OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Landumes

Els landumes (també anomenats Landoma o Landima, Cocoli o Tiapi) són un poble africà que viu principalment a Guinea, entre el riu Nunez i el riu Fatala, ia Guinea-Bissau, a la zona que envolta la ciutat meridional de Catió.
Parlen la llengua landoma, una llengua atlàntica de la família de llengües nigerocongoleses. Actualment es considera que són al voltant de 30 000 persones, de les quals la gran majoria són musulmanes.
Han estat descrits com "pre-mandingues", ja que es van establir a la regió abans de l'arribada del poble Mandé.  En aquest sentit, l'historiador guineà Walter Rodney els situa al costat del poble nalu, el poble baga i el poble temne.
Els habitatges landumes són principalment de tipus sudanès: petites barraques rodones fetes amb maó de fangamb un sostre cònic fet d'elements vegetals. Els pobles són principalment del tipus cúmul, amb uns 100-150 habitants.
Gairebé tots els landumes són agricultors de subsistència, utilitzen eines manuals senzilles i pràctiques agrícoles de tallar i cremar per conrear el sòl cada cop més esgotat dels turons dels seus pobles. Planten arròs, mill, blat de moro i altres cultius de cereals per a l'alimentació, i cacauets principalment com a cultiu comercial. També planten horts de mandioca, moniato, plàtan, pebrot, tomàquet i altres hortalisses, i horts de mangos, taronges, anacards i altres fruites.

## Referències

* 1 2 3 «Landoma in Guinea» (en anglès). Joshua Project. [Consulta: 28 maig 2024].
* ↑ Rodney, 1970.
* ↑ Olderogge i Potekhin, 1954, p. 370.

## Bibliografia

* Olderogge, D. A.; Potekhin, I. I.. Народы мира: Этнографические очерки (Pobles del món: assaigs etnogràfics) (en rus). S.P. Tolstoi, 1954.
* Olson, James Stuart. «Landoma». A: The Peoples of Africa: An Ethnohistorical Dictionary (en anglès). Greenwood Publishing Group, 1996. ISBN 9780313279188.
* Rodney, Walter. A History of the Upper Guinea Coast, 1545 to 1800 (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1970.
# Deliciosamente amoral

Deliciosamente amoral és una pel·lícula argentina filmada en colors dirigida per Julio Porter segons el seu propi guió escrit en col·laboració amb César Tiempo, estrenada el 27 de febrer de 1969 i protagonitzada per Libertad Leblanc, Guillermo Bredeston, Myriam de Urquijo i Rodolfo Onetto.

## Sinopsi

Una dona que viu una doble vida sota l'empara de la seva mare busca aconseguir els seus propòsits sense importar-li els mitjans.

## Repartiment

Van col·laborar al film els següents intèrprets:
* Libertad Leblanc
* Guillermo Bredeston
* Myriam de Urquijo
* Rodolfo Onetto
* Roberto Airaldi
* Guillermo Battaglia
* Héctor Méndez
* Maurice Jouvet
* Horace Lannes
* Osvaldo Brandi
* Zaima Beleño
* Daniel Riolobos
* Juan José Míguez
* Pochi Grey
* Carlos Fioriti
* Nelly Prono
* Lalo Malcolm

## Comentaris

Clarín va dir:
| « | «Porter aconsegueix un film d'intens acostament a la sensibilitat del públic que es mostra àmpliament receptiu a les alternatives del drama.» | » |
La Nación va opinar:
| « | «L'adaptació cinematogràfica, per haver d'allunyar-se d'una acció dramàtica cenyida al text, va desplaçar cap a...Libertad Leblanc tot l'interès (visual) recurs no gaire lícit, però...recurs a la fi..» | » |
Jaime Potenze va escriure a La Prensa:
| « | «Fóra interessant saber si un film que relata les aventures d'una prostituta el nuvi de la qual és retardat, el seu presumpte pare viu emborratxant-se, la seva mare administra les sortides de la seva filla amb homes generosos i madurs que l'ajuden, entre els quals es compta fins a un sotssecretari de ministeri, i on apareix una mòdica orgia, està dins d'aquest estil que es busca implantar per decret al cinema nacional.» | » |

