OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Fag

La Fag (en francès Lafat) és una localitat i comuna de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. La seva població al cens de 1999 era de 384 habitants. Està integrada a la Communauté de communes du Pays Dunois.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 643 | 601 | 546 | 458 | 384 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Lucien Chevrinais | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# La Vall (Sant Bartomeu del Grau)

La Vall és un edifici de Sant Bartomeu del Grau (Osona) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de dos pisos, de planta rectangular i teulat a doble vessant. Els murs són fets amb pedres irregulars i poc morter, posteriorment arrebossat i en alguns llocs ja degradat. La porta d'entrada és feta amb grans dovelles que formen un arc. Totes les finestres conserven la llinda de pedra. Al voltant de la casa hi ha diverses construccions annexes que s'havien usat com a pallers o corts. Al davant de la casa i ha un mur baix que creava una era.

## Referències

* ↑ «La Vall». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 març 2019].
# Khon Kaen

Khon Kaen, (en tailandès: ขอนแก่น), és una ciutat de Tailàndia. Es troba al nord-oest del territori del Isaan, a l'altiplà de Khorat i a la provincia de Khon Kaen i és la capital d'aquesta i del districte del mateix nom. L'àrea municipal de Khon Kaen té una població de 140,000 habitants segons el cens del 2006. Khon Kaen és el centre industrial de la zona. Tradicionalment la indústria de la seda ha tingut una importància especial. També és un centre per a la distribució dels productes agrícoles de la regió. Hi ha dos universitats i un aeroport. La carretera que va de Bangkok a Vientiane passa a la vora de Khon Kaen. Khon Kaen té temples budistes importants, un d'ells amb una gran stupa daurada que es veu de lluny. Hi ha un llac molt gran al costat de la ciutat que és un lloc de lleure per a la gent local. Hi ha barquetes i pedalós, així com llocs per fer pícnics i practicar esports als voltants de l'estany.

## Referències

* ↑ Ciutat de Khon Kaen - Informació (anglès)
* ↑ Indústria (anglès)

## Galeria fotogràfica

* Centre de la indústria de la seda a Khon Kaen.
* Escut municipal de Khon Kaen.
* Khon Kaen vista des de l'aire amb el llac a baix a l'esquerra.

## Enllaços externs

* Mapa provincial de Khon Kaen (thai)
# Khondaker Mostaq Ahmad

Khondaker Mostaq Ahmad (bengalí: খন্দকার মোশতাক আহমেদ) (Daudkandi Upazila, 1918 - Dacca, 5 de març de 1996) fou un polític bangladeshià que va exercir com a president de Bangladesh del 15 d'agost al 6 de novembre de 1975, després de l'assassinat de Sheikh Mujibur Rahman, capdavanter fundador d'aquest país. Ahmad va exercir importants rols en la Lliga Awami i al govern en l'exili format durant la Guerra d'Alliberament de Bangladesh.

## Referències

* ↑ Newton, Michael. Famous Assassinations in World History. ABC-CLIO, 2014, p. 14. ISBN 1610692861.
# Grani

Grani és el nom dels següents personatges:
* Juli Grani, retòric romà
* Quint Grani, venedor romà
* Gneu Grani, polític romà de rang senatorial
* Quint Grani, polític romà de rang senatorial
* Gai Grani, poeta dramàtic romà
* Grani, decurió romà
* Publi Grani, mercader romà
* Aule Grani, cavaller romà
* Quint Grani, acusador de Calpurni Pisó
* Grani Silvà, conspirador contra Neró
# La Petite Bande (pel·lícula)

La Petite Bande és una pel·lícula francesa dirigida per Michel Deville, estrenada el 1983.

## Argument

Avorrits en la seva classe de música a Anglaterra, sis nens fugen, acompanyats d'un setè, sord i mut. Creuen el canal de la Mànega i arriben a França on comença una gran aventura. Protegits de lluny per l'enigmàtic viatger, es troben amb individus desagradables. A mesura que avancen les seves aventures, intenten alliberar una nena francesa, presa d'aquests individus. Al seu torn, el jove sord és capturat pels dolents i troba la nena. Els dolents, gràcies a una màquina, xuclen la seva joventut i els converteixen en vells, sota la mirada espantada dels seus xicots amagats. És llavors quan l'enigmàtic viatger els acudeix i inverteix el procés d'envelliment. Aleshores, els nens fugen en la barcassa del vilà i es refugien en una illa.

## Repartiment

* François Marthouret: el personatge enigmàtic
* Robin Renucci: un home amb una separació al mig
* Daniel Martin: un home amb una separació al mig
* Marie-Pierre Casey: la dama alemanya
* Andrew Chandler: un nen anglès
* Hélène Dassule: una nena anglesa
* Nicolas Sireau: un nen anglès
* Nicole Palmer: un nen anglès
* Hamish Scrimgeour: un nen anglès
* Katherine Scrimgeour: una nena anglesa
* Valérie Gauthier: una nen anglesa
* Michel Melki: el tatuat
* Pierre Chevallier
* Alain Rimoux: el director del centre mèdic-social
* Monique Couturier: la dona de la neteja del centre mèdic-social
* Claude Drobinski: el psiquiatre amb cartes
* Yves Elliot: el mariner
* Pierre Forget: el capità de bombers
* Didier Benureau
* Roger Cornillac
* Roland Amstutz: el bavarès
* Pierre Ascaride: el pare malvat
* Yveline Ailhaud: el boter
* François Toumarkine

## Referències

* ↑ La Petite Bande, unifrance.org
* ↑ La Petite Bande, chacuncherchesonfilm.fr

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# La Piara

«La Piara» té aquests significats:
* La Piara, empresa d'alimentació amb seu a Manlleu.
* La Pèira (Alts Alps), comuna francesa.
# Krimpen aan den IJssel

Krimpen aan den IJssel és un municipi de la província d'Holanda Meridional, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 28.928 habitants repartits sobre una superfície de 8,93 km² (dels quals 1,12 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Capelle aan den IJssel, a l'est amb Ouderkerk, a l'oest amb Rotterdam i al sud amb Nederlek.
tiet

## Agermanaments

* Kościan
* Kiskörös

## Enllaços externs

* www.krimpenaandenijssel.nl
# Glencoe (Alabama)

Glencoe és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 5.152 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Glencoe tenia 5.152 habitants, 2.000 habitatges, i 1.526 famílies. La densitat de població era de 123,8 habitants/km².
Dels 2.000 habitatges en un 32,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,7% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 23,8% no eren unitats familiars. En el 21,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,2% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 25,3% de 45 a 60 i un 17,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones hi havia 92,2 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.385 $ i la renda mediana per família de 46.283 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.893 $ mentre que les dones 26.652 $. La renda per capita de la població era de 18.577 $. Aproximadament el 4,9% de les famílies i el 6,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Eleccions parlamentàries poloneses de 1922

Les Eleccions parlamentàries poloneses de 1922 es van celebrar a la Segona República Polonesa per a elegir el Sejm del 2 a 12 de novembre de 1922. El partit més votat fou la Unió Nacional Populista, però sense majoria, cosa que facilitaria la formació del govern de coalició Chjeno-Piast. Pel desembre l'assassinat del president Gabriel Narutowicz per un pintor amb connexions amb l'Endecja va fer que la situació política fos insostenible i finalment el 1926 es va produir el cop d'estat de maig del mariscal Józef Piłsudski.

## Resultats

| Partit | Escons al Sejm | Escons al Senat |
| Unió Nacional Populista (Związek Ludowo-Narodowy) | 98 | 29 |
| Bloc de les Minories Nacionals (Blok Mniejszości Narodowych) | 87 | 25 |
| Partit Popular Polonès-Piast (Polskie Stronnitctwo Ludowe-Piast) | 70 | 17 |
| Partit Popular Polonès-Wyzwolenie (Polskie Stronnitctwo Ludowe-Wyzwolenie) | 48 | 8 |
| Chrześcijańska Demokracja | 43 | 7 |
| Partit Socialista Polonès (Polska Partia Socjalistyczna) | 41 | 7 |
| Stronnictwo Chrześcijańsko-Narodowe | 28 | 11 |
| Narodowa Partia Robotnicza | 18 | 3 |
| Chłopskie Stronnictwo Radykalne | 4 | 0 |
| Altres | 5 | 4 |
| Total | 444 | 111 |

