OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bathybates hornii

Bathybates hornii és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 27,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És endèmic del llac Tanganyika (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 «Bathybates hornii» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Brichard, P. Cichlids and All the Other Fishes of Lake Tanganyika (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866226677.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Konings, A. (1998): Tanganyikan cichlids in their natural habitat. Cichlid Press.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Poll, M. & J.P. Gosse 1995: Genera des poissons d'eau douce de l'Afrique. Mémoire de la Classe des Sciences. Académie royale de Belgique. 9: 1-324.
* Ribbink, A. 1991. Distribution and Ecology of the Cichlids of the African Great Lakes. Pp. 36-59 a M. Keenleyside, ed. Cichlid Fishes: Behavior, Ecology and Evolution. Londres, Gran Bretanya: Chapman and Hall.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Takahashi, T. 2003: Systematics of Tanganyikan cichlid fishes (Teleostei: Perciformes). Ichthyological Research, 50(4): 367-382.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# La Cortinoia

La Cortinoia és una masia d'Arbúcies (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La Cortinoia és una casa de dues plantes i vessant a façana, d'estructura rectangular, amb un cos afegit en un extrem, de vessants a laterals, que correspondria a la pallisa i estables, actualment reformat i fet habitable. Les obertures d'aquest cos, per la part de darrere són amb llinda de fusta i algunes envoltades de rajols.
Quant a la casa principal, originària del segle xviii, les obertures, porta i finestres són quadrangulars amb llinda monolítica. Destaquen a l'entrada principal, els tres esglaons de pedra que donen accés a la casa. Al costat i adossat al mur, hi ha una aixeta amb una mena de pica allargassada de pedra.
Al davant del mas, i exempta, hi ha un altre edificació: l'antiga masoveria. Es tracta d'una casa de planta rectangular, dos pisos i amb coberta a una sola vessant. Té les obertures quadrangulars i envoltades de pedra i maó. El parament tampoc es troba arrebossat i segurament és de construcció més moderna que la casa principal. Destaquen els dos contraforts en una de les parets laterals i es pot apreciar que han estat reformats, així com part de tota la casa.

## Història

La primera notícia del mas és de 1542, ens apareix com a censalista del Regàs en el seu Manual. Al 1571 trobem que la senyoria pertany a Francesc Regàs per compra a Pere de Billena, en aquest moment s'esmenta com a pertanyent a les possessions del mas Vidal.
Apareix documentada en el Cadastre de 1800 i seguidament en el llistat de les cases de pagès del rector de la parròquia del 1826.
En el padró de 1883 hi consta una família d'onze persones, en el de 1940 apareixen dues famílies, cadascuna de quatre membres. També es troba en el mapa de Juli Serra de 1890.
En l'amillarament de 1935 Trinitat Mª Oms Ruyra declara els límits del mas: a orient amb terres del mas Vidal, a migdia amb honors del mas Cortina i a ponent i nord amb terrenys del mas Vidal.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «La Cortinoia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2017].
# Sierra Club

Sierra Club és una de les organitzacions ambientals més antigues, més gran i de major influència als Estats Units. Va ser fundada el 28 de maig de 1892, a San Francisco, Califòrnia, pel conservacionista John Muir, que en va ser el seu primer president.
Tradicionalment associat amb el moviment progressista, el club va ser una de les primeres organitzacions de conservació del medi ambient a gran escala en el món, i promoure polítiques verdes. Algunes propostes recents del club inclouen l'energia verda i la prevenció del canvi climàtic, encara que la preservació dels boscos i mitigar la contaminació segueixen sent algunes polítiques prioritàries.
Sierra Club és membre de la BlueGreen Alliance, una coalició de grups ambientalistes i sindicats. La BlueGreen Alliance es va formar el 2006 i va sorgir d'una col·laboració entre Sierra Club i el Sindicat Metal·lúrgic. El 2012, la Unió Internacional de Treballadors d'Amèrica del Nord va abandonar la coalició a causa de l'oposició de Sierra Club i altres grups ambientalistes a l'oleoducte de Keystone.
L'organització manté un segell editorial, Sierra Club Books, la publicació de llibres sobre temes ambientals, assajos fotogràfics desert, guies de la natura i altres temes relacionats. Recentment s'havia tancat, però Sierra Club Calendars continuarà publicant-se.

