OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bartels (cràter)

Bartels és un cràter d'impacte situat en el perímetre occidental de la cara visible de la Lluna. En aquest lloc el cràter s'albira lateralment, i la seva visibilitat des de la Terra es veu afectada per la libració. El cràter es pot veure íntegrament només des de l'òrbita lunar. Es troba al nord del cràter Moseley i al sud-sud-est de Voskresenskiy.
La vora d'aquest cràter està desgastada i erosionada, en particular al llarg de la cara sud i en el nord-est, on apareix un petit cràter superposat. L'interior forma una plataforma gairebé plana a excepció d'un petit pic central desplaçat cap a l'oest del punt central, i es caracteritza per una sèrie de petits cràters.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més prop de Bartels.
| Cràters satèl·lit | Bartels Coordenades Diàmetre A 25° 42′ N, 89° 36′ O﻿ / ﻿25.7°N,89.6°O﻿ / 25.7; -89.6﻿ (Bartels A) 17 km |

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Bartels (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 16 juliol 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 16 juliol 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Bartels» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-05-07. [Consulta: 16 juliol 2018].
# Bartat

Bartat (en rus: Бартат) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 728 habitants. Pertany al districte municipal de Bolxaia Murtà.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2014-07-13. [Consulta: 7 juny 2019].
* ↑ «Айтатский сельсовет». Официальный сайт Администрации Большемуртинского района. Arxivat de l'original el 2019-06-11. [Consulta: 7 juny 2019].
# Basílica de Sainte-Thérèse

La basílica de Sainte-Thérèse (Santa Teresa) està situada a Lisieux, França. Va ser construïda el 1929 i consagrada el 1954. És el segon lloc de pelegrinatge més visitat de França (després de Lorda).

## Referències

* http://www.culture.gouv.fr/public/mistral/merimee_fr?ACTION=CHERCHER&FIELD_1=REF&VALUE_1=EA14141211
# Bagrichthys macropterus

Bagrichthys macropterus és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.
Els mascles poden assolir 30 cm de longitud total.
Menja peixets, invertebrats bentònics i grans quantitats de detritus vegetals.
Té lloc al començament de l'estació de les pluges.
És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.
Es troba a Àsia: des de Tailàndia fins a Indonèsia.
És venut fresc.

## Referències

* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Axelrod, H.R., W.E. Burgess, N. Pronek i J.G. Walls, 1991. Dr. Axelrod's Atlas of freshwater aquarium fishes. Sisena edició. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* ↑ Monkolprasit, S., S. Sontirat, S. Vimollohakarn i T. Songsirikul, 1997. Checklist of Fishes in Thailand. Office of Environmental Policy and Planning, Bangkok, Tailàndia. 353 p.
* ↑ Rainboth, W.J., 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, Roma, 265 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Bagrichthys majusculus

Bagrichthys majusculus és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tailàndia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Mo, T.-P. 1991: Anatomy and systematics of Bagridae (Teleostei) and siluroid phylogeny. Theses Zoologicae v. 17: i-vii + 1-216 + 43 unnum. pp. illust.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Bagrus affinis

Bagrus affinis és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Referències

* ↑ Bosc L. A. G. 1816-1819. (Pisces accounts.) A Nouveau Dictionnaire d'Histoire Naturelle..., Nouv. Ed. Paris. Nouv. Dict. Hist. Nat. v. 1-36.
* ↑ BioLib (anglès)
# Bandera de Serra de Daró

La bandera oficial de Serra de Daró té el següent blasonament:
    Bandera apaïsada de proporcions dos d'alt per tres de llarg, vermella, amb una faixa blanca de gruix 1/6 de l'alçària del drap, amb el perfil inferior dentat formant sis triangles grocs de base 1/6 de la llargària del drap i altura 1/6 de la del mateix drap, situada a 1/12 de la vora superior, i tres faixes ondades juxtaposades, blanca, blava i blanca, de dues mitges i tres ones, les blanques de gruix 1/12, i la blava d'1/6 de l'alçària del drap, tot el conjunt situat a 1/12 de la vora inferior.
Va ser aprovada el 10 de març de 2002 i publicada en el DOGC el 31 de març del mateix any amb el número 3111.

