OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Devşirme

El devşirme (del turc otomà دوشیرمه, pronunciat devxirme, literalment «collita» o «recol·lecta» i també anomenat «impost sobre la sang») era la pràctica per la qual l'Imperi Otomà reclutava infants de famílies cristianes cada quatre o cinc anys. Consistia a sostraure forçosament nens d'edats de 8 a 20 anys de les províncies rurals dels Balcans o d'Anatòlia. Un cop segrestats, eren transportats a Constantinoble, convertits a l'islam, educats com turcs musulmans i formats per a exercir funcions civils o militars de l'imperi, en particular geníssers. Aquesta pràctica fou motivada pel desig de crear una classe de soldats d'elit lleials solament al soldà, per a contrarestar la noblesa turca otomana.
Es documenta per primera vegada en registres escrits el 1438, però probablement ja existia abans. Aquest sistema aportà molts grans visirs entre els segles XV i XVII, la segona posició més poderosa de l'Imperi Otomà. Inicialment els grans visirs eren d'origen turc aristocràtic, però amb els conflictes entre el soldà Mehmet II i Çandarli Halil Paixà, que fou el primer gran visir a ser executat, hi hagué un augment d'administradors d'extracció esclava. El devşirme també produí molts governadors provincials de l'Imperi, comandats militars i divans.
El devşirme sovint era criticat pels locals, tot i que algunes famílies cristianes, sobretot bosníacs i albanesos, hi enviaven voluntàriament els fills, car el servei oferia bons prospectes de carrera. Els reclutes de vegades utilitzaven les seves opcions per a ajudar a les famílies.
Alguns acadèmics consideren que el devşirme violava la llei islàmica, puix l'esclavització de nois cristians viola la protecció als dhimmís garantida en l'islam, però d'altres argumenten que no serien esclaus una vegada es convertien a l'islam.
Es creu que d'entre les raons del declivi d'aquesta pràctica hi ha que la mida del cos de geníssers s'havia d'ampliar per tal de compensar el declivi de les forces de cavalleria espahís, la qual cosa era conseqüència de canvis en la guerra moderna (tal com la introducció d'armes de foc i la importància reduïda de la infanteria). Com a resultat d'aquests fenòmens, el sistema del devşirme s'anà abandonant a favor de mètodes de reclutament menys rígids que permetien entrar als musulmans directament al cos de geníssers. El 1594 es permeté oficialment als musulmans de prendre les posicions ocupades pel devşirme.
El 1632, els geníssers dugueren a terme un cop d'estat sense èxit contra Murat IV, qui aleshores els imposà un jurament de lleialtat. El sistema s'abolí finalment a inicis del regnat d'Ahmet III (1703-1730).

## Vegeu també

* Sistema de millets
* Dhimmí
* Bacha bazi
* Harem
* Esclavitud a l'Imperi Otomà
* Ghulam

## Referències

* ↑ Clarence-Smith, W. Islam and the Abolition of Slavery. Hurst, 2020, p. 49. ISBN 978-1-78738-415-6.
* ↑ Gillian Lee Weiss. Back from Barbary : captivity, redemption and French identity in the seventeenth-and eighteenth-century Mediterreanean. Stanford University, 2002, p. 32. «Many scholars consider that the "child levy" violated Islamic law.»
# Perceptor

Un perceptor és un transformador adaptat per poder processar dades no textuals, com ara imatges, sons i vídeos, i dades espacials. Els transformadors són la base d'altres sistemes notables com BERT i GPT-3, que van precedir Perceiver. Adopta un mecanisme d'atenció asimètric per destil·lar les entrades en un coll d'ampolla latent, cosa que li permet aprendre de grans quantitats de dades heterogènies. El perceptor coincideix o supera els models especialitzats en tasques de classificació.
Perceiver es va presentar el juny de 2021 per DeepMind. Va ser seguit per Perceiver IO l'agost de 2021.
El Perceptor està dissenyat sense elements específics de la modalitat. Per exemple, no disposa d'elements especialitzats per gestionar imatges, ni text, ni àudio. A més, pot gestionar múltiples fluxos d'entrada correlacionats de tipus heterogenis. Utilitza un petit conjunt d'unitats latents que formen un coll d'ampolla d'atenció pel qual han de passar les entrades. Un dels beneficis és eliminar el problema d'escala quadràtica que es troba als primers transformadors. El treball anterior utilitzava extractors de funcions personalitzades per a cada modalitat.
Associa característiques específiques de posició i modalitat amb cada element d'entrada (per exemple, cada píxel o mostra d'àudio). Aquestes característiques es poden aprendre o construir utilitzant característiques de Fourier d'alta fidelitat.
El Perceptor utilitza l'atenció creuada per produir capes de complexitat lineal i per separar la profunditat de la xarxa de la mida d'entrada. Aquest desacoblament permet arquitectures més profundes.
El rendiment de Perceiver és comparable a ResNet-50 i ViT a ImageNet sense convolucions 2D. Atén a 50.000 píxels. És competitiu en totes les modalitats a AudioSet.

