OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Enrico Cecchetti

Enrico Cecchetti (Roma, 1850 - Milà, 1928)
Va ser fonamentalment un professor de dansa clàssica, tenit entre els seus alumnes de la primera època novaiorquesa, a Luigi Albertieri. De 1892 a 1902 ensenyà a l'Escola de Dansa imperial del Teatre Imperial. El 1905 obrí una escola pròpia en la qual es formaren les grans estrelles del ballet rus Mathilde Kschessinska, Tamara Karsavina, Bronislava Nižinska i Anna Pàvlova. A partir del 1910 l'empresari Serguei Diaghilev li encarregà la formació dels ballarins de la companyia del seu Ballets Russes on tingué alumnes com Stanislas Idzikowski,la irlandesa Ninette De Valois, o l'estatunidenca Ruth Page. De 1925 a 1928 va ser professor de la Scala de Milà, on tingué deixebles com la triestina Poli Nives, o la tarentina Attilia Radice.
També va ser coreògraf i director del Gran Teatre Imperial de Sant Petersburg a Rússia, on va intentar preservar la tradició del ballet clàssic però introduint-hi elements acrobàtics, i on tingué alumnes com la ucraïnesa Natalia Doudinskaïa. Estava casat amb la ballarina Giuseppina De Maria (1857-1927), amb la que tingué un fill que també fou artista de ballet Grazioso (1890-1965).
Per saber-ne més consulteu Cecchetti (nissaga).

## Referències

* ↑ Edita SARPE Gran Enciclopedia de la Música Clásica, volum I, pàg. 31 (ISBN 84-7291-226-4)
* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. II, pàg. 604. (ISBN 84-7291-255-8)
* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. I, pàg. 333. (ISBN 84-7291-227-2)
* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vo. III, pàg. 1033. (ISBN 84-7291-226-4)
* ↑ «Enrico Cecchetti». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, v. III, pàg. 1106. (ISBN 84-7291-226-4)
* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. III, pàg. 1157. (ISBN|84-7291-226-4)
* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, tom 1, pàg. 356. (ISBN 84-7291-227-2)
* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, V. I, pàg. 1157. (ISBN 84-7291-226-4)
# Enrico Bertone

Enrico Bertone (Itàlia, 24 de setembre de 1958) és un pilot de ral·li italià que ha estat guanyador en dos ocasions del Campionat d'Europa de Ral·lis els anys 1995 i 1999. També ha participat al Campionat del Món de Ral·lis i al Campionat d'Itàlia de Ral·lis. A més a més, ha estat guanyador del Campionat de la República Txeca de Ral·lis l'any 1995 i del Campionat d'Eslovàquia de Ral·lis l'any 1998.

## Trajectòria

Bertone realitza ral·lis des de l'any 1984, disputant proves tant del Campionat d'Europa de Ral·lis com del Campionat d'Itàlia de Ral·lis. L'any 1992 participa per primer cop en un ral·li del Campionat Mundial de Ral·lis, disputant el Ral·li de la Gran Bretanya amb un Lancia Delta HF Integrale.
La temporada 1994 guanyaria el Ral·li de Catalunya amb un Toyota Celica Turbo 4WD. Aquella temporada, el ral·li català era puntuable al Campionat Mundial de Ral·lis, però solament a la categoria 2 litres.
L'any 1995, a bord del Toyota Celica Turbo 4WD, guanya el Campionat d'Europa de Ral·lis i el Campionat de la República Txeca de Ral·lis, guanyant força proves d'ambdos certamens, com el Ral·li d'Alemanya o el Ral·li de Bohèmia. Amb aquest mateix vehicle també guanyaria el Campionat d'Eslovàquia de Ral·lis l'any 1998.
La temporada 1999 guanyaria el seu segon títol europeu de ral·lis amb un Renault Mégane Maxi.

## Referències

* ↑ «Rallye de España Cataluña, 25 ediciones en el mundial» (en castellà). [Consulta: 1r juny 2022].
* ↑ «Italia reina en el ERC con 23 títulos» (en castellà), 14-04-2020. [Consulta: 1r juny 2022].

