OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eteri Andjaparidze

Eteri Zuràbovna Andjaparidze, georgià: ეთერ ანჯაფარიძე, (anglès: Eteri Andjaparidze; Tbilissi (Geòrgia), 15 de setembre de 1956 a Tbilisi) és una pianista, professora de música i estatunidenca georgiana. Filla del cantant Zurab Anjaparidze i de la professora de música Ivetta Bakhtadze. Artista popular de l'RSS de Geòrgia (1989).
Va començar a estudiar música amb la seva mare i Mary Chavchanidze, i va debutar a l'escenari de concerts als vuit anys. Als 16 anys va guanyar el Concurs trans-caucàsic per a joves músics de Bakú, després del qual va rebre una invitació al Cinquè Concurs Internacional Txaikovski (1974), on va compartir el IV premi amb András Schiff (el guanyador va ser Andréi Gavrílov). Abans del concurs, va estidiar amb Vera Gornostàieva, després, sota la seva direcció, es va graduar al Conservatori de Moscou (1979) i a l'escola de postgrau (1981). El 1976 va guanyar el Concurs Internacional d'Interpretació de Montreal.
El 1981-1991 va ser professora al Conservatori de Tbilissi. Artista popular de l'RSS de Geòrgia (1989).
Des de 1991, viu i treballa als Estats Units, ensenyant a diverses institucions educatives, com ara la Universitat DePaul i el "Mannes College". Des de l'any 2000, és ciutadana dels Estats Units.
Entre els enregistraments d'Andzhaparidze hi ha obres de Johann Sebastian Bach, Domenico Scarlatti, Sergei Rachmaninoff i Serguei Prokofiev. L'any 2000, l'àlbum d'Andzhaparidze amb composicions de Zez Confrey va ser nominat a un premi Grammy.

## Referències

* ↑ https://etazhi-lit.ru/publishing/muzykalnaya-gostinaya/1039-eteri-andzhaparidze-ya-esche-ne-mogla-vygovorit-familiyu-neygauz-no-uzhe-prosila-nauchit-menya-igrat.html/Còpia%5BEnllaç+no+actiu%5D arxivada del 8 d'octubre de 2021 a Wayback Machine: Entrevista.//“Pisos”, 17/05/2020.
* ↑ https://www.grammy.com/artists/eteri-andjaparidze/960/https://web.archive.org/web/20211008162927/https://www.grammy.com/grammys/artists/eteri-andjaparidze/960/amb data del 8 d'octubre de 2021 a Wayback Machine al lloc web dels premis Grammy

## Enllaços externs

* (anglès)
# Boadella

«Boadella» té aquests significats:
* Boadella i les Escaules, municipi de l'Alt Empordà
* Boadella d'Empordà, poble del municipi de Boadella i les Escaules (Alt Empordà)
* Pantà de Darnius-Boadella, embassament de la Muga que s'estén pels municipis de Sant Llorenç de la Muga, Terrades i Maçanet de Cabrenys, a la comarca de l'Alt Empordà
* Albert Boadella i Oncins, actor, dramaturg i director català
* Ricard Boadella i Sanabra (Barcelona, 1912 - 1977), violoncel·lista català
# Bouxwiller (Baix Rin)

Bouxwiller (en alsacià Buswiller) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2004 tenia 3.935 habitants.
Forma part del cantó de Bouxwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes de Hanau-La Petite Pierre.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 3.665 | 3.717 | 3.706 | 3.655 | 3.693 | 3.683 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Danielle Buchi | |
# Les Moutiers-Hubert

Les Moutiers-Hubert és un antic municipi francès situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia. L'any 2018 tenia 39 habitants. Des del 1r de gener de 2016 es va integrar en el municipi nou de Livarot-Pays-d'Auge com a municipi delegat. En reunir vint-i-dos antics municipis, aquest municipi nou és el més gros de tots els municipis nous de França.

## Demografia

El 2007 la població era de 50 persones. Hi havia 24 famílies i 46 habitatges: 21 habitatges principals, 23 segones residències i dos desocupats. Tots els habitatges eren cases.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

### Economia

El 2007 hi havia una empresa immobiliària, una empresa de serveis, una entitat de l'administració pública i una empresa classificada com a «altres activitats de serveis». El 2000 hi havia sis explotacions agrícoles.

