OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Iñaki Mercero

Ignacio Mercero Santos, conegut com a Iñaki Mercero, (18 de febrer de 1967) és un director i productor de sèries de televisió espanyol. És fill del cineasta Antonio Mercero i germà del guionista de televisió Antonio Santos Mercero. Va començar la seva carrera com a ajudant de direcció cinematogràfic però la seva carrera es va anar centrant progressivament en el gènere televisiu.

## Filmografia
### Com a director de sèries de televisió

* Toy Boy (2019)
* Sabuesos (2018)
* El Caso: Crónica de sucesos (2016)
* Allí abajo (2015)
* El Príncipe (2014; 4 episodis).
* El tiempo entre costuras (2013; 6 episodis).
* Gran Reserva: El origen (2013; 6 episodis).
* Familia (2013; 2 episodis).
* Los protegidos (2010-11; 4 episodis).
* La chica de ayer (2009; 2 episodis).
* Física o química (2008; 3 episodio).
* Génesis: en la mente del asesino (2006-07; 8 episodis).
* El comisario (2001-06; 24 episodis).
* Motivos personales (2005; 5 episodis).
* Lobos (2005; 2 episodis).
* Los 80 (2004; 2 episodios).
* Hospital Central (2001-02; 3 episodis).
* Abogados (2001; 1 episodi).
* Mediterráneo (1999-2000; 6 episodis).
* El súper (1998; 3 episodis).
* Fernández y familia (1998).
* La vida en el aire (1998; 13 episodis).

### Com a ajudant de direcció cinematogràfic

* Pon un hombre en tu vida (1996)
* Tránsito (curtmetratge) (1996)
* Cautivos de la sombra (1994)
* Sevilla Connection (1992)
* Ni se te ocurra... (1991)
* Espérame en el cielo (1988)
* La guerra de los locos (1987)
* Asignatura aprobada (1987)

### Com a ajudant de direcció de sèries de televisió

* Por fin solos (2 episodios; 1995)
* El destino en sus manos (1995)
* ¡Ay, Señor, Señor! (13 episodios; 1994)
* Vecinos (1994)
* Réquiem por Granada (1991)
* Brigada central (1989)
* Historias del otro lado (1988)

### Com a productor executiu de sèries de televisió

* Los protegidos (2010-11; 27 episodis)
* La chica de ayer (2009; 8 episodis)
* Física o química (2008; 12 episodis). Va preparar el projecte inicial de la sèrie, el títol de la qual anava a ser "Empezar de cero", i va produir els dotze primers capítols.

## Altres treballs

* Com a realitzador: Farmacia de guardia (21 episodis; 1991-92)
* Como guionista: La vida en el aire (sèrie de TV) (13 episodis; 1998)

## Referències

* ↑ Ignacio Mercero. Internet Movies Database. IMDb.com
* ↑ Ignacio Mercero. Página de Internet Movies Database. IMDb.com
* ↑ Iñaki Mercero dirige una serie para La Primera. El País, 20 de agosto de 1996.
* ↑ El hijo de Antonio Mercero prepara una serie sobre la vida en un instituto. El Correo, 16 de octubre de 2007.

## Enllaços externs

* Ignacio Mercero. IMDb.com
* Ignacio Mercero. Filmaffinity.com
* Ignacio Mercero. Decine21.com
# Chlorurus gibbus

Chlorurus gibbus és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 70 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar Roig.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bellwood, D.R. 2001: Family Scaridae. A: Carpenter & Niem 2001. Species identification guide for fishery purposes. Bony fishes part 4. 6: 3468-3492, Pls. VI-XIV.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Parenti, P. i J.E. Randall, 2000. An annotated checklist of the species of the labroid fish families Labridae and Scaridae. Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. (68):1-97.
* Randall, J.E., 1986. Scaridae. p. 706-714. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Rüppell, W.P.E.S. 1828-1830: Atlas zu der Reise im nördlichen Africa. Fische des Rothen Meeres. Frankfurt-am-Main. Atlas zu der Reise im nördlichen Africa. 1-141 + 3 pp., col. Pls. 1-35.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Prefectura del pretori d'Itàlia

La prefectura del pretori d'Itàlia (llatí: Praefectura praetorio Italiae, forma completa [fins al 356]: praefectura praetorio Italiae, Illyrici et Africae) fou una de les quatre prefectures del pretori en les quals es dividia l'Imperi Romà del Dominat. Comprenia la península Itàlica, l'oest dels Balcans, les províncies danubianes i parts del nord d'Àfrica. La seu de la prefectura es traslladà de Roma a Mediolànum i, finalment, a Ravenna.