## Enllaços externs

* Perfil a ewrc-results
# Resolució 1777 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1777 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 20 de setembre de 2007. Després de recordar totes les resolucions anteriors sobre la situació a Libèria i Àfrica Occidental, en particular les resolucions 1509 (2003), 1667 (2006), 1694 (2006) i 1750 (2007), el Consell va ampliar el mandat de la Missió de les Nacions Unides a Libèria (UNMIL) durant un any fins al 30 de setembre de 2008, tot avalant les reduccions de tropes.

## Detalls

En virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell també va aprovar una reducció de 2.450 persones desplegades en el component militar de la Missió durant el període d'octubre de 2007 a desembre de 2008, així com una reducció de 498 policies durant el període d'abril de 2008 a desembre de 2010.
El Consell també va demanar al Secretari General que seguís el progrés en els paràmetres bàsics establerts en el seu quinzè informe de progrés (document S/2007/479) amb vista a recomanar noves reduccions de tropa i policia. Va reafirmar la seva intenció d'autoritzar al Secretari General a redistribuir temporalment les tropes, segons calgués, entre la UNMIL i l'Operació de les Nacions Unides a Costa d'Ivori (UNOCI).

## Referències

* ↑ «SECURITY COUNCIL EXTENDS LIBERIA MISSION UNTIL 30 SEPTEMBER 2008, UNANIMOUSLY ADOPTING RESOLUTION 1777 (2007)». United Nations, 20-09-2007.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2007 - 2008)
* Segona Guerra Civil liberiana

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1779 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1779 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 28 de setembre de 2007. Observant amb gran preocupació la deterioració de la situació humanitària a la regió del Darfur al Sudan, el Consell de Seguretat hi va prorrogar durant un any el mandat del Grup d'Experts designat per supervisar l'embargament d'armes.
Actuant en virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell va prorrogar fins al 15 d'octubre de 2008 el mandat del grup de quatre membres designat originalment de conformitat amb la resolució 1591 (2005).
El Consell també va demanar al Grup que organitzés una reunió a mitjà termini sobre el seu treball abans del 29 de març de 2008, un informe provisional separat en 90 dies, i un informe final a 30 dies abans de la finalització del seu mandat.
Segons la resolució original, el Consell va decidir que tots els estats adoptessin les mesures necessàries per evitar la venda o subministrament d'armes i equips militars als bel·ligerants en el conflicte del Darfur, en què almenys 400.000 persones han estat assassinades i uns 2 milions de desplaçats des de l'inici dels combats a principis de 2003.

## Referències

* ↑ «Security Council adopts resolution 1779 (2007) to extend mandate of expert panel monitoring weapons ban on darfur». United Nations, 28-09-2007.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2007 - 2008)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Ergí

Ergí és el nom dels següents personatges:
* Ergí (militar grec), militar grec de Síria.
* Ergí (mitologia), rei d'Orcomen, fill de Climen.
# Ergys Kace

Ergys Kace (Korçë, Albània, 8 de juliol de 1993) és un futbolista albanès, naturalitzat grec. Juga de volant i el seu actual equip és el FK Panevėžys de la A lyga de Lituania.

## Clubs

| Club | País | Any |
| PAOK Salònica FC | Grècia | 2010- |

## Referències

* ↑ Chastas, Theodoros «Còpia arxivada» (en greek). Makedonia, 03-01-2011 [Consulta: 18 setembre 2012]. Arxivat 17 de febrer 2013 at Archive.is «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-02-17. [Consulta: 27 abril 2016].

