amb un camí d'uns 3 km des de la carretera.

## Referències

* ↑ «Rotas Naturais: as belezas exuberantes da região de Vila Bela» (en portuguès brasiler). gshow. Globo, 02-12-2015. Arxivat de l'original el 2015-12-09. [Consulta: 6 març 2023].
* ↑ «Cachoeira do Jatobá» (en portuguès brasiler). Secretaria adjunta de Turismo. Governo do Mato Grosso, 10-06-2016. Arxivat de l'original el 2023-03-06. [Consulta: 6 març 2023].
* 1 2 «Conheça Vila Bela da Santíssima Trindade lugar rico em histórias e belezas naturais ainda inexploradas» (en portuguès brasiler). Conhecendo MT, 27-03-2015. Arxivat de l'original el 2016-02-24. [Consulta: 6 març 2023].