OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Benefici d'excussió

El benefici d'excussió és el dret que té el fiador d'oposar-se a fer efectiva la fiança sempre que el creditor no hagi executat tots els béns del deutor. Mitjançant l'ús d'aquest dret el fiador li diu al creditor que es dirigeixi en primer lloc als béns del deutor principal abans de dirigir-se a ell.
Aquest dret es justifica per la raó de ser de la fiança, que consisteix a proporcionar al creditor més fermes eines de satisfacció del seu crèdit contra el deutor principal, però sense desplaçar definitivament a aquest últim de la seva obligació.

## Naturalesa jurídica del benefici d'excussió

El benefici d'excussió constitueix una excepció dilatòria en judici i només procedeix un cop. En la legislació espanyola està recollit en l'article 1.830 del Codi Civil.

## Casos en què el creditor està obligat a efectuar l'excussió

* Quan les parts així ho han estipulat.
* Quan el fiador s'hagués obligat només al que no es pogués obtenir del principal deutor. En aquest cas, el fiador no serà responsable de la insolvència del deutor sempre que concorrin els requisits que senyala la norma legal.

## Subfiador

Si el fiador hagués donat al seu temps un altre fiador en garantia de les seves obligacions de consolidació, aquest últim gaudeix del benefici d'excussió respecte del deutor principal i del primer fiador. És a dir, el creditor haurà d'executar primer al deutor principal, després al primer fiador i llavors estarà en condicions de dirigir la seva acció contra el segon.

## Requisits de procedència del benefici d'excussió

* Que no s'hagi renunciat expressament a aquest benefici.
* Que la fiança no fos solidària.
* Que el deutor no es trobi en fallida o en notòria insolvència.
* Que l'obligació consolidada sigui civil (i no purament natural).
* Que la fiança no fos judicial.

## Efectes del benefici d'excussió

* Cessa la persecució contra el fiador, ja que se suspèn de l'entrada al judici.
* Si el creditor efectua l'excussió de manera omisa o negligent, i el deutor cau mentrestant en notòria insolvència, el fiador només és responsable en el que excedeixi el valor dels béns que hagués indicat per a l'excussió.
* Si el creditor obté el pagament amb l'excussió, es produeix extinció total o parcial de la fiança segons el cas.
# Renate Tobies

Renate A. Tobies (25 de gener de 1947) és una matemàtica i historiadora de les matemàtiques alemanya coneguda per haver escrit les biografies de Felix Klein i Iris Runge.

## Educació i carrera

Tobies es va criar a la República Democràtica Alemanya, i va estudiar química i matemàtiques a la Univeresitat de Leipzig. Allà va completar una dissertació de doctorat (Dr. paed.) sobre la història de l'ensenyament de la química, Die Entwicklung des allgemeinbildenden Chemieunterrichts auf dem Gebiet der DDR unter besonderer Berücksichtigung der ideologischen Erziehung (1945 bis zum VIII. Parteitag der SED), l'any 1975. Després d'ensenyar farmàcia breument, va obtenir una posició a l'Institut d'Història de la Medecina i de les Ciències Naturals de Leipzig, especialitzant-se en la història de les matemàtiques. Allà, hi va completar la seva habilitació i va completar un segon doctorat (Dr..sc.) l'any 1986 amb un treball titulat Die gesellschaftliche Stellung deutscher mathematischer Organisationen und ihre Funktion bei der Veränderung der gesellschaftlichen Wirksamkeit der Mathematik (1871 - 1933).
La reunificació d'Alemanya va comportar una reducció dràstica de la mida de l'Institut de Leipzig, i l'any 1993 Tobies va obtenir el Sofja Kowalewskaja Visitant Professorship a la Universitat de Kaiserslautern. Després de diversos programes d'estada com a visitant a la Universitat Tècnica de Brunsvic, a la Universitat de Göttingen, a la Universitat de Stuttgart, i a la Universitat de Linz, es va establir a la Universitat de Jena fins a la seva jubilació.