## Galeria

* Libertad Leblanc a la pel·lícula
* Leblanc i Guillermo Battaglia a la pel·lícula
* Leblanc i Guillermo Bredeston a la pel·lícula
* Leblanc i Bredeston a la pel·lícula
* Leblanc i Héctor Méndez a la pel·lícula
* Leblanc u Osvaldo Brandi a la pel·lícula

## Referències

* 1 2 3 4 5 Manrupe, Raúl. Un diccionario de films argentinos (1930-1995). Buenos Aires: Editorial Corregidor, 2001, p. 161. ISBN 950-05-0896-6.

## Enllaços externs

* Informació sobre Deliciosamente amoral a Cinenacional.com
* Deliciosamente amoral a YouTube
# Casa Blanca (Bixkek)

La Casa Blanca és l'edifici d'oficines presidencials a Bixkek, la capital del Kirguizstan. La Casa Blanca va ser el lloc dels disturbis durant la Revolució de les Tulipes de 2005 i la revolució del Kirguizstan de 2010. Durant la revolució de 2010 es va produir un incendi que va danyar parts de l'edifici i va destruir les còpies impreses de molts documents del govern. Durant les protestes del Kirguizstan de 2020 grups de manifestants van assaltar la Casa Blanca.

## Referències

* ↑ «'Four killed' in Kyrgyz clashes» (en anglès). BBC, 07-04-2010.
* ↑ hermesauto. «Kyrgyz protesters storm government house, free ex-leader after after post-vote clashes» (en anglès), 06-10-2020. [Consulta: 29 novembre 2020].
# Puig de les Coves

El Puig de les Coves és una muntanya de 1.111,1 metres d'altitud del terme comunas de Serdinyà, de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
És al nord-est del terme comunal, a prop al nord de l'antic poble dels Horts. Rep el nom de les coves que hi ha en el seu vessant, la Cova d'en Selva al nord.oest i les Coves de l'Elra al sud.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «161 - Serdinyà i Joncet». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Escaró i Serdinyà». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ El Puig de les Coves en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Becat, 2015.
# Escoles públiques Ventura Gassol

Les Escoles públiques Ventura Gassol són un centre educatiu. L'edifici on estan sitaudes és una obra racionalista del Morell (Tarragonès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Les escoles públiques de El Morell varen construir-se l'any 1936 i representen la típica arquitectura racionalista d'aquell moment. Estructuralment presenten les següents característiques: és un edifici de dues plantes on es produeix una alternança constant entre espais oberts i murs tancats amb maons a la vista o bé emblanquinats.
La planta baixa té dues portes d'accés i nou finestres col·locades en grups de tres. El segon pis presenta gairebé tota la superfície oberta per les finestres. L'edifici, acabat amb una baraneta de formes senzilles, és un clar exemple dels gustos de l'època que fugien de tot excés decorativista. Sembla que les escoles foren projectades i realitzades per l'arquitecte Pau Mongió.

## Història

L'escola s'inaugura l'any 1935 (Edifici de la Rambla). L'any 1975 es fa un edifici nou al Camí de Reus, mantenint el parvulari a la Rambla. La unificació en un sol edifici, al Camí de Reus, serà al 2002.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Escoles públiques Ventura Gassol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 octubre 2017].

## Enllaços externs

* «Escoles públiques Ventura Gassol». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Assegurat

L'assegurat és el titular de l'interès, objecte del contracte d'assegurança, i pot ser una persona física o una persona jurídica, encara que en les assegurances de persones, òbviament, ha de ser una persona física. L'assegurat pot coincidir amb el contractant o prenedor de l'assegurança, que és la persona física o jurídica que subscriu el contracte d'assegurança amb l'assegurador, assumint la totalitat dels drets i obligacions que en deriven, llevat dels que per la seva naturalesa únicament es poden complir per l'assegurat, com, per exemple, la declaració de l'estat de salut, com a pressupost de les assegurances de persones.
# Tirà gegant

El tirà gegant (Tyrannus cubensis) és una espècie d'ocell passeriforme de la família dels tirànids. Habita a Cuba. Abans estava també present en Great Inagua i a les Illes Caicos.