## Enllaços externs

* Profile Arxivat 2014-07-14 a Wayback Machine. at Guardian.co.uk
* Ergys Kace, Fitxa a Soccerway
* Ergys Kace a National-Football-Teams.com (anglès)
# Retrat de Willem van Heythuysen

Retrat de Willem van Heythuysen és un quadre del pintor neerlandès Frans Hals. Està realitzat en oli sobre tela. Va ser pintat cap a 1625-1630, i actualment es troba a l'Alte Pinakothek, de Múnic, que el va adquirir el 1969 de la col·lecció Liechtenstein, Vaduz; s'exhibeix a la pinacoteca bavaresa amb el títol de Bildnis des Willem van Heythuysen.
Es tracta d'un dels retrats típics de Hals, en el qual es representa Willem van Heythuysen, mercader que va amassar la seva fortuna com a comerciant de fil a Haarlem. Era un estricte calvinista, i va fundar en la ciutat dos asils, uns dels quals encara existeix.
El ric mercader posa a la manera dels aristòcrates, amb un peu avançat i la mà a l'empunyadura de l'espasa, en una actitud de confiança en si mateix, gairebé arrogant. Darrere d'ell, una cortina vermella tapa una porta, que potser és l'entrada a l'antic temple de Mart, tancat en temps de pau. Tant el roser com el full de parra que apareix a terra i la parella d'amants simbolitzen la fugacitat, i són un record de l'esforç que costa l'obtenció dels béns terrenals.
El burgès és representat com una persona important, amb una vestimenta massa noble i envoltat de coses belles. El sentit últim d'aquest tipus de retrat pot ser posar en evidència la vanitat de vanitats, la vida com una mascarada efímera, com indiquen especialment les roses pansint-se a terra.

## Referències

* 1 2 Hermann Bauer, “El Barroco en los Países Bajos” en Los maestros de la pintura occidental, Taschen, 2005, pàg. 296, ISBN 3-8228-4744-5

## Enllaços externs

* Article sobre el quadre a la pàgina oficial de l'Alte Pinakothek Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
# Retrat de Sebastià Junyent

Retrat de Sebastià Junyent és un oli sobre tela pintat per Pablo Picasso a Barcelona cap a 1903, i dipositat al Museu Picasso de Barcelona.

## Context històric i artístic

L'estada barcelonina de Picasso que transcorre des de mitjan gener del 1903 fins al 12 d'abril del 1904 (en què se'n va definitivament de la ciutat per instal·lar-se a París) és el període més prolífic quant a l'execució de retrats dins de l'època blava.
Un dels retrats més bells el dedica al seu amic Sebastià Junyent i Sans (1865-1908), amb qui, en aquests moments, estreny els seus vincles. Pintor, il·lustrador i dissenyador gràfic, és també assagista i crític d'art en revistes tan importants de l'època com Joventut i La Renaixensa, que li donen un merescut prestigi.
Econòmicament benestant gràcies a una herència que li ha deixat el seu oncle homònim, ajuda Picasso en més d'una ocasió i, fins i tot, li ofereix compartir una temporada el seu estudi del carrer de Bonavista, al barri de Gràcia. Allà, es dediquen mútuament un retrat. El de Junyent té com a fons La Vida, que Picasso pinta aquells dies, i que Junyent compra juntament amb El Vell Jueu per cinc-centes pessetes. La seua posició acomodada el converteix en un bon col·leccionista d'obra de Picasso, per bé que després les obres es dispersen.

## Descripció

Aquest quadre de 73 × 60 cm és d'una gran bellesa plàstica. Picasso dona al rostre, enrogint-lo, una tonalitat natural que havia fet desaparèixer en la majoria de figures de l'època. Alhora s'aprecia una gran subtilesa tècnica en la realització dels cabells. El contorn de la figura el fa mitjançant un perfilat gruixut de color negre que esquitxa, tot regalimant, una part del fons. El blau que empra l'artista és més suau que temps enrere, és un blau de Barcelona.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Rafart i Planas, Claustre, 1998. Guia del Museu Picasso. Barcelona: Ajuntament de Barcelona. ISBN 8476098693. Pàg. 63.

## Enllaços externs

* Habitants del museu: Sebastià Junyent - Museu Picasso de Barcelona (català)
* Picasso desafia Degas - El Punt Avui (català)
# Resolució 1945 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1945 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada el 14 d'octubre de 2010. Després de recordar les resolucions anteriors sobre la situació al Sudan, el Consell va ampliar el mandat del grup d'experts que vigilava l'embargament d'armes i altres sancions contra grups que "impedien la pau al Sudan" fins al 19 d'octubre de 2011.
La resolució va ser aprovada per 14 vots contra cap i l'abstenció de la República Popular de la Xina, que va expressar dubtes sobre l'objectivitat del panell d'experts i el seu últim informe.