## Referències

* ↑ Ray, Tiernan. «Google's Supermodel: DeepMind Perceiver is a step on the road to an AI machine that could process anything and everything» (en anglès). ZDNet. https://www.zdnet.com.+[Consulta: 19 agost 2021].
* ↑ Jaegle, Andrew. Perceiver: General Perception with Iterative Attention.
* ↑ Jaegle, Andrew. Perceiver: General Perception with Iterative Attention.
* ↑ Perceiver IO: A General Architecture for Structured Inputs & Outputs.
* ↑ Jaegle, Andrew. Perceiver: General Perception with Iterative Attention.
# Paul Brodie

Paul Brodie (Montreal, 10 d'abril de 1934 - Toronto, 19 de novembre de 2007) va ser un saxofonista canadenc, deixeble de Marcel Mule. El 1994 va ser nomenat Oficial de l'Ordre del Canadà, el màxim honor civil del Canadà, per haver "demostrat un autèntic domini del seu art gràcies a la seva capacitat per arribar a totes les edats amb la seva música".
Des de 1960, va realitzar més de 3.000 concerts al Canadà, EUA, Mèxic, França, Anglaterra, Índia, Singapur, Hong Kong, Filipines, Israel, Austràlia, Xina, Itàlia, Escòcia, Rússia i Argentina (1998). És un saxofonista de concerts molt gravat, amb 50 àlbums enregistrats per a "Golden Crest Records, CBC International Service, CBC Enterprise, Truly Fine Records, Classic Edition, Music Minus One, China Records, Dinant Records" i "ROI Records" (Hong Kong).
Warren Beatty va presentar el seu saxo tocant a la banda sonora de la seva pel·lícula Heaven Can Wait, guanyadora del premi Oscar. També va ser inclòs a Clyde Gilmour's Favorites, un àlbum que celebrava els 25 anys de Clyde Gilmour en un dels programes més famosos mai escoltats a CBC Radio. Brodie ha aparegut com a solista amb la majoria de les principals orquestres del Canadà i sovint ha estat presentat a CBC Radio, CBC Stereo, CBC Television, CTV i Global Television. El 1980, va encarregar a Ben Steinberg que escrivís Suite Sephardi per a ell.
És autor de A Student's Guide to the Saxophone, així com de tres llibres de solos de saxòfon publicats per "Frederick Harris Music". El 1969, Brodie va co-fundar amb Eugene Rousseau, un altre alumne de Marcel Mule, el Congrés Mundial de Saxòfon i ha estat artista / clínic de "The Selmer Company" dels Estats Units durant més de 30 anys.

## Discografia (incompleta)

* The Paul Brodie Quartet: A Recital
* The Paul Brodie Saxophone Quartet: On Tour
* The Paul Brodie Saxophone Quartet: In Concert
* Paul Brodie And Camerata (1980)
* Golden Age Of The Saxophone (1982)
* Music Minus One Alto Saxophone
* Encores! (1982)
* More Encores! (1982)
* Paul Brodie & Friends
* Amigos: Saxophone And Guitar (2004)
* Glick: Works for Saxophone & Piano: Paul Brodie & Valerie Tryon (2008)

## Referències

* ↑ Sax, Mule & Co, Jean-Pierre Thiollet, H & D, 2004, p. 139.
* ↑ https://archive.gg.ca/honours/search-recherche/honours-desc.asp?lang=e&TypeID=orc&id=1224
* ↑ "Archived copy" (PDF). Archived from the original (PDF) on 2016-03-18. Consultat 2011-12-16.
* ↑ Clifford Ford. "Ben Steinberg". The Canadian Encyclopedia. Consultat 25 abril 2010.
* ↑ Sax, Mule, & Co, Jean-Pierre Thiollet, H & D, 2004, p. 139.