## Reconeixement

Tobies es va convertir en membre de correspondència de l'Acadèmia Internacional de la Història de la Ciència l'any 2007.

## Referències

* ↑ «Renate Tobies zum 60. Geburtstag» (en alemany). NTM International Journal of History and Ethics of Natural Sciences, Technology and Medicine, 15, 1, 01-02-2007, p. 62–65. DOI: 10.1007/s00048-006-0261-7.
* 1 2 3 [2005-02-23] Frau Dr. Renate Tobies, Mathematik- und Naturwissenschafts-historikerin (en alemany).
* ↑ Renate Tobies al Mathematics Genealogy Project.
* ↑ «Renate A. Tobies». [Consulta: 1r gener 2019].

## Enllaços externs

* Pàgina principal
# Claudia Amengual Puceiro

Claudia Amengual Puceiro (Montevideo, 7 de gener de 1969) és una traductora, escriptora i professora uruguaiana. El 2003 viatjà a Espanya després de rebre la beca de la Fundació Carolina per estudiar a la Universidad Complutense de Madrid i a la Universitat Internacional Menéndez Pelayo de Santander.
Temes freqüents en la seva literatura són la hipocresia social, el tedi, la rutina, la por al canvi, l'adulteri, la violència, una societat pacata i covard que encoratja el consum i el benestar material en detriment d'altres coses més importants, etcètera.

## Obra

* Juliana y los libros, 2020
* El lugar inalcanzable, 2018
* Una mirada al periodismo cultural: Jaime Clara y "Sábado Sarandí", 2016 (assaig)
* Cartagena, 2015, novel·la que constitueix un homenatge pòstum a Gabriel García Márquez, que apareix com un personatge. Finalista del Premi Herralde de Novel·la 2014 (Editorial Anagrama).
* Falsas ventanas, 2011
* Más que una sombra, 2007
* Desde las cenizas, 2005
* El vendedor de escobas, 2002
* La rosa de Jericó, 2000

## Referències

* ↑ Prandi, Mónica. «La literatura latinoamericana hoy. Entrevista a Claudia Amengual» (en castellà). Letra Urbana, 09-06-2017. [Consulta: 15 desembre 2023].
* ↑ El Derecho Digital. «Claudia Amengual» (en castellà). Arxivat de l'original el 2010-12-03. [Consulta: 31 març 2012].
* ↑ «Claudia Amengual, una pluma delicada para tratar todos los temas» (en castellà). La República, 19-06-2005. [Consulta: 31 març 2012].
* ↑ «El lugar inalcanzable». Penguin Random House. (castellà)
* ↑ «Periodismo cultural». Arxivat de l'original el 2016-09-16. [Consulta: 11 setembre 2016].
* ↑ «El perdón como único camino» (en castellà). Uruguai: EL PAIS, 01-07-2015.
* ↑ «Amengual presenta Cartagena a sala llena» (en castellà). Uruguai: Teledoce, 28-04-2015.
* ↑ «Amengual finalista». Uruguai: Brecha, 06-11-2014.
* ↑ «Premio Herralde de Novela 2014». Anagrama. [Consulta: 17 agost 2015].
* ↑ El País. «Presentación de Falsas ventanas en el Solís» (en castellà), 06-05-2011. Arxivat de l'original el 2014-01-09. [Consulta: 31 març 2012].
* ↑ «La escritura de Más que una sombra» (en castellà). [Consulta: 31 març 2012].
# Carmelo Morales Erostarbe

Carmelo Morales Erostarbe (Balmaseda, Biscaia, 4 de desembre de 1930 – Castro Urdiales, Cantàbria, 28 d'abril de 2003) va ser un ciclista espanyol, anomenat el jabalí, professional entre 1951 i 1963. En aquests anys aconseguí 43 victòries, destacant una etapa a la Volta a Espanya de 1957 i una altra a la Volta a Catalunya de 1953. Era germà del també ciclista Roberto Morales.
Tot i haver nascut a Biscaia, la major part de la seva vida va estar vinculat a Castro Urdiales (Cantàbria). En retirar-se de la pràctica professional del ciclisme continuà vinculat a aquest esport com a president de la Federació Càntabra de Ciclisme.

## Palmarès

* 1951
** 1r al Gran Premi de Laudio
* 1953
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
* 1955
** 1r al Gran Premi Ajuntament de Bilbao
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Galícia
* 1956
** Campió d'Espanya de Muntanya
** Campió d'Espanya de regions de contrarellotge, amb Biscaia
** 1r al Circuit Montañés i vencedor de 2 etapes
** 1r al Gran Premi de Burgos i vencedor d'una etapa
** 1r al Gran Premi de Lekeitio i vencedor de 2 etapes
* 1957
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa al Circuit Montañés
* 1960
** 1r a la Clàssica de Primavera
* 1961
** 1r al Circuit Montañés i vencedor de 2 etapes

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1955. 12è de la classificació general
* 1956. 14è de la classificació general
* 1957. 16è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1960. 15è de la classificació general
* 1961. 9è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1955. Fora de control (10a etapa)
* 1956. 77è de la classificació general
* 1957. 54è de la classificació general
* 1958. Abandona (13a etapa)
* 1959. 43è de la classificació general
* 1960. 20è de la classificació general
* 1961. Fora de control (2a etapa)

## Referències

* ↑ «Fitxa a museociclismo.it». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 31 març 2013].
* ↑ «Fallece Julio San Emeterio, uno de los históricos del ciclismo montañés», a El Diario Montañés En esos años el Tour se corría por selecciones nacionales y España presentó en esa ocasión una escuadra con dos montañeses: el castreño Carmelo Morales y el propio San Emeterio,...
* Gran Enciclopedia de Cantabria. Volum VI. (edició 2002). pàg. 27

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a Urtekaria Arxivat 2005-05-17 a Wayback Machine.
* Fitxa a cyclebase.nl
# Myotis tricolor

Myotis tricolor és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a la República Democràtica del Congo, Etiòpia, Kenya, Libèria, Malawi, Moçambic, Ruanda, Sud-àfrica, Eswatini, Tanzània, Zàmbia i Zimbàbue. Els seus hàbitats naturals són les sabanes seques i humides, els matollars mediterranis i, possiblement, els boscos tropicals humits. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Jacobs, D. Myotis tricolor. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 8 setembre 2013.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Ansariyya

La tariqa Ansariyya (anomenada sovint secta dels Ansars) fou la continuació del moviment religiós mahdista al Sudan. Fou encoratjada pels britànics a partir de 1920 i va donar suport al partit Umma, fundat el 1945. Estava dirigida pel sàyyid Abd al-Rahman ibn al-Mahdi, fill del mahdí Muhàmmad Àhmad, fins a la seva mort el 1959. El sàyyid al-Saddiq al-Mahdi ibn Abd al-Rahman fou l'imam de la tariqa durant dos anys, morint el 2 d'octubre de 1961 i el va succeir el seu germà el sàyyid al-Hadi al-Mahdi, mentre el seu jove nebot, fill d'al-Saddiq, anomenat també Saddiq al-Mahdi, va agafar la direcció de l'Umma; el 2002 va agafar també la direcció de la tariqa.

## Referències

* Enciclopedia Espasa
# Tamara (cràter)

Tamara és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 11 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim georgià, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1985.

## Referències

* ↑ «Tamara». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Hanis

Hanis, o Coos fou una de les dues llengües coos d'Oregon, i la millor documentada. FOu parlada al nord del miluk al voltant del riu Coos i la badia de Coos. El há·nis fou el nom que es donaren a si mateixos. El darrer parlant de hanis fou Martha Johnson, qui va morir en 1972.

## Fonologia

| m | n | n | n | | | | |
| pʰ | tʰ | tsʰ | tɬʰ | tʃʰ | kʰ | qʰ | |
| p | t | ts | tɬ | tʃ | k | q | ʔ |
| pʼ | tʼ | tsʼ | tɬʼ | tʃʼ | kʼ | qʼ | |
| | | s | ɬ | ʃ | x | χ | h |
| w | | | l | j | ɣ | | |
La sèrie /p t ts tɬ tʃ k q/ era opcionalment sorda. /l m n/ podien ser sil·làbiques. Les vocals /i e a u/ podien ser llargues o curtes; també hi ha una /ə/ curta. La tensió és fonèmica.

## Referències

* Frachtenberg, Leo J. (1913). Coos texts. California University contributions to anthropology (Vol. 1). Nova York: Columbia University Press. (Reprinted 1969 New York: AMS Press).
* Frachtenberg, Leo J. (1922). Coos: An illustrative sketch. In Handbook of American Indian languages (Vol. 2, pp. 297–299, 305). Bulletin, 40, pt. 2. Washington:Government Print Office (Smithsonian Institution, Bureau of American Ethnology).
* Grant, Anthony. (1996). John Milhau's 1856 Hanis vocabularies: Coos dialectology and philology. In V. Golla (Ed.), Proceedings of the Hokan–Penutian workshop: University of Oregon, Eugene, July 1994 and University of New Mexico, Albuquerque, July 1995. Survey of California and other Indian languages (No. 9). Berkeley, CA: Survey of California and Other Languages.
# Colentina (Bucarest)

Colentina és un barri de Bucarest dins del Sector 2 al nord-est de la capital de Romania. Està situat al voltant del Bulevard del mateix nom. Segons l'etimologia local el mot Colentina és un derivat del romanès "colea-n-tină" (en català allà, al fang), en ser aquesta la resposta donada per Matei Basarab, quan algú li va preguntar pel lloc on havia derrotat a l'exèrcit turc otomà. Originàriament poble, fou integrat a la ciutat com a barri el 1939. Fins la segona meitat del segle xviii, l'àrea estava formada per boscos.
Per aquest barri transcorre el riu del mateix nom i es poden trobar uns quants llacs. El Bulevard Colentina que passa pel mig del barri és una de les principals vies de comunicació de Bucarest, ja que connecta la part centrals de la capital amb les zones del seu extraradi.

## Referències

* ↑ Ghinea, p.246
* ↑ Ghinea, p.243

## Bibliografia

* Nicolae Ghinea, "Așezări sătești din sec. XV-XIX pe teritoriul orașului București", in București – Materiale de istorie și muzeografie, VII, 1969.
# Carolyn Merchant

Carolyn Merchant (Rochester, Nova York, 12 de juliol de 1936) és una ecofeminista, química, filòsofa, professora i historiadora de la ciència nord-americana, més coneguda per la seva teoria (i pel llibre del mateix títol) "La mort de la naturalesa; dones, ecologia i revolució científica", en el qual identifica la Revolució científica del segle XVII com el període en què la ciència va començar a atomitzar, objectivar i disseccionar la naturalesa, presagiant la seva eventual concepció com a composta de partícules atòmiques inerts. Els seus treballs són importants en el desenvolupament de la història ambiental i la història de la ciència. Merchant és professora emèrita d'Història ambiental, Filosofia i Ètica a la Universitat de Califòrnia a Berkeley.

## Referències

* ↑ Carolyn Merchant: My Life Exploring Science, Environment, and Ethics. Interviews conducted by Roger Eardley-Pryor in 2022. University of California [Consulta: 30 març 2024].
* ↑ Yaccar, María Daniela «"La muerte de la naturaleza", de Carolyn Merchant: ciencia, ambientalismo y feminismo. La autora es filósofa e historiadora de la ciencia, profesora emérita de Historia Ambiental, Filosofía y Ética en la Universidad de California.». Página 12, 13-08-2023 [Consulta: 30 març 2024].
* ↑ Warren, Karen J. «The Legacy of Carolyn Merchants "The Death of Nature"». Organization & Environment. Sage Publications, Inc., Vol. 11, Núm. 2, 01-06-1998, pàgs. 186-188 [Consulta: 30 març 2024].
# Myotis punicus

Myotis punicus és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a Algèria, França, Itàlia, Líbia, Malta, el Marroc i Tunísia. El seu hàbitat natural són els boscos temperats, els matollars temperats, els matollars secs tropicals o subtropicals, els matollars mediterranis i els herbassars temperats. Està amenaçat per la pertorbació humana del seu hàbitat.

## Referències

* ↑ Aulagnier, S.; Juste, J.; Karataş, A.; Palmeirim, J; Paunović, M. Myotis punicus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 4 setembre 2013.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Anxhela Gradeci

Anxhela Gradeci (Albània, 1995) és una doctora de l'Hospital Whittington de Londres reconeguda amb el Premi Internacional Catalunya 2020 per la seva tasca durant la pandèmia de la covid-19.
Va arribar al Regne Unit a finals de la dècada del 1990 amb quatre anys, com a refugiada procedent d'Albània, on hi havia un conflicte armat. Es va llicenciar a la University College de Londres en Medicina i Cirurgia i en Ciència en Salut Global. Va començar a treballar com a doctora júnior l'estiu del 2019, i va viure i afrontar els pitjors moments de la pandèmia de la covid-19 treballant en hospitals. Va promoure que els metges portessin fotos seves per ensenyar als pacients la cara de qui els tractava, tapades per les mascaretes. Va ser la cara visible de la campanya per al Dia Mundial dels Refugiats del 2020, i l'alcalde de Londres, Sadiq Khan, va compartir un vídeo amb la seva història. El 2020 va ser reconeguda amb el Premi Internacional Catalunya per la seva tasca durant la pandèmia de la covid-19.

## Referències

* 1 2 «Quatre dones sanitàries guanyen el Premi Internacional Catalunya 2020». [Consulta: 13 juliol 2021].
* ↑ Gradeci, Anxhela. «Being a refugee makes me a better doctor» (en anglès), 20-06-2020. [Consulta: 13 juliol 2021].
* ↑ «Photo story: Inside a shift with NHS refugee doctor Anxhela» (en anglès), 19-06-2020. [Consulta: 13 juliol 2021].
* ↑ Jun 28, Toplica |; Community, 2020 |; English. «Meet the British Albanian doctor hero fighting the coronavirus» (en anglès britànic), 28-06-2020. [Consulta: 13 juliol 2021].
* ↑ Berry, Franki. «Whittington Hospital doctor celebrated for World Refugee Day 2020» (en anglès), 22-06-2020. [Consulta: 13 juliol 2021].
* ↑ «Falënderohet mjekja shqiptare për punën e saj nga autoritetet londineze», 27-06-2020. [Consulta: 13 juliol 2021].
# Berdeniella dispar

Berdeniella dispar és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: França, incloent-hi l'illa de Còrsega, i Itàlia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ TELA INSECTA - Le réseau de l'entomologie Francophone Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (francès)
* ↑ Zur Situation der Gattung Berdeniella (Vaillant, 1976) in Europa (alemany)
* ↑ Global Species (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Telmatoscopus mcclurei

Telmatoscopus mcclurei és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Etimologia

El seu nom científic honora la figura del Dr. H. E. McClure per les seues contribucions en l'estudi de les coves de Batu.

## Descripció

* Mascle: cos de color marró; front i palps amb pèls espatulats i esvelts; ulls contigus; vèrtex perllongat a l'àpex; front amb una àrea quadrada de pèls sense extensió posterior; antenes d'1,2-1,3 mm de llargària i de 16 artells; tòrax sense patagi; ales de 2-2,1 mm de longitud i 0,9-1 d'amplada, amb l'àpex arrodonit i les membranes de color marró clar (més fosques a nivell basal); genitals amb els apèndixs molt llargs.
* Femella: similar al mascle, però amb la placa subgenital força voluminosa a nivell ventral i amb els cercs curts i aguts.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Malàisia.

## Referències

* ↑ Eaton, A. E., 1904. New Genera of European Psychodidae. Entomologist's Monthly Magazine. 40:55-59.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 4 Laurence W. Quate, 1962. The Psychodidae of Batu Caves, Malaya (Diptera). Pacific Insects 4 (1): 219-234.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Ježek, J., 1989. Contribution to the taxonomy of the genus Telmatoscopus Eat. (Diptera, Psychodidae). Acta Musei Nationalis Pragae. 44B:75-104.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Javier Echeverría Ezponda

Javier Echeverría Ezponda (Pamplona, 1948) és un filòsof, assagista i catedràtic navarrès.

## Biografia

Llicenciat en Filosofia i Matemàtiques per la Universitat Complutense de Madrid, va obtenir el doctorat en Filosofia a la mateixa universitat, així com el 'doctorat ès lettres et sciences humaines' en la Universitat de París I Panthéon-Sorbonne. Professor en la Politècnica madrilenya i catedràtic de Filosofia i Lògica de la Universitat del País Basc (UPV/EHU). Ha estat professor investigador en l'Institut de Filosofia del Consell Superior d'Investigacions Científiques (CSIC). Més tard, després d'obtenir l'excedència, va ocupar un lloc com a investigador en la Fundació Basca de Ciència (vinculada a la UPV/EHU), on treballa en l'actualitat (2016). És especialista en ètica i filosofia de la ciència, les relacions entre la tecnologia, ciència, noves tecnologies de la informació i el paper de l'ésser humà i la societat com a conjunt.
És un prolífic autor d'assajos entorn de la seva tasca investigadora, amb els quals ha aconseguit alguns premis destacats: en 1995 va guanyar el Premi Anagrama d'Assaig amb Cosmopolitas urbanos i en 2000 el Premi Nacional d'Assaig per Los señores del aire: Telépolis y el Tercer Entorno. Ha estat també Premi Euskadi de Recerca en Ciències i Humanitats en 1997. Entre les seves últimes obres es troben Ciencia del bien y el mal (2007) y La luz de la luciérnaga. Diálogos de Innovación Social (amb Ander Gurrutxaga, 2012).
És membre de la Societat Espanyola Leibniz i de la International Academy of the Philosophy of Science.

## Obres

* Filosofía para princesas (1989)
* Introducción a la Metodología de la Ciencia: la Filosofía de la Ciencia en el siglo XX, Madrid : Cátedra, 1989
* Nuevos ensayos sobre el entendimiento humano (1992)
* Calculemos: matemáticas y libertad (1996)
* Sobre el juego (1997)
* Telépolis (1994)
* Cosmopolitas domésticos (1995)
* Los señores del aire: Telépolis y el Tercer Entorno (2000)
* Ciencia y Valores, Barcelona : Destino, 2002
* La revolución tecnocientífica, Madrid : Fondo de Cultura Económica, 2003
* Ciencia del bien y el mal (2007)
* La luz de la luciérnaga. Diálogos de Innovación Social (amb Ander Gurrutxaga, 2012)

## Referències

* 1 2 3 4 «Javier Echeverría Ezponda». Enciclopedia Auñamendi. [Consulta: 16 gener 2016].
* 1 2 3 4 Salaberría, Urkiri. «Javier Echeverría / Filósofo». www.euskonews.com, maigo 2007. [Consulta: 16 gener 2016].
* 1 2 3 4 «Las relaciones entre las administraciones y los ciudadanos en el nuevo escenario tecnológico». IV Encuentro de Agencias autonómicas de Protección de Datos. Agencia Vasca de Protección de Datos, 2007, pàg. 1 [Consulta: 16 gener 2016].
* ↑ «Javier Echeverría Ezponda». Organización de Estados Iberoamericanos. [Consulta: 16 gener 2016].