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 10 de març de 2000, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Serra de Daró.». DOGC num. 3111, 31-03-2000. [Consulta: 11 octubre 2009].
# Bandera de Seva

La bandera oficial de Seva té la següent descripció:
Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, verda, amb un pal central blanc de gruix 2/0 de la llargària del drap i dos altres pals grocs de gruix 1/8, juxtaposats a cada costat del blanc.

## Història

Va ser publicat en el DOGC el 19 de maig del 1998.

## Curiositats

Té una forta semblança amb la bandera de Nigèria.
* Bandera de Nigèria.

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 19 de maig de 1998, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Seva.» (htm). DOGC num 2658, 19-05-1998. [Consulta: 18 gener 2012].
# Banda Moapa dels indis paiute

La banda Moapa Band dels indis paiute de la reserva índia del Riu Moapa són una tribu reconeguda federalment dels paiute que viu al sud de Nevada a la Reserva Índia del Riu Moapa. En el passat foren anomenats Moapats i Nuwuvi.

## Art i cultura material

Els Moapa són experts en cistelleria. Tradicionalment porten robes portaven peces de vestir de cuir, fibra de iuca i tela d'escorça de purshia.

## Història

Els Moapa practicaven l'agricultura d'irrigació abans del contacte amb els europeus. Els Moapa patiren els atacs dels comerciants espanyols d'esclaus en els segles XVIII i principis del XIX.
En 1869, els Estats Units reubicaren els paiute del sud a l'àrea Moapa. Originalment, la totalitat de la conca del riu Moapa i les terres al llarg del riu Colorado (part de l'àrea està sota el Llac Mead) foren assignats als Moapa, però, el 1875 la reserva fou reduïda a 1.000 acres (4 kilòmetres quadrats).
Més tard foren delmats per les malaltia en els anys 1920 i 1930.
En 1941 es va organitzar amb una constitució formal. El 1980, la reserva del riu Moapa es va ampliar, amb prop de 75.000 acres (300 kilòmetres quadrats) afegits.
Les altes taxes d'atur han afectat la reserva i ha causat que alguns dels Moapa es traslladin a altres indrets.

## Reserva

La seva reserva és la Reserva índia del Riu Moapa, situat a prop de Moapa Town, Nevada.

## Referències

* ↑ "George Washington Bean." RootsWeb. (consultat el 7 de desembre de 2009)
* ↑ "Moapa Bands of Paiutes, Background." The Moapa Bands of Paiutes. (consultat el 7 de desembre de 2009)
* ↑ «Nonattainment designation for Moapa Indian Reservation». Arxivat de l'original el 2004-08-31. [Consulta: 2 setembre 2013]. (consultat el 7 de desembre de 2009)
# Beat de Cerbi

* Per a altres significats, vegeu «Beat (desambiguació)».
Beat de Cerbi o Beado (Comtat de Tolosa o França?, s. XI - Sant Beado, la Guingueta d'Àneu, Pallars Sobirà, s. XI) és un personatge llegendari, que segons la tradició morí a Cerbi, un poble de la Vall d'Àneu, el lloc on es troba l'ermita de Sant Beado. Probablement, la llegenda vol justificar la devoció de l'ermita. És venerat com a sant localment, però no figura com a tal en cap martirologi ni santoral oficial.

## Llegenda

La llegenda diu que Beat o Beado era un romeu francès que anava en pelegrinatge cap a Sant Jaume de Galícia. En passar prop de Cerbi (Vall d'Àneu, Pallars Sobirà), una gran tempesta li va fer deturar-se en una cova. Com que el mal temps persistia, s'hi quedà mentre no amainava. Els habitants de la comarca, en saber que hi era i que era un sant pelegrí, pujaren a la cova per portar-li aliment i demanar-li consell i ajut espiritual.
Els seus consells foren de gran ajut i se li atribuïren miracles. Passat un temps, morí, i els vilatans, que el tenien per sant, aixecaren una ermita vora la cova on havia viscut, que li dedicaren: l'actual ermita de Sant Beado. L'ermita data de la primera meitat del segle xi, per la qual cosa si el sant hagués existit realment, hauria viscut al segle x o XI, quan comencen els pelegrinatges a Santiago.

## Veneració

Segons la tradició, cada any, cada pagès donava una garba de blat a l'ermita, amb les que es feien uns panallons que es repartien a l'aplec del sant i als que s'atribuïen propietats guaridores. Una llegenda diu que un any la collita fou molt dolenta i els pagesos no portaren cap garba a l'ermita. De mica en mica, els pagesos començaren a notar que els havia desaparegut una garba del seu graner; com que li passava a tothom, començaren a cercar el lladre i no el trobaren. En pujar a l'ermita per l'aplec anual, hi trobaren que el graner, tot i que no hi havien donat res, estava ple de garbes: les comptaren i hi havia exactament una per casa, les que hi hauria hagut si haguessin fet el donatiu habitual. Entengueren que havia estat el sant que les havia "recollit" en càstig per la seva gasiveria i des de llavors mai no deixaren de donar-la.
Els goigs actuals del sant, amb versos d'Agustí Campí, són de tradició erudita i identifiquen el sant amb el monjo càntabre Beat de Liébana, però és improbable que fos venerat a l'ermita a l'Edat mitjana pel desconeixement d'aquesta personalitat a la regió en aquells moments, i la poca difusió del seu culte, que fou molt posterior.

## Bibliografia

* Geocaching. "Sant Beado".
* Goigs de Sant Beado, a Bibliogoigs.
* Joan Amades. Costumari català. Barcelona: Salvat, 1950. vol. 1, p. 785-786.
# Bathybates ferox

Bathybates ferox és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 38,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És endèmic del llac Tanganyika (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 «Bathybates ferox» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Brichard, P. Cichlids and All the Other Fishes of Lake Tanganyika (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866226677.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Konings, A. (1998): Tanganyikan cichlids in their natural habitat. Cichlid Press.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Poll, M. & J.P. Gosse 1995: Genera des poissons d'eau douce de l'Afrique. Mémoire de la Classe des Sciences. Académie royale de Belgique. 9: 1-324.
* Ribbink, A. 1991. Distribution and Ecology of the Cichlids of the African Great Lakes. Pp. 36-59 a M. Keenleyside, ed. Cichlid Fishes: Behavior, Ecology and Evolution. Londres, Gran Bretanya: Chapman and Hall.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Takahashi, T. 2003: Systematics of Tanganyikan cichlid fishes (Teleostei: Perciformes). Ichthyological Research, 50(4): 367-382.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus fasciolatus

Barbus fasciolatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Kariba i als rius Zambezi i Okavango (Àfrica Austral).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* 1 2 Skelton, P.H., 1993. A complete guide to the freshwater fishes of southern Africa. Southern Book Publishers. 388 p.
* ↑ Losse, G.F., 1998. Lake Kariba and the Gwembe Valley. p. 22-31. A: G.F.Losse. The small-scale fishery on Lake Kariba in Zambia. Deutsche Gessellscahft für Technische Zusammenarbeit (GTZ) GmbH, Eschborn, Alemanya, 293 p.

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bart Bowen

Bart Bowen (Austin, 22 d'abril de 1967) va ser un ciclista estatunidenc, que fou professional entre 1990 i el 2000. Del seu palmarès destaquen les dues victòries al Campionat nacional en ruta de 1992 i 1997.

## Palmarès

* 1992
** Campió dels Estats Units en ruta
** 1r al CoreStates USPRO Championships
** 1r al Herald Sun Tour
* 1993
** 1r al Cascade Cycling Classic
* 1997
** Campió dels Estats Units en ruta
** 1r a la Volta al Japó i vencedor d'una etapa
** 1r al Tour de Gila
** Vencedor d'una etapa al Cascade Cycling Classic
* 1998
** Vencedor de 2 etapes al Cascade Cycling Classic
* 1999
** 1r al Fitchburg Longsjo Classic

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Benedictí rogenc

El benedictí rogenc (Conopophaga lineata) és una espècie d'ocell de la família dels conopofàgids (Conopophagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita matolls espinosos, bambú i caatinga del sud-est de Brasil, Paraguai i nord-est de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Benedictí rogenc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
# Berdeniella freyi

Berdeniella freyi és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: Rússia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* PESI (anglès)
* BioLib (anglès)
# Baritocalcita

La baritocalcita és un mineral de la classe dels carbonats que rep el seu nom de la seva composició química (bari i calcita). Va ser descoberta en 1824 a Alston Moor al comtat de Cúmbria (Regne Unit). Pertany al grup alstonita-baritocalcita.

## Característiques

És un carbonat de bari i calci. És un mineral polimorf amb l'alstonita i la paralstonita, minerals amb la mateixa fórmula química que la baritocalcita monoclínica, tot i que el primer mineral cristal·litza en el sistema triclínic i el segon en el trigonal. Té una duresa de 4 a l'escala de Mohs, i un pes específic de 3,64 a 3,71.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la baritocalcita pertany a «05.AB: Carbonats sense anions addicionals, sense H₂O, alcalinoterris (i altres M$^{2+}$)» juntament amb els següents minerals: calcita, gaspeita, magnesita, otavita, rodocrosita, siderita, smithsonita, esferocobaltita, ankerita, dolomita, kutnohorita, minrecordita, aragonita, cerussita, estroncianita, witherita, vaterita, huntita, norsethita, alstonita, olekminskita, paralstonita, carbocernaita, benstonita i juangodoyita.

## Formació i jaciments

Apareix com a mineral secundari accessori relativament rar en vetes metàl·liques travessant roques calcàries. Es forma a partir de la reacció de fluids hidrotermals amb la calcària, podent ser l'espècie dominant entre els minerals de bari. També s'ha trobat en carbonatites, tot i que rarament.
Sol trobar-se associada a altres minerals com: fluorita, calcita, barita, estroncianita, siderita, alstonita, benstonita, witherita, norsethita, esfalerita, pirrotina i quars.

## Referències

* ↑ «Barytocalcite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 març 2014].
# Berg (Baix Rin)

Berg (en alsacià Bärich) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 405 habitants.
Forma part del cantó d'Ingwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes de l'Alsace Bossue.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 369 | 411 | 410 | 436 | 428 | 405 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Manfred Keiser | |

## Referències

Viccionari
# Batalla de Hefei

Batalla de Hefei té aquests significats:
# Bet de l'Abella

El Bet de l'Abella (L'Abella, Sant Martí de Centelles, Osona, ? – ?, 1876), fou un capitost local carlí, que en la tercera guerra carlina encapçalava una partida que operava a la zona del Congost, a Osona, entre el Montseny i els cingles de Bertí, i esdevingué un mite com a bandoler i assaltador en aquell paratge engorjat, on hi tenia el control del trànsit.

## Aparicions literàries
### * «Els sots feréstecs», de Raimon Casellas

    L'obra comença, en la seva primera línia, amb aquesta imprecació del personatge "Aleix de les tòfones": "¿Aon reïra de bet deuen haver anat a raure els ossos corcats d'aquell jaio del dimoni?", que la professora Carola Duran considera que seria una imprecació popular, recollida per Casellas, que faria referència al Bet de l'Abella.

