OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Pere Molanta

Sant Pere Molanta és un poble que pertany al municipi d'Olèrdola, a l'Alt Penedès. Situat a 227 m d'altura i a poca distància de Vilafranca del Penedès, és el segon nucli en importància del municipi segons la població, 765 habitants, al 2021. Al seu costat, al peu de la carretera N-340, hi ha el polígon industrial de Sant Pere Molanta que amb els seus 61,79 km² de superfície és un dels més importants de la comarca. Els darrers anys el poble ha crescut molt, fins al punt de doblar la seva població.

## Barri de Cal Sadurní

Al barri de Cal Sadurní hi ha la masia Cal Sadurní, que li dona nom, al costat de l'església de Sant Pere Molanta, que existia ja el 991 dins el terme de l’antiga civitas d’Olèrdola. El lloc és dit Palatio Moranta (996 i 1010) i més tard Palamoranta (1205), i simplement com Moranta des del s XIV. L’església fou ampliada i transformada el 1744. A l'altre costat de la carretera hi ha el celler de Cal Sadurní, que acull l'Aula de la Vinya i el Vi.

## Referències

* ↑ «Sant Pere Molanta». Gran Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Celler de Cal Sadurní». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.
* ↑ «Aula de la Vinya i el Vi». Consorci de Promoció Turística del Penedès.
# Berta Veiga Vila

Berta Veiga Vila (Barcelona, 3 de novembre de 1960) és una entrenadora catalana i jutgessa internacional de gimnàstica rítmica. Doctora en Motricitat Humana per la Universitat de Barcelona, ha estat durant anys entrenadora de les seleccions catalana i espanyola.
Fou entrenadora en el Centre d'Alt Rendiment de Sant Cugat. El 1989 fou tècnica de la selecció estatal júnior que participà en el Campionat d'Europa i en els Jocs Iberoamericans i també col·laborà amb la selecció estatal de natació sincronitzada. És jutgessa de gimnàstica rítmica de la Reial Federació Espanyola de Gimnàstica. El 2013 va formar part del jurat dels Jocs Mediterranis. Fou presidenta de l'Associació Espanyola de Gimnàstica Estètica de Grups (AEGEG) on, el 2010, impulsà la Copa del Món de gimnàstica estètica a Sant Cugat i, el 2013, a Barcelona. El 2015, era presidenta del Comité de Jutges de Rítmica de la Federació Espanyola de Gimnàstica.

## Referències

* 1 2 «Berta Veiga Vila». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Tècnics especialitzats. Berta Veiga Vila». EEB. Entrenament Esportiu Barcelona. [Consulta: 19 setembre 2020].
* ↑ Arriaga, Natalia. «Berta Veiga: 'La gimnasia no es sucia, la juez puntúa lo que ve'» (en castellà). Mundo Deportivo, 07-09-2015. [Consulta: 22 febrer 2021].
# Lançalot

Lançalot (o Lancelot) del Llac és un cavaller de la Taula Rodona, segons la llegenda artúrica i la matèria de Bretanya.

## El mite

Segons la llegenda, era fill del rei Ban de Benoic i de la reina Elaine. Quan el seu pare morí, Lancelot fou adoptat per la Dama del Llac, que el va criar en un palau a les profunditats d'un llac. L'educà amb la seva profunda saviesa i en un ambient cortès per convertir-lo en el millor dels cavallers. I potser també en un amant modèlic.
Als divuit anys, fou conduït a la cort del rei Artús per ser armat cavaller. Les seves grans proeses i gestes cavalleresques al costat del rei Artús es veuen entrellaçades amb el seu amor adúlter amb la reina Ginebra, esposa d'Artús. Malgrat ser el millor cavaller del rei, també va ser el desencadenant de la seva desfeta quan les seves relacions secretes amb la reina Ginebra posen fi a la unitat de la cort.
Personatge ambivalent, en qui conviu el gran cavaller, el millor cavaller del món, i alhora l'adúlter que arrossega el gran pecat del seu amor il·legítim, és la imatge de «l'heroi captiu d'una figura femenina». Va ser violat per Elaine de Corbenic; hi va tenir sexe ebri creient-se que era Ginebra. Van engendrar un fill il·legítim, Galahad, futur cavaller de la taula rodona, que serà exemple de castedat, puresa i valentia, capaç i digne d'aconseguir el Graal.

## Fonts literàries medievals

Les dues primeres aparicions escrites que es conserven sobre Lancelot, i que es produïren gairebé simultàniament, són: el poema narratiu en alemany Lanzelet (c. 1194), obra del suís Ulrich von Zatzikhoven, que segons sembla, es va basar en un altre llibre en francès, avui perdut; i la novel·la en vers El Cavaller de la Carreta (c. 1177-1181), de Chrétien de Troyes.
Posteriorment, entre 1215 i 1230 apareix la Vulgata artúrica, una composició en prosa que pretén recopilar totes les històries pertanyents a la llegenda artúrica i donar-los una forma unitària i definitiva. L'autoria d'aquesta gran obra és difícil de determinar. Consta de cinc novel·les, de les quals les tres últimes constitueixen un cicle unitari anomenat Lancelot en prosa (Lancelot del llac, La cerca del sant Graal i La mort del rei Artús).

## Referències

* ↑ Cirlot, Victoria. La novela artúrica. Orígenes de la ficción en la cultura europea (en castellà). 1a ed. Barcelona: Montesinos, 1987, p. 108. ISBN 84-7639-041-6.
* ↑ Simó, Meritxell «Prosa». Introducció a la literatura europea. FUOC [Barcelona], 2014, pàg. 99.
* ↑ «The Failure Of Lancelot» (en anglès). Arthurian Legend. [Consulta: 11 novembre 2022].
* ↑ Galbi, Douglas. «Pentecostal Oath as context for Elaine of Corbenic raping Lancelot» (en anglès). purple motes, 28-08-2022. [Consulta: 11 novembre 2022].
Viccionari
# Helena Rodrigues

Helena Rodrigues (Funchal, 2 de desembre de 1984) és una esportista portuguesa que va competir en piragüisme en la modalitat d'aigües tranquil·les, guanyadora d'una medalla de bronze al Campionat Mundial de Piragüisme de 2009, en la prova de K4 200 m.

## Palmarès internacional

Campionat Mundial :
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2009 | Dartmouth ( Canadà) | 3 | K4 200 m |

## Referències

* ↑ «Helena Rodrigues» Arxivat 2012-10-23 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (en anglès).
* ↑ «Helena Rodrigues» en Canoeresults.eu (en anglès).

## Enllaços externs

* Canoe09.ca profile Arxivat 2011-09-18 a Wayback Machine.
# Therese Zenz

Therese Zenz (Merzig, 15 d'octubre de 1932 - Merzig, 22 d'octubre de 2019) va ser una piragüista alemanya, que destacà a la dècada del 1950 i principis de la del 1960.

## Biografia

Va néixer el 15 d'octubre de 1932 a la ciutat de Merzig, població situada a l'estat de Saarland, que avui en aquells moments formava part de la República de Weimar i que avui en dia forma part d'Alemanya.

## Carrera esportiva

Va participar, als 19 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1952 realitzats a Hèlsinki (Finlàndia) en representació del Protectorat del Saar, que pogué competí en aquells Jocs de manera separada d'Alemanya. En aquests Jocs finalitzà novena en la competició del K-1 femení de 50 metres. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1956 realitzats a Melbourne (Austràlia), sota representació de l'Equip unificat alemany, aconseguí guanyar la medalla de plata en la prova K-1 50 metres. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 realitzats a Roma (Itàlia) aconseguí guanyar dues medalles de plata: revalidar la seva medalla en la prova del K-1 50 metres i un nou metall en el K-2 500 metres.
Al llarg de la seva carrera guanyà tres medalles en el Campionat del Món de piragüisme, destacant una medalla d'or en la modalitat de K-1 500 metres.
# Parc Nacional d'Amami Guntō

El Parc Nacional d'Amami Guntō (奄美群島国立公園, Amami Guntō Kokuritsu Kōen) és un parc nacional situat a la prefectura de Kagoshima (Japó). Fou creat el 2017 i té una superfície terrestre de 42.181 ha i una superfície marina de 33.082 ha. Abasta part de les illes de: Tokunoshima, Kikaijima, Amami Ōshima, Yoronjiima, Okinoerabujima, Ukjima, Kakeromajima i Yoroshima.

## Referències

* ↑ «ja:奄美群島国立公園について» (en anglès). Ministeri de Medi Ambient del Japó, 07-03-2017. Arxivat de l'original el 2017-05-15. [Consulta: 11 març 2017].
# Mosquer de carpó groc

El mosquer de carpó groc (Myiobius sulphureipygius) és una espècie d'ocell de la família dels titírids (Tityridae). Es distribueix per tot Amèrica Central, des del sud de Mèxic fins al nord-oest d'Amèrica del Sud (Equador i Colòmbia). Es seu hàbitat són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «mosquer de carpó groc». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Cotingas, manakins, tityras, becards». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 452. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Sulphur-rumped Flycatcher. Myiobius sulphureipygius» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
# Berta Tarrida i Calduch

Berta Tarrida i Calduch (Sant Sadurní d'Anoia, 24 de gener de 1992) és una jugadora d'hoquei sobre patins catalana.

## Trajectòria esportiva

Nasqué el 24 de gener de 1992 a Sant Sadurní d'Anoia amb una discapacitat auditiva que no l'impedí començar a practicar l'hoquei sobre patins als quatre anys. No obstant, amb 12 anys s'estrenà a les categories inferiors del Club Esportiu Noia jugant en la posició de davantera. Un any després, al 2005, debutà al primer equip femení del club, amb el qual competí quatre anys més. A la temporada 2009-10 fitxà pel Club Patí Vilanova, amb el qual debutà a la màxima categoria, l'OK Lliga femenina. Dos anys més tard, fitxà pel Reus Deportiu per dues temporades, amb el qual guanyà la Supercopa catalana de 2011. La temporada 2012-13 fitxà pel Club Patí Voltregà, entitat esportiva amb la qual ha assolit la victòria de més competicions. Tanmateix, el 23 de maig de 2022 va comunicar a través de les xarxes socials que, després de nou temporades, posava fi a la seva trajectòria al club osonenc, amb el qual aconseguí dues lligues (2014, 2016), dues copes (2014, 2017) i quatre copes d'Europa (2013, 2016, 2017, 2019). A nivell de seleccions fou convocada tant amb l'espanyola com en la catalana, assolint amb la primera cinc copes d'Europa sub-19 consecutius (2006-10) i dues en categoria absoluta (2011, 2013), mentre que amb la segona es proclamà, en una ocasió, campiona de la Copa Amèrica (2011).

## Palmarès
### Reus Deportiu

* 1 Supercopa catalana (2011)

### CP Voltregà

* 4 Copes d'Europa d'hoquei sobre patins femenines (2012-13, 2015-16, 2016-17, 2018-19)
* 2 Lligues espanyoles d'hoquei sobre patins femenines (2013-14, 2015-16)
* 2 Copes espanyoles d'hoquei sobre patins femenines (2014, 2017)

### Selecció espanyola

* 2 Campionats d'Europa d'hoquei sobre patins femenins (2011, 2013)
* 5 Campionats d'Europa sub-19 (2006, 2007, 2008, 2009, 2010)

### Selecció catalana

* 1 Copa Amèrica (2011)

## Referències

* 1 2 «Berta Tarrida i Calduch». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Béjar, Marc. «Berta Tarrida, un ejemplo de cómo sentir el hockey patines y la vida» (en castellà). LaVanguardia.com, 22-05-2018. [Consulta: 28 juliol 2019].
* ↑ «Berta Tarrida posa fi a nou temporades jugant en el Voltregà». LEsportiudeCatalunya.cat, 23-05-2022. [Consulta: 24 maig 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Berta Tarrida Calduch - RinkHockey.net (anglès)
# Lasiurus insularis

Lasiurus insularis és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmic de Cuba. El seu hàbitat natural són els palmerars. Es tracta d'un animal insectívor. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Mancina, C.; Rodríguez, A. Lasiurus insularis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 27 novembre 2013.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Theresienwiese

Theresienwiese és un espai obert de 420.000 metres quadrats situat a Ludwigsvorstadt-Isarvorstadt, en el burg de Múnic. Limita a l'oest amb el Ruhmeshalle i l'estàtua Bavaria, que simbolitza l'Estat de Bavaria, i a l'est amb l'Esperantoplatz, una plaça amb el nom de la llengua internacional Esperanto.
La Theresienwiese és el lloc oficial on se celebra el Múnic Oktoberfest i té una zona commemorativa on es recorda a les víctimes de les bombes de l'Oktoberfest de l'any 1980. La Bavariaring és una carretera orbitària que proporciona accés als vehicles de visita. A la zona nord són visibles les torres de St. Paul.
El seu nom prové del nom de la Princesa Teresa de Saxònia-Hildburghausen, la muller de Lluís I de Baviera. El seu casament va tenir lloc a la Theresienwiese el 1810. Des de llavors, el Oktoberfest és celebrat cada any com a commemoració d'aquest esdeveniment. A més del Oktoberfest, se celebren a la plaça un festival de primavera i un festival d'hivern ("Hivern Tollwood"). Cada any, el mes d'abril, s'instal·la un dels mercats més grans d'Alemanya.
Theresienwiese està localitzat al sud-oest del centre de la ciutat. Té la seva estació pròpia en el Munic U-Bahn, en les línies U4 i U5 i les estacions Poccistraße i Goetheplatz. L'estació més propera del Munic S-Bahn és Hackerbrücke o München Hauptbahnhof (Estació central de Múnic).

## Referències

* ↑ «Zahlen und Statistiken» (en alemany). muenchen.de [Consulta: 17 octubre 2015].
* ↑ «The Wiesn Website - Dates and General FAQs» (en alemany). Oktoberfest.de.
# Partula rosea

Partula rosea és una espècie de gastròpode eupulmonat terrestre de la família Partulidae.

## Hàbitat

Vivia als boscos de clima tropical i subtropical humits.

## Distribució geogràfica

És un endemisme de la Polinèsia Francesa: Huahine (illes de la Societat).

## Vida en captivitat

Sembla que les seues temperatura i humitat ambientals ideals han d'estar entre 20 °C i 24 °C, i 70-75%, respectivament.

## Estat de conservació

Es va extingir en estat silvestre arran de la introducció del caragol carnívor Euglandina rosea a l'illa de Huahine durant la dècada de 1990. La seua desaparició va comportar un perjudici per a les comunitats locals car les seues conquilles eren emprades per a fer articles de joieria i moltes dones nadiues van perdre llurs mitjans de subsistència. Avui en dia, la meitat de la població mundial d'aquesta espècie (209 exemplars) viu en captivitat al Zoo Marwell (Hampshire, Anglaterra).

## Referències

* 1 2 3 IUCN (anglès)
* 1 2 The little snail in big trouble - Telegraph.co.uk (anglès)
* ↑ The Global Invasive Species Database Arxivat 2006-09-28 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Abbott, R.T., 1989, Compendium of Landshells, pg.70.
* Coote, T. i Loeve, E., 2003. From 61 species to five: endemic tree snails of the Society Islands, French Polynesia fall prey to an ill-judged biological control programme. Oryx 37(1): 91-96.
* Groombridge, B. (ed.), 1994. 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Can one man save the world's smallest snail? (anglès)
# Mosquer de cresta taronja

El mosquer de cresta taronja (Myiophobus phoenicomitra) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes al nord-oest de Colòmbia, oest i est de l'Equador i nord del Perú.

## Referències

* ↑ «Mosquer de cresta taronja». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Illa de Korzhin

L'illa de Korzhin (de vegades transliterada com a Kurzhin, Kurdzhyn, Korzhun, Kurzhon, Kurdzhun) és una illa del Kazakhstan situada al centre del llac Balkhaix; des del punt de vista administratiu s'inclou a la província d'Almati i, en concret, al districte de Balkhaix.

## Geografia

En la seva major part plana, l'illa de Korzhin té 13,5 km de llarg i fins a 800 m d'ample. Té un paisatge i una vegetació que es pot considerar un encreuament entre els típics de la sabana estèpica (arbust obert) i el desert àrid (hamada, semidesert i puna desèrtica). Des del punt de vista hidrològic, el llac Korzhin, tot i no posseir rius, forma part de la conca del llac Balkhaix.

### Clima

L'illa de Korzhin, segons la classificació Troll i Paffen, forma part de la zona de clima semidesèrtic i desert amb hivern fred (que segons aquesta classificació forma part dels climes d'estepa de la zona temperada fresca), i segons la classificació climàtica de Köppen, forma part de la zona de clima fred desèrtic (que segons aquesta classificació forma part dels climes àrids). A més, a l'hivern la pressió atmosfèrica, definida per les isòbares és d'entre 1030 i 1032 hectopascals, mentre que a l'estiu és d'entre 1.004 i 1.008 hectopascals; les radiacions solars són de 120-140 Kcal/cm² anuals, mentre que les precipitacions anuals són inferiors a 250 mm (amb gelades presents a menys de 270 dies); les isotermes diürnes de gener són entre 0 °C i –20 °C, mentre que les de juliol són entre 25 °C i 30 °C. Els vents (gairebé sempre menys ràpids de 9 m/s, per tant definits com a febles) són generalment del massís de l'Altai (hivern) i de lOceà Àrtic (estiu).

### Tectònica, sismologia i geologia

L'illa de Korzhin es troba en una línia tectònica secundària (o filament) de la placa euroasiàtica i la seva superfície té un risc sísmic elevat, però mai no es van produir terratrèmols. Des d'un punt de vista geològic, l'illa de Korzhin es va originar al Quaternari i presenta mol·lisòls (sòls amb un horitzó suau per efecte de la matèria orgànica).

## Referències

* ↑ «Location». Arxivat de l'original el 2008-01-09. [Consulta: 12 setembre 2019].
* ↑ Ostrov Korzhin
* ↑ Korzhin Island Geographic data

## Vegeu també

* Llac Balkhaix
* Illa

## Enllaços externs

* «Collocazione dell'isola di Korzhin nel Lago Balqaš».
* «Altra mappa che mostra l'isola di Korzhin».
# Sant Roc de Llavorre

Sant Roc de Llavorre és una ermita del poble de Llavorre, en el terme municipal de la Guingueta d'Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà. Pertany al territori de l'antic terme d'Unarre.
Està situada aïllada a 800 metres a l'oest-sud-oest del poble, a la carena que fa de contrafort nord-oest del Turó de l'Àliga.

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Unarre». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Sant Roc de Llavorre en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Bhargavi

Bhargavi és un riu d'Orissa que forma part del sistema distributari anomenat Mahanadi-Koyakhai. El riu sorgeix del Koyakhai prop de sardaipur, i corre al sud fins a uns 10 o 12 km de la costa quan gira a l'oest i desaigua al llac Chilka.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
en.Bhargavi River
# La Plana de Castelló

* No s'ha de confondre amb La Plana, la comarca històrica del Castelló, al País Valencià.
La Plana de Castelló és una masia situada al municipi de Navès, a la comarca catalana del Solsonès.
# Societat de Lingüística Aragonesa

La Societat de Lingüística Aragonesa o SLA (en aragonès: Sociedat de Lingüistica Aragonesa) és una associació que es dedica a la promoció de la llengua aragonesa i la ribagorçana a través de la investigació científica en lingüística. Es fundà el 2004.
La motivació de la creació de l'SLA és l'ambició d'un treball científic d'alta qualitat: es presenta com una alternativa al treball del Consello d'a Fabla Aragonesa (CFA) que, segons l'SLA, presentaria grans mancances de rigor.
L'SLA elabora una codificació de l'aragonès, dita grafia SLA, que és un model diferent de la grafia d'Osca promocionada pel Consello d'a Fabla Aragonesa (CFA). La grafia SLA es preocupa de la connexió de l'aragonès amb les normes de les altres llengües romàniques, especialment aquelles del català i de l'occità. És la base d'una possible estandardització futura de l'aragonès que tendria en compte un coneixement seriós de la dialectologia aragonesa i que seria una alternativa al model d'"aragonès comú" del CFA, estimat artificial per l'SLA.
L'SLA edita la revista De Lingva Aragonensi amb la voluntat de millorar i dinamitzar les publicacions científiques sobre l'aragonès i el ribagorçà.
També els lingüistes de l'SLA participen regularment a diversos col·loquis i revistes internacionals de lingüística.
El president de l'SLA és Xavier Tomás Arias. El vicepresident és José Manuel Cuartango Latorre, el secretari Gabriel Sanz Casasnovas i la tresorera María Concepción Girón Angusto.

## Vegeu també

* Aragonès: Codificació

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'SLA
# Iniciativa de Progrés de la Comunitat Valenciana

Iniciativa de Progrés de la Comunitat Valenciana (IPCV) fou un partit polític del País Valencià, fundat el 1997 com a escissió d'Unió Valenciana. Els principals dirigents van ser Rafael Ferraro Sebastià i Miguel Zaragozà. Cap al 1999 la major part de la formació es va integrar en el Partit Popular, al mateix temps que alguns dels seus membres fundaven els partits Identitat Regne de Valencia i Alternativa Valenciana, d'ideologia blaverista.
# AOU

AOU té els següents significats:
* American Ornithologists' Union, associació ornitològica dels Estats Units
* Age of Ultron, còmic crossover publicat per Marvel Comics
# InXile Entertainment

InXile Entertainment és una empresa desenvolupadora de videojocs creada per Brian Fargo, un fundador d'Interplay Productions. L'empresa s'ubica a Newport Beach, Califòrnia.

## Videojocs de InXile Entertainment

| Títol | Any de publicació | Gènere | Motor del videojoc | Plataformes disponibles | Notes |
| The Bard's Tale | 2004 | ARPG | Dark Alliance Engine | Microsoft Windows, Linux, Mac OS, PlayStation 2, Ouya, Android, iOS, BlackBerry PlayBook | |
| Fantastic Contraption | 2008 | Videojoc de trencaclosques | | Wii, Adobe Flash, iOS | |
| Line Rider 2: Unbound | 2008 | Videojoc de trencaclosques | | iOS, Nintendo DS, Microsoft Windows | |
| Super Stacker | 2009 | Videojoc de trencaclosques | | iOS, Adobe Flash | |
| Super Stacker 2 | 2009 | Physics game | | iOS, Adobe Flash | |
| Shape Shape | 2009 | Videojoc de trencaclosques | | iOS, Adobe Flash | |
| HEI$T | Cancel·lat (2010) | Acció | | Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360 | |
| Super Stacker Party | 2010 | Videojoc de trencaclosques | | PlayStation Network | |
| Hunted: The Demon's Forge | 2011 | Acció | Unreal Engine 3 | Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360 | |
| Choplifter HD | 2012 | Shoot 'em up | Unreal Engine 3 | Microsoft Windows, Ouya, PlayStation Network, Xbox Live Arcade | |
| Wasteland 2 | 2014 | RPG | Unity | Microsoft Windows, Linux, Mac OS X, PlayStation 4, Xbox One | Seqüela de Wasteland |
| Torment: Tides of Numenera | 2016 | RPG | Unity | Microsoft Windows, Linux, Mac OS X | |
| The Bard's Tale IV | TBA | RPG | Unreal Engine 4 | Microsoft Windows, Linux, Mac OS X | |

## Referències

* ↑ Yin-Poole, Wesley. «Brian Fargo's vision for The Bard's Tale 4. Kickstarter launches next month. First "promo screen" released». Eurogamer. Gamer Network Ltd., 18-05-2015. [Consulta: 18 maig 2015].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2007-07-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Sazan

Sazan és una illa de la costa d'Albània a l'entrada de la badia de Vlora (Valona), que té uns 5 km² i menys de 1000 habitants.

## Història

Saso (Σασώ) fou el nom d'una petita illa rocosa de la costa grega d'Il·líria, al nord del cap Acroceraunos. Fou un niu de pirates a diverses èpoques. A l'edat mitjana va ser ocupada diverses vegades per Venècia.
Fou ocupada per Itàlia el 30 d'octubre de 1914, ocupació que fou ratificada per un protocol secret del Tractat de Londres (1915). Després de la Primera guerra mundial Albània la va cedir formalment a Itàlia (2 de setembre de 1920). Sota domini italià es va dir Saseno i fins i tot va disposar de segells propis.
Fou retornada a Albània el 10 de febrer de 1947.