## Bibliografia

* A. J. Groth, Polish Elections 1919-1928, Slavic Review, Vol. 24, No. 4 (Dec., 1965), pp. 653–665 JSTOR

## Referències

* 1 2 Eleccions al Parlament polonès (Sejm) 1922 - resultats
# Elsa Matilde Zardini

Elsa Matilde Zardini (La Plata, 9 de juny de 1949 - Villa Elisa, 30 de novembre de 2020) fou una botànica, professora, i exploradora geogràfica paraguaiana. Va realitzar expedicions botàniques als Estats Units, Brasil, Argentina i Paraguai. La seva especialització era la flora de la conca del Plata, amb èmfasi a la del Paraguai.
Formà part d'una admirable sèrie de deixebles talentosos del botànic Ángel Lulio Cabrera, entre ells: Genoveva Dawson, Otto Solbrig, Jorge Morello, Humberto A. Fabris (1924-1976), Delia Abbiatti, Noemí N. Correa, Delia Añón Suárez, Cristina Orsi, Amelia Torres, Aida Pontiroli, Jorge Crisci, Roberto Kiesling i Fernando Zuloaga. L'any 2011 era botànica conservadora associada del Missouri Botanical Garden.

## Algunes publicacions

* elsa matilde Zardini. 1980. Index of Argentinian Herbaria. Taxon 29 (5/6): 731-741
* 1974. Dos compuestas del género "Tithonia", adventicisas, nuevas para la flora jujeña. 4 pp.
* 1974. Sobre la presencia del género Gerbera en América. Bol. Soc. Argent. Bot. 16:103-108

## Llibres

* elsa m. Zardini, marion j. Jansen-Jacobs, peter h. Raven.1991. Flora of the Guianas: 98. Onagraceae. Vol. 10. Ed. Koeltz. 46 pp. ISBN 3874293270
* t.p. Ramamoorthy, elsa m. Zardini. 1987. The systematics and evolution of Ludwigia sect. Myrtocarpus sensu lato (Onagraceae). Vol. 19 de Monographs in systematic botany. Missouri Botanical Garden. 120 pp.
* 1981. La familia Rosaceae en la Provincia de Tucumán (Argentina). 68 pp.
* thomas w. Whitaker, elsa matilde Zardini. 1980. Cucurbitáceas americanas útiles al hombre: la Plata. CIC. 42 pp.
* ángel lulio Cabrera, elsa matilde Zardini. 1978. Manual de la flora de los alrededores de Buenos Aires. 2ª ed. Acme. 788 pp.
* 1980. Flora de la Provincia de Jujuy [book review]. 348 pp.
* 1980. Sinopsis preliminar de las especies argentinas del género Senecio (Compositae). 66 pp.
* 1979. Sistematica de angiospermas do Brasil [book review]. 194 pp.
* 1978. Novedades en el género Noticastrum (Compositae-Astereae). 139 pp.
* 1975. Revisión del género "Trichocline" (Compositae). Darwiniana 19:618-733, figs. 1-38, pls. 1-5. 116 pp.
* 1971. Las especies del género Sedum (Crassulaceae) espontáneas en la República Argentina. 12 pp.

## Referències

* ↑ «Plantas globales. Elsa Matilde Zardini». jstor.
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).

## Enllaços externs

* Sociedad Científica del Paraguay
# Elsa Neumann

Elsa Neumann (Berlín, 23 d'agost de 1872–Berlín, 23 de juliol de 1902) va ser la primera dona a rebre el doctorat en física per la Universitat de Berlín el 1899.

## Trajectòria

Filla d'un banquer benestant, va tenir dues germanes i quatre germans, i va ser l'única a fer estudis superiors. Va rebre classes particulars de ciències a casa fins que va aconseguir l'autorització d'assistir com a estudianta convidada a les universitats de Göttingen i Berlín als cursos de matemàtiques, física, química i filosofia. El 1899 va presentar la seva tesi titulada Über die Polarisationskapazität umkehrbarer Elektroden ('Sobre la capacitat de polarització d'elèctrodes reversibles'), que va ser publicada per la revista Annalen der Physik aquest mateix any. Quan estudiava a Göttingen va sobreviure a un accident químic al laboratori, en el qual va salvar la vida d'Otto Wallach (1847-1931), futur premi Nobel.
Les perspectives a les universitats no eren gaire bones per a les dones, i després del doctorat va treballar al laboratori privat d'Arthur Rosenheim (1865-1942) i de Richard Joseph Meyer (1865-1939) a Berlín. Neumann va aprofitar la seva popularitat per a fundar el 1900 l'Associació per garantir préstecs sense interès a dones estudiantes. En va ser la primera presidenta fins al 1902. En aquest laboratori, va morir en fer una experimentació un mes abans del seu 30è aniversari. Sota la pressió de la persecució pels nazis a mitjans dels anys 1930, la seva germana va suïcidar-se i els seus quatre germans van ser assassinats als camps d'extermini.

## Llegat

Per manca de mitjans, l'associació va aturar les activitats l'any 1930. Després de la seva mort, sa mare va crear el «Premi Elsa Neumann» dedicat a la millora de la recerca matemàtica o física a la Universitat de Berlín. Va ser atorgat del 1906 al 1918. Per causa de la hiperinflació després de la Primera Guerra mundial, el fons va desaparèixer i el premi va ser suprimit. El premiat més conegut va ser el físic nuclear Walther Bothe.
Fins al 1999, la seva universitat i l'estat de Berlín van commemorar la seva primera doctora. Van instaurar una nova beca que porta en el seu honor el nom d'Elsa-Neumann-Stipendium des Landes Berlin, destinada a joves científics prometedors.

## Referències

* ↑ Velázquez Olivera, C. A.. Hacia la Regla de Oro: Química y Radiación (en castellà), 2015.
* 1 2 Vogt, Anna. «Elsa Neumann (1872-1902)». A: Jewish Women's Archive (en anglès).
* ↑ Nom original en alemany: Verein zur Gewährung zinsfreier Darlehen an studierende Frauen
* ↑ Vogt, Annette. Elsa Neumann - Berlins erstes Fräulein Doktor (en alemany), 1999. ISBN 3-929134-24-1.
* ↑ «Elsa-Neumann-Stipendium - Promotionsförderung» (en alemany). Humbolt Universität zu Berlin, 2016. Arxivat de l'original el 2016-05-10. [Consulta: 20 abril 2016].
# Energia a Luxemburg

Energia a Luxemburg descriu l'energia i l'electricitat junt amb la producció, el consum i la importació a Luxemburg. El país és importador net d'energia. El consum d'energia primària a Luxemburg era de 48 kWh el 2009, o 98 kWh per milió d'habitants.

## Descripció

Energia a Luxemburg :
| | Capital | Energia prim. | Producció | Importació | Electricitat | Emissió CO₂-emissió |
| | Milions | kWh | kWh | kWh | kWh | Mt |
| 2004 | 0.45 | 55 | 0.8 | 54 | 7.5 | 11.3 |
| 2007 | 0.48 | 49 | 0.9 | 53 | 7.8 | 10.7 |
| 2008 | 0.49 | 48 | 0.9 | 52 | 7.8 | 10.4 |
| 2009 | 0.50 | 46 | 1.3 | 50 | 7.2 | 10.0 |
| 2012 | 0.52 | 48 | 1.4 | 52 | 8.05 | 10.43 |
| Canvi 2004-09 | 11.1 % | -16.8 % | 57.1 % | -8.6 % | -3.8 % | -11.4 % |
| Nota = 11.63 kWh, Energia prim. inclou les pèrdues d'energia |||||||
No hi va haver disminució de les emissions de canvi climàtic de gas (CO₂) des de l'any 2008 al 2012 a Luxemburg. No hi havia millor eficiència en l'ús de l'electricitat des de 2008 al 2012.

## Electricitat

L'any 2008, el consum d'electricitat per persona a Luxemburg era 2,6 vegades més gran que al Regne Unit.

## Energia renovable

Luxemburg és el país de la Unió Europea amb la segona previsió més petita de les energies renovables, amb el PANER assumint que solament el 12% del consum elèctric serà cobert per fonts renovables el 2020.
La capacitat instal·lada d'energia eòlica a la fi de 2010 va cobrir una mitjana de l'1.1% del consum d'electricitat, que es troba entre els més baixos d'Europa, solament Letònia, República Txeca, Finlàndia, Eslovàquia, Eslovènia i la República de Malta generen una part més petita de la seva electricitat d'energia eòlica. En comparació, Irlanda va poder, l'any 2010, generar-ne més de la meitat de la seva electricitat sota condicions de vent òptimes.

## Canvi climàtic

Les emissions de diòxid de carboni en resum, per capita en 2007 van ser de 22,4 tones de (CO₂) en comparació amb la Unió Europea: 27 amb una mitjana de 7,9 tones de (CO₂). Les emissions de 1990 van ser de 13 Mt de (CO₂). L'objectiu del Protocol de Kyoto és la reducció a 4 Mt (28%).

## Referències

* 1 2 «IEA Key energy statistics 2010» (PDF) p. 48. Arxivat de l'original el 2010-10-11. [Consulta: 3 novembre 2015].
* ↑ IEA Key World Energy Statistics Statistics 2013 Arxivat 2014-09-02 a Wayback Machine., 2012 Arxivat 2013-03-09 a Wayback Machine., 2011 Arxivat 2011-10-27 a Wayback Machine., 2010 Arxivat 2010-10-11 a Wayback Machine., 2009 Arxivat 2013-10-07 a Wayback Machine., 2006 Arxivat 2009-10-12 a Wayback Machine. International Energy Agency octubre, petroli p.11, carbó p. 13 gas p. 15
* ↑ «EU Energy Policy to 2050» (PDF) (en anglès). European Wind Energy Association (EWEA), 01-03-2011. [Consulta: 3 novembre 2015].
* ↑ «Wind in power» (PDF) (en anglès). European Wind Energy Association (EWEA), 01-02-2011. [Consulta: 3 novembre 2015].
* ↑ «Wind eneergy and EU climate policy» (PDF) (en anglès) p. 39. European Wind Energy Association (EWEA), 01-10-2011. [Consulta: 3 novembre 2015].

## Vegeu també

* Cegedel
# Enrique Alberto Aja Cagigas

Enrique Alberto Aja Cagigas (Medio Cudeyo, 23 de març de 1960) és un ciclista espanyol, ja retirat, que fou professional entre 1983 i 1992.
Prototip de gregari, s'inicià en el ciclisme als onze anys. S'inicià a l'equip amateur Covimasa, per posteriorment incorporar-se a l'equip amateur del Reynolds. El 1983 va firmar el seu primer contracte professional amb el Reynolds. Hi va estar tres anys, fins que Pedro Delgado va marxar al PDM. Aleshores fitxà pel Teka, equip on aconseguí les seves victòries més importants, una victòria d'etapa a la Volta a Espanya de 1987 i el Trofeu Masferrer de 1990.

## Palmarès

* 1981
** 1r al Cinturó a Mallorca
* 1983
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Cantàbria
** Vencedor d'una etapa de la Volta a La Rioja
* 1984
** Vencedor d'una etapa de la Vuelta a los Valles Mineros
* 1985
** 1r al Trofeu Luis Puig
* 1986
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Cantàbria
* 1987
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
* 1989
** 1r a la Volta a La Rioja
* 1990
** 1r al Trofeu Masferrer

### Resultats al Tour de França

* 1983. 75è de la classificació general
* 1984. 51è de la classificació general
* 1985. 62è de la classificació general
* 1986. 60è de la classificació general
* 1987. 58è de la classificació general
* 1988. 64è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1984. 23è de la classificació general
* 1985. No surt (17a etapa)
* 1986. 20è de la classificació general
* 1987. 19è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1988. Abandona (17a etapa)
* 1989. 21è de la classificació general
* 1990. 40è de la classificació general
* 1991. 61è de la classificació general

## Referències

* ↑ «AJA CAGIGAS Enrique Alberto». [Consulta: 6 gener 2023].
* ↑ (castellà) «Los que tienen que servir», 07-05-1987. [Consulta: 4 juny 2012].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Enrique Alberto AJA CAGIGAS» (en italià). [Consulta: 6 gener 2023].
* ↑ Varona, Alfredo. «Enrique Aja: "Las piedras me rompían los cristales de las gafas"» (en castellà), 11-05-2022. [Consulta: 6 gener 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Erich Probst

Erich Probst (5 de desembre de 1927 - 16 de març de 1988) fou un futbolista austríac de les dècades del 1940 i 1950.
Amb la selecció d'Àustria debutà el maig de 1951 en un partit amistós davant Escòcia. Integrà la selecció que participà en el Mundial de 1954 a Suïssa, on fou el segon màxim golejador del campionat amb 6 gols, per darrere de Sandor Kocsis i compartit amb Max Morlock i Josef Hügi.
En total jugà 19 partits i marcà 17 gols. El seu darrer partit fou el març de 1960 davant França.
Pel que fa a clubs, la major part de la seva carrera la visqué a Admira Viena i Rapid Viena. També jugà breument a Alemanya (Wuppertal) i Suïssa (FC Zürich).

## Palmarès

* Lliga austríaca de futbol (4):
** 1951, 1952, 1954, 1956
* Copa Zentropa (1):
** 1951

## Referències

* ↑ Record at FIFA Tournaments Arxivat 2010-06-24 a Wayback Machine. - FIFA
* ↑ Goalscoring for Austrian National Team - RSSSF

## Enllaços externs

* Perfil a Rapid Archive
* Perfil a National Football Teams
# Espinosa de Henares

Espinosa de Henares és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22 gener 2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Espinosa de Cervera

Espinosa de Cervera és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Comarca del Arlanza.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 127 | 120 | 110 | 99 |
# Club de Columbicultura Noveldenc

El Club de Columbicultura Noveldenc (oficialment i en castellà Club de Colombicultura Noveldense) és una entitat esportiva de Novelda dedicada a la columbicultura.
L'entitat es va crear el 1918, formada inicialment per persones que compartien l'interès en la cria de coloms, i no fou fins cap el 1940 en què es va començar la solta esportiva de coloms durant la Baixada de la Santa. Cap l'any 1950 ja va organitzar un campionat provincial. En el marc de la Federació de Columbicultura de la Comunitat Valenciana, Novelda competeix a nivell comarcal a la zona del Vinalopó Mitjà. Durant l'any del centenari (2018) la solta de coloms va reunir més de 400 exemplars al pas de la Santa.
El 2006 Novelda va ser la seu dels actes socials del Campionat d'Espanya (Copa de S.M. el Rei), mentre que els concursos i competicions es van celebrar a La Romana.

## Referències

* ↑ «Asociaciones Deportivas» (PDF) (en castellà). Ajuntament de Novelda, 01-02-2022. [Consulta: 23 març 2023].
* 1 2 Díez, Vicente. «Deportistas noveldenses - Club Noveldense de Colombicultura» (en castellà). Novelda Digital, 31-03-2019. [Consulta: 23 març 2023].
* ↑ «Multitudinaria despedida a la patrona de Novelda en su vuelta al santuario poniendo así el final a las fiestas» (en castellà). ElPeriòdic.com, 06-08-2012. [Consulta: 23 març 2023].
* ↑ «Alinghi gana el Campeonato Nacional de La Romana-Novelda» (en castellà) p. 17. Coloms i Colombaires - Revista de Colombicultura de la Comunitat Valenciana, 01-09-2006. [Consulta: 23 març 2023].
# Sàtir de Tebes

Sàtir de Tebes (en llatí Satyrus, en grec antic Σάτυρος) va ser un cèlebre músic tebà, pare del destacat flautista Antigènides (Ἀντιγενίδας), segons diu Suides.
Mercès a aquesta indicació, i com que Antigènides va viure al temps de Filoxè de Citera, es pot situar la música de Sàtir cap a la primera meitat del segle iv aC. La música de Sàtir fou força apreciada en el seu temps a Beòcia.

## Referències

* ↑ 1.Satyrus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 728