### * «Un senyor de Barcelona», de Josep Pla

    Pla hi narra la trobada amb el Bet del pare de Rafael Puget, protagonista de l'obra, l'any 1873.

## Referències

* ↑ Costa Oller - 2015, pàg.96
* ↑ Gómez Bach - 2002, pàg. 65
* 1 2 3 Duran Tort - 2006, nota 9, pàg. 44

## Bibliografia

* Costa Oller, Francesc. «La darrera carlinada». A: Congost, un viatge cultural i històric., 2015 (Per camins històrics III) [Consulta: 14 setembre 2017].
* Duran Tort, Carola. «El conflictiu any 1873». A: Pere Aldavert. Una vida al servei de l'ideal. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2006. ISBN 9788484158042 [Consulta: 13 setembre 2017].
* Gómez Bach, Anna M. «Tradició oral». A: Inventari Patrimoni Cultural de Sant Martí de Centelles. Memòria tècnica (pdf). Sant Martí de Centelles: Ajuntament de Sant Martí de Centelles, abril de 2002, p. 65 [Consulta: 14 setembre 2017]. Arxivat 2017-09-14 a Wayback Machine.
# Bas-Intyamon

Bas-Intyamon és un municipi suís del cantó de Friburg, situat al districte de la Gruyère. Fou creat el 2004 amb la unió de tres antics municipis Enney, Estavannens i Villars-sous-Mont.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Bas (cognom)

Bas (llatí: Bassus) va ser un cognomen romà. Trobem cònsols amb aquest cognom durant el regnat de Valerià els anys 258 i 259. Un d'ells és Pomponi Bas, que va viure en temps de Claudi II el Gòtic.
Alguns noms representatius són:
* Anici Auqueni Bas, prefecte urbà, segle IV
* Anici Auqueni Bas, cònsol el 408
* Anici Auqueni Bas, cònsol el 431
* Quint Cecili Bas (Quintus Caecilus Bassus), magistrat romà, governador rebel de Síria
* Bas, metge, potser Juli o Tul·li de nom
* Pomponi Bas I, cònsol romà el 211
* Pomponi Bas II, cònsol romà el 271 (i potser el 259)
* Gavi Bas, gramàtic
* Cessi Bas, gramàtic
* Cessi Bas, poeta del segle I
* Juli Bas (orador), orador
* Lucili Bas (Lucilius Bassus), militar romà
* Mummi Bas, cònsol el 258
* Saleu Bas, poeta del segle I
* Cassià Bas o Bas Escolàstic, va viure en temps de l'emperador Constantí VII Porfirogènit

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 471.
Viccionari
# Baškovce (Košice)

* No s'ha de confondre amb Baškovce (Prešov).
Baškovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1427.
# Birgül Erken

Birgül Erken (Çanakkale, 9 de febrer de 1972) és una nedadora i submarinista turca. Amb 149.80 m. té l'actual record d'apnea de Turquia des del 2015. Membre de la selecció turca d'esportes subaquàtics, té una medalla de bronze en apnea. En la vida diària és professora de Llengua i Literatura turca, és casada i té un fill.

## Referències

* ↑ http://www.fanatik.com.tr/2015/08/23/birgul-erkenden-yeni-turkiye-rekoru-617626
* ↑ http://www.milliyet.com.tr/birgul-erken-serbest-dalis-turkiye-rekorunu-manisa-yerelhaber-864793/
* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/rekortmen-dalgic-birgul-erkenden-su-alti-gosterisi-40042103
* ↑ http://www.sporx.com/diger-sporlar-43-yasinda-rekor-kirdiSXTVQ66366SXQ
* ↑ http://www.tssf.gov.tr/TR/haber/1849/milli-sporcumuz-birgul-erkenden-kup-apnea-dunya-ucunculugu Arxivat 2016-04-07 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.birgulerken.com/hakkinda/

## Vegeu també

* Şahika Ercümen