OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Habitatge al carrer Pujós, 35 (l'Hospitalet de Llobregat)

L'habitatge al carrer Pujós, 35 és un edifici protegit com a bé cultural d'interès local del municipi de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès).

## Descripció

És un habitatge plurifamiliar, cantoner, entre mitgeres que consta de planta baixa i quatres pisos. Les dues plantes superiors van ser afegides amb posterioritat. És de línies senzilles, utilitza un llenguatge proper al moviment modern.

## Referències

* «Habitatge al carrer Pujós, 35». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 abril 2012].
# Israel Lozano

Israel Lozano (Madrid, 21 de gener de 1975) és un tenor líric espanyol.
Criat al barri de Carabanchel va iniciar els seus estudis amb la soprano Emelina López i el tenor Alfredo Kraus. Va estudiar a l'Escola Superior de Canto i a l'Escola Superior de Música Reina Sofía de Madrid, obtenint el títol de G.P.D. en Òpera al Conservatori Peabody de la Universitat Johns Hopkins, als Estats Units. El 2002-04 es va graduar en el Young Artist Program de la Washington National Opera sota la direcció artística de Plácido Domingo. El 2003 va guanyar, per primera vegada en Operalia -el concurs per a joves talents lírics- tres premis: Òpera, Sarsuela i el Premi del Públic.
Va debutar el 2004 al Teatre Real de Madrid, cantant el paper Belfiore a Il viaggio a Reims i en 2006 el paper de Javier Moreno a Luisa Fernanda, al Theater an der Wien de Viena, al costat de Plácido Domingo, i Alfredo a La traviata, al Festival de Ludwigsburg a Alemanya i al Gran Teatre del Liceu de Barcelona. Ha cantat papers principals en els teatres de l'Òpera Nacional de Washington, Òpera de Los Angeles, Boston, Gran Òpera de Florida, Santiago de Xile, Festival Menuhin a Suïssa, Palau Euskalduna, Teatro Campoamor, Teatro Real (Madrid), Carnegie Hall a Nova York i amb l'Orquestra Simfònica Nacional dels Estats Units.

## Notes

* ↑ Israel Lozano. «Biografía» (en castellà).
* ↑ «Mi religión es la música y mi iglesia, el teatro». El Siglo de Europa, 2011 [Consulta: 30 maig 2016]. Arxivat 2016-06-30 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-06-30. [Consulta: 30 maig 2016].
* ↑ La Huella Digital. «Conoce a… Israel Lozano, Tenor» (en castellà). Arxivat de l'original el 2016-06-25. [Consulta: 30 maig 2016].
* ↑ in - LAN. «Israel Lozano» (en castellà). [Consulta: 29 maig 2016].
* ↑ Operalia. «Winners» (en castellà).
# Xavier Sánchez Bernat

Xavier Sánchez Bernat (Balaguer, 7 de gener de 1971) és un jugador de basquetbol català.
Amida 1,96 metres i juga a la posició d'escorta. Ha jugat 9 temporades a la lliga ACB al CB Girona i al CB Murcia i cinc més a la LEB Oro amb el club murcià. Al Múrcia assolí dos ascensos a l'ACB i guanyà la Copa Príncep d'Astúries.
Fou internacional amb la selecció espanyola sub-22, amb la qual guanyà la medalla de plata al Campionat d'Europa d'Istanbul.

## Trajectòria esportiva

* 1996-2001 ACB. CB Girona.
* 2001-2003 LEB. CB Murcia.
* 2003-2004 ACB. CB Murcia.
* 2004-2006 LEB. CB Murcia.
* 2006-2007 LEB Bronce. Basket Torrevella.
* 2007-2008 LEB Plata. CB Santa Pola.
* 2008-2009 LEB Bronce. CB Baloncesto Archena.
* 2009-avui ACB. CB Murcia

## Palmarès

* 2005-06 Campió Copa LEB amb el Polaris World Murcia

## Referències

* ↑ «Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Perfil de Sánchez Bernat.
# Yamato-Kōriyama

Yamato-Kōriyama (大和郡山市, Yamato-Kōriyama-shi) és una ciutat i municipi de la prefectura de Nara, a la regió de Kansai, Japó. Col·loquialment també és anomenada Kōriyama (郡山), tot i que de manera oficial du l'afegitó de "Yamato" per tal de diferenciar-la de la Kōriyama de la prefectura de Fukushima. Actualment (2021), Yamato-Kōriyama és el quart municipi més populós de la prefectura amb 83.671 habitants.

## Geografia

La ciutat de Yamato-Kōriyama es troba localitzada al nord-oest de la prefectura de Nara (dins de la regió de Hokuwa o Yamato Nord) i està geogràficament localitzada a la foia de Nara, un territori pla on es concentra la major part de la població prefectural. Per Yamato-Kōriyama passen els rius Saho i Tomio, tots ells afluents del riu Yamato. La serra de Yata també es troba al municipi. El terme municipal de Yamato-Kōriyama limita amb els de Nara al nord; amb Tenri a l'est; amb Kawanishi i Ando al sud i amb Ikaruga i Ikoma a l'oest.

## Història

Des d'almenys el període Nara fins a la fi del període Edo, el territori que actualment es coneix com a Yamato-Kōriyama va formar part de l'antiga província de Yamato, precedent de l'actual prefectura de Nara.
Després de la restauració Meiji, l'1 d'abril de 1889 diversos llogarets es fussionaren per tal de crear la vila de Kōriyama, al ja desaparegut districte de Soejimo. L'any 1897, la vila passà a formar part del districte d'Ikoma. Kōriyama va absorbir els pobles de Tsutsui el 10 de març de 1941 i Yata, Shōwa, Harumichi i Heiwa el 10 de desembre de 1953. Quan l'1 de gener de 1954 la vila assolí la qualificació legal de "ciutat", aquesta canvià el seu nom per l'actual de Yamato-Kōriyama. La ciutat va absorbir la vila de Katagiri el 31 de març de 1957.

## Administració
### Alcaldes

* Takao Mizuta (1954-1969)
* Taiichirō Yoshida (1969-1989)
* Akira Sakaoku (1989-2001)
* Kiyoshi Ueda (2001-present)

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| 29.788 | 33.909 | 35.214 | 43.559 | 43.093 | 57.456 | 81.266 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 92.949 | 94.188 | 88.792 | 84.650 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

* Companyia de Ferrocarrils del Japó Occidental (JR West)
** Kōriyama - Yamato-Koizumi
* Ferrocarril Kinki Nippon (Kintetsu)
** Kujō - Kintetsu-Kōriyama - Tsutsui - Hirahata - Family-Kōenmae

### Carretera

* Autopista de Nagoya-Osaka Oest (Nishimeihan) - Autopista de Kyoto-Nara-Wakayama (Keinawa)
* N-24 - N-25 - N-308
* OS/NR-7 - NR-9 - NR-41 - NR-51 - NR-108 - NR-109 - NR-123 - NR-144 - NR-189 - NR-192 - NR-193 - NR-249 - NR-266 - KT/NR-754

## Agermanaments

* Kōfu, prefectura de Yamanashi, Japó. (22 de gener de 1992)

## Referències

* ↑ https://www.post.japanpost.jp/cgi-zip/zipcode.php?pref=29&city=1292030&cmp=1
* ↑ https://kunitori-jp.net/city-nara/
* ↑ Statistics Bureau of Japan

## Enllaços externs

* Yamato-Kōriyama - Lloc web oficial
# Yamata-no-Orochi

Yamata-no-Orochi (八岐大蛇) és un monstre de la mitologia japonesa. Està descrit en els llibres xintoistes Kojiki i Nihonshoki com una deïtat que vivia a la zona anomenada «Torikami», en el país d'Izumo. Tot i que també es diu que és una «versió» japonesa de l'Hidra de Lerna. Té vuit caps i vuit cues, motiu pel qual li diuen «Yamata». Orochi significa 'serp gegant', i sol venerar-se com una deïtat de la muntanya en el xintoisme.
# J&T Banka Prague Open 2015

El Torneig de Praga 2015, oficialment conegut com a J&T Banka Prague Open 2015, és un esdeveniment de tennis femení sobre terra batuda que pertany als International Tournaments de la WTA. La 6a edició del torneig es va celebrar entre el 27 d'abril i el 2 de maig de 2015 al TK Sparta Praha de Praga, República Txeca. Fou la primera edició del torneig de categoria International, ja que les cinc anteriors eren de categoria inferior.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | K. Plíšková | 3 | 6 | 7 |
| | T. Pironkova | 6 | 3 | 6¹ | 1 | K. Plíšková | 6 | 5 | 6 |
| WC | D. Allertová | 3 | 7 | 6 | WC | D. Allertová | 2 | 7 | 1 |
| 5 | A. Cornet | 6 | 5 | 2 | | | | | | 1 | K. Plíšková | 6 | 7 | |
| | S. Zhang | 1 | 4 | | | | | | | | Y. Wickmayer | 4 | 5 | |
| Q | D. Kovinić | 6 | 6 | | Q | D. Kovinić | 6 | 3 | 3 | | | | | |
| | A. Krunić | 5 | 7 | 5 | | Y. Wickmayer | 2 | 6 | 6 | | | | | |
| | Y. Wickmayer | 7 | 6$^3$ | 7 | | | | | | | | | | | 1 | K. Plíšková | 4 | 7 | 6 |
| | K. Siniaková | 6 | 6 | | | | | | | | | | | | Q | L. Hradecká | 6 | 5 | 3 |
| | P. Hercog | 1 | 4 | | | K. Siniaková | 6 | 6 | | | | | | |
| | I. Vesninà | 3 | 3 | | 3 | B. Strýcová | 4 | 2 | | | | | | |
| 3 | B. Strýcová | 6 | 6 | | | | | | | | K. Siniaková | 2 | 6 | 4 |
| Q | A. Konjuh | 4 | 6 | 2 | | | | | | Q | L. Hradecká | 6 | 4 | 6 |
| WC | K. Koukalová | 6 | 2 | 6 | WC | K. Koukalová | 5 | 6 | 5 | | | | | |
| Q | L. Hradecká | 6 | 4 | 7 | Q | L. Hradecká | 7 | 4 | 7 |
| | T. Smitková | 3 | 6 | 6$^{11}$ | | | | | |

## Quadre dobles femenins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final |
| 1 | Michaëlla Krajicek Karolína Plíšková | 3 | 4 | |
| | Belinda Bencic Kateřina Siniaková | 6 | 6 | | Belinda Bencic Kateřina Siniaková | 4 | 6 | [10] |
| 4 | Chuang Chia-jung Liang Chen | 6 | 4 | [7] | Madison Brengle Janette Husárová | 6 | 3 | [8] |
| | Madison Brengle Janette Husárová | 4 | 6 | [10] | | | | | Belinda Bencic Kateřina Siniaková | 6 | 6 |
| | Jana Čepelová Chantal Škamlová | 2 | 6 | [10] | | | | | Katerina Bondarenko Eva Hrdinová | 2 | 2 |
| | Klára Koukalová Tereza Smitková | 6 | 3 | [8] | Jana Čepelová Chantal Škamlová | 5 | 0 | |
| | Katerina Bondarenko Eva Hrdinová | 6$^3$ | 6 | [10] | Katerina Bondarenko Eva Hrdinová | 7 | 6 | |
| 2 | Liudmila Kitxenok Nadia Kitxenok | 7 | 0 | [5] | | | | |

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2015-05-25 a Wayback Machine. (txec) (anglès)
* Quadre individual femení PDF
* Quadre dobles femenins PDF
Praga :
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024 :
WTA Tour 2015
< 2014
2016 > :
WTA Finals, Singapur  · WTA Elite Trophy, Zhuhai :
# Işıl Alben

Işıl Alben (n. 22 de febrer de 1986, Istanbul) és una jugadora professional de bàsquet de Turquia. Actualment juga al Galatasaray SK.
Va començar a jugar en l'equip de la Universitat d'Istanbul el 1998, on va romandre 8 anys fins a 2006. Aquest any va començar a jugar amb el Botaş Spor, un any després va ser fitxada pel Galatasaray, equip en el qual segueix jugant després d'un parèntesi en la temporada 2014-2015 en què va jugar amb l'equip rus del Dynamo Kursk.
Va participar en el Campionat Europeu de Bàsquet Femení de 2011 a Polònia on va obtenir la medalla de plata; i el campionat de 2013 a França, on va obtenir la medalla de bronze. Ha estat olímpica amb la selecció femenina de Turquia als Jocs Olímpics de Londres 2012 i als Jocs Olímpics de Rio 2016.
Ha estat 116 vegades internacional amb la seva selecció.

## Referències

* ↑ «Işıl Alben». FIBA. [Consulta: 9 maig 2014].

## Enllaços externs

* Profile at Galatasaray.org
* Statistics Arxivat 2010-03-12 a Wayback Machine. at TBL.org.tr
# Irene Silva de Santolalla

Irene Susana Silva Linares de Santolalla (n. Cajamarca, 10 de maig de 1902 - Llima, 30 de juliol de 1992) va ser una educadora i escriptora peruana. Gran part de la seva vida la va dedicar a lluitar pels drets de la dona.

## Biografia

Filla d'Oscar Silva Burga i Susana Linares; va realitzar els seus estudis escolars en el Liceu del Carmen a la ciutat de Cajamarca i després en el Col·legi Sagrats Cors de la ciutat de Lima. Es va casar amb Francisco Santolalla Bernal, amb qui va tenir tres fills.
Fundadora de les escoles d'Educació Familiar i instauradora del curs del mateix nom en els vuit anys d'ensenyament mitjà, entre els anys 50 i 60 del segle xx.
Va fundar i va ser la primera presidenta del Comitè Peruà per a la col·laboració amb les Nacions Unides (1949), el qual tenia entre els seus objectius aconseguir facultar a la dona peruana (1955).
Al març de 1956, la Unió de Dones Americanes va designar a Irene com a "Mujer de las Américas", premi amb el qual va ser guardonada en una cerimònia a la ciutat de Nova York.
Va postular al Senat en les eleccions de 1956 (curiosament les dones van accedir al vot al Perú l'any 1955), resultant triada per al període 1956-1962 amb 18,094 vots. Amb això es va convertir en la primera dona a ser triada Senadora i la primera a ocupar un càrrec important al país.
Se li va atorgar l'Ordre El Sol del Perú en 1982.
Va morir a la ciutat de Lima el 30 de juliol de 1992.

## Obres

* Por la felicidad de nuestros hijos
* Hacia un mundo mejor
* Educación prematrimonial
* El gran problema

## Premis i distincions

Al llarg de la seva vida, Irene Silva Linares va ser reconeguda pels seus mèrits en la lluita per la igualtat de les dones i per les mejoiras a l'educació del seu país. Podem destacar els següents premis i distincions:
* Triada per la Unió de Dones Americanes com a Dona de les Américas, l'any 1956, premi amb el qual va ser guardonada en una cerimònia a la ciutat de Nova York.
* Va rebre en 1982, per part de l'Estat Peruà l'Ordre "El Sol del Perú".

## Referències

* 1 2 3 Las primeras parlamentarias peruanas. Silva Linares de Santolalla, Irene. Arxivat 2017-11-07 a Wayback Machine. Consultat 29 d'abril de 2016
* 1 2 Problemática de la mujer. La mujer se abre paso hacia el poder. Consultat el 29 d'abril de 2016
* 1 2 Santolalla, Irene Silva de (1902–1992). Encyclopedia.com (en inglés) Consultat el 29 d'abril de 2016
* ↑ Irene Santolalla, 90, Peruvian Specialist On Children, Is Dead - NY Times
* 1 2 3 4 5 Poetas y escritores de Cajamarca. Sila Linares de Santolalla, Irene Susana. Silva de Santolalla Consulta 29 d'abril de 2016

## Enllaços externs

* El vot i el poder - El Comerç Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
# Irene Triesch

Irene Triesch (Viena, 13 d'abril de 1875 - Hünigen Castle, 24 de novembre de 1964) va ser una actriu austríaca. Des del 1904 estava casada amb el pianista Frederich Lamond i des del 1938 vivia a la seva casa de jubilats a la casa Alan Grange, prop de Glasgow.

## Biografia

Descoberta per Friedrich Mitterwurzer, va començar la seva carrera escènica al "Residenztheater" de Berlín el 1894. Després de diversos compromisos, va pertànyer al conjunt del "Lessing Theatre", dirigit per Otto Brahm des del 1904, on es va convertir en una de les estrelles de l'escenari. Ella i el seu marit van tenir una filla, Irene Elisabeth Lamond (nascuda cap al 1904).

## Obres radiofòniques (selecció)

* 1926: Henrik Ibsen: Rosmersholm - Director: Viktor Heinz Fuchs (Lliçó de ràdio de Silèsia)
* 1927: Friedrich Schiller: Maria Stuart - Director: Hans Bodenstedt (NORAG)
* 1927: Friedrich Hebbel: Herodes i Mariamne - Director: Viktor Heinz Fuchs (Schlesische Funkstunde)
* 1927: N. N.: Part 2: Otto Brahm - Director: No especificat (Funk-Hour Berlin)

## Bibliografia

* Irene Triesch. In: Österreichische Musik- und Theaterzeitung Nr. 14 (1899), S. 1 (Digitalisat).
* Triesch, Irene, in: Joseph Walk (Hrsg.): Kurzbiographien zur Geschichte der Juden 1918–1945. München : Saur, 1988, ISBN 3-598-10477-4, S. 368
* Triesch, Irene, in: Werner Röder; Herbert A. Strauss (Hrsg.): International Biographical Dictionary of Central European Emigrés 1933-1945 Band 2,2. München : Saur, 1983 ISBN 3-598-10089-2, S. 1175

## Notes

* ↑ Das häufig anzutreffende Geburtsjahr 1877 ist falsch. Vgl. den Geburtseintrag in den Wiener Jüdischen Matrikeln, Nr. 1235 von 1875. Auch: http://www.literaturepochen.at/exil/multimedia/pdf/exilantenlistereinhard.pdf
* ↑ University of Glasgow, Irene Lamond Papers. Abgerufen am 10. Oktober 2016.

## Enllaços externs

* https://anno.onb.ac.at/cgi-content/anno?aid=hu1&datum=18990401&seite=1/Der Humorist, 1. April 1899
# Xibeca

* Aquest article tracta sobre la cervesa. Si cerqueu l'ocell, vegeu «òliba».
Xibeca o Xibeca-Damm és una marca de cervesa catalana produïda a Barcelona per la SA Damm.
L'any 2011, aquesta cervesa celebra el seu 80è aniversari Actualment part de la seva producció es concentra a son molins a Mallorca on també es distribueix i es comercialitza.
El nom d'aquesta cervesa prové del nom amb què es coneixia popularment el format de litre a Catalunya: xibeca A aquesta popular cervesa el jove grup català Mad Skauts li va dedicar una cançó l'any 2011.
Cervesa pilsen de 4,6º de volum d'alcohol. Té un color ambre clar brillant amb reflexos daurats. És una cervesa suau amb postgust de cereals lleugerament torrats, recomanada per servir a una temperatura de 4 a 6 graus en got, gerra o copa gran.

## Referències

* ↑ Luis Benvenuty - La Vanguardia. «La Vanguardia- Xibeca cumple 80 años» (en castellà). La Vanguardia, 23-07-2011. [Consulta: 3 octubre 2011].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-02-02. [Consulta: 2 març 2011].
* ↑ Rodamots. «Rodamots». Rodamots.com, 31-10-2010. Arxivat de l'original el 2013-06-26. [Consulta: 3 octubre 2011].
* ↑ «Mad Skauts». Arxivat de l'original el 2018-10-09. [Consulta: 8 novembre 2011].
* ↑ «Xibeca» (en castellà). Damm.es. [Consulta: 1r abril 2010].

## Enllaços externs

* Xibeca Arxivat 2017-02-02 a Wayback Machine. al lloc web oficial de DAMM.
# Xibik

Xibik - Шибик (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants septentrionals del Caucas occidental, en una zona boscosa a la vora del riu Xibik, afluent del riu Adagum, a 8 km al sud-est de Krimsk i a 80 km a l'oest de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Novoukraïnski.
# Fogatge de 1360

El fogatge de 1360 fou un cens (fogatge) realitzat l'any 1360 al Principat de Catalunya.
El dia 10 d'octubre de 1359 es reuniren les Corts Catalanes a Cervera (Corts de Barcelona - Vilafranca - Cervera) i aprovaren una concessió en forma de donatiu d'un total de 144.000 lliures al rei Pere el Cerimoniós per tal de continuar finançant la seva guerra contra Castella. Aquesta donació suposà la realització d'un fogatge a tot el Principat l'any 1360. S'ordenà per vegueries i no foren comptats els masos rònecs, els pobres, els clergues, els cavallers ni tampoc certs càrrecs públics.
Es realitzà en una de les dècades amb més pressió fiscal de tota la baixa edat mitjana. El recompte de focs fou la base dels següents fogatges. Degut a aquest, s'acumularen anotacions i correccions corresponents als canvis a les taxes per foc.

## Referències

* ↑ «Llista de censos amb enllaç en forma d'arxiu PDF a cadascun d'ells». Arxivat de l'original el 2019-03-06. [Consulta: 2 març 2019].
* 1 2 «Informació sobre els fogatges de Catalunya». [Consulta: 2 març 2019].

## Vegeu també

* Foc i lloc
# Fogatge de 1497

El fogatge de 1497 fou un cens (fogatge) realitzat l'any 1497 al Principat de Catalunya.
El fogatge de 1497 fou ordenat per les Corts de Tortosa realitzades el 1495/1496. L'objectiu d'aquest fogatjament fou el de sufragar el rei Ferran II el Catòlic amb motiu de la guerra contra França.
Aquest fogatge s'ordenà per vegueries i s'hi inclogué la població musulmana que residia al Principat i que es trobava situada entre divuit poblacions ubicades a les parts inferiors dels rius Ebre i Segre.
El recompte final d'aquest fogatge mostra en xifres la forta davallada de població catalana respecte a anteriors fogatges del segle xiv. Aquesta davallada segurament és degué a la pesta negra i de la guerra civil catalana entre el rei Joan II i la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* ↑ «Llista de censos amb enllaç en forma d'arxiu PDF a cadascun d'ells». Arxivat de l'original el 2019-03-06. [Consulta: 2 març 2019].
* 1 2 3 «Informació sobre els fogatges de Catalunya». [Consulta: 2 març 2019].

## Vegeu també

* Foc i lloc

## Enllaços externs

* Llista de poblacions: Fogatge de 1497 Arxivat 2019-03-06 a Wayback Machine. o classificat per vegueries Arxivat 2019-03-06 a Wayback Machine.
# Federació Catalana d'Esperantistes

La Federació Catalana d'Esperantistes (esperanto: Kataluna Esperantista Federacio, KEF) fou una entitat fundada el 1910 i desapareguda el 1939, arran de la Guerra Civil, que agrupava els esperantistes de Catalunya i Mallorca. Editava el butlletí Kataluna Esperantisto, celebrava els Jocs Florals Internacionals i va instigar l'edició de la Kataluna Antologio, coordinada per Jaume Grau Casas. El 1928 el governador de Barcelona, general Milans del Bosch, va exigir treure la denominació «catalana» de l'entitat i que aquesta passés a formar part de l'organització esperantista espanyola, al mateix temps que multava el president de la Federació, Delfí Dalmau. Els membres, però, reunits en el congrés de Vinaròs, van rebutjar les exigències i van decidir suspendre el funcionament de l'associació, que no es va reprendre fins al 1930. El 1980 va fundar-se l'Associació Catalana d'Esperanto, continuadora de l'activitat de l'antiga Federació.

## Referències

* ↑ «Estatuts de la Kataluna Esperantista Federacio». Kataluna Esperantisto, 5-6, novembre/desembre 1924, pàg. [74].
* ↑ Margais, Xavier. El moviment esperantista a Mallorca. Palma: Documenta Balear, 2003. ISBN 84-95694-29-8.
* ↑ Poblet i Feijoo, Francesc. El Congrés Universal d'Esperanto a Barcelona. La consolidació del moviment esperantista als Països Catalans - La Universala Kongreso de Esperanto en Barcelono. La firmigo de la esperanto-movado en la Kataluna Landaro. Sabadell: Associació Catalana d'Esperanto, 2008. ISBN 978-84-936728-1-2.

## Vegeu també

* Paul Berthelot
* Josep Vidal Llopart
# Iris chrysographes

Iris chrysographes és una planta amb flor del gènere Iris de la classe del liliopsida de la família de les iridaceae. Prové de la Xina i Myanmar on creix als prats humits, als peus dels turons i a la vorada dels boscs. És un herbaci perenne. Li cal una terra fèrtil que ha de quedar-se humida durant la creixença. Li cal molt de sol. És vivaç a Catalunya. Es propaga amb llavors o en dividir els rizomes. Les cultivars només es propaguen per divisió.

## Enllaços externs

* Banca de dades de les espècies de lliris Arxivat 2012-02-06 a Wayback Machine.
* Flora de la Xina (anglès)
# James Martin Quinn

James Martin Quinn (Belfast, 18 de novembre 1959) fou un futbolista d'Irlanda del Nord.
Jimmy Quinn va tenir una llarga carrera, normalment a clubs petits, de més de 20 anys. Destacà a clubs com el Swindon Town (1981–1984, 1986–1988 i 1999–2000), Blackburn Rovers (1984–1986), Leicester City (1988–1989), West Ham United FC (1989–1991) i el Reading (1992–1997). Amb aquest darrer club fou màxim golejador de la segona divisió anglesa amb 40 gols la temporada 1993-94. En total jugà 578 partits a la Football League, en els quals marcà 210 gols.
Fou internacional amb Irlanda del Nord durant 11 anys, disputant un total de 48 partits i marcant 12 gols.
Posteriorment fou entrenador de diversos clubs com el Reading, Swindon Town, Northwich Victoria o el club noruec del Egersund.

## Referències

* ↑ James Martin Quinn a National-Football-Teams.com (anglès)

## Enllaços externs

* Perfil a soccerbase Arxivat 2008-06-01 a Wayback Machine.
* Perfil a uptheposh Arxivat 2007-02-05 a Wayback Machine.
* Estadístiques al West Ham United
# Font de Cervià de les Garrigues

La Font de Cervià de les Garrigues és una element arquitectònic amb brollador d'aigua d'aquest municipi de les Garrigues inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Font d'estil neoclàssic de planta quadrada, rematada de forma ornamental amb una gla. Està feta de pedra, a base de grans blocs quadrangulars que configuren el cos principal sobre una peanya motllurada, tancada dins d'una àrea circular marcada per una vorera, també de pedra. A cadascuna de les cares hi ha una pica de pedra amb forma de quart d'esfera, ornamentada amb lobulacions, i una aixeta.

## Història

Es feu amb motiu de la portada de l'aigua a la població.

## Referències

* 1 2 «Font». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2016].
Viccionari
# Font de Casil

La font de Casil és una font del terme municipal de Tremp, del Pallars Jussà, a l'antic terme ribagorçà de Sapeira, en territori del poble del Pont d'Orrit.
Està situada a 715 m d'altitud, al sud-sud-est del Pont d'Orrit, a la dreta del barranc de Casil, afluent per la dreta del barranc de Martinet.

## Referències

* ↑ «Font de Casil». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Institut Cartogràfic de Catalunya