OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marabú caragroc

El marabú caragroc (Leptoptilos dubius) és una espècie d'ocell de la família dels cicònids que hom pot observar en zones d'aiguamolls, cultius inundats, llacs i boscos poc densos al nord-est de l'Índia i Bangladesh, Myanmar, Tailàndia i Indoxina.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Termcat
* ↑ Distribució i justificació d'estatus en IUCN Redlist Rev. 27-04-2011
# Theranda

Theranda o Suva Reka (albanès: Theranda, serbi: Сува Река transcrit: Suva Reka), és una ciutat i municipi del districte de Prizreni, al sud de Kosovo. Segons el cens de 2011, la població total del municipi és 59.722 habitants. Els albanesos conformen la majoria absoluta de la població (98,9%), mentre que altres petits grups ètnics inclouen els ashkalis i els egipcis balcànics, i altres.
La ciutat de Theranda està situada a 18 quilòmetres de Prizreni, i a 57 de Pristina. Des del 1929 fins al 1941 Theranda va formar part de la banovina de Vardar del Regne de Iugoslàvia. Està agermanada amb Lilburn (Estats Units) i amb Sarandë (Albània).

## Referències

* ↑ «2011 Kosovo Census: Suharekë».
* ↑ Lilburn Becomes a 'Sister City' With Kosovo Town

## Enllaços externs

* Theranda - Lloc web oficial
# Arrighi

Arrighi és el nom dels següents personatges:
* Gianluca Arrighi
* Jean-Thomas Arrighi de Casanova (Corti, Còrsega, 1778 – París, 1853), general francès.
* Ludovico Vicentino degli Arrighi (Cornedo Vicentino, circa 1475 - 1527) fou un escriba del papa i tipògraf del Renaixement.
* Paulu Arrighi (Renno, 1895 - Marsella, 1975), escriptor i historiador cors.
# Unitat lingüística

Es defineix com a unitat lingüística qualsevol element en què es pot dividir un mot o oració i que és susceptible de ser analitzada per la lingüística. Cada nivell d'anàlisi té la seva unitat mínima, que es combina amb altres del mateix tipus i que es distingeix de la resta d'elements del sistema per un tret distintiu.
En fonètica, el fonema és la unitat mínima i es diferencia a partir dels trets que puguin formar un parell mínim; en morfologia la unitat és el morfema; en la lexicologia el sema; en sintaxi és el sintagma i en nivells superiors la proposició.

## Referències

* ↑ «Unitat lingüística». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Nivells i operacions de l'anàlisi lingüística, UAB
# Pterosturisoma microps

Pterosturisoma microps és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 16,1 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (24 °C-28 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1997: Aquarien Atlas, Band 5. Mergus Verlag, Melle, Alemanya. 1148 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Fish collection database of the National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Stéphanie Dubois

Stéphanie Dubois (Laval, Quebec, 31 d'octubre de 1986) és una tennista canadenca retirada.
Va desenvolupar la major part de la seva trajectòria en el circuit ITF, on va aconseguir deu títols individuals i vuit en dobles femenins. Va arribar a ocupar el 87è lloc del rànquing individual femení mundial, i el 102è lloc del rànquing de dobles femenins.
Va ser destacada com la millor tennista canadenca els anys 2005 i 2007.

## Biografia

Filla de Johanne i Jacques Dubois, té dos germans anomenats Steve i Véronique. Va començar a jugar a tennis amb cinc anys.
Es va casar amb el britànic Oliver Sheath el juliol de 2015 a Laurentides, i van tenir dues filles anomenades Alicia (2017) i Annabelle. Es van traslladar a Kent, on Dubois exerceix com a analista de tennis per la WTA i ha estudiat per ser entrenadora de tennis.

## Palmarès
### Dobles femenins: 1 (0−1)

* Llegenda
* Grand Slam (0−0)
* WTA Tour Championships (0−0)
* Tier I (0−0)
* Tier II (0−0)
* Tier III (0−1)
* Tier IV (0−0)
* Tier V (0−0)
* Títols per superfície
* Dura (0−0)
* Gespa (0−0)
* Terra batuda (0−0)
* Moqueta (0−1)
| Resultat | Núm. | Data | Torneig | Superfície | Parella | Oponents | Marcador |
| Finalista | 1. | 4 de novembre de 2007 | Quebec, Canadà | Moqueta (i) | Renata Voráčová | Christina Fusano Raquel Kops-Jones | 2−6, 6−7(6) |