## Referències

* ↑ «About Us. Consultat el 16 Nov 2016». Arxivat de l'original el 16 de maig 2016. [Consulta: 16 novembre 2016].
* ↑ The John Muir Exhibit. Consultat el 16 Nov 2016
* ↑ «Beyond Coal». Sierra Club. [Consulta: 3 desembre 2016].
* ↑ «A Fierce Green Fire». PBS, 21-03-2014 [Consulta: 3 desembre 2016].
* ↑ «Labor union quits alliance with greens over Keystone pipeline». The Hill, 20-01-2012 [Consulta: 3 desembre 2016].
* ↑ «Sierra Club close Books Publishing Program:». [Consulta: 3 desembre 2016].
# Ignacio Iglesias Villanueva

Ignacio Iglesias Villanueva (La Corunya, Galícia, 1 de juny de 1975) és un àrbitre de futbol gallec de la primera divisió. Pertany al Comitè d'Àrbitres de Galícia.
Aconseguí l'ascens a Primera divisió juntament amb el col·legiat càntabre José Antonio Teixeira Vitienes. Va debutar a la primera divisió el 13 de setembre de 2010 en el partit entre la Unió Esportiva Almeria i la Reial Societat de Futbol (2-2). El 2013 va aparèixer al programa TEDxGalicia per fer una xerrada sobre el perfil d'esportista d'alt nivell de l'àrbitre.

## Referències

* ↑ «¿Y si nos conocemos?» (en castellà). TEDxGalicia, 17-02-2013.
# Nóvaia Ossínovka

Nóvaia Ossínovka (en rus: Новая Осиновка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 76 habitants. Pertany al districte municipal d'Atkarsk.

## Referències

* ↑ «Саратовская губерния. Список населенных мест по сведениям 1859 года». Arxivat de l'original el 2018-02-28.
* ↑ «Списки населенных мест Саратовской губернии. Аткарский уезд / Оценочно-стат. отд. Сарат. губ. зем. управы. — Саратов, 1914». Arxivat de l'original el 2017-11-12.
* ↑ «Aleksandrovka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2018-03-03.
# Hawarkina

Hawarkina era una ciutat del regne d'Hakpis, de situació desconeguda però possiblement vora la ciutat de Lawazantiya, construïda i fortificada per Hattusilis a la seva tornada de Síria, cap a l'any 1290 aC. La va construir juntament amb la ciutat de Dilmuna.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Reino medio y del Imperio Nuevo. Tres Cantos: Akal, 2004, p. 211. ISBN 8446022532.
# Molossus aztecus

Molossus aztecus és una espècie de ratpenat de la família dels molòssids. Viu a altituds de fins a 1.300 msnm al Brasil, Guatemala, Hondures, Mèxic (Jalisco i illa de Cozumel), Nicaragua i Veneçuela. El seu hàbitat natural són els boscos de diferents tipus. Es tracta d'un animal insectívor. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència, encara que les poblacions mexicanes han patit una reducció del 45% del seu hàbitat. El seu nom específic, aztecus, significa ‘asteca’ en llatí.

## Referències

* ↑ Solari, S. «Molossus aztecus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN, 2019. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2019-1.RLTS.T13645A22107522.en. [Consulta: 24 març 2024].
* ↑ Entrada «Molossus» d'Animalia (en anglès).
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# Barbus gruveli

Barbus gruveli és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 28 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Guinea i Sierra Leone.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ron Tichenor

Ron Tichenor (Palm Harbor, 1970) conegut com a Ronnie Tichenor, és un antic pilot professional de motocròs nord-americà. Va competir als Campionats AMA entre el 1986 i el 1997 i en va guanyar un títol de supercross de 125cc el 1987. A banda, els anys 1993 i 1994 va guanyar dos Campionats del Japó de 250cc consecutius.