## Referències

* ↑ «Tirà gegant». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# 1423
## Esdeveniments
### Resta del món

* Alfons V de la Corona d'Aragó ataca Marsella.

## Necrològiques
### Països Catalans
### Resta del món

* 23 de maig, Peníscola (Baix Maestrat): Benet XIII d'Avinyó, antipapa conegut amb el nom de Papa Luna (n. 1394).

## Referències

* ↑ «Benet XIII | enciclopèdia.cat». [Consulta: 23 maig 2020].
# Qinghai Tianyoude Cycling Team

L'equip Qinghai Tianyoude (codi UCI: TYD) és un equip ciclista professional xinès, que competeix des del 2009. Des del seu origen té categoria continental i participa en les curses dels circuits continentals de ciclisme.

## Principals resultats

* Volta al llac Qinghai: Jonathan Monsalve (2017)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

L'equip participa en els Circuits continentals de ciclisme. La taula presenta les classificacions de l'equip al circuit, així com el millor ciclista individual.
UCI Amèrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2017 | 34è | Jonathan Monsalve (72è) |
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2009 | 39è | Wu Shengjun (109è) |
| 2010 | 51è | Ma Haijun (178è) |
| 2011 | 60è | Wu Shengjun (256è) |
| 2012 | 53è | Edmund Hollands (152è) |
| 2013 | 41è | Eugen Wacker (46è) |
| 2014 | 71è | Wu Peilun (303è) |
| 2015 | 83è | Norberto Wilches (358è) |
| 2016 | - | - |
| 2017 | 23è | Jonathan Monsalve (15è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2016 | 95è | Oleksandr Surutkovitx (605è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
* Plantilles i resultats a procyclingstats.com
# Penteleu

Penteleu o Cașcaval de Penteleu és el nom d'un formatge romanès elaborat amb llet d'ovella, originari de la regió de les muntanyes de Buzău. S'elabora amb el mateix procés que el caşcaval, i es pot consumir com a formatge de taula o es pot utilitzar per complementar plats tradicionals romanesos com la mamaliga.

## Referències

* ↑ «The Complete Book of Cheese». Robert Carlton Brown. Arxivat de l'original el 2011-10-08. [Consulta: 31 juliol 2011].
* ↑ «Tout Un Fromage» (en francès).
* ↑ «Povestea „caşcavalului de Penteleu“, un brand al Buzăului». Opinia Buzău. Arxivat de l'original el 2019-09-15. [Consulta: 31 octubre 2021].

## Vegeu també

* Cașcaval
# Clara Zetkin

Clara Zetkin (Königshain-Wiederau, 5 de juliol de 1857 - Arkhangelskoye, 20 de juny de 1933), amb nom de soltera Clara Eissner, fou una política socialista alemanya molt influent i lluitadora pels drets de les dones.
Destacà en l'organització del Sindicat d'Enquadernadors de Stuttgart i en el Sindicat de Sastres i Modistes. Estudià a Leipzig; el 1892 fundà el diari Gleichheit («Igualtat»), i des del 1895 fou membre de l'Executiva Nacional del Partit Socialdemòcrata Alemany (SPD), on s'arrenglerà amb l'esquerra front la dreta d'Eduard Bernstein i el centrisme de Karl Kautsky. El 1914, fou l'única responsable de l'SPD que se solidaritzà amb la crida internacionalista de Karl Liebknecht i Rosa Luxemburg, i fou empresonada per oposar-se a la Primera Guerra Mundial.
Com a secretària de l'Oficina Internacional de les Dones Socialistes, el març del 1915 organitzà la conferència de Dones Socialistes. Defensà el sufragi femení universal front les propostes d'un sufragi masculí universal combinat amb un sufragi femení censatari. Amiga de Vladímir Ilitx Uliànov, Lenin, i vinculada al moviment de la Lliga Espartaquista, participà en la fundació del Partit Comunista d'Alemanya (KPD). El 1920 fou elegida delegada al Reichstag fins a 1933. Membre del Comitè Executiu de la Internacional Comunista des del 1921, a partir del 1924 residí a Rússia de manera permanent.
Quan els Nazis van prendre el poder en 1933, el Partit Comunista va ser il·legalitzat. Clara Zetkin es va exiliar a la Unió Soviètica, on va morir el 20 de juny de 1933 a Moscou, a l'edat de setanta-cinc anys.
Al barri barceloní de la Sagrera hi ha un carrer que porta el seu nom.