## Referències

* ↑ «Commune de Livarot-Pays-d'Auge (14371)». Insee. [Consulta: 10 gener 2022].
* ↑ «Livarot-Pays d'Auge reste la plus grosse commune nouvelle de France». Ouest France, 12-01-2017.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
# Sílbion

Sílbion (en llatí Silbium, en grec antic Σίλβιον) era una petita ciutat de Frígia a l'est d'Apamea i Celenes i al nord del naixement del riu Meandre, segons Claudi Ptolemeu i Plini el Vell.
A l'època cristiana aquest lloc era la seu d'un bisbe. Les fonts romanes d'Orient l'esmenten ocasionalment amb el nom deformat de Silbia, Sublas, Sublium o Syblaea. Probablement és la moderna Sandukli.

## Referències

* ↑ Schmitz, Leonhard. «Silbium». A: William Smith. Dictionary of Greek and Roman Geography (1854) [Consulta: 7 maig 2021].
# Pericoma confusa

Pericoma confusa és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Austràlia: Nova Gal·les del Sud.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ G. H. Satchell, 1953. The Australian Psychodidae (Diptera), part 1. Australian Journal of Zoology 1:357-418.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Checklist to the Australian species (anglès)
* ↑ Duckhouse, D. A., 1966. Psychodidae (Diptera, Nematocera) of Southern Australia: subfamily Psychodinae. Transactions of the Royal Entomological Society of London, 118: 153–220.
* ↑ Duckhouse, D. A., 1989. The Australasian genera of pericomoid Psychodidae (Diptera) and the status of related Enderlein genera in the neotropics. Invertebrate Taxonomy 3, 721–746.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
# Masada

Masada o Massada (del grec antic Μασάδα o llatí Masada; en hebreu מצדה, Metsadà (?·pàg.), derivat de מצודה, metsudà, "fortalesa") és una antiga fortificació al Districte sud d'Israel, situat dalt d'un altiplà de roca aïllada (similar a una taula) a l'extrem oriental del desert de Judea, amb vistes al Mar Mort. Està inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat des de 2001.

## Història

Fou una fortalesa d'Israel esmentada per Estrabó i Plini el Vell i ben descrita per Flavi Josep. Era en una roca al mig d'una plana formada per valls per tots els costats. La fortalesa fou primerament establerta pel gran sacerdot Jonatan però qui realment la va fer fou Herodes el Gran, que la va construir com a fortalesa per a ell mateix en cas de revolta o en cas de ser expulsat per Marc Antoni, al qual Cleòpatra VII li reclamava Judea. El 40 aC quan fou expulsat a Jerusalem per Antígon i els parts, Mariamne, la dona d'Herodes, i altres familiars, van romandre a la fortalesa, que fou assetjada pels parts, i quan estava ja a punt de rendir-se per manca d'aigua, la pluja va reomplir les cisternes i va poder resistir fins al retorn d'Herodes.
Durant la revolta jueva fou ocupada per Menahem, fill de Judes el Galileu, un dels caps dels sicaris, que se'n va apoderar a traïció i va matar la guarnició romana; després va passar a la facció extremista rival dirigida per Eleazar; després de la caiguda de Jerusalem els zelots més fanàtics es van refugiar allí i era l'única que resistia quan Flavi Silva va substituir Bassus com a prefecte de Judea (any 73). Silva va fer rodejar la fortalesa amb un mur i va construir una torre d'assalt enfront a una torre que guardava l'accés a la fortalesa. Finalment la fortalesa fou assaltada i ocupada però els defensors s'havien suïcidat tots (un total de 960 persones). Es van salvar una dona vella, una dona parenta d'Eleazar i cinc nens que van explicar als romans el que havia passat.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Masada» (en anglès). [Consulta: 17 març 2021].
# Llista de ciutats d'Eslovènia

Hi ha 67 ciutats dins d'Eslovènia. D'acord amb la Llei de l'Autonomia Local de la República d'Eslovènia, una ciutat és ssentament urbà amb més de 3.000 habitants i que difereix d'altres assentaments en la seva grandària, estructura econòmica, població, densitat de població i desenvolupament històric. Un poblament adquireix l'estatut de ciutat a través d'una decisió del Govern d'Eslovènia. Fins al 2005, la decisió era presa per la per l'Assemblea Nacional d'Eslovènia.