## Palmarès
### Títols per any

| Any | Equip | Campionat | Classe |
| 1987 | Suzuki | AMA Supercross | 125cc (East) |
| 1993 | Suzuki? | Campionat del Japó | 250cc |
| 1994 | Suzuki? | Campionat del Japó | 250cc |

## Referències

* ↑ «Ron Tichenor» (PDF) (en francès). memotocross.fr. [Consulta: 5 setembre 2023].
* ↑ «Ron Tichenor career statistics» (en anglès). racerxonline.com. [Consulta: 23 agost 2023].
Campions AMA de supercross 250$^{1,2}$ :
1985 - Moore/Warren
1986 - Schmit/Turpin
1987 - Surratt/Tichenor
1988 - Matiasevich/DeHoop
1989 - Matiasevich/Bradshaw
1990 - Davis/Stephenson
1991 - McGrath/Swink
1992 - McGrath/Swink
1993 - Gaddis/Henry
1994 - Huffman/Lusk
1995 - Huffman/Pichon
1996 - Windham/Pichon
1997 - Windham/Ferry
1998 - Dowd/Carmichael
1999 - Ramsey/Fonseca
2000 - Bentley/Roncada
2001 - Fonseca/Pastrana
2002 - Preston/Reed
2003 - Stewart/Jesseman
2004 - Tedesco/Stewart
2005 - Tedesco/Langston
2006 - Langston/Millsaps
2007 - Villopoto/Townley
2008 - Lawrence/Canard
2009 - Dungey/Pourcel
2010 - Weimer/Pourcel
2011 - Tickle/Barcia
2012 - Tomac/Barcia
2013 - Roczen/Hahn
2014 - Anderson/Bogle
2015 - Webb/Musquin
2016 - Webb/Stewart
2017 - Hill/Osborne
2018 - Plessinger/Osborne
2019 - Ferrandis/Sexton
2020 - Ferrandis/Sexton
2021 - Cooper/Nichols
2022 - Craig/J.Lawrence
2023 - J. i H. Lawrence :
$^1$Del 1985 al 2005 era el Campionat AMA de suprecross 125cc/SX Lites del 2006 al 2012.   $^2$Esquerra: West/Dreta: East. :
# La Immaculada de Casa Visa

La Immaculada de Casa Visa és una Capella particular de Casa Visa, en el poble d'Isavarre, del terme municipal d'Alt Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà, dins de l'antic terme d'Isil.
És una capella integrada en el mateix edifici de la casa a la qual pertany. El més destacat és el seu paviment, fet amb còdols.

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Sorpe». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* La Immaculada de Casa Visa en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Gússev

Gússev (en rus: Гусев) és un poble (un khútor) de l'óblast de Rostov, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 568 habitants, és la seu administrativa del districte homònim.

## Referències

* ↑ «Уляшкинское сельское поселение: О поселении». Arxivat de l'original el 2016-07-16. [Consulta: 15 juny 2016].
# Homatula oligolepis

Homatula oligolepis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Fa 17,1 cm de llargària màxima.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima subtropical, el qual viu a la Xina: la conca del riu Xi Jiang a Yunnan.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Nichols, J. T., 1925. Nemacheilus and related loaches in China. American Museum Novitates No. 171: 1-7. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 18 agost 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Gu, J.-H. i E. Zhang, 2012. Homatula laxiclathra (Teleostei: Balitoridae), a new species of nemacheiline loach from the Yellow River drainagein Shaanxi Province, northern China. Environ. Biol. Fish.: prepublicació electrònica. Publicació final pendent.
* ↑ FishWise (anglès)

## Bibliografia

* Banarescu, P.M. i T.T. Nalbant, 1995. A generical classification of Nemacheilinae with description of two new genera (Teleostei: Cypriniformes: Cobitidae). Trav. Mus. Hist. Nat. 35:429-496.
* Hanel, L. i J. Novák, 2002. Ceské názvy zivocichu V. Ryby a ryboviti obratlovci (Pisces) 3., maloústí (Gonorhynchiformes) - máloostní (Cypriniformes). Národní muzeum (zoologické oddelení), Praga.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan. 1.028 pàgines.
# Miquel Ferrer i Aymamí

Miquel Ferrer i Aymamí (les Borges del Camp, 28 de novembre de 1931 - Salou, 2 de gener de 2021) fou un futbolista català, que jugava com a migcampista a la dècada de 1950. Va triomfar a l'Reial Oviedo, amb el qual va aconseguir un ascens.

