OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Roc de Salàs

Sant Roc de Salàs és una església romànica situada a llevant de la vila, en un lloc solitari, dalt del turó de Sant Roc. Pertany al terme municipal de Salàs de Pallars, i a la comarca del Pallars Jussà.
Es tracta d'una petita església romànica primitiva, amb nau única coberta amb volta de canó, que era enderrocada fins ben recentment, i absis semicircular a llevant, cobert amb volta de quart de cercle. L'absis era l'única part que s'havia conservat, fins a la restauració recent.
El 16 d'agost s'hi celebra un aplec popular, molt probablement originat per un vot de poble fet en demanar la protecció de sant Roc davant d'alguna de les pestilències que assolaren el país tot al llarg de l'edat moderna.
Fins al 2005 en quedava poca cosa: un gran arc, que tancava el recinte de ruïnes que quedava de la capella. Devia tractar-se de l'arc presbiterial, que separava la nau de l'absis. El 2009 l'ermita està del tot refeta, però d'una manera que l'obra romànica queda bastant desfigurada, sobretot a l'exterior.

## Bibliografia

* ADELL I GISBERT, Joan-Albert i CASES I LOSCOS, Maria-Lluïsa. "Sant Roc de Salàs". Dins El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7
* BELLMUNT I FIGUERAS, Joan. "Salàs de Pallars. Sant Roc". Dins Pallars Jussà, III. Lleida: Pagès Editors, 2000 (Fets, costums i llegendes, 33). ISBN 84-7935-740-1
* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies,8). ISBN 84-85180-25-9.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Menjamel olivaci becnegre

El menjamel olivaci becnegre (Gymnomyza brunneirostris) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Viu als boscos de les muntanyes de l'illa de Viti Levu, a les Fiji occidentals.

## Referències

* ↑ «Menjamel olivaci becnegre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# 829

El 829 (DCCCXXIX) fou un any comú començat en divendres del calendari julià.

## Necrològiques

* 2 de juny: Nicèfor I de Constantinoble, patriarca ecumènic de Constantinoble (n. cap al 758).

## Referències

* ↑ «Saint Nicephorus I» (en anglès). Encyclopædia Britannica, 29 maig 2020. [Consulta: 20 febrer 2021].
# Espora (vegetal)

En biologia, una espora és una estructura reproductiva que formen alguns vegetals per a dispersar-se pel medi i per a sobreviure a llargs períodes en condicions desfavorables sense algun o diversos factors (especialment l'aigua). Una espora (del grec σπορα, llavor) és un corpuscle reproductor de les plantes criptògames. Les espores són presents a diversos grups de vegetals i formen part del cicle de vida de diverses plantes, com les algues, les molses i les falgueres. L'espora està adaptada per a la dispersió i la supervivència durant llarg temps en condicions desfavorables però té menys substància de reserva que una llavor (que té l'endosperma). L'espora es pot desenvolupar en un nou organisme per divisió mitòtica sense fusionar-se amb una altra cèl·lula produint un gametòfit multicel·lular. Produïda per meiosi per l'esporòfit forma part del cicle de vida de plantes o algues amb alternança de generacions. Les espores es poden classificar per la seva funció (diàspores, clamidòspores, zigòspores, etc.); per origen dins el cicle vital (meiòspora, micròspora, megàspora, etc.) i per mobilitat (zoòspora, aplanòspora, autòspora, etc.).

## Referències

* ↑ «Spores». Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 6 gener 2008].

## Enllaços externs

* Royal Botanic Garden Edinburgh
# Gabriel Faure

Gabriel Faure (Tornon, 1877 - París, 1962) fou un escriptor francès i inspector dels Monuments Històrics.

## Obres

* Au Pays de Stendhal in 16 Grenoble 1920.
* La Vallée du Rhône' in 16 Fasquelle París 1922.
* Stendhal compagnon d'Italie in 16 Fasquelle Paris 1931.
* Pages choisies, rhodaniennes et dauphinoises (Blanchard frères à Vienne 1937)
* Mallarmé à Tournon Horizon de France 1946
* Dyptique romain Arthaud 1963.

## Referències

* ↑ Conrazier, Joseph. Gabriel Faure: étude critique, suivie d'opinions et d'une bibliographie (en francès). Éditions des Horizons de France, 1933.
* ↑ «GABRIEL FAURE, ECRIVAIN ET FONCTIONNAIRE, ÉLÈVE DU LYCÉE DE GARÇONS DE TOURNON (1877-1962)» (en francès). Sauvegarde du Patrimoine du Lycée Gabriel Faure de Tournon-sur-Rhône. Arxivat de l'original el 2022-10-01. [Consulta: 1r octubre 2022].
# Menjamel ocraci

El menjamel ocraci (Pycnopygius ixoides) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos del nord i sud de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «Menjamel ocraci». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Gabrielle

«Gabrielle» té aquests significats:
* Astronomia: un nom informal per a referir-se a S/2005 (2003 UB$_{313}$) 1, satèl·lit de l'objecte transneptunià 2003 UB$_{313}$.
* Televisió: un personatge de la sèrie de televisió: Xena: Warrior Princess.
* Cinema: Gabrielle (pel·lícula) de Patrice Chéreau
# Afrixalus septentrionalis

Afrixalus septentrionalis és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Tanzània i Kenya.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Pickersgill, M., Schiøtz, A. & Howell, K. 2004. Afrixalus septentrionalis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 d'abril del 2008.
# Resolució 2231 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2231 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 20 de juliol de 2015, va donar suport al Pla d'Acció Conjunt sobre el programa nuclear de l'Iran. Es va establir un procés d'inspecció i programació, mentre que també es preparava per eliminar les sancions de les Nacions Unides contra Iran. Les 15 nacions del Consell de Seguretat van aprovar per unanimitat la resolució, que havia estat negociada pels membres permanents del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, Xina, França, Rússia, Regne Unit, Estats Units, més Alemanya, la Unió Europea, i l'Iran.
Després de la resolució Mohammad Javad Zarif, ministre d'Afers Exteriors iranià, va dir: "La nació iraniana sentiria canvis fonamentals d'acord amb la Resolució 2231 del Consell de Seguretat de l'ONU"
El 29 de març de 2016, els Estats Units, el Regne Unit, França i Alemanya van escriure una carta conjunta al Secretari General de les Nacions Unides, Ban Ki-moon acusant a l'Iran de "desafiar" la Resolució del Consell de Seguretat 2231 realitzant proves de míssils realitzades des de l'acord. La carta va dir que els míssils eren "inherentment capaços de lliurar armes nuclears". No obstant això, no va de dir que les proves eren il·legals. La resolució 2231 demana a l'Iran que s'abstingui d'una activitat relacionada amb míssils amb capacitat nuclear ("l'Iran està cridat a no realitzar cap activitat relacionada amb míssils balístics dissenyats per ser capaços de lliurar armes nuclears, inclosos llançaments que utilitzin aquesta tecnologia de míssils balístics", però segons els diplomàtics, el llenguatge no és vinculant legalment i no es pot fer complir amb mesures punitives.

## Referències

* ↑ Security Council, Adopting Resolution 2231 (2015), Endorses Joint Comprehensive Agreement on Iran's Nuclear Programme United Nations
* ↑ Haidar, J.I., 2015."Sanctions and Exports Deflection: Evidence from Iran," Paris School of Economics, University of Paris 1 Pantheon Sorbonne, Mimeo
* ↑ «Zarif: Iranians should feel changes according to UN Resolution 2231». Islamic Republic News Agency, 23-09-2015.
* ↑ «Resolution 2231» p. 99. United Nations Security Council, Jul 20, 2015. Arxivat de l'original el Aug 19, 2015.
* ↑ «Iran missile tests defied UN resolution, say US and European allies». Deutsche Welle, Mar 30, 2016.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2201 a la 2300 (2015 - 2016)
* Resolucions 1696, 1737, 1747, 1803, 1835 i 1929.

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Samuel Magad

Samuel Magad (Chicago, 1932) és un violinista i director d'orquestra nord-americà.
Es va graduar a l'Escola de Música de la Universitat DePaul (1955) sota la direcció de Pavel Stasevich, qui, segons les seves paraules, "li'n va obrir els ulls a la música". Sota el lideratge de Stasevich, va començar a tocar a l'orquestra universitària. El 1955-1958 estava a l'exèrcit i tocava a la banda de l'exèrcit a Washington. El 1958-2007 violinista de l'Orquestra Simfònica de Chicago, concertista des de 1972. Els crítics van destacar els solos de violí de Magad en els enregistraments del poema simfònic de Richard Strauss Així parlà Zaratustra (1975, dirigit per Georg Solti) i Xekherazada de Nikolai Rimsky-Korsakov (1993, director Daniel Barenboim). Va ensenyar a la Universitat Northwestern i als anys 70 va dirigir una petita orquestra en un dels suburbis de Chicago.

## Referències

* ↑ http://www.brainstormswriting.com/pdfs/dePaulMagWinter2007.pdf/Архивная копия от 4 марта 2016 на Wayback Machine // DePaul Magazine, Winter 2007.(anglès)
# Menjamel olivaci becgroc

El menjamel olivaci becgroc (Gymnomyza viridis) és una espècie d'ocell de la família dels menjamels (Meliphagidae). És endèmic de les selves de Fiji.
# Francesc Alsina i Mola

Francesc Alsina i Mola (Santa Coloma de Farners, 22 de juny de 1948 - Barcelona, 30 d'agost de 2002) fou un músic i compositor de sardanes.
De formació bàsicament pianística, també fou intèrpret de fiscorn i trombó.
Va ser integrant de les següents formacions: Los Halcones (conjunt de Santa Coloma de Farners, 1964-1965); Cobla-orquestra La Farnense (1965-1966); Cobla-orquestra La Principal de Sant Feliu de Pallerols (1967-1968); Cobla-orquestra La Principal de Girona (1969-1970 i 1974-1976) i Cobla-orquestra Girona (1971-1973)
Després del seu pas per cobles i orquestres va actuar com a pianista en solitari o en conjunts de petit format, compaginant el seu treball al davant d'una oficina bancària i més tard com a director comercial de Gas Natural amb l'ensenyament musical i la direcció del Cor de Farners.

## Referències

* ↑ Llista de sardanes a Sardanista.cat
* ↑ Riera i Vinyes, Carles; Serracant, Josep Maria; Ventura i Salarich, Josep. De la A a la Z: diccionari d'autors de sardanes i de música per a cobla. Girona: SOM, Revista de Cultura Popular de Catalunya, 2002. ISBN 2910008849182.
# Cresskill

Cresskill és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 8.553 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cresskill tenia 7.746 habitants, 2.630 habitatges, i 2.161 famílies. La densitat de població era de 1.397,5 habitants/km².
Dels 2.630 habitatges en un 40,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71,1% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 17,8% no eren unitats familiars. En el 15,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,91 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,26.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 4,7% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 25,7% de 45 a 60 i un 16,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 84.692 $ i la renda mediana per família de 96.245 $. Els homes tenien una renda mediana de 61.194 $ mentre que les dones 38.990 $. La renda per capita de la població era de 41.573 $. Aproximadament l'1,7% de les famílies i el 3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cresskill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cresskill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Solana de les Feixes

La Solana de les Feixes és una solana del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat de l'antic poble de Perauba.
Es troba a llevant d'Hortoneda, a ponent de la Casa de les Feixes. És a la dreta de la llau de Sant Pere, a migdia de l'Obaga del Portal.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Santa Magdalena de l'Astor

Santa Magdalena de l'Astor és una església romànica de Pujalt (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Està situada fora del recinte emmurallat de l'Astor (Pujalt), i es troba documentada des del 1157. En origen era una església sufragània de Santa Maria de Segur i depenia de la canònica de l'Estany (Bages), dins del bisbat de Vic, al qual encara pertany. Va ser reformada al segle xvi, el 1520 s'hi construí el campanar.

## Descripció

És un edifici de planta rectangular amb una sola nau, renovat l'any 1520. al mur de ponet hi ha una porta adovellada amb arquivolta ornada amb un relleu lineal i impostes amb el mateix dibuix. Té un petit campanar de paret amb dos ulls, construït segurament a la renovació de l'any 1520.
L'absis no està marcat en planta. La nau està coberta amb volta de creueria i presenta tres capelles per costat, dues d'elles d'arc apuntat de pedra i la resta d'arc de mig punt arrebossat. El presbiteri està presidit per un retaule i queda elevat de la resta de la nau per dos graons. Als peus del temple hi ha un cor sostingut amb bigues i delimitat amb barana de fusta. Des de l'interior, el portal d'accés és d'arc apuntat. El frontis és de marcada verticalitat. La portada, situada a ponent, és fruit de la reforma del segle xvi. presenta un portal d'arc de mig punt adovellat amb arquivolta, amb un escut heràldic a sobre. Se singularitza pel guardapols exterior que retorna format impostes laterals. Està rematada per un campanar d'espadanya descentrat, obert amb dos ulls d'arc de mig punt. El parament dels murs és de pedra vista disposada en filades. Antigament l'edifici del costat era la casa parroquial. Actualment depèn de la parròquia de Segur.
D'aquesta església procedeixen dues imatges, una de sant Cosme i l'altra de sant Damià. Es tracta de dues talles de fusta que daten del segle xiii ja que segueixen una representació humanitzada i realista de les figures. Actualment es troben al Museu Episcopal de Vic.