## Trajectòria
### Individual

| Torneig | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | Títols | V – D |
| Open d'Austràlia | Q1 | A | Q1 | 1R | 1R | 1R | Q3 | 2R | Q3 | Q3 | 0 / 4 | 1 – 4 |
| Roland Garros | Q1 | Q1 | Q2 | 1R | Q2 | 1R | Q3 | 1R | Q2 | A | 0 / 3 | 0 – 3 |
| Wimbledon | Q1 | Q1 | Q1 | 1R | 1R | 1R | 2R | 1R | Q1 | A | 0 / 5 | 1 – 5 |
| US Open | Q2 | 1R | Q3 | Q2 | 2R | Q3 | Q3 | Q2 | Q2 | A | 0 / 2 | 1 – 2 |
| Rànquing a final d'any | 121 | 134 | 101 | 122 | 108 | 149 | 98 | 135 | 200 | 363 | | |
| Llegenda: G: Guanyadora; F: Finalista; SF: Semifinalista; QF: Quarts de final; Q: Qualificació; A: Absent; RR: Round Robin; |||||||||||||

## Referències

* ↑ Marois, Michel. «Stéphanie Dubois: la vie après le tennis» (en francès). LaPresse.ca, 23-09-2014. [Consulta: 24 maig 2023].

## Enllaços externs

* Stéphanie Dubois a la WTA (anglès)
* Stéphanie Dubois al web de la Federació Internacional de Tennis (anglès)
* Stéphanie Dubois al lloc web de la Billie Jean King Cup (anglès)
# Arrienh de Vathmala

Arrienh de Vathmala (francès Arrien-en-Bethmale) és un municipi francès, situat a la regió d'Occitània, departament de l'Arieja.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# La familia (pel·lícula)

La familia és una pel·lícula dramàtica veneçolana del 2017 dirigida per Gustavo Rondón Córdova. Es va projectar a la secció de la Setmana Internacional de la Crítica al 70è Festival Internacional de Cinema de Canes. Va ser seleccionada pre representar Veneçuela com a Millor pel·lícula en llengua estrangera als Premis Oscar de 2018, però no va ser nominada.

## Argument

A prop de Caracas, un pare i el seu fill adolescent fugen després que un violent altercat posi en risc les seves vides.

## Repartiment

* Giovanni García
* Reggie Reyes

## Recepció

Al juny de 2020, la pel·lícula té una puntuació d'aprovació del 91% a l'agregador de ressenyes Rotten Tomatoes, basat en onze crítiques amb una puntuació mitjana de 7,75/10.

## Referències

* ↑ «The Family». Festival Internacional de Cinema de Berlín.
* ↑ «Selection of the 56th International Critics' Week». International Critics' Week. Syndicat Français de la Critique. Arxivat de l'original el 15 gener 2017.
* ↑ de Seille, Dany. «56th International Critics' Week Press Kit». International Critics' Week. Syndicat Français de la Critique, 21-04-2017. Arxivat de l'original el 22 abril 2017.
* ↑ «Película "La Familia" es la apuesta venezolana para los premios Oscar». Globovisión, 27-08-2018.
* ↑ «This Gritty Drama Is Venezuela's Entry for Best Foreign Language Film Oscar». Remezcla, 31-08-2018.
* ↑ van Hoeij, Boyd. «'La familia': Film Review». The Hollywood Reporter, 28-05-2017.
* ↑ «La familia (2018)».

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Proceedings of the Royal Irish Academy

La Proceedings of the Royal Irish Academy (PRIA) és la revista de la Royal Irish Academy, fundada el 1785 per promoure l'estudi de la ciència, la literatura educada i les antiguitats. Se la coneix com a diversos títols al llarg dels anys:
* 1836-1866: Proceedings of the Royal Irish Academy
* 1870-1884: Proceedings of the Royal Irish Academy. Science
* 1879: Proceedings of the Royal Irish Academy. Polite Literature and Antiquities
* 1889-1901: Proceedings of the Royal Irish Academy
El 1902, la revista es va dividir en tres seccions Secció A: Mathematical and Physical Sciences, Secció B: Biological, Geological, and Chemical Science i Secció C: Archaeology, Culture, History, Literature. La secció A ara es publica com a Mathematical Proceedings of the Royal Irish Academy des de 1998, i la secció B es publica ara com a Biology and Environment: Proceedings of the Royal Irish Academy. La secció C ara és Proceedings of the Royal Irish Academy: Archaeology, Culture, History, Literature

## Enllaços externs

* Proceedings of the Royal Irish Academy - Lloc web oficial
# Castell de Sant Ferran (desambiguació)

Castell de Sant Ferran és el nom dels següents llocs:
* Castell de Sant Ferran de Figueres, a l'Empordà, la fortalesa més gran d'Europa
* Castell de Sant Ferran d'Alacant, a l'Alacantí
* Castell de Sant Ferran de Berga, al Berguedà
# Marblehead (Ohio)

Marblehead és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 762 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Marblehead tenia 762 habitants, 332 habitatges, i 239 famílies. La densitat de població era de 104 habitants per km².
Dels 332 habitatges en un 18,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,3% hi vivien parelles casades, en un 6,9% dones solteres, i en un 28% no eren unitats familiars. En el 25,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,68.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,9% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 19,3% entre 25 i 44, un 32,3% de 45 a 60 i un 24,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 49 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.528 $ i la renda mediana per família de 52.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.688 $ mentre que les dones 24.545 $. La renda per capita de la població era de 26.184 $. Aproximadament el 3% de les famílies i el 4,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Marblehead». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Marblehead». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Timasió

Timasió (en llatí Timasion, en grec antic Τιμασίων) fou un militar grec nadiu de Dardanos a la Tròade cap a la meitat del segle V aC. Sembla que era mercenari i va servir sota Clearc d'Esparta i Dercil·lides.
Va ser exiliat de la seva ciutat en època desconeguda però abans del 401 aC i va entrar al servei de Cir el Jove. Quan l'Expedició dels deu mil es va retirar, després de la detenció a traïció dels cinc generals grecs per Tisafernes, va ser escollit comandant al lloc de Clearc, i junt amb Xenofont, per ser els oficials més joves, va quedar encarregat de la rereguarda.
Quan els grecs van arribar a Cotiora, a la mar Negra, i esperaven transport, que els habitants de Sinope els havien promès, Timasió va estar d'acord amb el projecte de Xenofont d'establir una colònia grega a l'Euxí i junt amb Tòrax de Beòcia va amenaçar de fer-ho als dirigents de Sinope i d'Heraclea Pòntica si no els donaven vaixells i els pagaven. Les dues ciutats van accedir i encara van subornar a Timasió per convèncer els seus companys d'acceptar l'acord i sortir de la zona.
Quan van saber que Xenofont havia abandonat el projecte, les ciutats no van voler complir amb el convingut i Timasió i altres generals van tractar de convèncer a Xenofont de seguir endavant amb el seu projecte, cosa que va refusar. La discussió de la proposta es va portar davant de l'exèrcit però l'assemblea de soldats, tot i els intents d'alguns oficials de tirar endavant el projecte, el va refusar quan van conèixer un informe que parlava dels suborns a Timasió i als altres generals per part de les ciutats i les promeses que els generals havien fet d'una paga extraordinària per tothom amb els diners obtinguts per marxar.
Quan els mercenaris es van separar en tres divisions a Heraclea, Timasió va romandre al capdavant de la que manava Xenofont; quan els mercenaris arcadis van tractar de saquejar Bitínia, Timasió els va anar a rescatar. Durant la batalla contra les forces de Farnabazos II i els bitinis Timasió va dirigir la cavalleria; els grecs van obtenir la victòria.
Quan es va descobrir que Ceratades, elegit cap dels grecs davant Bizanci, no podria complir les promeses que havia fet als mercenaris, Timasió va proposar tornar a creuar cap a Àsia, a la seva ciutat, amb els tresors que havia anat aconseguint pel camí, però els altres generals s'hi van oposar. Llavors es va posar, junt amb els seus homes, al servei de Seutes II de Tràcia i va participar en la campanya d'hivern que va restablir a aquest príncep al tron. Quan van esclatar les disputes sobre el pagament, que Seutes tractava d'eludir i el seu agent Heràclides fomentava la desunió entre els generals, Timasió va fer costat a Xenofont.
Va entrar finalment al servei d'Esparta i va creuar a Àsia i probablement va retornar a Dardanos amb els tresors acumulats. La seva sort final és desconeguda.

## Referències

* ↑ Timasion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1135
# Suellacabras

Suellacabras és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Assemblea Legislativa de Bengala Oriental

L'Assemblea Legislativa de Bengala Oriental va ser l'òrgan legislatiu de la província de Bengala Oriental i Assam al Pakistan. El seu nom es va canviar posteriorment Assemblea Legislativa del Pakistan Oriental i seria succeïda pel Jatiyo Sangshad el 1971.

## Presidents

| Nom | Elegit |
| Abdul Karim | 1948 |
| Abdul Hakim | 1954 |
| Abdul Hamid Chowdhury | 1962 |
# La Verge del Mar

La Verge del Mar és un quadre poemàtic en un acte, original de Santiago Rusiñol, estrenat al teatre Catalunya de Barcelona, la nit del 30 de març de 1912, per la companyia del Sindicat d'Autors Dramàtics Catalans.
L'escena passa en la porxada d'una ermita.

## Repartiment de l'estrena

* Josefina, 15 anys: Emília Baró
* La Mare, 40 anys: Elvira Fremont
* Roseta, 20 anys: Ramona Mestres
* La Mare del cec, 50 anys: Antònia Verdier
* Una Vella, 50 anys: Dolors Pla
* Una Noia, 15 anys: Srta. Persiva
* Capità, 60 anys: Jaume Borràs
* Ermità, 30 anys: Lluís Blanca
* Patró, 60 anys: August Barbosa
* Pauet, 25 anys: Rafael Bardem
* Un cec, 25 anys: Ramon Tor
* El Germà, 25 anys: Avel·lí Galceran
* Ignasi, 50 anys: Carles Capdevila
* Velles primera, segona i tercera; Mariners primer i segon; Pobres primer, segon i tercer; mariners, homes i dones del poble.
* Direcció de Jaume Borràs

## Referències

* ↑ «Estrena de "La Verge del mar"». El Teatre Català, 6, 04-04-1912, pàg. 6-9 [Consulta: 15 abril 2020].
# Vasan Virpur

Vasan Virpur fou un petit estat tributari protegit de l'agència de Rewa Kantha al grup de Sankheda Mehwas, presidència de Bombai.
Tenia una superfície d'uns 33 km² i el formaven dos pobles. El nom del governant vers 1883 era Daima Jitabawa. Els ingressos de l'estat s'estimaven en unes mil lliures, de les quals en pagava poc més de 43 lliures al Gaikwar de Baroda.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Proceratins

Els proceratins (Proceratiinae) són una subfamília de formigues, amb tres gèneres actuals, la majoria tropicals o subtropicals, encara que la distribució global és cosmopolita, incloent-hi la península Ibèrica, on hi viu una espècie, Proceratium melinum (Roger, 1860).
Aquestes formigues són petites o de mida mitjana, amb colònies que generalment contenen menys de 100 individus. Són similars al membres de la subfamília Ponerinae, excepte la sutura promesonotal que és fosa i els lòbuls frontals estan elevats i sovint reduïts.

## Taxonomia

Aquesta subfamília va ser creada el 2003 quan Barry Bolton dividí els Ponerinae en sis subfamílies. Proceratiinae inclou les tribus Proceratiini i Probolomyrmecini, i conté tres gèneres actuals i un gènere fòssil, amb un total de 166 espècies actuals.
* Proceratiinae Emery, 1895
** Proceratiini Emery, 1895
*** Discothyrea Roger, 1863
*** Proceratium Roger, 1863
*** †Bradoponera Mayr, 1868
** Probolomyrmecini Perrault, 2000
*** Probolomyrmex Mayr, 1901

## Referències

* 1 2 «Proceratiinae - AntCat» (en anglès). [Consulta: 30 novembre 2023].
* ↑ «Hormigas.org - Género Proceratium» (en castellà). [Consulta: 1r desembre 2023].
# Casa Cochs

La Casa Cochs o Cal Cochs és una obra del municipi de Reus (Baix Camp) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici cantoner, de planta quadrada. L'accés principal és al carrer de Prat de la Riba. Està format per planta baixa i entresòl, amb encoixinat de pedra com a sòcol de l'edifici i que segueix l'alineació del carrer. El cos alt és destinat a habitatges, tres pisos a base d'obra vista, amb quatre façanes. Presenta obertures rectangulars emmarcades per llindes i muntants de pedra. Hi ha grups de tres finestres en el centre de cada pis amb un frontó circular. Remata horitzontalment l'edifici un ràfec molt sortit. La porta principal, al carrer de Prat de la Riba, es presenta emmarcat amb una llinda de pedra i dona pas al vestíbul, de gran alçada, que té una ornamentació de pedra, guix i fusta. L'escala està centrada i es troben dos apartaments per planta als pisos. La planta baixa i l'entresòl són oficines. És, potser, l'última casa senyorial que es construeix a Reus, de concepció noucentista en el disseny de la façana principal, que evoluciona cap a un racionalisme modern, com es pot veure en les cotxeres del carrer de Pròsper de Bofarull, al lateral dret de l'edifici. L'arquitecte va ser Francesc Mitjans i Miró, que va passar part de la seva joventut a Reus.

## Història

El solar formava part originàriament dels terrenys del Convent dels Carmelites (antic Hospital de Sant Joan). És un dels edificis més notables construïts per la burgesia reusenca amb el poder econòmic consolidat després de la Guerra Civil. Els Cochs, van ser uns dels més destacats comerciants dedicats a l'exportació de tota mena de productes agraris.

## Referències

* 1 2 «Casa Cochs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].
* ↑ Bergadà Masquef, Jordi. "Panoràmica de l'arquitectura noucentista a Reus" A: Arquitectura noucentista a Reus. Reus: Pragma, 2003. Pàg. 20. ISBN 8493315176
* ↑ Sardà Ferran, Jordi (et al.) (eds.). Fets urbans: guia d'arquitectura de Reus 08: camí de l'Aleixar. Reus: Ajuntament de Reus; COAC, 2024, p. 18. ISBN 9788409559374.
# Matosinhos

Matosinhos és un municipi portuguès, situat al districte de Porto, a la regió del Nord i a la subregió de Gran Porto. L'any 2006 tenia 135.700 habitants. Es divideix en 10 freguesies. Limita al nord amb Vila do Conde, al nord-est amb Maia, al sud amb Porto i a l'oest amb l'oceà Atlàntic.

## Freguesies

* Custóias
* Guifões
* Lavra
* Leça da Palmeira
* Leça do Balio, anteriorment Leça do Bailio
* Matosinhos
* Perafita
* Santa Cruz do Bispo
* São Mamede de Infesta
* Senhora da Hora

## Població

Població del concelho de Matosinhos (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 7.287 | 12.429 | 25.071 | 50.962 | 91.017 | 136.498 | 151.682 | 167.026 | 168.451 |

## Història

Manuel I li concedí un fur el 30 de setembre de 1514. Fou elevada a ciutat el 28 de juny de 1984.

## Personalitats

* Álvaro Siza Vieira, arquitecte.
* Florbela Espanca, poeta.
# Tiburn

Tiburn (de vegades Tiburt) (en llatí Tiburnus o Tiburtus) va ser, segons la mitologia romana, l'heroi epònim fundador de la ciutat llatina de Tibur (avui Tívoli).
De vegades se'l considera fill d'Amfiarau, o de Catil, un fill d'Amfiarau. Originari de l'Arcàdia va marxar amb el seu pare Catil i els seus germans Coras i Catil quan va caure Tebes, i es refugiaren al Latium, a la plana del riu Anio. Els tres germans van combatre contra Eneas ajudant Turnus, rei dels rútuls. Virgili diu que Coras i Catil combatien "com els centaures" cosa que fa suposar que lluitaven a cavall.

## Referències

* ↑ Virgili. Eneida, VII, 671
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 524. ISBN 9788496061972.
# Alberada de Buonalbergo

Alberada de Buonalbergo fou duquessa de la Pulla en virtut de ser la primera muller de Robert Guiscard, duc de la Pulla (1059-1085).
Es casaren el 1051 o 1052, quan ell encara era un simple bandoler a Calàbria. Aportà en dot 200 cavallers sota el comandament del seu nebot Girard de Buonalbergo. Tingué dos fills amb Guiscard: Emma, mare de Tancred de Galilea, i el príncep Bohemon I d'Antioquia. El 1058, després que el papa Nicolau II reforcés les disposicions de la llei canònica contra la consanguinitat, Guiscard ho aprofità per repudiar Alberada en favor d'un matrimoni més avantatjós amb Sikelgaita, germana del príncep Gisulf II de Salern. Tanmateix, fou una separació amistosa i Alberada no li guardà cap mena de rancúnia. De fet, ella mateixa no trigà gaire a casar-se en segones noces amb Ricard d'Hauteville. Més endavant, encara contrauria un tercer matrimoni.
Encara era viva quan Bohemon morí el 1111 i probablement traspassà a una molt edat avançada, cap al juliol del 1122. Fou enterrada prop del mausoleu de la família Hauteville a l'abadia de la Santíssima Trinitat de Venosa. La seva tomba és l'única que s'ha conservat intacta.

## Referències

* ↑ Brown, 2003, p. 97.

## Bibliografia

* Brown, G. S. The Norman Conquest of Southern Italy and Sicily (en anglès). McFarland, 2003. ISBN 978-0-7864-1472-7.