## Enllaços externs

* https://www.thecanadianencyclopedia.ca/en/article/paul-brodie-emc a la Canadian Encyclopedia
* https://web.archive.org/web/20090118211112/http://encode.com/brodie/
# Paul Breysse Puig

Paul Breysse Puig (Barcelona, 1923 –2009) fou arquer i dirigent esportiu de tir amb arc.
Va practicar molts esports, entre ells el motociclisme amb la Penya 10 per Hora, i es va iniciar en el tir amb arc després de conèixer Eugenio-Santos Chavala. Fou cofundador del Club d'Arquers de Catalunya (CAC) l'any 1948 i vicepresident d'aquest durant uns quants anys. Fou campió de Catalunya en distàncies llargues (1949). En quatre ocasions fou membre de l'equip campió de Catalunya i campió per equips del Torneig Roving (1962). Obtingué els títols de mestre arquer i arquer de primera. Posteriorment, fou president de la Federació Catalana de Tir amb Arc (1959-69). Durant el seu mandat el Govern Militar va cedir a la Federació Catalana, una part del fossar del Castell de Montjuïc, per una concessió de cinquanta anys, per ser condicionat com un camp estable de tir amb arc, que va ser inaugurat el 1964 i va ser el primer emplaçament per a la pràctica del tir amb arc a Barcelona. El 3 de novembre de 1969, va ser destituït com a president perquè mantenia la nacionalitat francesa i un canvi de normativa de la Delegación Nacional de Deportes li va impedir seguir. Malgrat tot, va ser el delegat a Catalunya de la Federació Espanyola fins al 1977. La Federació Catalana li concedí la placa de Sant Sebastià i la Federació Espanyola li atorgà en dues ocasions la medalla de plata al mèrit esportiu. Rebé la medalla de Forjadors de la Història Esportiva de Catalunya el 1993.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
* ↑ Forjadors de la història esportiva de Catalunya. 4a ed.. Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1995. ISBN 84-393-2620-3.
# Deflagració d'escapament

Una deflagració d'escapament és una explosió produïda per un motor de combustió interna en funcionament que ocorre en el sistema d'admissió o d'escapament en lloc de a la cambra de combustió. Una explosió al conducte d'admissió, carburador, o filtre d'aire d'un motor passarà normalment quan les vàlvules d'admissió no estan tancades abans de l'explosió. També s'utilitza el mateix terme quan el combustible o els hidrocarburs exploten en algun lloc del sistema d'escapament. Si això succeeix, l'tub d'escapament sortirà momentàniament una flamarada visible. De qualsevol de les dues maneres apareix un so polsant, juntament amb una possible pèrdua de potència i d'empenta.

## Referències

* ↑ Afgan; Naim Afgan, Maria da Graça Carvalho. New and Renewable Energy Technologies for Sustainable. CRC Press, 2004, p. 332. ISBN 9058096262.

## Vegeu també

* Picat de bieles
* Deflagració
# Saltibarsciai

El Saltibarsciai (també nomenat borsx fred) (en lituà: Šaltibarščiai, en polonès: Chlodnik Litewski, en rus: Kholodnik) és una sopa tradicional de la cuina belarussa, de Letònia, de Lituània, de Polònia, i també de la de Rússia. Es tracta d'una varietat freda del borsx. Els seus noms nacionals deriven del fet que la sopa se serveix tradicionalment freda.

## Característiques

La seva preparació comença amb l'ús de remolatxes que són picades finament amb les seves fulles. Després d'haver estat refredada acostuma a servir-se amb crema agra, quefir o iogurt (segons les preferències regionals). S'afegeixen a la sopa algunes verdures com ara anet o julivert. La sopa té un color rosat característic que varia d'intensitat segons la varietat de la remolatxa emprada.

## Vegeu també

* Gastronomia de Lituània

## Referències

* ↑ «Lituania: sopa fría de remolacha y un pastel de patata» (en castellà). Corporación de Radio y Televisión Española. [Consulta: 4 setembre 2013].
# Ilan Bakhar

Ilan Bakhar (en hebreu: אילן בכר) és un exfutbolista israelià, nascut a Ramat Gan. Ocupava la posició de defensa i va ser internacional amb el seu país en sis ocasions.
Al llarg de la seua carrera va militar en diversos equips del seu país, destacant especialment al Hapoel Tel Aviv FC. No va tenir massa fortuna en les seues experiències foranes: tan sols jugà dos partits amb el Racing de Santander espanyol i no va arribar a debutar amb l'Sporting Braga de Portugal.

## Títols

* Lliga d'Israel 99/00
* Copa d'Israel 99/00
* Toto Cup 01/02

## Referències

* ↑ Ilan Bakhar a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Ilan Bakhar a footballzz.co.uk
* ↑ perfil, BDFutbol
* ↑ perfil, One.co.il
# Volcà de la Garrinada

El volcà de la Garrinada és dins la ciutat d'Olot (La Garrotxa). És el volcà més antic de la zona, amb uns 130.000 anys d'antiguitat i és una Reserva Natural que forma part del Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa.
Té tres cràters, resultat de les diferents fases de l'erupció: el superior, anomenat de la Mosquera, té un diàmetre de 150 metres; el central és el de la Garrinada i té un diàmetre de 300 metres, i és vorejat per un dic basàltic anul·lar; i el cràter més baix, del Bufador, amb un diàmetre de 423 metres, ocupa la posició inferior.
Es creu que l'erupció del volcà, poc estudiada, es va produir en quatre fases: la primera, estromboliana, va donar lloc al cràter de la Mosquera; la segona va ser freatomagmàtica i es va generar en el cràter interior; la tercera també va ser estromboliana i es va donar en el cràter central. Finalment, en l'última va emetre una colada de lava.
Es troba alineat sobre la mateixa fractura amb els volcans Montsacopa i Montolivet. La part visible del volcà té una base circular d'uns 800 metres de diàmetre i una alçada del con de 116 metres, però la part inferior, coberta per colades de lava, és força considerable, de manera que és un dels volcans més grans de la regió.

## Vegeu també

* Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa.

## Referències

* ↑ «Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa». Generalitat de Catalunya. Parcs naturals. [Consulta: setembre 2019].
* ↑ «Volcà de la Garrinada». Parcs naturals de Catalunya, 25-07-2022. [Consulta: 6 desembre 2023].
* ↑ «Olot, la capital dels volcans, a la Garrotxa». Descobreix Olot, 25-09-2018. [Consulta: setembre 2019].

## Enllaços externs

* Web oficial de la zona volcànica de la Garrotxa Arxivat 2007-03-10 a Wayback Machine..
# Joseph Wilson Swan

Sir Joseph Wilson Swan (31 d'octubre de 1828, Sunderland - 27 de maig de 1914 a Warlingham, Surrey) fou un electricista i un químic britànic.

## Invents

* El 1878 va inventar la làmpada incandescent amb un filament de carbó, que tot seguit va millorar i patentar, amb un filament de bambú, Thomas Alva Edison.
* El 1879 va inventar i patentar el sistema el paper fotogràfic amb bromur de plata (AgBr).

## Premis

* Medalla Hughes 1904.

## Enllaços externs

* (francès) Biografia
* (anglès) Biografia
# Unió Cívica (Letònia)

Unió Cívica (letó: Savienība Pilsoniskā, PS) va ser un partit polític de Letònia. Va ser fundat el 2008 per un grup de polítics que provenien majoritàriament de Per la Pàtria i la Llibertat/LNNK i Nova Era. Definia la seva posició com de dreta o centredreta.
El partit va formar part de la coalició de govern que dirigia el Primer Ministre de Letònia Valdis Dombrovskis. Unió Cívica controlava el Ministeri de Defensa de Letònia amb el ministre Imants Viesturs Lieģis. La líder del partit era Sandra Kalniete, excomissària europea.
A les eleccions al Parlament Europeu de 2009 Unió Cívica va guanyar més del 24% dels vots a Letònia i va obtenir dos diputats del Parlament Europeu. Per a les eleccions de 2010 PS va formar juntament amb dos altres partits letons, la coalició electoral Unitat, la qual va aconseguir 33 escons (15 del PS).
El 6 d'agost de 2011, Unió Cívica es va fusionar amb les altres dues formacions integrants de la coalició per a formar el partit polític Unitat.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2009-04-18 a Wayback Machine.
# Jean-Paul de Rocca-Serra

Jean-Paul de Rocca Serra (conegut a l'illa com renard argenté) fou un polític cors, membre de la (UDR després RPR) nascut l'11 d'octubre de 1911 a Bonifacio (Còrsega del Sud) i mort el 6 d'abril de 1998.
Doctor en medecina, ha detingut nombrosos càrrecs polítics. Senador de 1959 a 1962, també ocupà un escó a l'Assemblea Nacional Francesa de 1963 fins a la seva mort, amb una interrupció de 1973 a 1978. El 1981 fou candidat a la presidència de l'Assemblea Nacional, però fou derrotat pel socialista Louis Mermaz. De 1984 a 1998 fou elegit president de l'Assemblea de Còrsega. També ha estat alcalde de Porto-Vecchio.

## Enllaços externs

* Web de Porto-Vecchio
| Precedit per: Prosper Alfonsi | President de l'Assemblea de Còrsega 1984 - 1998 | Succeït per: Camille de Rocca Serra |
# Lichtenberg (Baix Rin)

Lichtenberg (en alsacià Liechteburi) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2005 tenia 550 habitants. Limita amb al nord-est amb Baerenthal, al sud-est amb Offwiller i Rothbach, al sud amb Ingwiller, al sud-oest amb Wimmenau i al nord-oest amb Reipertswiller.
Forma part del cantó d'Ingwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes de Hanau-La Petite Pierre.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 500 | 503 | 568 | 553 | 513 | 510 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Georges Sand | |
# Lichtenberg (Lusàcia)

Lichtenberg (alt sòrab: Swětła) és un municipi alemany que pertany a l'estat de Saxònia. Es troba a 17 kilòmetres de Dresden. El 2022 tenia una població estimada de 1.609 habitants.

## Referències

* ↑ «Saxony (Germany): Cities and Communes in Counties» (en anglès), 13 juliol 2024. [Consulta: 18 agost 2024].
# Lichtensteig

Lichtensteig és un municipi del cantó de Sankt Gallen (Suïssa), situat al districte de Toggenburg.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Leuciscus microlepis

Leuciscus microlepis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Croàcia i Bòsnia i Hercegovina.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Kottelat, M., 1997. European freshwater fishes. Biologia 52, Suppl. 5:1-271.
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bogutskaya, N.G. i A.M. Naseka 2004: Catalogue of agnathans and fishes of fresh and brackish waters of Russia with comments on nomenclature and taxonomy. Russian Academy of Sciences, Moscou, Rússia. 1-389. [en rus].
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Leuciscus polylepis

Leuciscus polylepis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Distribució geogràfica

És un endemisme de Croàcia.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bogutskaya, N.G. i A.M. Naseka 2004: Catalogue of agnathans and fishes of fresh and brackish waters of Russia with comments on nomenclature and taxonomy. Russian Academy of Sciences, Moscou, Rússia. 1-389. [en rus].
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Mrakovcic, M., S. Misetic i M. Povz, 1995. Status of freshwater fish in Croatian Adriatic river systems. Biol. Conserv. 72:179-185.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nosaròlas

Noseròles (en francès Nouzerolles) és una localitat i comuna de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. La seva població al cens de 1999 era de 100 habitants. Està integrada a la Communauté de communes du Pays Dunois.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 196 | 176 | 139 | 111 | 100 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Pierre Lauren | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Neudorf-Weimershof

Neudorf-Weimershof (en luxemburguès: Millebaach) és un dels 24 barris de la ciutat de Luxemburg. El 2014 tenia 5.306 habitants. Està situat a l'extrem est de la ciutat just al sud-est amb Kirchberg i està format per dues villes Neudorf i Weimershof.

## Personalitat notable

* Anne Beffort, nascuda a Neudorf el 1880 fou una escriptora i la primera luxemburguesa que va obtenir un doctorat. Va ser membra fundadora de la primera escola per a nenes a Luxemburg i després del museu Victor Hugo a Vianden.

## Vegeu també

* Barris de la Ciutat de Luxemburg

## Referències

* ↑ «Statistiques sur la Villa de Luxembourg. Etat de la population 2014. Neudorf-Weimershof» (PDF) (en francès) p. 45-46. Ville de Luxembuourg. [Consulta: 18 agost 2015].
# Oberlin (Kansas)

Oberlin és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 1.994 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oberlin tenia 1.994 habitants, 879 habitatges, i 550 famílies. La densitat de població era de 401 habitants/km².
Dels 879 habitatges en un 25,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,8% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 37,4% no eren unitats familiars. En el 36,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,6% tenia menys de 18 anys, un 5,1% entre 18 i 24, un 21% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 29,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.816 $ i la renda mediana per família de 34.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.177 $ mentre que les dones 16.488 $. La renda per capita de la població era de 17.271 $. Entorn del 5% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oberlin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oberlin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.