## Referències

* 1 2 3 4 «Santa Magdalena de l'Astor». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 setembre 2015].
* ↑ http://patrimonicultural.diba.cat/index.php?codi_ine08176
# Mercè Gili i Maluquer

Mercè Gili i Maluquer (Madrid, 22 de desembre de 1918 - Ciutat de Mèxic, 2017) fou una bibliotecària i mestra d'escola catalana exiliada a Mèxic.
Filla del lleidatà Samuel Gili Gaya, estudià primària i batxillerat a l'Institut-Escola de Madrid i va fer estudis de magisteri a les Escoles Normal de Lleida i de Barcelona. En esclatar la guerra civil espanyola es va refugiar amb els seus avis a Lleida, fins que el 1938 es va traslladar a Barcelona, on fou mestra d'una colònia escolar a Arenys de Munt patrocinada per l'ambaixada de Mèxic al final de la guerra civil. Poc abans d'acabar la guerra es va traslladar a Puigcerdà, on es va casar amb Alfred Perenya Pamies, advocat del cos jurídic de la milícia republicana i membre de la Joventut Republicana de Lleida. Tots dos passaren a França, on el seu marit és internat en un camp de concentració. Mercè Gili es fa càrrec d'una colònia escolar de nens malalts procedents de Màlaga amb les seves mares, ubicada en un centre de refugiats.
Passat el temps pogué reunir-se amb el seu marit i el 1940 aconseguí marxar en vaixell fins a la República Dominicana, on va treballar a l'Instituto Colón de Santo Domingo –aleshores anomenadaa Ciudad Trujillo–, fins que es desplaçà a Mèxic. Allí estudià a l'Escola Normal Superior de Mèxic i a la Escuela Nacional de Bibliotecarios y Archivistas de México. De 1950 a 1959 fou mestra de llengua i literatura espanyola a secundària, al Colegio Madrid, fundat el 1941 per la Junta d'Auxili als Republicans Espanyols (JARE), i des de 1960, directora general i representant del patronat del Colegio de La Paz Vizcaínas, després anomenat San Ignacio de Loyola Vizcaínas, en el qual va aplicar els mètodes de l'Institut-Escola.

## Referències

* 1 2 Riera i Llorca, Vicenç. Els exiliats catalans a Mèxic. Barcelona: Editorial Curial, 1994, p. 278.
* ↑ «Alfred Perenya i Pàmies». Esquerra a Mèxic, pàg. 231.
* 1 2 «Mercedes Gili». Javi Larrauri. [Consulta: 21 gener 2021].
# ABS-CBN

ABS-CBN Corporation o ABS-CBN, és un conglomerat de mitjans de comunicació filipí amb seu a Quezon City. L'empresa va ser fundada l'any 1946 com a Bolinao Electronics Corporation. Es va formar per la fusió d'Alto Broadcasting System i Chronicle Broadcasting Network.

## Referències

* ↑ «ABS-CBN Corporation». Arxivat de l'original el 16 de febrer 2022. [Consulta: 19 juliol 2020].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de ABS-CBN
# Francesc Amatller

Francesc Amatller (s. XVIII) fou un músic i compositor vinculat a la Catedral de Tarragona del qual es conserva un manuscrit de cant pla anomenat l'Ofici dels Dolors (1776). Aquest manuscrit conté antífones, himnes, invitatoris i responsoris propis de l'ofici de la Mare de Déu dels Dolors.
Es conserven obres seves al fons musical de l'Arxiu de la Catedral de Tarragona (TarC).

## Referències

* ↑ «Obres de Francesc Amatller a l'IFMuC. Base de dades dels fons musicals de Catalunya». [Consulta: 25 agost 2023].
# Commercy

Commercy és un municipi francès situat al departament del Mosa i la regió del Gran Est.
# Agnès II, abadessa de Quedlinburg

Agnès II (Agnès de Meissen; 1139 - 21 de gener de 1203) va ser una aristòcrata alemanya, membre de la Casa de Wettin. Va ser abadessa de l'abadia de Quedlinburg des de 1184 fins a la seva mort. És també coneguda pel seu treball com a copista i il·luminadora, així com la seva promoció a la creació d'obres d'art.

## Biografia

Va néixer a Meissen, filla de Conrad, Margravi de Meissen i de Luitgarda de Suàbia. En 1184, va ser triada successora de la princesa-abadessa Adelaida III.
Agnès va ser una significativa patrona de les arts, així com una miniaturista i gravadora. Durant el seu regnat, les monges de l'abadia de Quedlinburg van fer grans cortines que encara existeixen i que són valuoses en l'estudi de la indústria artística de l'època. Va escriure i va il·luminar llibres pel servei diví amb les seves pròpies mans. No obstant això, la seva obra mestra va ser la fabricació de tapissos de paret, dels quals un conjunt estava destinat a ser enviat al Papa ; però mai se li va enviar. Aquest tapís és la millor peça conservada de tèxtil romànic.
Va morir a l'abadia de Quedlinburg el 21 de gener de 1203.

## Llegat

Agnès és una figura destacada de la peça The Dinner Party de Judy Chicago, sent representada com un dels 999 noms de la instal·lació artística.

## Referències

* ↑ Prather-Moses, Alice Irma. The international dictionary of women workers in the decorative arts: a historical survey from the distant past to the early decades of the Twentieth Century. Scarecrow Press, 1981. ISBN 0-8108-1450-1 [Consulta: 8 juliol 2009].
* ↑ Bryan, Michael. Bryan's dictionary of painters and engravers. G. Bell, 1925 [Consulta: 8 juliol 2009].
* ↑ Eckenstein, Lina. Woman Under Monasticism: Chapters on Saint-lore and Convent Life Between A.d. 500 and A.d. 1500. Kessinger Publishing, LLC, 2006. ISBN 1-4286-0223-2 [Consulta: 8 juliol 2009].
* ↑ (anglès) Charles Reginald Dodwell, The Pictorial Arts of the West, 800-1200, Yale University Press, 1993, p.19-23
* ↑ Dale, Thomas E. A.. Relics, prayer, and politics in medieval Venetia: Romanesque painting in the crypt of Aquileia Cathedral. Princeton University Press, 1997. ISBN 0-691-01175-3 [Consulta: 8 juliol 2009].
* ↑ «Agnes». Elizabeth A. Sackler Center for Feminist Art: The Dinner Party: Heritage Floor: Agnes. Brooklyn Museum, 2007. [Consulta: 17 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Silver pfennig of Agnes II von Meissen, abbess of Quedlinburg in the collection of the British Museum.
# Saqui barbut de dors vermell

Chiropotes chiropotes és una espècie de mico de la família dels pitècids que es troba al Brasil i Veneçuela.

## Referències

* Rylands et al. (2003). Chiropotes chiropotes. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 11 maig 2008 (en anglès).
# Estanyols de la Portella

Els Estanyols de la Portella és un grup de petits estanys de muntanya situat a 2.106,2 m alt del terme comunal de Font-rabiosa, a la comarca del Capcir, de la Catalunya del Nord.
Estan situats a prop de l'extrem nord-occidental del terme de Font-rabiosa, a ponent de les Bassetes, a llevant de l'Estany de la Portella d'Orlú, al nord i nord-est de l'Estany de la Portella i a l'est dels Estanyols del Solà de la Portella.

## Referències

* ↑ Els Estanyols de la Portella en els ortofotomapes de l'IGN
# Glossamia timika

Glossamia timika és una espècie de peix pertanyent a la família dels apogònids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 9,5 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Minarjewei (Nova Guinea, Indonèsia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1863. Catalogue of the fishes of Lower California, in the Smithsonian Institution, collected by Mr. J. Xantus. Part IV. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 15. 80-88.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R., K.G. Hortle i S.J. Renyaan, 2000. Freshwater fishes of the Timika Region, New Guinea. Timika, Indonesia : Freeport Indonesia; Roleystone, Western Australia : Tropical Reef Research; vii, 175 p. : ill. (chiefly col.), col. map; 22 cm.
* ↑ Allen, G.R., K.G. Hortle i S.J. Renyaan, 2000.
# Mayumi Aoki

Mayumi Aoki (Japó, 1 de maig de 1953) és una nedadora japonesa retirada especialitzada en proves d'estil papallona, on va aconseguir ser campiona olímpica el 1972 en els 100 metres.

## Carrera esportiva

Als Jocs Olímpics de Múnic 1972 va guanyar la medalla d'or en els 100 metres estil papallona, amb un temps de 1:03.34 segons que va ser rècord olímpic, per davant de l'alemanya Roswitha Beier i l'hongaresa Andrea Gyarmati.
Al Campionat Mundial de Natació de 1973 celebrat a Belgrad va guanyar el bronze en de nou els 100 metres papallona.

## Referències

* ↑ Fitxa. Arxivat 2020-04-17 a Wayback Machine. Sports Reference. Consultat el 3 de febrer de 2018.