## Obres

* Zetkin, Clara. Com combatre el feixisme i vèncer. Primera edició de Tigre de Paper: setembre de 2019. Manresa: Tigre de Paper Edicions, 2019, p. 144. ISBN 978-84-16855-49-0.

## Referències

* ↑ «Zetkin, Clara * 5.7.1857, † 20.6.1933: Biographische Angaben aus dem Handbuch der Deutschen Kommunisten». Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur: Biographische Datenbanken. [Consulta: 15 novembre 2014].
* ↑ Schulte, Elisabeth. «Clara Zetkin, Socialism and Women's Liberation», 07-11-2014.
* ↑ «Clara Zetkin y su lucha por los derechos de la mujer». Granma, 18-06-2018. [Consulta: 29 novembre 2019].
* ↑ Martínez, Josefina L. «Clara Zetkin, pionera del movimiento de mujeres socialistas». [Consulta: 29 novembre 2019].
* ↑ «Zetkin, Clara * 5.7.1857, † 20.6.1933: Biographische Angaben aus dem Handbuch der Deutschen Kommunisten». Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur: Biographische Datenbanken. [Consulta: 15 novembre 2014].
* ↑ Ramos, Miquel «Per no tornar a perdre». Directa, 17-09-2019 [Consulta: 3 novembre 2020].

## Enllaços externs

* Clara Zetkin (català) a Marxists Internet Archive (MIA) (amb llicència GFDL).
* Clara Zetkin (castellà) a Marxists Internet Archive (MIA) (amb llicència CC-BY-SA).
# Gressoney-La-Trinité

Gressoney-La-Trinité (alemany Greschôney Drifaltigkeit) és un municipi italià, situat a la regió de Vall d'Aosta. L'any 2007 tenia 304 habitants. És un dels municipis on hi viu la minoria walser, de parla alemanya. Limita amb els municipis de Alagna Valsesia, Ayas, Gressoney-Saint-Jean, Riva Valdobbia i Zermatt.

## Divisió interna

És compost per les fraccions Anderbät, Bédémie, Biel, Collete Sann, Ejò, Engé, Fòhré, Gabiet, Gòver, Héché, Montery, Nétschò, Òber Bät, Òbre Eselbode, Òbrò Dejelò, Ònder Bät, Ònderemwoald, Òndre Eselbode, Òndro Dejolò, Òrsio, Rèfetsch, Sannmatto, Selbsteg, Stafal, Stéde, Stòtz, Tache, Tòlo, Tschaval, Tschòbésch-hus, Tschòcke i Wòaldielé.

## Geografia física

Gressoney-La-Trinité es troba als peus del Monte Rosa, a la Vall del Lys (dita Vall de Gressoney), a les fonts del Lys. Forma part de la Comunitat Muntanyenca Walser Alta Vall del Lys. Al territori comunal hi ha l'estació meteorològica de Gressoney-La-Trinité

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Massimo Comune | Llista Cívica |
# Dennis Oppenheim

Dennis Oppenheim (Electric City, Washington, 1938 - Nova York, 22 de gener de 2011), fou artista gràfic i escultor estatunidenc de renom internacional.

## Biografia

Oppenheim va néixer a l'estat de Washington el 1938 i es va formar en l'Escola d'Arts i Oficis de Califòrnia. El 1967 es va traslladar a Nova York, on va residir i treballar des de llavors. Després d'entrar en contacte amb les generacions d'artistes estatunidencs més importants del segle xx, es va convertir en un dels precursors de l'art conceptual, sent pioner com artista de performances.
El seu reconeixement públic va arribar a la fi de la dècada dels anys 60 com a representant, juntament amb altres artistes, del moviment Earth Art. Va ser un dels artistes contemporanis de primera magnitud en el panorama internacional.

## Obra

L'obra d'Oppenheim està present en més de 70 dels principals museus, col·leccions i espais públics de tot el món. Les seves obres van poder veure's en el Museu Reina Sofia de Madrid el 2005 i també a través d'una retrospectiva organitzada pel museu-Fundació Cristóbal Gabarrón a Valladolid el 2004, que va viatjar posteriorment al Círculo de Bellas Artes de Madrid i a altres ciutats.
Així mateix, té obres públiques permanents en tres localitats espanyoles:
* Stage Set for a Film (Decorat per a una Pel·lícula), instal·lada al Passeig de Zorrilla de Valladolid el 1998
* Crystal Garden (Jardí de Cristall), inaugurada en el municipi madrileny de Navalcarnero al febrer de 2007
* Device to Root out Evil, instal·lada en la ciutat de Palma el 1997 i que és una rèplica de la realitzada el 1966 a Venècia pel mateix autor.

## Referències

* ↑ «Muere Oppenheim, autor de la obra de homenaje al cine en La Rubia» (en castellà). Valladolid: nortecastilla.es. [Consulta: 24 gener 2011].
# 142
## Esdeveniments

* Construcció de la Muralla Antonina per protegir les fronteres d'Escòcia.
* Es nomenen doctors municipals per atendre la població de l'Imperi Romà.
* L'alquimista taoista xinès Wei Boyang escriu el primer llibre xinès sobre alquímia (Cāntóng qì, traduïble com «L'afinitat dels tres»), que també és el primer llibre on es pot esmentar per primera vegada la composició de la pólvora.
* Marció proclama que l'Antic Testament és incompatible amb el cristianisme.

## Referències

* ↑ Robertson, Anne S. (1960) The Antonine Wall. Glasgow Archaeological Society. p. 7.
* ↑ L'estil simbòlic del text fa dubtosa aquesta atribució dels historiadors moderns de la ciència. Vedi: Peng, Yoke Ho (2000). Li, Qi and Shu: An Introduction to Science and Civilization in China. Courier Dover Publications. Speciale:RicercaISBN/0486414450 ISBN 978-9622091191; Needham, Joseph; Cullen, C. (1976). Science and Civilisation in China. Cambridge University Press. [[Speciale:RicercaISBN/0521210283|ISBN 0-521-21028-3]].
# Pyrkivä Turku

El Pyrkivä Turku, en finlandès: Turun Pyrkivä, és un club de esportiu finlandès de la ciutat de Turku.

## Història

Va ser creat l'any 1906, amb el nom Maarian Pyrkivä, com una secció del club Työväenyhdistys Tarmo . El 1912 esdevingué una entitat independent, i escollí el verd com el seu color distintiu.
Una de les seccions més destacades del club és la de gimnàstica, amb nombrosos èxits nacionals i internacionals. Kaino Lempinen fou membre de l'equip que guanyà la medalla de bronze al Jocs Olímpics d'Estiu de 1952 de Hèlsinki. Annukka Almenoksa guanyà 18 campionats finesos (1998-2004) i fou finalista al Campionat d'Europa de 2002 de gimnàstica artística.
Les seccions de bandy i hoquei sobre gel també ha destacat a nivell nacional.
La secció de futbol passà dues temporades a primera divisió els anys 1952-1956 i 1978-1979. L'any 1954 es proclamà campió de lliga.

## Palmarès

* Lliga finlandesa de futbol:
** 1954

## Referències

* 1 2 3 «History of Turun Pyrkivä Gymnastics section.». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 19 setembre 2017].
* 1 2 «Finland - List of League First Level Tables». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Penteur

Penteur i Goëlo o Bro Sant Brieg (també conegut com a Penthièvre et Goëlo) és un dels nou broioù (països) en què es divideix la Bretanya històrica. Està format per 131 municipis sobre 2 558 km² i amb una població, segons el cens del 1999, de 271.513 habitants.
Actualment forma part del departament de les Costes del Nord, llevat una petita part que forma part d'Ar Mor-Bihan. I tot i que és part essencial de l'Alta Bretanya, hi ha una petita part del país bretonòfona (des de Pempoull fins a Plouha). La capital és Sant Brieg.