## Llista de totes les ciutats d'Eslovènia

Els municipis d'Eslovènia, reconeguts com a tals per l'Assemblea Nacional l'any 2000,són: Ajdovščina, Bled, Bovec, Brežice, Celje, Črnomelj, Domžale, Gornja Radgona, Hrastnik, Idrija, Ilirska Bistrica, Izola, Jesenice, Kamnik, Kočevje, Koper, Kostanjevica ob Krki, Kranj, Krško, Laško, Lendava, Litija, Ljubljana, Ljutomer, Maribor, Metlika, Murska Sobota, Nova Gorica, Novo Mesto, Ormož, Piran, Postojna, Ptuj, Radeče, Radovljica, Ravne na Koroškem, Sevnica, Sežana, Slovenska Bistrica, Slovenj Gradec, Slovenske Konjice, Škofja Loka, Šoštanj, Tolmin, Trbovlje, Tržič, Velenje, Višnja Gora, Vrhnika, Zagorje ob Savi, Žalec
A través d'una decisió del Govern d'Eslovènia, els següents assentaments van adquirir l'estatus de ciutat el gener de 2006: Cerknica, Dravograd, Grosuplje, Logatec, Medvode, Mengeš, Mežica, Prevalje, Ribnica, Rogaška Slatina, Ruše, Šempeter pri Gorici, Šentjur, Trebnje, Železniki, i Žiri.

## Llista de ciutats amb més de 10,000 habitants

Els números són basats en l'estadística del Slovenian Ministeri d'Interior i referits a 1 de gener del 2013.
| | Nom de la ciutat | Població de la ciutat |
| 1 | Ljubljana | 274,826 |
| 2 | Maribor | 94,809 |
| 3 | Celje | 37,490 |
| 4 | Kranj | 37,151 |
| 5 | Velenje | 25,333 |
| 6 | Koper/Capodistria | 24,864 |
| 7 | Novo Mesto | 23,212 |
| 8 | Ptuj | 17,972 |
| 9 | Trbovlje | 14,842 |
| 10 | Kamnik | 13,652 |
| 11 | Jesenice | 13,255 |
| 12 | Nova Gorica | 12,997 |
| 13 | Domžale | 12,614 |
| 14 | Škofja Loka | 11,830 |
| 15 | Murska Sobota | 11,427 |
| 16 | Izola/Isola | 11,347 |

## Galeria d'imatges

* Ljubljana
* Maribor
* Celje
* Kranj
* Koper

## Referències

* ↑ «Anomalies territorials administratives i d'altra índole de la República d'Eslovènia». A: Statistični letopis Republike Slovenije (en eslovè, anglès). Oficina Estadística de la República d'Eslovènia, 2011.
* 1 2 3 4 5 Žagar, Katarina. Lokalna samouprava: organizacija in funkcija (en eslovè). 5a. Administració de l'Acadèmia, Ministeri d'Administracions Públiques, octubre del 2007, p. 28 [Consulta: 10 abril 2015]. Arxivat 2011-07-26 a Wayback Machine.
* ↑ «Sklep o podelitvi statusa mesta naseljem v Republiki Sloveniji». [Consulta: 4 febrer 2011].
* ↑ «Largest settlements by number of population». Oficina Estadística de la República d'Eslovènia. Arxivat de l'original el 2011-05-11. [Consulta: 28 maçr 2014].
# Linvoy Primus

Linvoy Stephen Primus (nascut el 14 de setembre del 1973 a Forest Gate, Greater London) és un jugador professional de futbol anglès, escriptor i treballador de la caritat cristiana. Actualment juga per al Portsmouth FC, és principalment un central, però també pot jugar de lateral dret.
# Lirceolus hardeni

Lirceolus hardeni és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Hàbitat i distribució geogràfica

Es troba als corrents d'aigua dolça d'algunes coves de Texas (els Estats Units).

## Referències

* ↑ Bowman, T.E. & G. Longley, 1976. Redescription and assignment to the new genus Lirceolus of the Texas water slater, Asellus smithii (Ulrich) (Crustacea: Isopoda: Asellidae). Proceedings of the Biological Society of Washington 88: 489–496. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 30 juny 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Lewis, J.J. & Bowman, T.E., 1996. The subterranean asellids of Texas. Proceedings of the Biological Society of Washington 109 (3): 482–500.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ World Marine, Freshwater and Terrestrial Isopod Crustaceans Database (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ James R. Gibson, Scott J. Harden i Joe N. Fries, 2008. Survey and Distribution of Invertebrates from Selected Springs of the Edwards Aquifer in Comal and Hays Counties, Texas. The Southwestern Naturalist 53(1): 74–84.
* ↑ Aquatic Invertebrates of Texas Arxivat 2014-03-02 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ NatureServe (anglès)
* ↑ McLaughlin, P.A., D.K. Camp, M.V. Angel, E.L. Bousfield, P. Brunel, R.C. Brusca, D. Cadien, A.C. Cohen, K. Conlan, L.G. Eldredge, D.L. Felder, J.W. Goy, T. Haney, B. Hann, R.W. Heard, E.A. Hendrycks, H.H. Hobbs III, J.R. Holsinger, B. Kensley, D.R. Laubitz, S.E. LeCroy, R. Lemaitre, R.F. Maddocks, J.W. Martin, P. Mikkelsen, E. Nelson, W.A. Newman, R.M. Overstreet, W.J. Poly, W.W. Price, J.W. Reid, A. Robertson, D.C. Rogers, A. Ross, M. Schotte, F. Schram, C. Shih, L. Watling, G.D.F. Wilson i D.D. Turgeon, 2005. Common and scientific names of aquatic invertebrates from the United States and Canada: Crustaceans. American Fisheries Society Special Publication 31: 545 pp.
* ↑ Lewis, J. J., 2001. Three New Species of Subterranean Asellids From Western North America, With a Synopsis of the Species of the Region (Crustacea: Isopoda: Asellidae). Texas Memorial Museum, Speleological Monographs, 5:1-15.

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Lu

«Lu» té aquests significats:
Geografia:
* Lu (Itàlia), municipi italià de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont.
* Lü, localitat suïssa.
* Lu (estat), antic estat de la Xina.
* Lü (estat), un altre antic estat de la Xina.
* Lu Shan, muntanya de la Xina.
* Lu (estil de cant tibetà)
Altres:
Viccionari
# Lu Brezhon

Lu Brezhon (Exèrcit Bretó) fou una organització armada bretona formada l'estiu del 1940 a partir del Kadervenn per Célestin Lainé. Va proposar el seu establiment en el Comitè Nacional Bretó a Pontivy el juliol de 1940. S'emparà del castell dels Rohan i intentarà fer-ne el quartel general, però l'oposició popular el va fer traslladar-lo al mas de Ker Riou a Gouezec, vora Pleyben, a proposta d'Olier Mordrel tot i que les accions i la presència del grup suscitaren una forta oposició de la població local. Aleshores eren uns 40 i s'oposà totalment a que el Partit Nacional Bretó controlés la unitat-
Amb les armes amagades i aconseguides dels alemanys, el 1941 convocà un pendall (estat major), amb seu a Rennes, i subdividí l'organitzaació en un cert nombre de bodoù (unitats de base) de 5 homes cadascuna sota la direcció d'un kentour (caporal). Alhora, quatre bodoù constituïen un ker, dirigit per un kerrenour (tinent). Disposava de 15 centres de reclutament i instrucció repartits per Bretanya: Rennes, Nantes, Quimper, Saint-Brieuc, Gwened, Lannion, Guingamp, Ploërmel, Châteauneuf-du-Faou, Landerneau, Plouguerneau, Landivisiau i París. Completava l'estructura un Kevrenn ar Surentez (Grup de seguretat), encarregat d'assegurar la policia i protecció de l'organització, i un tribunal militar a Saint Brieuc presidit per un professor de dret adepte intransigent del nacionaloisme bretó. Lainé i els tinents s'encarregaven de donar instrucció militar derivada dels manuals d'infanteria i cavalleria francesos, alhora que l'ús de comandos ultraràpids s'inspirava en l'IRA.

## Referències

* Bezen Perrot: The Breton nationalist unit of the SS, 1943-5
# Lismer (cràter)

Lismer és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 139,12 km de diàmetre. Porta el nom del pintor canadenc Arthur Lismer (1885-1969), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2012.

## Referències

* ↑ «Lismer». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, Apr 24, 2012. [Consulta: 12 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Lisle-en-Barrois

Lisle-en-Barrois és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 37 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Lisle-en-Barrois era de 37 persones. Hi havia 16 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 4 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 19 habitatges, 16 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 2 estaven desocupats. Tots els 19 habitatges eren cases. Dels 16 habitatges principals, 14 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia quatre cambres i 15 en tenien cinc o més. 14 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 7 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Lisle-en-Barrois el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 25 persones, 22 eren actives i 3 eren inactives. Les 22 persones actives estaven ocupades(14 homes i 8 dones).. De les 3 persones inactives 1 estava jubilada i 2 estaven estudiant.

### Activitats econòmiques

Dels 7 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 6 d'empreses immobiliàries.
L'any 2000 a Lisle-en-Barrois hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Lisle-en-Barrois a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Lisle-en-Barrois a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Von Zeipel (cràter)

Von Zeipel és un cràter d'impacte pertanyent a la cara oculta de la Lluna. En part se superposa a la vora oriental del cràter més gran Fowler, i s'introdueix en el seu sòl interior. Al nord de Von Zeipel es troba el cràter Esnault-Pelterie, i al sud apareix Klute.
És una formació erosionada, particularment en els costats oest i sud-oest. La vora restant està desgastada i arrodonida per impactes més petits, encara que el perímetre encara es distingeix clarament. Un cràter petit i desgastat travessa el bord sud-sud-oest i un cràter en forma de copa apareix situat prominentment en la meitat nord del sòl interior.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt mitjà del cràter que està més proper a Von Zeipel.
| Cràters satèl·lit | Von Zeipel Coordenades Diàmetre J 40° 48′ N, 139° 18′ O﻿ / ﻿40.8°N,139.3°O﻿ / 40.8; -139.3﻿ (Von Zeipel J) 39 km |

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Von Zeipel (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon».
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 21 juny 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Von Zeipel» (en anglès). [Consulta: 21 juny 2018].
# Masada d'en Gassol

La Masada d'en Gassol, o Masada d'en Gasol, també anomenada "Casa Gran", és un edifici d'estil colonial, construït el 1879, ubicat a Bítem, Tortosa (Baix Ebre).
Era propietat d'Isidre Gassol i Civit (1831-1917), un indià que va fer fortuna a Cuba i que quan va tornar a Catalunya va comprar el 3 de gener de 1879 diverses finques agrícoles d'unes 200ha en total. En elles es va fer construir aquesta casa, juntament amb altres edificacions per als treballadors, fins a esdevenir una autèntica colònia agrícola, tot seguint el mateix model que les colònies industrials. L'edifici principal és de planta quadrada, amb tot el perimetre envoltat per una porticada exterior a dos nivells. Disposa de soterrani, planta noble, planta pis i golfes. En el seu interior hi ha un pati central i s'hi poden trobar abundants pintures murales per totes les seves estances. Cada una les plantes té 465m2, i el total construït és de 1.810m2. Entre el 1935 i el 1936 la Generalitat de Catalunya va comprar la finca. El 1978 la finca tornà a mans de l'antiga propietat.
L'edifici de la Masada forma part del Catàleg d'Edificis i Conjunts Urbans i Rurals de caràcter històric, artístic i ambiental de la ciutat i municipi de Tortosa del 2007.
Juntament amb el Casino de Vinebre i la Villa Retiro de Xerta, són els únics exemples d'arquitectura colonial de les Terres de l'Ebre.

## Referències

* ↑ «Mas d'en Gassol». Arquitectura Catalana. [Consulta: 28 gener 2021].
* 1 2 3 Soler, Marc «Patrimoni indià». La Vanguardia, 25-03-2011, pàg. 8.
* ↑ «EMD Bítem». Consell Comarcal del Baix Ebre. [Consulta: 28 gener 2021].
* ↑ «Catàleg d'Edificis i Conjunts Urbans i Rurals de caràcter històric, artístic i ambiental de la ciutat i municipi de Tortosa». Ajuntament de Tortosa, 2007. Arxivat de l'original el 2021-02-07. [Consulta: 28 gener 2021].
# Eugeni i Macari de Mauritània

Eugeni i Macari (Tunísia, s. IV - Desert de Fenícia, ca. 362) foren dos preveres cristians que van patir martiri a l'antiga Mauritània (actual Tunísia) en temps de Julià l'Apòstata. Són venerats com a sants per diverses confessions cristianes.

## Biografia

Preveres, foren condemnats durant les persecucions als cristians. Els jutges els va fer penjar cap per avall, sobre un foc encès amb herbes que desprenien pudor i, després, els va fer estendre sobre una graella roent. Malgrat això, no volgueren abjurar de la fe i foren desterrats al desert de Fenícia. Hi trobaren una cova on s'instal·laren, passant-hi quatre mesos fent vida eremítica i pregant, morint llavors.
La seva memòria es commemora el 20 de desembre.