OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Desognaphosa

Desognaphosa és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels trocantèrids (Trochanteriidae). Fou descrit per primera vegada per Norman I. Platnick l'any 2002.
D. solomani es troba a les Illes Solomon; D. yabbra viuen a Queensland i Nova Gal·les del Sud.

## Espècie

Segons el World Spider Catalog amb data de 20 de gener de 2019 hi ha les següents 26 espècies reconegudes:
* Desognaphosa bartle Platnick, 2002
* Desognaphosa bellenden Platnick, 2002
* Desognaphosa boolbun Platnick, 2002
* Desognaphosa bulburin Platnick, 2002
* Desognaphosa carbine Platnick, 2002
* Desognaphosa dryander Platnick, 2002
* Desognaphosa eungella Platnick, 2002
* Desognaphosa finnigan Platnick, 2002
* Desognaphosa funnel Platnick, 2002
* Desognaphosa goonaneman Platnick, 2002
* Desognaphosa halcyon Platnick, 2002
* Desognaphosa homerule Platnick, 2002
* Desognaphosa karnak Platnick, 2002
* Desognaphosa kirrama Platnick, 2002
* Desognaphosa kroombit Platnick, 2002
* Desognaphosa kuranda Platnick, 2002
* Desognaphosa malbon Platnick, 2002
* Desognaphosa massey Platnick, 2002
* Desognaphosa millaa Platnick, 2002
* Desognaphosa pershouse Platnick, 2002
* Desognaphosa solomoni Platnick, 2002
* Desognaphosa spurgeon Platnick, 2002
* Desognaphosa tribulation Platnick, 2002
* Desognaphosa tyson Platnick, 2002
* Desognaphosa windsor Platnick, 2002
* Desognaphosa yabbra Platnick, 2002

## Referències

* 1 2 Platnick, N. I. (2002). A revision of the Australasian ground spiders of the families Ammoxenidae, Cithaeronidae, Gallieniellidae, and Trochanteriidae (Araneae: Gnaphosoidea). Bulletin of the American Museum of Natural History 271: 1-243.
* 1 2 3 (anglès) World Spider Catalog: Desognaphosa Platnick, 2002 en la família Trochanteriidae +base de dades. Accés el 19 de gener de 2019.
# Diari de Mahó

Es tracta d'un cronicó manuscrit dels segles XVIII i xix titulat Diari de Mahó o Diari Roca (1776 - 1826) escrit pel Capità Joan Roca Vinent (Maó, 1750 – 1826, Maó).
En aquest cronicó el Capità Roca recull amb gran detall i durant 50 anys tota l'activitat naviliera i mercant del port de Maó, la meteorología de l'illa mediterrània, els esdeveniments polítics, socials i culturals, i una infinitat d'anècdotes escrites del seu puny i lletra. D'aquesta manera, el diari del Capità Roca es converteix en l'única font d'informació escrita que existeix de la Menorca de les dominacions estrangeres.
Aquest increïble testimoni escrit es conserva en el fons històric de la Biblioteca Municipal de Maó des de l'any 1926, any en què l'Ajuntament de Maó l'adquireix de la família Roca per una suma de 1.500 pessetes.

## Enllaços externs

* «Diari de Mahó». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Versió digitalitzada del Diari de Mahó Arxivat 2014-03-29 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «La revista de genealogia, nobleza y armas». Revista Hidalguía número 286-287, 2001, pàg. 463.
# Doble sentit

Un doble sentit o dilogia és una figura del llenguatge en la que una frase pot ser entesa de dues formes diferents i, fins i tot contradictòries. Sovint el primer significar és sincer, mentre que el segon significat és inadequat, o irònic.
Un doble sentit és de fet un joc de paraules per transmetre el segon significat. Els dobles sentits tendeixen a basar-se en significats múltiples de paraules, o interpretacions diferents del mateix significat primari; sovint exploten l'ambigüitat i es fa servir per a introduir-lo deliberadament al text.

## Estructura

Una persona que no estigui familiaritzada amb el significat ocult o alternatiu d'una frase pot fracassar en detectar la seva intenció, a banda d'observar que altres troben humorístic quelcom que no ho sembla. Potser perquè no és ofensiu pels que no el reconeixen, els dobles sentits es fan servir sovint en comèdia de situació i altres comedies considerades adequades per a nens, que poden gaudir de la comèdia mentre són aliens als seus segons significats. El doble sentit també es fa servir per fer humor sexual socialment acceptable.
Un triple sentit és una variació rara del doble sentit on una frase es pot entendre de tres formes diferents.
El comediant Benny Hill, que incloïa acudits sexuals directes al seu programa de televisió, se l'ha considerat, amistosament, com "el mestre del sentit simple".

## Referències

* ↑ «Taglines Galore». [Consulta: novembre 2008].
# Dodge City (Alabama)

Dodge City és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 612 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dodge City tenia 612 habitants, 231 habitatges, i 184 famílies. La densitat de població era de 75,3 habitants/km².
Dels 231 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70,1% hi vivien parelles casades, en un 6,9% dones solteres, i en un 20,3% no eren unitats familiars. En el 17,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,7% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 28,9% entre 25 i 44, un 25,7% de 45 a 60 i un 11,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones hi havia 106,8 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.417 $ i la renda mediana per família de 33.393 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.028 $ mentre que les dones 18.214 $. La renda per capita de la població era de 14.111 $. Aproximadament el 6,9% de les famílies i el 8,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Doroteu (pintor)

Doroteu (en llatí Dorotheus, en grec antic Δωρόθεος) fou un pintor grec que va executar per a l'emperador Neró una còpia de l'Afrodita Anadyomene d'Apel·les de Colofó. Va viure per tant cap a la meitat del segle i. El menciona Plini el Vell a la seva Naturalis Historia.

## Referències

* ↑ Dorotheus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1069
# Doroteu d'Ascaló

Doroteu d'Ascaló (Dorotheus, Δωπόθεος) fou un gramàtic grec esmentat per Ateneu que diu que va escriure l'obra λέξεων συναγωγή (de la que menciona el llibre 108è). Aquesta obra podria ser la mateixa que πε?ὶ τῶν ξένως είημένων λέξεων κατὰ στολχεῖον esmentada per Foci I de Constantinoble, que en tot cas seria el títol d'un capítol. Un altre llibre esmentat per Ateneu com obra de Doroteu d'Ascaló porta el títol περὶ Ἀντιφάνους καὶ περὶ τῆς παρὰ νεωτὲρολς κωμικοῖς ματτ?ης.

## Bibliografia

* Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Boston: Little, Brown and Co., 1867 (Vol. I, Vol. II i Vol. III).
# Dones a Venècia

Dones a Venècia (títol original en anglès The Honey Pot) és una pel·lícula anglesa dirigida l'any 1967 per Joseph L. Mankiewicz. Ha estat doblada al català. Protagonitzada per Rex Harrison, Susan Hayward, Cliff Robertson, Capucine, Edie Adams, i Maggie Smith, la pel·lícula està basada en l'obra Mr. Fox of Venice de Frederick Knott, la novel·la The Evil of the Day de Thomas Sterling, i més remotament en l'obra de 1606 Volpone de Ben Jonson. La pel·lícula va ser rodada en exteriors a Venècia i en els estudis Cinecittà a Roma.

## Repartiment

* Rex Harrison: Cecil Fox
* Susan Hayward: Mrs Sheridan
* Cliff Robertson: William McFly
* Capucine: La princesa Dominique
* Edie Adams: Merle McGill
* Maggie Smith: Sarah Watkins
* Adolfo Celi: L'inspector Rizzi
* Hugh Manning: Volpone
* David Dodimead: Mosca

## Referències

* ↑ esadir.cat. Dones a venecia. esadir.cat.
* ↑ «The Honey Pot». The New York Times.
# Difusivitat tèrmica

En transmissió de calor, la difusivitat tèrmica (notació: $\alpha \,$, també s'empren sovint les notacions $\kappa$, $D$, i $k$) és la relació entre la conductivitat tèrmica i la capacitat tèrmica volumètrica.
    $\alpha ={k \over {\rho c_{p}}}$
on:
* $k\,$ : conductivitat tèrmica (Unitats SI: W/(m K))
* $\rho c_{p}\,$ : capacitat tèrmica volumètrica (unitats SI: J/(m³K))
* $\rho \,$ : densitat (unitats SI: kg/(m³))
* $c_{p}\,$ : Calor específica (SI units : J/(kg K))
Les unitats en SI per a la difusivitat tèrmica són m²/s.
Les substàncies amb una elevada difusivitat ajusten ràpidament la seva temperatura a la del seu ambient, ja que condueixen ràpidament la calor en relació al seu 'nucli' tèrmic.
La difusivitat tèrmica de l'aire a 300 K és 0.000024 m²/s.

## Vegeu també

* Termodifusió
* Capacitat calorífica
* Calor específica
* Equació de la calor
* conductivitat tèrmica
# Dino Viérin

Dino Viérin (Aosta, 21 de novembre de 1948) és un polític valdostà, militant de la Unió Valldostana. Després de les eleccions regionals de 1993 UV va recuperar el poder i va formar un govern de coalició amb el Partit Democràtic d'Esquerra i la Federació dels Verds, que es va repetir a les eleccions regionals de 1998. El 2002 va haver de dimitir per haver estat acusat de corrupció i frau, en el que se li demanava la inhabilitació per 18 mesos.

## Referències

* ↑ Dino Viérin racconta il suo punto di vista dell'affaire ritiri: 'era uno sfogo, non un reato'
| Precedit per: Ilario Lanivi | Presidents de la Vall d'Aosta 1993 - 2002 | Succeït per: Roberto Louvin |
# Eagles

Eagles és un grup de rock clàssic estatunidenc fundat a l'inici dels anys setanta per Glenn Frey i Don Henley, a Los Angeles (Califòrnia). Van debutar el 1972 amb el senzill d'èxit «Take it Easy».
Inicialment la seva música era un híbrid entre música country i instrumentació bluegrass injectades en harmonies del surfer rock californià, i produint balades sensibles i música lleugera d'aroma country i pop-rock amb lletres que parlaven de cotxes, relacions i vides errants. Els inventors d'aquest gènere foren cantautors dotats, entre ells, Gram Parsons, Jackson Browne, J. D. Souther i Warren Zevon. El grup Eagles van encaixar l'esperit del cantautor en el marc d'un grup, amb un marcat èmfasi en els arranjaments i en el mestratge musical. El so inicial del grup arribà a ser sinònim del country rock del sud de Califòrnia. En àlbums posteriors, el grup va prescindir de la instrumentació bluegrass i gravità cap a un so clarament més rock.
La seva antologia Their Greatest Hits, publicada en 1976 vengué 28 milions d'exemplars i es convertí en el disc més venut de la història del rock dels Estats Units, i el primer en obteir un disc de platí. El 2007 van llançar el seu primer disc d'estudi en 28 anys, Long Road Out of Eden.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* 1972 Eagles #22 US (Platinum)
* 1973 Desperado #41 US (2x Platinum), #39 UK
* 1974 On the Border #17 US (2x Platinum), #28 UK
* 1975 One of These Nights #1 US (4x Platinum), #8 UK
* 1976 Hotel California #1 US (16x Platinum), #2 UK
* 1979 The Long Run #1 US (7x Platinum), #4 UK
* 2007 Long Road Out of Eden

### Recopilatoris i en directe

* 1976 Their Greatest Hits (1971-1975) (recopilatori) #1 US, el disc més venut dels Estats Units
* 1980 Eagles Live #6 US (7x Platinum), #24 UK
* 1982 Eagles Greatest Hits, Vol. 2 (recopilatori) #52 US (11x Platinum)
* 1984 The Best of the Eagles (recopilatori per Europa) #8 UK
* 1994 The Very Best of The Eagles (1994) (recopilatori per Europa) #4 UK
* 1994 Hell Freezes Over (live àlbum) #1 US (8x Platinum), #18 UK
* 2000 Selected Works: 1972-1999 (box set) #109 US (1x Platinum)
* 2001 The Very Best of the Eagles (2001)' (recopilatori per Europa) #3 UK
* 2003 The Very Best of the Eagles (2003) (Recopilatori) #3 US (3x Platinum), #27 UK (denominat The Complete Greatest Hits a Europa)

## Guardons
### Nominacions

* 1973: Grammy al millor nou artista

## Referències

* ↑ «Mor el fundador de The Eagles, Glenn Frey». El Món, 19-01-2016.
* 1 2 3 4 «Eagles». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «RIAA Goes Platinum» (en anglès). RIAA. [Consulta: 31 octubre 2020].
* ↑ Europa Press «Els Eagles tornen amb el disc 'Long road out of Eden', que surt a la venda el 29 d'octubre». El Periódico, 23-08-2007.
Viccionari
# Dolmen de Montagut

El Dolmen de Montagut és un dolmen que es troba molt a prop del cim de la muntanya de Montagut, al límit entre els municipis de Palamós i de Vall-llobrega.
Aquest dolmen no conserva la llosa que el cobria, i només s'hi observen tres lloses dretes de la cambra sepulcral i restes del túmul que el cobria.
El març de 2015 tota la zona va patir un incendi forestal, que més endavant ha comportat la recuperació de la vegetació, amb el rebrol de l'alzina surera, els cireres d'arboç, i els brucs.

## Referències

* ↑ Sabater i Selrà, Daniel. Les Gavarres : 50 indrets amb encant. 1ª ed. Sant Vicenç de Castellet, Barcelona: Farell, 2017. ISBN 978-84-92811-89-2.
# Du Qiong

Du Qiong (xinès simplificat:杜琼; xinès tradicional: 杜瓊; pinyin: Dù Qióng) fou un pintor, escriptor i cal·lígraf sota la dinastia Ming. Va néixer vers el 1396 a Suzhou, província de Jiangsu i mort el 1474. Va destacar com a pintor de paisatges i de figures humanes. El seu estil tenia un aspecte distintiu encara que recordava el de Wang Meng. Utilitzava el pinzell sec i poca tinta. Se'l considera el precedent de l'escola de pintura Wumen. Les seves obres han tingut una bona cotització en subhastes com la pintura Habitatge a les muntanyes de Dongyuan. Entre la seva producció cal destacar la pintura, amb tinta sobre paper, Amistat amb els pins.

## Enllaços externs

* http://sites.fas.harvard.edu/~hsa13/tutorials/leisure_suit/garden.htm Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* http://quizlet.com/6678506/china-ch-4-art-in-the-life-of-the-elite-flash-cards/
* http://www.china-on-site.com/pages/painter/1045.php Arxivat 2014-04-09 a Wayback Machine.
Sobre la Wumen Painting School
* http://www.mildchina.com/history-culture/wumen-painting-school.html Arxivat 2013-10-19 a Wayback Machine.
* http://www1.chinaculture.org/library/2008-01/14/content_39599.htm Arxivat 2012-11-12 a Wayback Machine.
# Du Quoin

Du Quoin és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 6.448 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Du Quoin tenia 6.448 habitants, 2.716 habitatges, i 1.648 famílies. La densitat de població era de 362,9 habitants/km².
Dels 2.716 habitatges en un 28% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45% hi vivien parelles casades, en un 12,4% dones solteres, i en un 39,3% no eren unitats familiars. En el 35,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,5% tenia menys de 18 anys, un 10,2% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 20,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.124 $ i la renda mediana per família de 37.688 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.576 $ mentre que les dones 18.958 $. La renda per capita de la població era de 14.883 $. Aproximadament el 13,3% de les famílies i el 18,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Du Quoin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Du Quoin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Edgar Valcárcel

Edgar Valcárcel (Puno, 4 de desembre de 1932 - Lima, 11 de març de 2010) fou un pianista i compositor peruà.
Va estudiar composició en el Conservatori Nacional de Música del Perú. Va rebre una beca per estudiar al Hunter College de Nova York i una altra per al Centre Llatinoamericà d'Alts Estudis Musicals de l'Institut Torcuato di Tella a Argentina1. Va estudiar música electrònica amb Alcides Llança i Vladimir Ussachevsky a la Universitat de Colúmbia-Princeton. Va rebre una beca Guggenheim el 1966 i 19682. Ha rebut el Premi Nacional de Foment a la Cultura Luis Dunker Lavalle.
El seu llenguatge composicional correspon a les avantguardes dels anys 60. No obstant això, en diverses de les seves peces hi ha una presència del llenguatge musical de l'altiplà peruà, d'on procedeix el compositor.
Va ser membre del Col·legi de Compositors Llatinoamericans de Música d'Art des de la seva fundació.
El seu oncle, Theodoro Valcárcel va ser també músic, pertanyent al corrent indigenista. El seu fill Fernando Valcárcel també és compositor i pianista, a més de director d'orquesta3.
En els seus últims anys va ser cap del Departament de Música del "Newton College".

## Referències

* «Edgar Valcárcel: modernidad en los Andes - Diario El Comercio, Marzo 2017».
* «Edgar Valcárcel - Langlois Foundation».
* «Entrevista: Fernando Valcárcel y un futuro ambicioso para la OSN».
* Clara Petrozzi-Stubin: Latinalaisamerikkalainen modernismi ja uusi nationalismi: Edgar Valcarcelin "Homenaje a Stravinsky", tesis de maestría en Musicología, Universidad de Helsinki (2001)
# Edipòdia

L'Edipòdia (en grec antic Οἰδιπόδεια) és un poema perdut del Cicle tebà que formava part del Cicle èpic (Επικὸς Κύκλος). El poema tenia uns 6.600 versos, i els antics consideraven que l'autor era Cinetó (Κιναίθων), un poeta poc conegut que probablement vivia a Esparta. Eusebi de Cesarea diu que va florir cap a l'any 764 aC o 763 aC. De l'obra en queden tres fragments curts i un testimoni.
L'obra explicava la història de l'Esfinx i Èdip i presentava una visió alternativa del mite. Segons Pausanias, Cinetó afirmava que el matrimoni entre Èdip i la seva pròpia mare, Jocasta no va tenir fills, i que els fills d'Èdip havien nascut de la seva esposa Eurigania (Εὐρυγανεία), filla de Meneceu. Això és tot el que se sap d'aquests personatges.
Plutarc, a Sobre els oracles de la Pítia, fa una referència a l'estil de Cinetó, quan diu que afegia "pompa i drames innecessaris als oracles".

## Referències

* ↑ Eusebi de Cesarea. Crònica, "Olimpíada" 4.1
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia IX, 5,10
* ↑ Plutarc. Sobre els oracles de la Pítia 407b
# Echevís

Échevis és un municipi francès situat al departament de la Droma i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 59 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Échevis era de 59 persones. Hi havia 26 famílies de les quals 9 eren unipersonals (9 homes vivint sols), 4 parelles sense fills, 9 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 36 habitatges, 26 eren l'habitatge principal de la família i 10 eren segones residències. 30 eren cases i 6 eren apartaments. Dels 26 habitatges principals, 22 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien dues cambres, 10 en tenien tres i 14 en tenien cinc o més. 20 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 7 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Échevis el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 12 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 8 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 35 persones, 23 eren actives i 12 eren inactives. De les 23 persones actives 22 estaven ocupades (15 homes i 7 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 12 persones inactives 1 estava jubilada, 4 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 9 establiments que hi havia el 2007, 3 eren d'empreses de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 3 d'empreses d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa immobiliària i 1 d'una entitat de l'administració pública.
Dels 4 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 2 eren paletes i 2 restaurants.
L'any 2000 a Échevis hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Échevis a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Échevis a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Echidna nebulosa

Echidna nebulosa és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 100 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig i l'Àfrica oriental fins a les Illes de la Societat, el sud del Japó, les Hawaii i Micronèsia. També des del sud de la Península de Baixa Califòrnia (Mèxic) fins a Costa Rica i el nord de Colòmbia.

## Referències

* ↑ Forster J. R. 1788. Enchiridion historiae naturali inserviens, quo, termini et delineationes ad avium, piscium, insectorum et plantarum adumbrationes intelligendas et concinnandas, secundum methodum systematis Linnaeani continentur. Halae. Enchiridion Hist. Nat. Inserviens . 1-6 + 6 + 1-224.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# El-Mekashkesh

El-Mekashkeh és una mesquita de Luxor (Egipte), la més vella de ciutat, situada prop de l'estació de policia, baixant pel carrer de Sharia al-Karnak. Lloc de pelegrinatge. Està dedicada a un sant. Té les restes d'un santó musulmà del segle x, que segons el rumor popular fou abans un monjo cristià i després es va convertir a l'Islam. És al passatge conegut com a Avinguda dels Esfinxs, al nord del Temple de Luxor. Se la pot reconèixer pel seu minaret groc i verd.

## Referències

* ↑ «La Orilla Oriental De Luxor» (en castellà). Menphis Viajes. [Consulta: 1r gener 2020].
* ↑ «Researches-Travel Tips and How To-The Life in Luxor, Egypt» (en anglès). Research. Arxivat de l'original el 2020-01-01. [Consulta: 1r gener 2020].
* ↑ «Mezquita El-Mekashkesh: una de las maravillas arquitectónicas de Luxor» (en castellà). Gretur Viajes. [Consulta: 1r gener 2020].