## Trajectòria

Fou jugador del Futbol Club Barcelona la temporada 1951-1952, coneguda com la del Barça de les Cinc Copes, i jugador del Reial Oviedo des de la temporada 1953-1954 fins a la 1957-1958.
El seu palmarès inclou la Lliga espanyola temporada 1951-52, la Copa espanyola temporada 1951-52, la Copa Llatina temporada 1951-52 i la Copa Eva Duarte la temporada 1951-52.
Amb només 26 anys es retirà de la pràctica del futbol, després d'assolir amb l'Oviedo l'ascens a primera divisió.
El 3 de novembre de 2014 el Barça va fer a l'Auditori 1899 un homenatge als jugadors supervivents que van formar part de l'equip de les 'Cinc Copes', en un acte impulsat per l'Agrupació Barça Jugadors. Els membres homenatjats del llegendari equip de principis dels anys 50, juntament amb Miquel Ferrer, van ser Josep Duró, Jaume Peiró, Joaquim Tejedor i Tresserras i Gustau Biosca. Va morir als 89 anys, el 2 de gener de 2021.

## Referències

* 1 2 3 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 3 «Falleció Ferrer Aymamí, el último representante del Barça de las Cinc Copes» (en castellà). Sport, 04-01-2021. [Consulta: 6 gener 2021].
* ↑ «Ferrer: Miguel Ferrer Aymami». BDFutbol [Consulta: 29 octubre 2015].
* ↑ «Jugadores que han jugado con la caniseta blaugrana en partdos oficiales» (en castellà). Fanscup Blaugranas [Consulta: 29 octubre 2015].
* ↑ Salinas, David. «Ferrer: Un talento desaprovechado». Diari Sport, 25-01-2016. [Consulta: 1r febrer 2016].
* ↑ «El Barça ret homenatge als jugadors del club dels anys 40 i l'equip de "les 5 copes"». Ara, 03-11-2014 [Consulta: 30 octubre 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Barbus foutensis

Barbus foutensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba als rius Gàmbia i Níger.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# La Immaculada de Casa Bolunya

La Immaculada de Casa Bolunya és la capella particular de Casa Bolunya, en el poble de Saurí, del terme municipal de Sort, a la comarca del Pallars Sobirà. Pertanyia a l'antic municipi de Lessui.
Està situada al bell mig de la població de Saurí.

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Unarre». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* La Immaculada de Casa Bolunya en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Temporada 1999-2000 del Liceu

La temporada 1999-2000 del Liceu destaca:
| Temporada 1999-2000 del Liceu |||||||
| Òpera | Compositor | Director musical | Director d'escena | Papers principals | Producció | Dates |
| Turandot | Giacomo Puccini | Bertrand de Billy / Elisabeth Attl (12,15 juliol) | Núria Espert | Giovanna Casolla (7,13,16,19 octubre), Éva Marton (8,11,14,17,20 octubre) / Anna Tomowa-Sintow (23,26,30 octubre) / Paola Romanò (12,15 juliol), Dalmau González (7,11,14 octubre) / Santiago Sánchez Jericó (8,17,19,20,23 octubre) / Alfredo Heilbron (13,16,26,30 octubre; 12,15 juliol), Stefano Palatchi (7,11,14,17,20,23 octubre) / Simón Orfila (8,13,16,19,26,30 octubre; 12, 15 juliol), Jan Blinkhof (7,11,14,17,20,23 octubre) / Johan Botha (8,13,16,19 octubre) / Boiko Zvetanov (26,30 octubre; 12, 15 juliol), María Bayo (7,11,14,17,20,23 octubre) / Ana María Sánchez (8,13,16,19 octubre; 12, 15 juliol) / Montserrat Martí (26,30 octubre), Lluís Sintes (7,13,16,19,26,30 octubre; 12, 15 juliol) / Àngel Òdena (8,11,14,17,20,23 octubre), Francisco Vas (7,13,16,19,26,30 octubre) / Antoni Comas (8,11,14,17,20,23 octubre; 12, 15 juliol), Vicenç Esteve Madrid (7,13,16,19,26,30 octubre; 12, 15 juliol), Josep Ruiz (8,11,14,17,20,23 octubre), Juan Jesús Rodríguez (7,8 octubre) / Lluís Sintes (11,14,17,20,23 octubre) / Vicenç Esteve Corbacho (13,16,19,26,30 octubre; 12, 15 juliol), Antoni Comas (7,13,16,19,23,26,30 octubre) / Francisco Vas (8,11,14,17,20 octubre), Josep Fadó (12,15 juliol) | Gran Teatre del Liceu, Théâtre du Capitole de Toulouse, Asociación Bilbaína de Amigos de la Ópera | 7,8,11,13,14,16,17,19,20,23,26,30 octubre, 12,15 juliol |
| Les noces de Fígaro | Wolfgang Amadeus Mozart | Bertrand de Billy | Robert Carsen | Manuel Lanza / Markus Eiche, Regina Schörg / Christine Weidinger, María Bay / Olatz Saitua, Gilles Cachemaille / Simón Orfila, Petia Petrova / Itxaro Mentxaka, Anne Howells / Begoña Alberdi, Kwangchul Youn / Josep Ferrer, Eduard Giménez, Francisco Vas, Olatz Saitua / Cristina Obregón, Orazio Mor | | 8 al 23 de maig |
| Sly | Ermanno Wolf-Ferrari | David Giménez Carreras | | Josep Carreras, Isabelle Kabatu, Sherrill Milnes | | 4 de juny |

## Referències

* ↑ Cartell
* ↑ Tribó, Jaume. «Cronologia liceista». Arxivat de l'original el 17 de setembre 2021. [Consulta: 8 març 2018].
* ↑ Rodríguez, Mariano. «Entrevista a Josep Carreras». La Vanguardia. [Consulta: 23 febrer 2017].
# Ochetobius elongatus

Ochetobius elongatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 40 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: des de Corea del Sud fins a la conca del riu Amur.

## Referències

* ↑ «Ochetobius elongatus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Nóvikov, N. P.; Sokolovski, A. S.; Sokolóvskaia, T. G.; Iàkovlev, I. M., 2002. The fishes of Primorye. Vladivostok, Far Eastern State Tech. Fish. Univ., 552 p.
* ↑ Chyung, M.-K., 1977. The fishes of Korea. Il Ji Sa Publishing Co. Seül, Corea del Sud. 727 p.
* ↑ Bogutskaya, N.G. i A.M. Naseka, 1996. Cyclostomata and fishes of Khanka Lake drainage area (Amur river basin). An annotated check-list with comments on taxonomy and zoogeography of the region. Zool. Inst. Russ. Acad. Sci. :89 p.
* ↑ Bogutskaya, N.G. i A.M. Naseka, 2002. An overview of nonindigenous fishes in inland waters of Russia. Proc. Zool. Inst. Russ. Acad. Sci. 296:21-30.
* ↑ Hwang, H.C., P.C. Yueh i S.F. Yu, 1982. The freshwater fishes of China in colored illustrations. Vol. 1 Shanghai Sciences and Technology Press, Shanghai, Xina. 173 p.
* ↑ Luo, Y., 1998. Leuciscinae. p. 61-112. A: Chen, Y.-Y. i et al. (Eds). Fauna Sinica. Osteichthyes. Cypriniformes II. Science Press. Beijing. 1-531.
* ↑ Nichols, J.T., 1943. The freshwater fishes of China. Natural history of Central Asia: Volum IX. The American Museum of Natural History, Nova York, Estats Units, 322 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* Cui, J., Ren, X. i Yu, Q., 1991. Nuclear DNA content variation in fishes. Cytologia 56:425-429.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB