OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 999 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 999 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 16 de juny de 1995. Després de recordar la Resolució 968 (1994) sobre la situació a Tadjikistan, el Consell va ampliar el mandat de la Missió d'Observadors de Nacions Unides a Tadjikistan (UNMOT) fins al 15 de desembre de 1995 i es va dirigir al procés de reconciliació nacional al país.
Les converses entre el Govern del Tadjikistan i l'Oposició Unida Tadjik a Tadjikistan van ser positives i es va acordar un alto el foc per uns altres 3 mesos fins al 26 d'agost de 1995. Ambdues parts volien resoldre el conflicte pacíficament i la reconciliació nacional basada en concessions i compromisos mutus. Es va observar que la força de pau de la Comunitat d'Estats Independents (CIS) tenia el seu mandat estès fins al 31 de desembre de 1995. Ambdues parts, les forces de manteniment de la pau i l'Organització per a la Seguretat i la Cooperació a Europa estaven en contacte directe entre elles.
El mandat de la UNMOT es va estendre fins al 15 de desembre de 1995 a condició que l'acord i l'alto el foc continuessin vigents i les parts continuessin treballant cap a la reconciliació i la democràcia. Es demanaria al Secretari General Boutros Boutros-Ghali que presentés informes cada tres mesos al Consell sobre la situació. Es va instar als partits a fomentar la confiança mitjançant l'intercanvi de presoners de guerra i permetre el retorn voluntari de refugiats.
El Consell va destacar la urgència d'un cessament d'hostilitats a la frontera entre Tadjikistan i Afganistan, i va demanar a tots els països que desencoratgessin activitats que podrien obstaculitzar el procés de pau a Tadjikistan. En aquest sentit es va exigir al Secretari General que informés sobre les discussions amb les autoritats de l'Afganistan sobre un desplegament proposat del personal de les Nacions Unides al nord de l'Afganistan. Es va donar la benvinguda a les contribucions i l'ajuda humanitària d'alguns països i a l'assistència addicional. i

## Referències

* ↑ United Nations, Office of Public Information. UN monthly chronicle, Volumes 32–33. United Nations, Office of Public Information, 1995, p. 55.
* ↑ Bailey, Sydney Dawson; Daws, Sam. The procedure of the UN Security Council. 3rd. Oxford University Press, 1998, p. 535. ISBN 978-0-19-828073-6.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 901 a la 1000 (1994 - 1995)
* Guerra Civil del Tadjikistan

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Domfront

«Domfront» té aquests significats:
* Cantó de Domfront, cantó francès del departament de l'Orne al districte d'Alençon
* Domfront (Orne), municipi francès al departament de l'Orne
* Domfront (Oise), municipi francès al departament de l'Oise
* Domfront-en-Champagne, municipi francès al departament del Sarthe
# Lançados

Els Lançados eren colons i aventurers d'origen portuguès a Senegàmbia, les illes de Cap Verd, Guinea i altres zones de la costa d'Àfrica Occidental. Molts eren jueus, sovint cristians nous que fugien de la persecució de la Inquisició portuguesa.. Els lançados sovint prenien esposes africanes de les famílies governants locals, activant la protecció i llaços comercials avantatjosos. Organitzaren xarxes clandestines de comerç d'armament, espècies i a vegades d'esclaus, provocant les ires de la Corona portuguesa a causa de la seva incapacitat per recaptar impostos.
Encara que mai foren gaire nombrosos, els nens mestissos nascuts dels lançados i les seves esposes i concubines africanes serviren com a intermediaris fonamentals entre els europeus i els nadius africans. Exerciren un poder significatiu en el desenvolupament primerenc d'economies portuàries com Bissau i Cacheu, i foren força actius a les zones costaneres d'Àfrica i Àsia com Bambouk. Foren els pares de la llengua i cultura criolla.

## Notables Lançados

* Bibiana Vaz (c. 1630 - 1694+)

## Referències

* ↑ Pardue, Derek. Cape Verde, Let's Go: Creole Rappers and Citizenship in Portugal. Champaign: University of Illinois Press, 2015, p. 42 [Consulta: 6 maig 2016].
* ↑ de Benoist, 2003, p. 60.
* ↑ Yves-Jean Saint-Martin, Le Sénégal sous le second Empire, Karthala, Paris, 1989, p. 610.

## Bibliografia

* (anglès) Peter Mark, "Portuguese" Style and Luso-African Identity: Precolonial Senegambia, Sixteenth-Nineteenth Centuries, Indiana University Press, Bloomington, 2002
* (anglès) Suthachai Yimprasert, Portuguese Lançados in Asia in the sixteenth and seventeenth centuries, University of Bristol, 1998.
* (francès) de Benoist, Joseph Roger; Camara, Abdoulaye; Descamps, Françoise. «Les signares : de la représentation à la réalité». A: Histoire de Gorée. Maisonneuve & Larose, 2003. deben.
# Toda

«Toda» té aquests significats:
* Poble toda de l'Índia, vegeu todes
* Llengua toda, parlada pels todes
* Eduard Toda
* Toda (ciutat), ciutat de la prefectura de Saitama, al Japó
Viccionari
# Saignelégier

Saignelégier és un municipi suís del cantó del Jura, cap del districte de Franches-Montagnes.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Down by Law

«Down by Law» té aquests significats:
* Música: Down by Law (grup), banda estatunidenca de punk rock
* Cinema: Down by Law (títol en català Sota el pes de la llei), pel·lícula estatunidenca de 1986 dirigida per Jim Jarmusch
# Dighton

* Per a altres significats, vegeu «Dighton (Massachusetts)».
Dighton és una població del Comtat de Lane a l'estat de Kansas (Estats Units d'Amèrica).

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000 tenia 1.261 habitants, 563 habitatges, i 342 famílies. La densitat de població era de 553,3 habitants per km².
Dels 563 habitatges en un 27% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,3% hi vivien parelles casades, en un 6,2% dones solteres, i en un 39,1% no eren unitats familiars. En el 36,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 21% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,3% tenia menys de 18 anys, un 5,1% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 21,8% de 45 a 60 i un 23,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.500 $ i la renda mediana per família de 40.987 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.417 $ mentre que les dones 19.464 $. La renda per capita de la població era de 19.232 $. Entorn del 6,5% de les famílies i el 8,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dighton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dighton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Carles Gadea Campos

Carles Gadea Campos (Barcelona, 1925 - Barcelona?, 2008) fou un jugador de tennis de taula català.
Es formà al Club Tennis Pompeia i, posteriorment, competí esportivament amb el Club de 7 a 9. Fou campió de Catalunya en dobles (1951) i dos cops per equips (1953, 1955). En l'àmbit estatal, aconseguí set campionats d'Espanya entre 1949 i 1955: dos d’individuals (1952, 1955), un de dobles (1952, fent parella amb Jaume Capdevila), un de mixtos (1953) i tres per equips (1949, 1953, 1955). Entre d'altres reconeixements, fou guardonat amb la medalla d'argent de la Reial Federació Espanyola de Tennis de Taula.

## Referències

* ↑ «Carles Gadea Campos». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Ha mort Carlos Gadea Campos». Federació Catalana de Tennis de Taula, 2008. [Consulta: 18 febrer 2023].
# Lasiurus intermedius

Lasiurus insularis és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a Belize, Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Hondures, Mèxic i els Estats Units. Els seus hàbitats naturals són els boscos de coníferes i frondoses, així com els matollars secs. No hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Miller, B.; Rodríguez, B. Lasiurus insularis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 23 novembre 2013.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Tolkiiaz

Tolkiiaz - Толкияз (rus) - és un poble de la República del Tatarstan, a Rússia. El 2010 tenia 68. Pertany al districte (raion) de Pestretsi.

