OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Xic de la Font

Can Xic de la Font és una masia de Tona (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia que ocupa una superfície de 223,97 m2, situada a la banda nord-oest de Tona. L'accés es realitza a través d'un camí de terra que enllaça amb la carretera d'entrada nord al municipi, en direcció oest.
L'immoble, amb un volum annex, té una planta baixa, pis i golfes, així com una coberta a dues aigües de teula i carener perpendicular a la façana. Les obertures són senzilles i irregulars. L'antiga eixida de les golfes ha estat tapada amb totxo. La façana està feta de tàpia i pedra escairada a les cantonades. Compta amb un antic cobert de tàpia i totxo, i les restes d'un altre a la part posterior. Ha patit diverses reformes.

## Referències

* 1 2 «Can Xic de la Font». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2020].
# Canal Ernst August

* Per a altres significats, vegeu «Canal Ernst August (Herrenhausen)».
El Canal Ernst August o Ernst-August-Kanal és un canal navegable a Wilhelmsburg a l'estat d'Hamburg a Alemanya. Neix a la Wilhelmsburger Dove Elbe al pont del ferroviari del S3 i de la rodalia. Fins al 2011 desembocava al Reiherstieg, a la frontera de l'antic port franc a prop del port Klütenfelder Hafen. El 2012 es va estrenar la nova resclosa que passa per la dàrsena de l'Spreehafen.
Al marc del projecte de regeneració del barri de Wilhelmsburg, el tram entre l'Assmannkanal i l'Spreehafen està restaurat per a donar l'accés a les embarcacions turístiques. També es va crear la nova línia de transbordadors número 73 que connecta la desembocadura del canal amb l'estació i port de Landungsbrücken a la riba dreta de l'Elba. Està integrada en la xarxa de transport públic d'Hamburg.
El nom prové del rei Ernest August I de Hannover (1771-1851), com que l'illa de Wilhelmsburg pertanyia al regne de Hannover i des de 1866 a la província prussiana de Hannover. El 1937 passà a l'estat d'Hamburg després de la llei de l'àrea metropolitana d'Hamburg.
La primera resclosa, l'Ernst-August-Schleuse va ser construïda el 1852, modernitzada el 1930 per tallar el canal de la influència de la marea. De 2009 a 2011 es va construir la nova resclosa cap a l'Spreehafen. L'antiga resclosa va ser terraplenada i la casa de l'assuter enderrocada. Aquesta nova connexió, gràcies a l'ampliació de l'Assmannkanal i el Rathauswettern fins a la casa de la vila de Wilhelmsburg integra el barri en el circuit turístic dels alsterdampfers i embarcacions esportius.
* Làpida del 1852
* La resclosa del 1852, modernitzada el 1930
* La nova resclosa en construcció

## Afluents

* Wilhelmsburger Dove Elbe
* Jaffe-Davids-Kanal
* Assmannkanal
* Reiherstiegwettern

## Referències

* ↑ Stadtatlas-Grossraum Hamburg. Hamburg: PAS Verlags GmbH, , 2009, p. 51. ISBN 978-3-934272-92-7.
* ↑ «Spreehafen: Neuer Freiraum für Wilhelmsburg» (en alemany). NDR, 19-06-2013. [Consulta: 14 abril 2018].
* ↑ at «Neue Hadag-Fähre an den Landungsbrücken getauft» (en alemany). Hamburger Abendblatt, 19-07-2014.
* ↑ «Linie 73» (pdf) (en alemany). Hadag, 2018. Arxivat de l'original el 2018-04-14. [Consulta: 14 abril 2018].
* ↑ Christoph Bellin, Ernst-August-Kanal al Bildarchiv Hamburg, una col·lecció de fotos històriques
* ↑ «Neubau Ernst-August-Schleuse» (en alemany). Aug. Prien, 2011. [Consulta: 14 abril 2018].
* ↑ Sprung über die Elbe - Stadtumbau West Bestandsuntersuchung Wilhelmsburg West Ajuntament d'Hamburg, 2005, 87 pàgines
* ↑ Andreas Schmidt, Ernst-August ferngesteuert, Hamburger Abendblatt, Hamburg, 21 de gener de 2011
# Camp visual

El camp visual és l'espai en el qual poden ser vists els objectes mentre la mirada roman fixa en un punt determinat.
No és exactament el mateix que el camp de visió.
La seva amplitud varia amb la grandària dels objectes i amb el seu color, amb la intensitat de la il·luminació ambient, amb el contrast entre objecte i fons i amb l'estat d'adaptació de l'ull. En un ull normal abasta cap a fora 90° o més; cap a dintre, entre 45° i 60º; cap amunt entre 45° i 55º; i, cap avall, entre 50º i 70º.
Un camp visual normal exigeix:
* La transparència de còrnia, cristal·lí i vitri.
* La retina ha de mantenir la seva integritat tant en la zona macular (que es correspondrà amb el camp visual central) com en la zona perifèrica (que determinarà l'extensió total del camp (camp visual perifèric).
* Quan hagi de determinar-se la normalitat del camp visual central, l'ull que s'explora ha d'estar en òptimes condicions refractives, ja que el camp central s'influeix per una bona agudesa visual, circumstància que no ocorre amb el camp visual perifèric, que pot mantenir-se normal amb baixes agudeses visuals.

## Referències

* ↑ «camp visual». GEC. [Consulta: 16 novembre 2020].
# Cantó de Saint-Malo-Nord

El cantó de Saint-Malo-Nord (bretó Kanton Sant-Maloù-Norzh) és una divisió administrativa francesa situat al departament d'Ille i Vilaine a la regió de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega una comuna :
| Nom francès | Nom bretó | Població | km² | Codi Postal | Codi INSEE |
| Saint-Malo (fracció) | Sant-Maloù | 29137 | ? | 35400 | 35288 |
| Cantó | Sant-Maloù-Norzh | 29137 | ? | - | 3537 |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| -1994 | Louis Chopier | PS |
| 1994- | Catherine Jacquemin | Nou Centre |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Cantó de Saint-Martin-d'Auxigny

El cantó de Saint-Martin-d'Auxigny és un cantó francès del departament del Cher, situat al districte de Bourges. Té 11 municipis i el cap és Saint-Martin-d'Auxigny.

## Municipis

* Allogny
* Fussy
* Menetou-Salon
* Pigny
* Quantilly
* Saint-Éloy-de-Gy
* Saint-Georges-sur-Moulon
* Saint-Martin-d'Auxigny
* Saint-Palais
* Vasselay
* Vignoux-sous-les-Aix

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1976 | Louis Delamarre | SFIO, després divers gauche |
| 1976-1988 | Louis Jouannin | Divers droite |
| 1988-2001 | Michel Gilbert | UDF |
| 2001- | Alain Rafesthain | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 7.120 | 7.650 | 8.154 | 9.987 | 11.726 | 12.093 | 12.679 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Vouziers

El cantó de Vouziers és un cantó francès del departament de les Ardenes, situat al districte de Vouziers. Té 15 municipis i el cap és Vouziers.

## Municipis

* Ballay
* Bourcq
* Contreuve
* La Croix-aux-Bois
* Falaise
* Grivy-Loisy
* Longwé
* Mars-sous-Bourcq
* Quatre-Champs
* Sainte-Marie
* Terron-sur-Aisne
* Toges
* Vandy
* Vouziers
* Vrizy

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | René Thiry | SFIO |
| 1949-1955 | M. Fricoteau | RPF, després divers droite |
| 1955-1972 | Georges Denis | PCF |
| 1972-1998 | René Marquet | divers gauche, després RPR |
| 1998-2011 | Clément Servais | RPR, després UMP |
| 2011- | Claude Ancelme | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 6.626 | 7.287 | 7.366 | 7.131 | 7.065 | 6.956 | 6.294 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantons de la Gironda

Els Cantons de la Gironda són 63 i s'agrupen en 6 districtes. Fins fa un temps el districte de Bordeus era més gran, però va cedir quatre cantons a altres districtes i també altres 4 per crear el districte d'Arcaishon.
# Cantons de la Guaiana Francesa

Aquesta és la llista dels 19 antics cantons de la Guaiana Francesa, aplegats en dos districtes (arrondissements):
# Cantons de la Savoia

Els Cantons de la Savoia són 37 i s'agrupen en tres districtes:
* Districte d'Albertville (9 cantons), amb cap a la sotsprefectura d'Albertville: cantó d'Aime - cantó d'Albertville-Nord - cantó d'Albertville-Sud - cantó de Beaufort-sur-Doron - cantó de Bourg-Saint-Maurice - cantó de Bozel - cantó de Grésy-sur-Isère - cantó de Moûtiers - cantó d'Ugine
* Districte de Chambéry (22 cantons), amb cap a la prefectura de Chambéry: cantó d'Aix-les-Bains-Centre - cantó d'Aix-les-Bains-Nord-Grésy - cantó d'Aix-les-Bains-Sud - cantó d'Albens - cantó de Chambéry-Est - cantó de Chambéry-Nord/Sonnaz - cantó de Chambéry-Sud - cantó de Chambéry-Sud/Ouest - cantó de Chamoux-sur-Gelon - cantó du Châtelard - cantó de Cognin - cantó de Montmélian - cantó de La Motte-Servolex - cantó de La Ravoire - cantó de La Rochette - cantó de Saint-Alban-Leysse - cantó de Saint-Pierre-d'Albigny - cantó des Échelles - cantó de Pont-de-Beauvoisin - cantó de Ruffieux - cantó de Saint-Genix-sur-Guiers - cantó de Yenne
* Districte de Saint-Jean-de-Maurienne (6 cantons), amb cap a la sotsprefectura de Saint-Jean-de-Maurienne: cantó d'Aiguebelle - cantó de La Chambre - cantó de Lanslebourg-Mont-Cenis - cantó de Modane - cantó de Saint-Jean-de-Maurienne - cantó de Saint-Michel-de-Maurienne
# Can Marifont

Can Marifont és una casa del municipi de Maià de Montcal (Garrotxa) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Can Marifont està situada al costat de la carretera comarcal que uneix Besalú amb Figueres. És de planta rectangular, amb un cos afegit al costat de migdia. Té dos amplis teulats a dues aigües amb els vessants vers les façanes laterals. L'antiga façana principal estava orientada al nord. En els baixos hi veiem un gran porta adovellada que mena als interiors i dos pisos superiors. Can Marifont va ésser bastida amb pedra poc escairada del país, fent excepció dels carreus utilitzats en els cantoners i les obertures. A l'angle nord-est hi ha restes d'una garita de defensa. Actualment a la façana més destacable és la de migdia, amb tres grans arcs de mig punt en els baixos, que sostenen l'eixida del primer pis i s'hi accedeix per tres obertures rectangulars. El segon pis té dos balcons centrals i una finestra a cada costat: una d'elles és de línies gòtiques. En les llindes del mas es conserven dues dades de possibles reformes: 1646 i 1789.

## Referències

* ↑ «Can Marifont». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r desembre 2015].
# Cantó de Montbrison

El cantó de Montbrison és un cantó francès del departament del Loira, situat al districte de Montbrison. Té 19 municipis i el cap és Montbrison.

## Municipis

* Bard
* Chalain-d'Uzore
* Chalain-le-Comtal
* Champdieu
* Écotay-l'Olme
* Essertines-en-Châtelneuf
* Grézieux-le-Fromental
* L'Hôpital-le-Grand
* Lérigneux
* Lézigneux
* Magneux-Haute-Rive
* Montbrison
* Mornand-en-Forez
* Précieux
* Roche
* Saint-Paul-d'Uzore
* Saint-Thomas-la-Garde
* Savigneux
* Verrières-en-Forez

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 19..-1973 | M. Duport | Divers gauche |
| 1973-1992 | Guy Poirieux | UDF |
| 1992-1998 | Charles Bouniard | Divers droite |
| 1998-2004 | Philippe Weyne | Divers droite, després UMP |
| 2004- | Liliane Faure | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 17.760 | 18.963 | 20.703 | 22.586 | 24.981 | 26.559 | 29.438 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Sancergues

El cantó de Sancergues és un cantó francès del departament del Cher, situat al districte de Bourges. Té 18 municipis i el cap és Sancergues.

## Municipis

* Argenvières
* Beffes
* La Chapelle-Montlinard
* Charentonnay
* Chaumoux-Marcilly
* Couy
* Étréchy
* Garigny
* Groises
* Herry
* Jussy-le-Chaudrier
* Lugny-Champagne
* Marseilles-lès-Aubigny
* Précy
* Saint-Léger-le-Petit
* Saint-Martin-des-Champs
* Sancergues
* Sévry

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | M. Ratillon | SFIO |
| 1951-196. | M. Lamy | PCF |
| 19..-1967 | Jacques Bellières | Centrista |
| 1967-1970 | M. Mallet | PCF |
| 1970-1976 | Michel Lafay | UDR |
| 1976- | Serge Berthelot | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 8.143 | 8.834 | 8.172 | 7.702 | 7.492 | 7.340 | 7.655 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Samoëns

El cantó de Samoëns és un cantó francès del departament de l'Alta Savoia, situat al districte de Bonneville. Té quatre municipis i el cap és Samoëns.

## Municipis

* Morillon
* Samoëns
* Sixt-Fer-à-Cheval
* Verchaix
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | M. Jay | RGR |
| 1949-1955 | M. Rannaud | MRP |
| 1955-1961 | M. Larroudé | Divers droite |
| 1961-1998 | Adelin Malgrand | SFIO, després Divers gauche, després divers droite |
| 1998- | François Mogenet | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Samer

El cantó de Samer és un cantó del departament francès del Pas de Calais, a la regió dels Alts de França. Està inclòs al districte de Boulogne-sur-Mer i té 18 municipis. El cap cantonal és Samer.

## Municipis

* Carly
* Condette
* Dannes
* Doudeauville
* Halinghen
* Hesdigneul-lès-Boulogne
* Hesdin-l'Abbé
* Isques
* Lacres
* Nesles
* Neufchâtel-Hardelot
* Questrecques
* Saint-Étienne-au-Mont
* Saint-Léonard
* Samer
* Tingry
* Verlincthun
* Wierre-au-Bois

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | René Mathou | SFIO |
| 1951-1958 | Jean Bardol | PCF |
| 1958-1982 | Raymond Splingard | SFIO, després PS |
| 1982-2001 | Jean Bardol | PCF |
| 2001- | Jean-Claude Juda | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 16.792 | 18.948 | 21.990 | 23.882 | 26.076 | 26.890 | 27.423 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Carabassera

«Carabassera» té aquests significats:
* Planta cultivada dels gèneres Cucumis, Cucurbita, Lagenaria o Luffa.
* Carabassera, (Cucurbita pepo) espècie de planta del gènere Cucurbita
* Carabassera d'esponja, (Luffa aegyptiaca) espècie de planta del gènere Luffa
* Carabassera de bou, (Cucurbita maxima) espècie de planta del gènere Cucurbita
* Carabassera de cabell d'àngel, (Cucurbita ficifolia) espècie de planta del gènere Cucurbita
* Carabassera de cabell d'àngel, (Citrullus amarus) espècie de planta del gènere Citrullus
* Carabassera vinatera, (Lagenaria siceraria) espècie de planta del gènere Lagenaria
# Municipi d'Assens

El municipi d'Assens és un municipi danès que va ser creat l'1 de gener del 2007 com a part de la Reforma Municipal Danesa, integrant els antics municipis de Glamsbjerg, Haarby, Tommerup, Vissenbjerg, Aarup i Assens. El municipi és situat a l'oest de l'illa de Fiònia i forma part de la Regió de Syddanmark, abastant una superfície de 512 km². La península de Helnæs, gairebé una altra illa, només està unida a Fiònia per un estret dic natural.
La ciutat més important i la seu administrativa del municipi és a Assens (6.089 habitants el 2009). Altres poblacions del municipi són:
* Verninge
* Grønnemose
* Turup
* Glamsbjerg
* Tommerup Stationsby
* Tommerup
* Jordløse
* Brylle
* Ebberup
* Flemløse
* Snave
* Haarby
* Aarup
* Skalbjerg
* Vissenbjerg
* Ørsted
* Sandager
* Torø Huse
* Nårup

## Consell municipal

Resultats de les eleccions del 18 de novembre del 2009:
| Partit | vots | % vots |
| Socialdemokratiet | 7778 | 35,7 |
| Det Radikale Venstre | 794 | 3,6 |
| Det Konservative Folkeparti | 2020 | 9,3 |
| Socialistisk Folkeparti | 3239 | 14,9 |
| Liberal Alliance | 19 | 0,1 |
| Kristendemokraterne | 78 | 0,3 |
| NY TID | 51 | 0.2 |
| Dansk Folkeparti | 2023 | 9,3 |
| Centerpartiet | 42 | 0,2 |
| Venstre | 5765 | 26,4 |

### Alcaldes

| Alcalde | Període | Partit |
| Finn Brunse | 1-1-2007 a 31-12-2009 | Socialdemokratiet |
| | 1-1-2010 a 31-12-2013 | |

## Referències

* ↑ (danès) Resultats eleccions municipals a Assens
# Henry John Stephen Smith

Henry John Stephen Smith (1826-1883) va ser un matemàtic britànic que va ser catedràtic savilià de la universitat d'Oxford.

## Vida i Obra

El seu pare era advocat, però va morir quan ell només tenia tres anys. Va ser educat per la seva mare i per tutors privats fins que va entrar a la Rugby School (Warwickshire, Anglaterra). El seu ingrés a la universitat es va ajornar perquè va contraure la verola i la malària; però, finalment, el 1846 va ingressar al Balliol College de la universitat d'Oxford on es va graduar dos anys després amb els màxims honors tan en ciències com en humanitats.
El 1849 va ser nomenat fellow del Balliol College. El 1861 va ser nomenat catedràtic savilià de geometria de la universitat i el 1874 conservador del seu museu.
Smith ha restat un matemàtic poc conegut, malgrat les seves aportacions en teoria de nombres. A ell se li deu la forma normal de Smith de una matriu (1861), una demostració del teorema dels dos quadrats de Fermat (1855) i un Report on the Theory of Numbers (1859-1865) en el que analitza el treball d'altres matemàtic, però també hi afegeix molt de la seva collita.

## Referències

* ↑ Hannabuss, pàgina 203.
* 1 2 Clarke, Everitt, Littlejohn & Vorster, pàgina 654.
* ↑ Agarwal & Sen, pàgina 283.
* ↑ Newman, pàgina 367.
* ↑ Clarke, Everitt, Littlejohn & Vorster, pàgina 662.
* ↑ Hannabuss, pàgina 205.

## Bibliografia

* Agarwal, Ravi; Sen, Syamal. Creators of Mathematical and Computational Sciences (en (anglès)). Springer, 2014. ISBN 978-3-319-10869-8.
* Clarke, F.W.; Everitt, W.N.; Littlejohn, L.L.; Vorster, S.J.R. «H. J. S. Smith and the Fermat Two Squares Theorem» (en (anglès)). The American Mathematical Monthly, Vol. 106, Num. 7, 1999, pàg. 652-665. ISSN: 0002-9890.
* Hannabuss, Keith. «Henry Smith». A: John Fauvel, Raymond Flood, Robin Wilson (eds.). Oxford Figures: Eight Centuries of the Mathematical Sciences (en (anglès)). Oxford University Press, 2013, p. 203-218. ISBN 978-0-19-968197-6.
* Newman, Morris «The Smith normal form» (en (anglès)). Linear Algebra and its Applications, Vol. 254, Num. 1-3, 1997, pàg. 367-381. ISSN: 0024-3795.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Henry John Stephen Smith» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* North, J.D. «Smith, Henry John Stephen». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 6 abril 2017].
* «Henry John Stephen SMITH (1826–1883) - His sister Eleanor Elizabeth SMITH (1822–1896)». St. Sepulchre's Cemetery. [Consulta: 6 abril 2017].
# Beata Kurkul

Beata Kurkul (en lituà: Beata Kurkul i en ucraïnès: Беата Куркуль; Vílnius, Lituània, 21 de gener de 1979) és una artista i voluntària ucraïnesa d'origen polonès i lituà. S'ha fet famosa arran de les seves pintures que retraten els guàrdies fronterers ucraïnesos, soldats de l'exèrcit ucraïnès o fins i tot participants a la defensa d'Ucraïna contra la invasió russa.

## Biografia

Beata Kurkul va néixer el 21 de gener de 1979 a Vílnius en el si d'una família polonesa de classe mitjana; la seva mare era química i el seu pare enginyer. Deu el seu nom al fet que era el de l'actriu preferida del seu pare: Beata Tyszkiewicz. El 1997, tot i que Beata es va graduar en una escola d'art, va decidir fer estudis superiors en el camp de la medicina, a la Universitat de Vilnius. Va treballar després com a infermera, fins que l'esgotament laboral l'obligà a abandonar la professió.
Admiradora de les pel·lícules Star Wars, va començar a passar molt de temps als fòrums de fans fins que a finals de 2004, se'n va anar a la capital ucraïnesa per a trobar-se amb un altre fan, que esdevindria més endavant el seu futur marit, l'ucraïnès Mykola Avdieiev, a qui havia conegut anteriorment a un fòrum. Després de proposar-li aquest matrimoni el 2007 es van casar l'any següent. Decidiren anar a viure a Ucraïna, més aviat que a Lituània, ja que l'adaptació semblava més fàcil per a Beata, que ja parlava rus i entenia l'ucraïnès (per la seva semblança amb el polonès que també parla), que per al seu marit.

## Referències

* ↑ «У замку "Паланок" відкрили виставку художниці, яка малює прикордонників» (en ucraïnès). Ukrinform, 27-07-2017. Arxivat de l'original el 16 November 2020. [Consulta: 29 agost 2021].
* ↑ «Українська війна очима іноземних митців: неймовірні фото» (en ucraïnès). 24 Kanal, 19-09-2019. Arxivat de l'original el 6 March 2021. [Consulta: 31 agost 2021].
* ↑ Maistrenko, Viktoria. «На Майдан приїхали троє росіян. Лікарка із Сибіру пішла працювати до волонтерів» (en ucraïnès). Gazeta.ua, 24-11-2020. Arxivat de l'original el 30 November 2020. [Consulta: 29 agost 2021].
* ↑ «Художниця з Литви малює картини про українських воїнів. ФОТО» (en ucraïnès). ВолиньPost, 12-10-2020. Arxivat de l'original el 29 August 2021. [Consulta: 29 agost 2021].
# Antoni Roca

Antoni Roca és el nom dels següents personatges:
* Antoni Roca i Dencàs (1806-1889), industrial tèxtil, polític i banquer
* Antoni Roca Flaquer (1825-1900), metge menorquí
* Antoni Roca Pineda (Palma, 1944), escriptor balear
* Antoni Roca Rosell, professor d'història de la ciència i de la tècnica a la Universitat Politècnica de Catalunya
* Antoni Roca Várez (1866-1925), prohom menorquí
# Ramir Bascompte i Cirici

Ramir Bascompte i Cirici (segle XX) va ser un director i productor de teatre català. Als anys 50 del segle xx va dirigir el grup Palestra de Arte Dramático, tot estrenant peces de Teatre de Cambra. Posteriorment, va gestionar el Teatre Candilejas de la Rambla de Catalunya.

## Trajectòria professional

Director
* 1964. El rapto de Elena, original de Xavier Fàbregas. Estrenada al teatre Candilejas
* 1967. Born Yesterday (Nascuda ahir). Teatre Candilejas. Amb Alicia Tomás.
* 1971. El clarinete. Teatre Calderón de Barcelona. Amb Rosa Maria Sardà.
* 1973. Timon d'Atenes de Shakespeare. Teatre Grec de Barcelona.
Adaptador
* 1953. La isla del tesoro. Estrenada al teatre CAPSA de Barcelona.
* 1960. La torre i el galliner, original Vittorio Calvini, amb diàlegs de Xavier Regàs. Estrenada al teatre Candilejas de Barcelona, per la companyia de Joan Capri. Direcció d'Antoni Chic.
# Jim Ross

James William "Jim" Ross (3 de gener de 1952 -), també conegut com a J.R., és un comentarista nord-americà, que treballa a la marca de RAW de l'empresa WWE, Inc. des del 1974.

## Enllaços externs

* Jim Ross a WWE Universe Arxivat 2008-07-27 a Wayback Machine. (anglès)
* Perfil a WWE.com (anglès)
# Cantó de Besançon-Est

El cantó de Besançon-Est és un cantó francès del departament del Doubs, situat al districte de Besançon. Té 2 municipis i part del de Besançon.

## Municipis

* Besançon (part)
* Chalèze
* Chalezeule

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1982 | Raymond Tourrain | RPR |
| 1982-2001 | Claude Salomon | RPR |
| 2001-2008 | Jacques Grosperrin | RPR, després UMP |
| 2008- | Éric Alauzet | Verts |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Myotis rufopictus

Myotis rufopictus és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmic de les Filipines. Els seus hàbitats naturals són els boscos primaris i montans. Probablement està amenaçat per desforestació a les parts de la seva distribució que es troben a les planes.

## Referències

* ↑ Ong, P.; Rosell-Ambal, G.; Tabaranza, B.; Sedlock, J.; Ingle, N.; Heaney, L.; Balete, D. Myotis rufopictus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 12 setembre 2013.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :