OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Museu Memling

El Museu Memling (Memling in Sint-Jan, nom original en flamenc) és un museu allotjat a l'antic hospital Sant Joan (Sint-Janshospitaal), un dels més antics hospitals medievals d'Europa, situat a Bruges, a Flandes.
L'hospital de Sant Joan va ser fundat cap a 1150 i va acollir els serveis mèdics de la ciutat de Bruges fins al 1977.
Les antigues sales dels malalts exposen quadres, objectes mèdics, mobiliari antic i arxius que il·lustren la vida quotidiana dels malalts i de les comunitats religioses, germans i més tard germanes del segle xvi, sotmeses a la regla de Sant Agustí que administraven l'hospital consagrat, inicialment, a l'acollida dels pelegrins i dels indigents.
La farmàcia va estar activa fins al 1971 i conserva la disposició que tenia el segle xvii.

## La Col·lecció Memling

La capella de l'hospital exposa sis obres mestres del pintor d'origen alemany Hans Memling, quatre dels quals varen ser pintats específicament per a la institució hospitalaria.
* Matrimoni místic de santa Caterina o Tríptic dels dos sants Joan, (1474-1479), oli sobre taula de roure, 173,6 x 173,7 cm, retaule compost de:
** Mare de Déu i Nen entronitzats amb quatre sants (plafó central);
** El Degollament de Joan-Baptista (plafó esquerre);
** L'Apocalipsi de Joan Evangelista (plafó dret);
* Tríptic de Jan Floreins, (1479), oli sobre taula, 46,3 x 57,4 cm (plafó central), 48,3 x 25 cm (panells laterals), retaule compost de:
** Adoració dels Reis Mags (plafó central);
** El Naixement de Crist (plafó esquerre);
** La Presentació de Jésus al Temple (plafó dret);
* Retrat de Maria Moreel en Sibil·la pèrsica (1480), oli sobre taula, 38 x 26,5 cm
* Díptic de Martin van Nieuwenhove (1487), oli sobre taula, 44,7 x 33,5 cm;
* Reliquiari de Santa Úrsula, una capella en miniatura daurada amb pa d'or amb sis plafons inserits il·lustrant la Llegenda de Santa Úrsula, (1489), 87 x 33 x 91 cm
* Tríptic d'Adriaan Reins, (1480), oli sobre fusta, 43,8 x 35,8 cm (plafó central), 45,3 x 14,3 cm (panells laterals), retaule compost de:
** Davallament de Crist (plafó central);
** Adriaan Reins amb Sant Adrià (plafó esquerre);
** Santa Wilgeforte (plafó dret);

## Bibliografia

* Irene, Smet. Ludion Guides. Hôpital Saint-Jean – Bruges, 2001. ISBN 978-90-5544-306-2.
# Província de Paktika

La província de Paktika (paixtu پکتیکا) és una divisió administrativa de l'Afganistan al sud-est del país, de majoria paixtu (96%). La seva capital és Sharan. La superfície és de 19.482 km² i la població de 393.800 habitants (2009).
Fins al 1982 la província formava part de Paktia (junta amb la de Khost, que també fou segregada el 1994). Després de l'ocupació nord-americana foren necessàries moltes forces per mantenir el control de la província. El 2004 el mateix governador provincial es va aliar als talibans que van dominar la part oriental, i milers de soldats hi van haver de ser enviats. El 2009 la xarxa Haqqani, aliada dels talibans, dominava els districtes de Barmal i Sarobi i les forces de Mullah Sangeen Zadran (lloctinent del cap de la xarxa Haqqani, Siraj Haqqani) tenien forta presència a la resta on els americans havien d'actuar gairebé exclusivament amb avions i helicòpters.

## Districts

Districtes de Paktika :
| Districte | Població | Notes |
| Barmal | 88.028 | |
| Dila | 50.203 | |
| Gayan | 42.495 | |
| Gomal | 64.275 | |
| Jani Khel | 35.251 | Creat el 2005 segregat de Zarghun Shahr |
| Mata Khan | 19.758 | |
| Nika | 15.103 | |
| Omna | 25.690 | |
| Sar Hawza | 36.236 | |
| Sarobi | 48.291 | |
| Sharan | 54.416 | |
| Terwa | 15.332 | Creat el 2005 segregat de Waza Khwa |
| Urgun | 89.718 | |
| Waza Khwa | 50.818 | Sub-dividit el 2005 |
| Wor Mamay | 30.135 | |
| Yahya Khel | 30,161 | Creat el 2005 segregat de Zarghun Shahr |
| Yosuf Khel | 32.648 | Creat el 2005 segregat de Zarghun Shahr |
| Zarghun Shahr | 38.024 | Sub-dividit el 2005 |
| Ziruk | 43.190 | |

## Enllaços externs

* Tribal Map of Paktika

## Referències

* ↑ Afghanistan Geographic & Thematic Layers
# Prova de Cooper

La prova de Cooper és una prova de condició física. Serveix per a mesurar la resistència aeròbica i també el VO₂ màx. (consum màxim d'oxigen), és a dir la quantitat d'oxigen a la sang. La prova va ser dissenyada pel doctor Kenneth H. Cooper el 1968 per a l'exèrcit dels Estats Units i consisteix a córrer la màxima distància possible durant 12 minuts.
Avui dia, a part d'usar-se en escoles o instituts (ESO) també es fa servir com a mitjà de classificació dels aspirants a accedir als cossos de policia, bombers, àrbitres de la Lliga de Futbol Professional, etc.
Hi ha diverses taules que s'usen per a avaluar els resultats. A continuació n'hi ha tres: la primera classifica la condició física com a molt bona, bona, mitjana, dolenta i molt dolenta per a persones entre 13 i 20 anys; la segona per a persones entre 20 i 50 anys, i la tercera per a atletes experimentats. La distància es presenta en metres.
Resultats de la prova de Cooper (13-20 anys) :
| Edat | Sexe | Molt bona | Bona | Mitjana | Dolenta | Molt dolenta |
| 13-14 | H | 2700+ m | 2400 - 2700 m | 2200 - 2399 m | 2100 - 2199 m | 2100- m |
| 13-14 | D | 2000+ m | 1900 - 2000 m | 1600 - 1899 m | 1500 - 1599 m | 1500- m |
| 15-16 | H | 2800+ m | 2500 - 2800 m | 2300 - 2499 m | 2200 - 2299 m | 2200- m |
| 15-16 | D | 2100+ m | 2000 - 2100 m | 1700 - 1999 m | 1600 - 1699 m | 1600- m |
| 17-20 | H | 3000+ m | 2700 - 3000 m | 2500 - 2699 m | 2300 - 2499 m | 2300- m |
| 17-20 | D | 2300+ m | 2100 - 2300 m | 1800 - 2099 m | 1700 - 1799 m | 1700- m |
Resultats del prova de Cooper (20-50 anys i més) :
| Edat | Sexe | Molt bona | Bona | Mitjana | Dolenta | Molt dolenta |
| 20-29 | H | 2800+ m | 2400 - 2800 m | 2200 - 2399 m | 1600 - 2199 m | 1600- m |
| 20-29 | D | 2700+ m | 2200 - 2700 m | 1800 - 2199 m | 1500 - 1799 m | 1500- m |
| 30-39 | H | 2700+ m | 2300 - 2700 m | 1900 - 2299 m | 1500 - 1899 m | 1500- m |
| 30-39 | D | 2500+ m | 2000 - 2500 m | 1700 - 1999 m | 1400 - 1699 m | 1400- m |
| 40-49 | H | 2500+ m | 2100 - 2500 m | 1700 - 2099 m | 1400 - 1699 m | 1400- m |
| 40-49 | D | 2300+ m | 1900 - 2300 m | 1500 - 1899 m | 1200 - 1499 m | 1200- m |
| 50+ | H | 2400+ m | 2000 - 2400 m | 1600 - 1999 m | 1300 - 1599 m | 1300- m |
| 50+ | D | 2200+ m | 1700 - 2200 m | 1400 - 1699 m | 1100 - 1399 m | 1100- m |
Resultats de la prova de Cooper per a atletes experimentats :
| Sexe | Molt bona | Bona | Mitjana | Dolenta | Molt dolenta |
| Home | 3700+ m | 3400 - 3700 m | 3100 - 3399 m | 2800 - 3099 m | 2800- m |
| Dona | 3000+ m | 2700 - 3000 m | 2400 - 2699 m | 2100 - 2399 m | 2100- m |
# Mànitxskoie

Mànitxskoie (en rus: Манычское) és un poble del krai de Stàvropol, a Rússia, que el 2019 tenia 2.188 habitants. Pertany al districte rural de Dívnoie.

## Referències

* ↑ «База микроданных Всероссийских переписей населения 2002 и 2010 годов». Arxivat de l'original el 2014-06-09. [Consulta: 28 març 2020].
# Mànlia Escantil·la

Mànlia Escantil·la (en llatí Manlia Scantilla) va ser una dama romana que va viure al segle ii. El seu nom indica que segurament formava part de la gens Mànlia, i si és així hauria format part d'una antiga gens romana d'origen patrici.
Va ser breument emperadriu romana com a esposa de l'emperador Didi Julià. Es van casar abans de què fos nomenat, i sobre l'any 153 va tenir una filla, Dídia Clara.
El seu marit es va convertir en emperador el 193, en un any conegut com l'any dels cinc emperadors. En aquell moment, ella i la seva filla van obtenir el títol d'augusta per un decret del senat romà. Mare i filla van gaudir del títol durant el breu període en què el seu marit va ser emperador. Septimi Sever va treure'ls l'honor.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/742?rgn=full+text;view=image;q1=ScantillaSmith,+William+(editor).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+biography+and+mythology.+Vol.+III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 734. ]
# Què fer? (desambiguació)

«Què fer?» té aquests significats:
* Què fer?, novel·la de 1863 de Nikolai Txernixevski.
* Què fer?, assaig polític de Vladímir Lenin publicat el 1902.
# Museu suís de la càmera fotogràfica

El Museu suís de la càmera fotogràfica (en francès: Musée suisse de l'appareil photographique) és un museu especialitzat en càmeres fotogràfiques situat a Vevey.
La col·lecció permanent del museu permet un recorregut per la història de la fotografia a través d'una col·lecció de càmeres fotogràfiques antigues. Menció especial mareix la col·lecció de càmeres de la marca «Alpa» que van ser produïdes a Suïssa.

## Història

Des de 1971 la ciutat de Vevey va acollir una exposició retrospectiva de la història de la fotografia basada en la col·lecció de càmeres de Michel Auer, l'èxit de la qual va proporcionar la idea de crear un museu dedicat a les càmeres fotogràfiques. Fundat per Claude-Henry Forney es va obrir al públic el 1979 en el número 5 de la Gran Place, però el 1989 es va traslladar a un edifici del segle xviii restaurat per l'arquitecte H. Fovanna que està situat en el carreró dels Anciens-Fossés i unit a un edifici contigu situat en la Gran Place mitjançant un pas subterrani, i que va permetre realitzar una ampliació com la que va fer l'arquitecte Joel Brönnimann el 2001.
El museu és una institució dependent de la ciutat de Vevey i disposa del suport dels Amics del Museu i de la Fundació amb el mateix nom. Dirigida des de 2012 per Pascale i Jean-Marc Bonnard Yersin, i que està catalogat com a monument cultural suís d'importància nacional.

## Referències

* ↑ «Inventaire suisse des biens culturels d'importance nationale» (PDF) (en francès) p. 422. Arxivat de l'original el 2013-10-29. [Consulta: 17 juliol 2013].
# Naoki Soma

Naoki Soma (Prefectura de Shizuoka, Japó, 19 de juliol de 1971) és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Naoki Soma va disputar 58 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Naoki

Naoki és el nom dels següents personatges:
* Kazu Naoki (1918), futbolista japonès
* Naoki Hattori (1966, Tòquio), pilot de curses japonès
* Naoki Matsuda (Prefectura de Gunma, 1977 - 2011), futbolista japonès.
* Naoki Sakai (Prefectura de Chiba, 1975), futbolista japonès
* Naoki Soma (Prefectura de Shizuoka, 1971), futbolista japonès
* Naoko Takeuchi (Kofu, prefectura de Yamanashi, 1967), mangaka japonesa
* Naoki Urasawa (Fuchu, Tòquio, 1960), mangaka japonès
* Naoki Yamada (Prefectura de Saitama, 1990), futbolista japonès
# Míriam Hatibi

Míriam Hatibi (Barcelona, 1993) és una analista de dades i activista catalana. Ha sigut portaveu de la Fundació Ibn Battuta i és membre activa de la comunitat musulmana.
Filla de pares marroquins, Míriam Hatibi va néixer a Barcelona i va ser criada a Bellpuig. Va cursar un grau en International Business Economics a la UPF i un postgrau en Internacionalització a la UB. Actualment treballa com a analista en una agència de comunicació basada en data mining en xarxes socials.
En les seves intervencions als mitjans de comunicació sovint hi reivindica la falta de representació de les dones i sobretot de les filles d'immigrants. Advoca per uns mitjans que no estereotipin tant la dona musulmana i que siguin més plurals. Com a musulmana, defensa un feminisme diferent a l'hegemònic però que comparteix el mateix fons amb una forma diferent.
Entre 2014 i 2020 ha sigut portaveu de la Fundació Ibn Battuta (FIB), una entitat creada per potenciar l'intercanvi sociocultural i la difusió del coneixement científic entre Marroc i Espanya. Arran dels atemptats terroristes a Barcelona i Cambrils que van tenir lloc l'agost del 2017, Míriam va posar-se sota el focus per condemnar amb vehemència el terrorisme, en una manifestació a la Plaça Catalunya que va aplegar centenars de musulmans. Com a portaveu de la FIB, va ser escollida per llegir un manifest en la massiva manifestació que tingué lloc a Barcelona el 26 d'agost del mateix any. Des del 2019, Míriam Hatibi és una de les entrevistadores al programa Terrícoles de betevé.
El març de 2023, va ser una de les personalitats homenatjades per l'Ajuntament de Barcelona en la campanya Ciutat de Dones.

## Referències

* ↑ «Míriam Hatibi: «Tots els actors de la societat s'han d'implicar en la lluita contra el radicalisme»». Nació Digital. Esteve Plantada, 18-08-2017. [Consulta: 26 agost 2017].
* ↑ «Míriam Hatibi: "Com és que informació tan important sobre l'imam de Ripoll no va arribar?"». El Nacional. Antoni Maria Piqué, 25-08-2017. [Consulta: 26 març 2021].
* ↑ «Entre xarxes i mitjans». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 25-03-2017. [Consulta: 26 agost 2017].
* ↑ «Míriam Hatibi: “Pels mitjans, seré la dona del vel que parla de terrorisme. Res més”». el crític. Laura Aznar, 22-08-2017. [Consulta: 26 agost 2017].
* ↑ «Míriam Hatibi: “Sentimos orgullo de Barcelona”» (en espanyol). La Vanguardia. Domingo Marchena, 23-08-2017. [Consulta: 26 agost 2017].
* ↑ «Míriam Hatibi. Totes les entrevistes a Terrícoles». betevé, 2019. Arxivat de l'original el 2019-02-04. [Consulta: 4 febrer 2019].
* ↑ «Biografies». Ciutat de Dones. Ajuntament de Barcelona, 01-03-2023. Arxivat de l'original el 2023-03-25. [Consulta: 19 abril 2023].

## Vegeu també

* Viquiprojecte:Ciutat de dones

## Enllaços externs

* Entrevista a Míriam Hatibi al programa Tot un món de TV3
# Museu de l'Àgora d'Atenes

El museu de l'Àgora d'Atenes està albergat en la Stoà d'Àtal, el gran pòrtic hel·lenístic, reconstruït entre 1953 i 1956, al costat est de l'Àgora d'Atenes. Depèn del Primer Eforato d'Antiguitats prehistòriques i clàssiques.

## Col·leccions

És un museu temàtic, la col·lecció principal, de grandària modesta, concerneix sobretot a el funcionament de la democràcia atenesa, de la qual una gran part dels centres de poder estaven localitzats a l'Àgora o en els seus voltants. S'exhibeixen inscripcions relatives a l'administració ia la diplomàcia de la ciutat antiga, accessoris que testifiquen el funcionament de les institucions democràtiques (clepsidra, kleroterion, ostracas, fitxes de vot), i estàtues honorífiques o votives.
L'altra part de la col·lecció versa sobre l'ocupació d'aquesta zona de la ciutat des del període geomètric fins a l'època medieval.

## Galeria

* Cleroterion: màquina per al sorteig dels càrrecs en Atenes .
* Fitxes de vot, de bronze, utilitzades sobretot pels jurats de la Heliea. Inscripció: ΨΗΦΟΣ ΔΗΜΟΣΙΑ, «vot públic».
* Ostracon amb el nom de Temístocles (490 / 480-460 a. C.) Inscripció: ΘΕΜΙΣΘΟΚΛ // ΕΣ ΝΕΟΚΛΕΟΣ.

## Bibliografia

* Presentació de l'museu a la pàgina web de el Ministeri de Cultura Hel·lènica (en anglès)

## Enllaços externs

* Wikimedia Commons alberga una categoria multimèdia sobre Museu de l'Àgora d'Atenes.
# Naüm d'Ocrida

Naüm d'Ocrida o de Preslav (Bulgària?, ca. 830 - Ocrida, actual Macedònia del Nord, 23 de desembre de 910) fou un eclesiàstic, escriptor i erudit eslau. És venerat com a sant per diverses confessions cristians.

## Biografia

Són poques les dades sobre la seva vida. Climent d'Ocrida en parla a la seva biografia dels sants Ciril i Metodi: era membre de la missió d'aquests dos sants a la Gran Moràvia i en 867 fou ordenat sacerdot a Roma.
En 885 Naüm fou expulsat de la Gran Moràvia després d'haver estat empresonat per haver-se mostrat hostil envers la imposició de sacerdots germànics. Aquell any o poc després arribà a Pliska acompanyat de Climent d'Ocrida, Sava, Angelari i potser Gorazd (encara que algunes fonts el donen per mort en aquest temps).
Naüm fou un dels fundadors de l'Escola Literària de Pliska, on treballà entre 886 i 893 com a professor i estudiós. Quan Climent fou ordenat bisbe de Drembica (Velika) en 893, Naüm continuà la seva activitat intel·lectual a l'Escola Literària d'Ocrida.
El 905 Naüm fundà un monestir prop del llac d'Ocrida, que prengué el seu nom i on morí i fou sebollit.

## Veneració

L'Església Ortodoxa el recorda el 20 de maig i el 23 de desembre segons el calendari julià reformat (5 de gener u 3 de juliol segons el calendari julià.

## Bibliografia

* Ökumenisches Heiligenlexikon. "Nahum von Ohrid"
* Conférence Mondiale sur le Dialogue Interreligieux et Intercivilisationnel, Okhrida 2010 : Le monastère “St. Naum”
# Naütxni

Naütxni (en ucraïnès: Научний, tàtar de Crimea: Nauçnıy, rus: Научный) és un assentament de tipus urbà (un possiólok) de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2019 tenia 666 habitants. Pertany al districte de Bakhtxissarai.

## Referències

* ↑ «Учь азиз дюрбеси (Айвовое / Эфендикой, АР Крым)». IMUSLIM. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
* ↑ Встречается также написание Коджа-Сала
# Naúrskaia

Naúrskaia (en rus: Наурская) és un poble (una stanitsa) de la república de Txetxènia, a Rússia, segons el cens del 2022 tenia 10.083 habitants.

## Referències

* ↑ «Древнее село Зумсой продолжает жить несмотря ни на что | Информационное агентство "Грозный-Информ"». Arxivat de l'original el 2022-06-02. [Consulta: 2 juny 2022].
* ↑ «Закон Чеченской республики № 46-РЗ от 14.07.08» (doc). Arxivat de l'original el 2012-04-11. [Consulta: 12 desembre 2009].
* ↑ «И вновь оживает древний Зумсой… | Грозный Информ». Arxivat de l'original el 2013-03-03. [Consulta: 21 novembre 2010].
* ↑ «В высокогорное село Зумсой возвращаются жители». Arxivat de l'original el 2014-09-08. [Consulta: 21 novembre 2010].
# National Basketball League (Austràlia)

La National Basketball League és la màxima competició australiana de basquetbol.
La NBL començà el 1979, disputant-se d'abril a setembre. L'any 1998 la competició canvià de dates passant al període octubre-abril. D'aquesta manera s'evitava coincidir amb les competicions de futbol. Actualment la competició és disputada per equips australians, més un de Nova Zelanda.

## Equips actuals

| Club | Fundació | Ciutat | Pavelló |
| Adelaide 36ers | 1983 | Adelaida, Austràlia Meridional | Adelaide Entertainment Centre |
| Brisbane Bullets | 1979 | Brisbane, Queensland | Nissan Arena |
| Cairns Taipans | 1999 | Cairns, Queensland | Cairns Convention Centre |
| Illawarra Hawks | 1979 | Wollongong, Nova Gal·les del Sud | WIN Entertainment Centre |
| Melbourne United | 1984 | Melbourne, Victoria | John Cain Arena |
| New Zealand Breakers | 2003 | Auckland, Nova Zelanda | Spark Arena |
| Perth Wildcats | 1982 | Perth, Austràlia Occidental | RAC Arena |
| SE Melbourne Phoenix | 2018 | Melbourne, Victòria | John Cain Arena |
| Sydney Kings | 1988 | Sydney, Nova Gal·les del Sud | Qudos Bank Arena |
| Tasmania JackJumpers | 2020 | Hobart, Tasmània | MyState Bank Arena |

## Historial

* 1979: St. Kilda Saints
* 1980: St. Kilda Saints
* 1981: Launceston Casino City
* 1982: West Adelaide Bearcats
* 1983: Canberra Cannons
* 1984: Canberra Cannons
* 1985: Brisbane Bullets
* 1986: Adelaide 36ers
* 1987: Brisbane Bullets
* 1988: Canberra Cannons
* 1989: North Melbourne Giants
* 1990: Perth Wildcats
* 1991: Perth Wildcats
* 1992: South East Melbourne Magic
* 1993: Melbourne Tigers
* 1994: North Melbourne Giants
* 1995: Perth Wildcats
* 1996: South East Melbourne Magic
* 1997: Melbourne Tigers
* 1998: Adelaide 36ers
* 1999: Adelaide 36ers
* 2000: Perth Wildcats
* 2001: Wollongong Hawks
* 2002: Adelaide 36ers
* 2003: Sydney Kings
* 2004: Sydney Kings
* 2005: Sydney Kings
* 2006: Melbourne Tigers