## Referències

* ↑ «Arbash». GeoNames. [Consulta: 7 setembre 2013].
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2018-03-24.
# Saigon (pel·lícula)

Saigon (títol original: Off Limits) és un thriller estatunidenc dirigit per Christopher Crowe, estrenat l'any 1988. Ha estat doblat al català

## Argument

Saigon, 1968. La guerra del Vietnam fa mal. Buck McGriff i Albany Perkins, dos policies de civil del Servei Americà d'Investigació Criminal, tenen la missió poc envejable de netejar els carrers de la ciutat. Quan els encarreguen d'investigar sobre l'homicidi brutal d'una prostituta, han d'entrar en els baixos fons d'una ciutat en estat de setge, entre alcohol, droga i luxuria. Però tot això no és res comparat al fet que el seu principal sospitós no és altre que un oficial americà de molt alta graduació.

## Repartiment

* Willem Dafoe : Buck McGriff
* Gregory Hines : Albaby Perkins
* Fred Ward: Deu
* Amanda País: Nicole
* Lim Kay Tong: Lime Green
* Scott Glenn: Coronel Dexter Armstrong
* David Alan Grier: Rogers
* Keith David: Maurice
* Raymond O'Connor : Elgin Flowers
* Richard Brooks : Sacerdot
* Thuy Any Luu : Lanh
* Richard Lee Reed : Coronel Sparks

## Referències

* ↑ esadir.cat. Saigon. esadir.cat.
* ↑ «Off Limits». The New York Times.
# Pouillé-les-Côteaux

Pouillé-les-Côteaux (en bretó Paolig-Ar-Rozioù) és un municipi francès, situat a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic, que històricament va formar part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 792 habitants. Limita amb Pannecé al nord, Maumusson a l'est, La Roche-Blanche al sud, Mésanger al sud-oest.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 568 | 570 | 515 | 561 | 672 | 698 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Guy Ploquin | |
| 2008- | Laurent Mercier | |
# Diaphus pacificus

Diaphus pacificus és una espècie de peix de la família dels mictòfids i de l'ordre dels mictofiformes.

## Reproducció

És ovípar amb larves i ous planctònics.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Zelanda, el Pacífic oriental central i l'Estret de Taiwan.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S., 1890. Additions to the fauna of San Diego. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 3. 1-24.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Moser, H.G. i E.H. Ahlstrom, 1996.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Paulin, C., A. Stewart, C. Roberts i P. McMillan, 1989. New Zealand fish: a complete guide. National Museum of New Zealand Miscellaneous Series Núm. 19. xiv+279 p.
* ↑ Moser, H.G. i E.H. Ahlstrom, 1996. Myctophidae: lanternfishes. p. 387-475. A H.G. Moser (ed.) The early stages of fishes in the California Current Region. California Cooperative Oceanic Fisheries Investigations (CalCOFI) Atlas Núm. 33. 1505 p.
* ↑ Chiu, T.S. i C.H. Hsieh, 2001. Comparison of ichthyoplankton assemblages with hydrographic condition across the northern margin of the Taiwan Strait as the monsoon interim. J. Fish. Soc. Taiwan 28(3):163-175.
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hulley, P.A., 1984. Myctophidae. p. 429-483. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.). Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París, França. Vol. 1.
* Hulley, P.A., 1990. Myctophidae. p. 398-467. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI; París; i UNESCO, París. Vol. 1.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Paxton, J.R., 1979. Nominal genera and species of lanternfishes (Family Myctophidae). Contrib. Sci. Natur. Hist. Mus. Los Angeles County, 322:1-28.
* Paxton, J.R. i P.A. Hulley, 1999. Myctophidae. Lanternfishes. p. 1957-1964. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Resolució 993 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 993 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 12 de maig de 1995. Després de reafirmar totes les resolucions desobre Geòrgia, particularment la 971 (1995), el Consell va discutir els esforços per a un enfocament polític acord entre Geòrgia i Abkhàzia i va ampliar el mandat de la Missió d'Observació de les Nacions Unides a Geòrgia (UNOMIG) fins al 12 de gener de 1996.
El Consell de Seguretat va considerar que no s'havia avançat prou cap a un acord polític. Es va donar la benvinguda a les consultes sobre una nova constitució per a Geòrgia. També es va reafirmar que tots els refugiats i persones desplaçades tenien dret a tornar, deplorant la decisió de les autoritats abkhazes per l'obstrucció d'aquest procés. El retorn dels refugiats a Gali podria ser ben rebut. Es va instar a ambdues parts a complir amb el dret internacional humanitari. A més, es va reconèixer que els programes d'ajuda humanitària patien d'escassetat de finançament. Hi havia hagut un alto el foc que generalment s'observava si bé encara hi havia atacs contra civils a la regió de Gali.
Després d'ampliar el mandat de la UNOMIG fins al 12 de gener de 1996, el Consell es va convidar a les parts en conflicte a avançar en les negociacions. Mentrestant, les autoritats d'Abkhàzia havien de vetllar per accelerar el retorn dels refugiats. Les mesures addicionals adoptades per la UNOMIG i la força de manteniment de la pau de la Comunitat d'Estats Independents (CEI) a la regió de Gali van ser rebudes pel Consell. Es va demanar al Secretari General Boutros Boutros-Ghali que considerés maneres de millorar el respecte dels drets humans a la regió.
Es va instar a tots els països a que aportessin fons al fons per a la realització d'ajudes humanitàries i la implementació d'acords, en particular en el desminatge. Cada tres mesos, el Secretari General havia d'informar al Consell sobre la situació a Geòrgia i a Abkhàzia i a les operacions de la UNOMIG.

## Referències

* ↑ Hill, Stephen M.; Malik, Shahin P. Peacekeeping and the United Nations. Dartmouth, 1996, p. 231. ISBN 978-1-85521-620-4.
* ↑ Wippman, David. International law and ethnic conflict. Cornell University Press, 1998, p. 161–162. ISBN 978-0-8014-3433-4.
* ↑ Moir, Lindsay. The law of internal armed conflict. Cambridge University Press, 2002, p. 143. ISBN 978-0-521-77216-7.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 901 a la 1000 (1994 - 1995)
* Guerra d'Abkhàzia
* Guerra d'Abkhàzia (1992-1993)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Plášťovce

Plášťovce és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1156.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 24 desembre 2021].
* ↑ «História». [Consulta: 25 desembre 2021].
# Carrum-Iter

Carrum-Iter o també Šarrum-Iter va ser un rei de Mari, a l'antiga Mesopotàmia, una ciutat-estat que controlava les rutes del comerç al curs mitjà de l'Eufrates.
Era el sisè rei de Mari, i l'últim de la primera dinastia. Va ser l'únic rei de Mari que va governar Sumer. Després de la derrota del seu pare pels guerrers de la ciutat d'Ebla, Carrum-Iter va pujar al tron de Mari en el moment en què l'exèrcit d'Adab envaïa el país. Després de rebutjar l'invasor es va convertir per un breu període en rei de Sumer fins que Mari va ser derrotada per la ciutat de Kix.

## Referències

* ↑ Cohen, Yoram. Wisdom from the Late Bronze Age. Atlanta: Society of Biblical Literature, 2013, p. 148. ISBN 9781589837546.
# La Plana de Sucs

La Plana de Sucs és una partida de l'Horta de Lleida, de Lleida.
Limita amb:
* Al nord amb la partida d'El Fons.
* A l'est amb la partida de Suquets.
* Al sud i a l'oest amb el terme municipal de Gimenells i El Pla de la Font.

## Enllaços externs

* Oficina municipal de l'Horta de Lleida Arxivat 2010-09-21 a Wayback Machine.
* Institut Català de Cartografia
# Salem (Carolina del Nord)

Salem és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 2.923 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Salem tenia 2.923 habitants, 918 habitatges i 678 famílies. La densitat de població era de 267,4 habitants per km².
Dels 918 habitatges en un 29,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,6% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 26,1% no eren unitats familiars. En el 22,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 21,8% entre 18 i 24, un 21,2% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 10,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 147,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.050 $ i la renda mediana per família de 45.430 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.672 $ mentre que les dones 21.913 $. La renda per capita de la població era de 14.506 $. Entorn del 9,5% de les famílies i el 10,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Salem». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Salem». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Resolució 995 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 995 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 26 de maig de 1995, després de recordar les resolucions 621 (1988), 658 (1990), i 690 (1991), 725 (1991), 809 (1993), 907 (1994) i 973 (1995), el Consell distribueix una Missió al Sàhara Occidental i prorroga el mandat de Missió de Nacions Unides pel Referèndum al Sàhara Occidental (MINURSO) fins al 30 de juny de 1995.
El Consell de Seguretat era determinat a mantenir un referèndum d'autodeterminació lliure, just i imparcial pel poble del Sàhara Occidental d'acord amb el Pla de Regularització. Es va elogiar el progrés en la identificació dels possibles votants, però hi havia algunes pràctiques que obstaculitzaven els esforços de la MINURSO. En aquest context, es va decidir enviar una missió a la zona per tal d'accelerar el procés. Es podria considerar una extensió de la MINURSO.

## Referències

* ↑ United Nations, Office of Public Information. UN monthly chronicle, Volumes 32–33. United Nations, Office of Public Information, 1995, p. 49.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 901 a la 1000 (1994 - 1995)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Podhorany (Prešov)

* Per a altres significats, vegeu «Podhorany».
Podhorany és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1283.
# Laure Ali

Annabel Laure Ali (Yagoua, 4 de març de 1985) és una esportista camerunesa que competeix en lluita estil lliure, guanyadora de dues medalles als Jocs Panafricans entre els anys 2007 i 2015. Ha guanyat vuit medalles en el Campionat Africà de Lluita entre els anys 2008 i 2016. Va obtenir dues medalles de plata en els Jocs de la Mancomunitat en 2010 i 2014.
Va participar en tres Jocs Olímpics d'Estiu, aconseguint un 5è lloc a Rio de Janeiro 2016 en la categoria 75 kg, un 7è lloc a Londres 2012 i un 16è a Pequín 2008 en la categoria 72 kg.

## Palmarès internacional

Jocs Panafricans :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2007 | Alger ( Algèria) | 2 | Lliure 72 kg |
| 2015 | Brazzaville ( Rep. del Congo) | 1 | Lliure 75 kg |
| Campionat Africà ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2008 | Tunísia ( Tunísia) | 3 | Lliure 72 kg |
| 2009 | Casablanca ( Marroc) | 1 | Lliure 72 kg |
| 2010 | el Caire ( Egipte) | 1 | Lliure 72 kg |
| 2011 | Dakar ( Senegal) | 1 | Lliure 72 kg |
| 2012 | Marrakech ( Marroc) | 2 | Lliure 72 kg |
| 2014 | Tunísia ( Tunísia) | 1 | Lliure 75 kg |
| 2015 | Alexandria ( Egipte) | 1 | Lliure 75 kg |
| 2016 | Alexandria ( Egipte) | 2 | Lliure 75 kg |
| Jocs de la Mancomunitat ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2010 | Deli ( Índia) | 2 | Lliure 72 kg |
| 2014 | Glasgow ( Escòcia) | 2 | Lliure 75 kg |

## Referències

* ↑ «Laure Ali» en Iat.uni-leipzig.de (anglès)
* ↑ «Laure Ali» Arxivat 2023-01-19 a Wayback Machine. en G2014results.thecgf.com (anglès)

## Enllaços externs

* «Wrestler profile on beijing2008.com». Arxivat de l'original el 2008-08-09. [Consulta: 17 agost 2008].