## Estructura i història

La prefectura fou establerta en la divisió de l'imperi després de la mort de Constantí el Gran el 337 i es componia de diòcesis. En un primer moment, eren la diòcesi d'Àfrica, la diòcesi d'Itàlia, la diòcesi de Pannònia, la diòcesi de Dàcia i la diòcesi de Macedònia (les dues últimes formaren una sola diòcesi de Mèsia fins als voltants del 327). Arribat un cert moment, la diòcesi d'Itàlia es dividí en dues: la diòcesi d'Itàlia Suburbicària (Italia suburbicaria) i la diòcesi d'Itàlia Annonària (Italia annonaria).
El 347 es creà la prefectura del pretori d'Il·líria, que aglutinava les diòcesis de Pannònia, Dàcia i Macedònia. Vulcaci Rufí en fou el prefecte entre el 347 i el 352. La nova prefectura fou abolida per Julià el 361 i restaurada per Gracià el 375. Les dues meitats de l'imperi es disputaren el seu territori fins a la partició final de l'imperi el 395, quan la diòcesi de Pannònia fou separada d'Il·líria i associada a l'Imperi Romà d'Occident i la prefectura d'Itàlia com a diòcesi d'Il·líria.
A despit de la caiguda de l'Imperi Romà d'Occident el 476, els estats successors germànics governats per Odoacre i Teodoric el Gran conservaren l'entramat administratiu romà i restaren súbdits nominals de l'emperador romà d'Orient a Constantinoble. Així doncs, la prefectura sobrevisqué i acabaria tornant a mans romanes com a resultat de la guerra gòtica de Justinià I el Gran. Ara bé, amb la invasió longobarda del 568, el domini romà quedà reduït a territoris fragmentats. La prefectura donà pas a l'exarcat de Ravenna, creat per l'emperador Maurici.
Tanmateix, les fonts continuen esmentant prefectes fins ben entrat el segle vii. L'últim titular documentat del càrrec es remunta al 639. A més a més, han perdurat un parell de segells de finals del segle vii que presenten el text éparkhos (‘prefecte’, en grec), tot i que podria ser una deformació tipogràfica d'éxarkhos (‘exarca’)

## Referències

* ↑ Nesbitt i Ikonomidis, 1994, p. 16.

## Bibliografia

* Nesbitt, J.; Ikonomidis, N. Catalogue of Byzantine Seals at Dumbarton Oaks and in the Fogg Museum of Art, Volume 2: South of the Balkans, the Islands, South of Asia Minor (en anglès). Dumbarton Oaks Research Library and Collection, 1994. ISBN 0-88402-226-9.
# Omar Al-Mukhtar

Omar Mukhtar, també conegut com a Omar al-Mukhtar (àrab: عمر المختار, ʿUmar al-Muẖtār) (Janzour, 20 d'agost de 1858-Suluq, 16 de setembre de 1931), fou un professor d'Alcorà i líder de la resistència líbia contra l'ocupació italiana.
Nascut a la petita població de Janzour, prop de Tobruk a l'est de Barqa (Cirenaica), va organitzar i, durant gairebé vint anys (començant l'any 1912), va liderar la resistència dels nadius cap al control italià de Líbia. Els italians el van capturar i penjar el 1931.

## Vegeu també

* Regne de Líbia

## Referències

* Procediments secrets en els judicis italians
* Història de Líbia (Britannica.com)

## Enllaços externs

* Ocupació italiana i resistència Arxivat 2009-02-20 a Wayback Machine.
* Procediments secrets en el judici de Benghazi
* Per què Líbia celebra el "Dia Negre" Arxivat 2006-12-20 a Wayback Machine.
* Lion of the Desert (1981) a Internet Movie Database (anglès)
* Omar Al-Mokhtar - El Lleó del Desert
# Veruschka, poesia di una donna

Veruschka, poesia di una donna,, també coneguda amb el títol de Veruschka, és una pel·lícula italiana del 1971 dirigida per Franco Rubartelli i interpretada per Veruschka.

## Argument

La Vera és una model alemanya que en ple èxit passa per una crisi existencial que la porta a distanciar-se del seu amant i agent. Intenta trobar l'amor de la seva joventut, Michael, refugiant-se a la casa on va créixer a Alemanya. Però aquí també és infeliç i experimenta desitjos de mort, intentant allunyar-se de la realitat a través del consum de drogues. El seu amant se li uneix i la porta de tornada a Itàlia, però la seva recent unió no dura gaire i es torna interrompuda quan la Vera vol escapar de l'èxit. Finalment, els dos es troben una vegada més i just quan sembla haver trobat la resposta a les seves angoixes interiors, els dos moren en un accident de cotxe.

## Repartiment

* Veruschka: Vera
* Luigi Pistilli
* Elsa Asteggiano
* Bruno Boschetti: Michael
* Maria Cumani Quasimodo
* Gianni Di Luigi
* Quinto Gambi: Autostopista
* Mirella Pamphili
* Eugenio Prando
* Nadia Riccioli
* Silvana Venturelli
* Mario Magrone

## Producció

Franco Rubartelli era a l'època de la pel·lícula parella de la coneguda model protagonista de la pel·lícula, gràcies a les seves fotos, de fet, Veruschka havia arribat al cim de la fama.

## Distribució

La pel·lícula es va estrenar a Itàlia el 2 d'abril de 1971. En vídeo domèstic, la pel·lícula només es va distribuir en VHS amb una proporció d'imatge de 4:3 als anys vuitanta per Creazioni Home Video (CHV), desapareixent més tard tant del vídeo domèstic com de la televisió. Mai s'ha publicat en cap format digital.

## Crítica

| « | Refinaments formals sobreabundants, guió trastornat, diàlegs que voregen les psicologies ridícules i descabellades. | » |
| — Il Morandini |||

## Banda sonora

La banda sonora de la pel·lícula va ser composta per Ennio Morricone i interpretada per Edda Dell'Orso. La banda sonora completa de la pel·lícula només es va publicar per primera vegada l'any 1995 en CD per Point Records, i inclou 14 temes. Posteriorment va ser reeditada diverses vegades en CD i LP per Easy Tempo, GDM i Dagored, amb major nombre de temes, de 21 a 24. Abans de l'edició en CD de 1995, només el tema del títol de la pel·lícula havia aparegut en algunes recopilacions i col·leccions d'Ennio Morricone.

## Notes

* ↑ «Veruschka». Vogue.it. Arxivat de l'original el 2015-06-04. [Consulta: 5 juny 2023].
* ↑ «Veruschka, poesia di una donna». Trovacinema Repubblica.it.
* ↑ Veruschka (Original Motion Picture Soundtrack a Discogs
* ↑ «Veruschka». Soundtrack Collector.

## Enllaços externs

* Veruschka, poesia di una donna a YouTube
* «Veruschka - poesia di una donna». Il Davinotti.
# Scandia (Kansas)

Scandia és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 436 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Scandia tenia 436 habitants, 192 habitatges, i 123 famílies. La densitat de població era de 358,2 habitants/km².
Dels 192 habitatges en un 30,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,8% hi vivien parelles casades, en un 4,7% dones solteres, i en un 35,9% no eren unitats familiars. En el 33,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,8% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 24,5% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 20% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.896 $ i la renda mediana per família de 37.031 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.833 $ mentre que les dones 14.688 $. La renda per capita de la població era de 15.619 $. Entorn del 8,1% de les famílies i el 12,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Scandia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Scandia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Oriska

Oriska és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 128 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oriska tenia 128 habitants, 47 habitatges, i 31 famílies. La densitat de població era de 176,5 hab./km².
Dels 47 habitatges en un 40,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,9% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 34% no eren unitats familiars. En el 27,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,72 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,45.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32% tenia menys de 18 anys, un 10,2% entre 18 i 24, un 30,5% entre 25 i 44, un 21,1% de 45 a 60 i un 6,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.125 $ i la renda mediana per família de 26.667 $. Els homes tenien una renda mediana de 18.333 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 10.818 $. Entorn del 8,3% de les famílies i el 14,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oriska». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oriska». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Cichlasoma ufermanni

Cichlasoma ufermanni és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Amèrica Central: vessant Atlàntica de Guatemala i Mèxic.

## Referències

* ↑ Swainson, W. 1839. The natural history and classification of fishes, amphibians, & reptiles, or monocardian animals. Spottiswoode & Co., Londres. Nat. Hist. & Class. v. 2: i-vi + 1-448.
* ↑ BioLib
* 1 2 «Cichlasoma ufermanni» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Principi del tercer exclòs

El principi del tercer exclòs o nefast, proposat i formalitzat per Aristòtil, enunciat en llatí principium tertium exclusum (o també conegut com a tertium non datur o una tercera (cosa) no es dona ), és un principi clàssic de la filosofia i de la lògica segons el qual la disjunció d'una proposició i la seva negació és sempre vertadera. Per exemple, és veritat que "és de dia o no és de dia", i que "el Sol està cremant o no està cremant". El principi del tercer exclòs freqüentment es confon amb el principi d'ambivalència, segons el qual tota proposició o bé és vertadera o bé és falsa. El principi del tercer exclòs és, juntament amb el principi de no contradicció i el principi d'identitat, una de les lleis clàssiques del pensament.
En la lògica proposicional, el principi del tercer exclòs s'expressa:
    $(A\lor \neg A)$
on A no és una fórmula del llenguatge, sinó una metavariable que representa qualsevol fórmula del llenguatge.
En la lògica aristotèlica, es distingeix entre judicis contradictoris i judicis contraris. Donats dos judicis contradictoris, no pot donar-se un judici intermedi, però sí, en canvi, entre dos judicis contraris. Per exemple, si s'afirma "Joan és bo" i "aquesta proposició és vertadera", llavors els judicis contradictoris són "Joan no és bo" i "aquesta proposició no és vertadera", i no hi ha possibilitat d'un judici intermedi. Però en canvi, els judicis contraris són Joan és dolent i aquesta proposició és falsa , i llavors sí que hi ha la possibilitat d'altres judicis intermedis.
Segons Stuart Mill, la frase "abracadabra és una segona intenció" no és ni vertadera ni falsa, sinó que no té sentit.
La negació del principi del tercer exclòs d'un sistema lògic dona lloc a les anomenades lògiques polivalents.

## Referències

* 1 2 «principle of Exclude middle». A: Robert Audi. The Cambridge Dictionary of Philosophy (en anglès). 2nd Edition. Cambridge University Press.
* 1 2 «law of Exclude middle». A: Ted Honderich. The Oxford Companion to Philosophy (en anglès). Oxford University Press.
* ↑ «laws of thought». A: Robert Audi. The Cambridge Dictionary of Philosophy (en anglès). 2nd edition. Cambridge University Press.
* ↑ Vaz Ferreira, Carlos. Lògica viva. Montevideo, Uruguai: Tècnica, 1983, p. 92.

## Vegeu també

* Lògica bivalent
* Lògica polivalent
* Principi de no contradicció
# Ptxolka

Ptxolka (en rus: Пчёлка) és un poble de Baixkíria, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 2 habitants. Pertany al districte de Iermolàievo.

## Referències

* ↑ Закон Республики Башкортостан от 19.11.2008 № 49-з «Об изменениях в административно-территориальном устройстве Республики Башкортостан в связи с объединением отдельных сельсоветов и передачей населённых пунктов»
# Omar Abidi

Omar Abidi (nascut el 15 d'agost del 1983 a Paddington, Londres, Anglaterra d'ascendència àrab i portuguesa) és un músic britànic. Actualment (i des de l'any 2003) és integrant del grup de Post-hardcore britànic Fightstar, on exerceix de bateria.

## Discografia
### Amb Fightstar

* 2005: They Liked You Better When You Were Dead
* 2006: Grand Unification
* 2007: One Day Son, This Will All Be Yours
* 2008: Alternate Endings
* 2009: Be Human

## Referències

* ↑ «Biografia d'Omar Abidi». Drum Channel. Arxivat de l'original el 2009-07-21. [Consulta: 1r agost 2009]. (anglès)
* ↑ «Fightstar». Fightstarmusic.com. [Consulta: 1r agost 2009].
# Vertunovka

Vertunovka - Вертуновка (rus) és un poble de l'óblast de Penza. Rússia. El 2010 tenia 1.621 habitants.

## Referències

* ↑ «Закон Пензенской области от 9 марта 2005 года № 774-ЗПО «Об административно-территориальном устройстве Пензенской области»». Arxivat de l'original el 2013-10-29. [Consulta: 20 octubre 2019].
# Scinax strigilatus

Scinax strigilatus és una espècie de granota endèmica del Brasil.

## Referències

* Fordham et al (2006). Scinax strigilatus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 3 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Isabella Bannerman

Isabella Bannerman (Buffalo, 1961) és una dibuixant de còmics nord-americana coneguda pel seu paper com una de les col·laboradores de la tira còmica sindicada Six Chix (on proporciona el panell de dilluns).
La carrera de dibuixos animats de Bannerman va començar el 1987, quan va guanyar un concurs de dibuixos animats al San Francisco Bay Guardian.
Bannerman va ser coeditor (juntament amb Ann Decker i Sabrina Jones) de GirlTalk, una antologia de còmics de quatre números de còmics autobiogràfics de dones publicada per Fantagraphics el 1995–1996. El 1997, GirlTalk va ser nominada a "Lulu de l'any" per Friends of Lulu (perdent davant The Great Women Superheroes, de Trina Robbins).
També ha treballat a la indústria de la televisió, com a animadora a Doug.

## Premis

El 2012, Bannerman va guanyar el concurs de dibuix de la Union of Concerned Scientists.
El 2014, va guanyar el premi divisional de la National Cartoonists Society a la millor tira còmica de diari.

## Referències

* 1 2 Isabella Bannerman, at Lambiek, by Lambiek; published September 4, 2009; retrieved September 17, 2014
* ↑ 'Six Chix' Cartoonist's Work Is Being Exhibited, at Editor and Publisher; published April 24, 2008
* ↑ Cartoonist Isabella Bannerman: Funny At 51 Arxivat 2014-09-17 a Wayback Machine., by Roz Warren, at Women's Voices for Change; published June 14, 2012; retrieved September 17, 2014
* ↑ Girl Talk entry, Grand Comics Database. Retrieved Nov. 17, 2022.
* ↑ Isabella Bannerman Arxivat 2014-09-17 a Wayback Machine., at TheSixChix.com; published no later than July 1, 2014; retrieved September 17, 2014
* ↑ 2012 UCS Editorial Cartoon Contest Winner Arxivat 2014-04-10 a Wayback Machine., at the Union of Concerned Scientists; published August 28, 2012; retrieved September 17, 2014
* ↑ 2014 NCS AWARDS: Reuben winner Wiley Miller (‘Non Sequitur’) appreciates honor’s esteemed legacy, by Michael Cavna, at the Washington Post; published May 25, 2014; retrieved September 17, 2014
# Opuixki

Opuixki (en (ucraïnès) i rus: Опушки) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 86 habitants. Pertany al districte de Simferòpol.

## Referències

* ↑ «Об установлении границ поселка Айкаван, сел Ана-Юрт, Дружного, Ивановки, Строгановки, Трудового Трудовского сельского совета (Симферопольский район) Автономной Республики Крым». Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: 14 desembre 2015].
* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Ciciliano

Ciciliano és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Roma, a la regió italiana del Laci, situat uns 35 km a l'est de Roma. L'1 de gener de 2018 tenia 1.331 habitants.
Ciciliano limita amb els municipis de Capranica Prenestina, Castel Madama, Cerreto Laziale, Pisoniano, Sambuci i San Gregorio da Sassola.
En algun moment va ser un bastió dels sarraïns.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 14 abril 2019].
* ↑ Ferdinand Gregorovius. Cambridge University Press. History of the City of Rome in the Middle Ages (en anglès), p. 262. ISBN 9781108015028.

## Enllaços externs

* Ciciliano - Lloc web oficial (italià)
# Pita de pit atzur

La pita de pit atzur (Pitta steerii) és una espècie d'ocell de la família dels pítids (Pittidae).

## Descripció

* Típic pita, que fa 18-19,5 cm de llarg. Potes de color gris carn. Bec fosc.
* Dors verd brillant. Blau pàl·lid per sota, amb una gran taca negra al centre del ventre que es torna escarlata a la part inferior i les cobertores caudals inferiors. Cap negre i gola blanca.
* Jove menys brillant, gris per les parts inferiors.

## Hàbitat i distribució

És endèmic del pis inferior dels boscos de les terres baixes d'algunes de les Filipines.

## Subespècies

S'han descrit dues subespècies:
* P. s. coelestis Parkes, 1971. Illes Samar, Leyte i Bohol.
* P. s. steerii (Sharpe, 1876). Mindanao.

## Referències

* ↑ Pitta steerii a Integrated Taxonomic Information System Rev. 31/01/2014 (anglès)
* Fitxa de Pitta steerii a BirdLife International Rev. 31/01/2014 (anglès)
# Ptrukša

Ptrukša és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1281.