## Enllaços externs

* Blinqphotography Arxivat 2009-08-31 a Wayback Machine. - Australia's leading sports photography
* Web oficial
* Basquetbol australià
# Ral·la

Ral·la (en llatí Ralla) era el nomen d'una família d'origen plebeu de la gens Màrcia.
Alguns personatges de la família van ser:
* Marc Marci Ral·la, pretor urbà el 204 aC
* Quint Marci Ral·la, magistrat romà.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 640.
* ↑ «GENS MARCIA | romanoimpero.com». [Consulta: 2 maig 2019].
# Puntius microps

Puntius microps és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Günther, A. 1868. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Heteropygii, Cyprinidae, Gonorhynchidae, Hyodontidae, Osteoglossidae, Clupeidae,... [thru]... Halosauridae, in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 7: i-xx + 1-512.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. i T. Whitten, 1996. Freshwater biodiversity in Asia, with special reference to fish. World Bank Tech. Pap. 343:59 p.
* Lambert, Derek J.: Freshwater Aquarium Fish. Chartwell Books, Edison, Nova Jersey, Estats Units. Any 1997. ISBN 0-7858-0867-1.
* Mills, Dick: The Bumper Book of Tropical Aquarium Fishes (2a edició). Interpet Publishing. Any 2002. ISBN 1842860747.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Navan

Navan (pron.: /ˈnævən/, en irlandès an Uaimh, "la cova") és una ciutat de la República d'Irlanda, capital del Comtat de Meath.

## Economia

La principal font d'ingressos ve de les extraccions de zinc de les mines de Tara. Tradicionalment havia viscut de la fabricació de catifes (Navan Carpets tancà en 2003) i de mobles, però actualment són en decadència.

## Història

Navan fou fundada pel cabdill anglonormand Hugh de Lacy, qui va aconseguir la Senyoria de Meath en 1172, i concedí la Baronia de Navan a un dels seus cavallers, Jocelyn de Angulo, qui va construir una fortificació que va donar origen a la ciutat.

## Agermanaments

* Bobbio
* Broccostella

## Enllaços externs

* Local Public Speaking Club – Navan Toastmasters
* Navan2Navan – Linking Ireland and Canada Arxivat 2013-04-04 a Wayback Machine. website de la comunitat Navan2Navan
* Navan O'Mahonys Hurling Arxivat 2009-08-08 a Wayback Machine.
# Raivavae

Raivavae, també anomenada Vavitu, és una de les illes Australs, a la Polinèsia Francesa. Està situada al mig de l'arxipèlag, a 195 km al sud-est de Tubuai i a 730 km al sud de Tahití. És un antic volcà que culmina al mont Hiro a 437 m d'altitud. La superfície total és de 16 km². Està envoltada d'una llacuna tancada per esculls de corall amb diversos illots: Motu Mano, Motu Haha, Motu Vaiamanu i Motu Araoo i Motu Haaamu.
Tenia 996 habitants al cens del 2002. Les viles principals són: Rairua (la capital de la comuna), Mahanatoa, Anatonu i Vaiuru. El principal recurs de l'illa és el cultiu de cafè, la pesca a la llacuna i l'artesania. Disposa d'un aeròdrom obert el 2002.
L'illa és rica en jaciments arqueològics polinesis. Va ser descoberta per l'espanyol Tomás Gayangos, el 1775, tornant de l'expedició a Tahití organitzada pel virrei del Perú, el català Manuel d'Amat i de Junyent. L'anomenà Santa Rosa. El 1880 va ser annexionada per França.
# Raiste

Raiste és un llogaret d'Estònia en la mena de Võru, que pertany al Comtat de Võru.

## Enllaços externs

* Classificació de les unitats administratives i dels assentaments estonians 2012v1 Arxivat 2021-09-22 a Wayback Machine.