## Enllaços externs

* Geografia de Bretanya, llista de les viles del País de Sant Brieg
# Clariana (Avinyonet del Penedès)

Clariana és una entitat de població del municipi d'Avinyonet del Penedès, a la comarca de l'Alt Penedès. El barri se situa al centre del terme municipal, a l'est d'Avinyó Nou. La carretera N-340 és la principal via de comunicació. La primera referència escrita de Clariana data de l'any 1190 descrivint el lloc com un alou en terme del castell d'Olèrdola, parròquia de Sant Pere d'Avinyó.
A peu de carretera hi ha Cal Borrut, un edifici protegit com a bé cultural d'interès local.

## Referències

* 1 2 «Clariana (Avinyonet del Penedès)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Clariana (Avinyonet del Penedès)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Cal Borrut». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Greta Almroth

Greta Almroth (15 d'abril de 1888 - 24 de juliol de 1981) va ser una actriu sueca de cinema mut. Va aparèixer a 31 pel·lícules entre 1912 i 1940.
Almroth va estudiar a l'escola de teatre d'Elin Svensson i va debutar a l'escenari el 1908. Va ser una de les primeres grans estrelles del cinema suec, apareixent en més de 30 pel·lícules. Després de Folket i Simlångsdalen el 1924, Almroth es va prendre una llarga pausa al cinema, va passar uns anys als Estats Units i després va recórrer els escenaris dels principals ciutats rurals amb Knut Lindroth. Era membre de l'associació de dones Nya Idun.
Està enterrada a Norra begravningsplatsen a Estocolm.

## Filmografia selecta

* Ett hemligt giftermål eller Bekännelsen på dödsbädden (1912)
* Blodets röst (1913)
* Dömen icke (1914)
* Högfjällets dotter (1914)
* Hjärtan som mötas (1914)
* Sonad skuld (1915)
* Havsgamar (1916)
* Tösen från Stormyrtorpet (1917)
* Hans nåds testamente (1919)
* Prästänkan (1920)
* Mästerman (1920)
* Folket i Simlångsdalen (1924)
* Havets melodi (1934)
* Goda vänner och trogna grannar (1938)
* Västkustens hjältar (1940)

## Referències

* ↑ «Greta Almroth». The Swedish Film Database.
* ↑ Obituary in Svenska Dagbladet, 15 August 1981 p.12
* ↑ «Hittagraven - Kyrkogårdsförvaltningen» (en suec).

## Enllaços externs

* Greta Almroth al Svensk Filmdatabas
# Dejalma Pereira Dias dos Santos

Dejalma Pereira Dias dos Santos, més conegut com a Djalma Santos, (São Paulo, 27 de febrer de 1929 - Uberaba, 23 de juliol de 2013) fou un futbolista brasiler que jugava de defensa dretà.

## Trajectòria

Va participar amb la selecció brasilera a les copes del Món de 1954, 1958, 1962 i 1966, guanyant les de Suècia 58 i Xile 62. Fou el primer futbolista brasiler en assolir les 100 internacionalitats, per un total de 111 (98 oficials). Actualment (a data de 2008) és el cinquè futbolista que més partits ha jugat amb la selecció.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de la Portuguesa, el Palmeiras i l'Atlético Paranaense.
Pelé el va incloure dins de la seva llista dels 125 més grans futbolistes vius el març del 2004.

## Referències

* ↑ «Djalma Santos». Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 14 novembre 2017].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 23 juliol 2011. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Todos os brasileiros - 1954» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Todos os brasileiros - 1958» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Djalma Santos: Footballer who won the World Cup with Brazil». The Independent, 23-08-2013 [Consulta: 23 octubre 2013].

## Enllaços externs

* RSSSF
* Sitedalusa.com Arxivat 2007-02-12 a Wayback Machine.