## Resolució
### Observacions

El Consell de Seguretat va demanar la implementació completa i oportuna de la fase final de l'Acord de Pau Complet signat el 2005, incloent l'atractiu de la unitat i un referèndum sobre el dret a l' al Sudan del Sud. Es va comprometre amb la solució pacífica del conflicte al Darfur i va acollir amb satisfacció la restauració de les relacions entre el Txad i Sudan el gener de 2010 pel que fa a les acusacions de suport dels grups rebels en el territori de l'altre.
El preàmbul de la resolució també va expressar la seva preocupació per l'augment de la violència, incloses lluites intertribals, impunitat, atacs a forces manteniment de la pau i violència sexual i de gènere. El Consell va exigir el final de les accions militars, inclòs el bombardeig aeri, violència sexual contra civils i l'ús de nens soldat. Va assenyalar restriccions sobre la llibertat de moviment del grup d'experts i va determinar que la situació al país segueix sent una amenaça per a la pau i la seguretat internacionals.

### Actes

Actuant sota el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell va ampliar el mandat del panell d'experts que vigilava l'embargament d'armes, prorrogat fins al 19 d'octubre de 2011, originalment establert per la Resolució 1591 (2005). Es va demanar que informés sobre el seu treball i coordinés activitats amb la Operació híbrida de la Unió africana i les Nacions Unides al Darfur (UNAMID). Es va instar a tots els països, organismes de les Nacions Unides i la Unió Africana a que cooperessin amb el panell d'experts proporcionant informació quan la sol·licitessin. Els estats regionals, en particular, havien d'informar sobre els passos que havien pres per aplicar les mesures contingudes en les resolucions 1556 (2004) i 1591.
La resolució també va determinar que tots els països, inclòs Sudan, havien de notificar al Comitè establert en la Resolució 1591 abans de proporcionar assistència o subministrament a la regió del Darfur.

## Referències

* ↑ «Noting increased violence in Darfur, Security Council renews mandate of panel of expert monitors». United Nations, 14-10-2010.
* ↑ Panafrican News Agency «United Nations Security Council extends mandate of panel on Darfur sanctions». Afrique en ligne, 16-10-2010.
* ↑ «Security Council Extends Mandate of Experts Monitoring Darfur Sanctions». AllAfrica.com, 15-10-2010.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1901 a la 2000 (2009 - 2011)
* Conflicte del Darfur

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Ernst Schwarz

Ernst Schwarz (1889-1962) va ser un zoòleg alemany.
Schwarz va néixer a Frankfurt del Main i va estudiar zoologia a la Universitat de Múnic. Va treballar en el Museu d'Història Natural de Frankfurt i en el Museu Zoològic de Berlín.
El 1929 va ser professor de zoologia a la Universitat de Greifswald. I va treballar en el Museu d'Història Natural de Londres de 1933 a 1937, quan es va mudar als Estats Units. Es va especialitzar en espècies de grans simis.
Sovint se li atribueix el descobriment del bonobo (ximpanzé pigmeu) el 1928.

## Referències

* Men who Named the African Apes Arxivat 2008-09-13 a Wayback Machine., Gorilla Journal 11, December 1995.
# Escola de Nostra Senyora dels Àngels (Illinois)

L'Escola de Nostra Senyora dels Àngels va ser una escola primària i mitjana catòlica situada a Humboldt Park, Chicago, Estats Units. Algunes fonts diuen que l'escola es trobava a Austin.
L'escola va ser gestionada per l'arquebisbat de Chicago i va servir com a escola parroquial de l'Església Nostra Senyora dels Àngels.
L'escola és sobretot coneguda per l'incendi de l'escola de Nostra Senyora dels Àngels l'1 de desembre de 1958. El foc va matar 92 estudiants i 3 monjas i va provocar el desenvolupament de tècniques de seguretat contra incendis a escoles privades i públiques dels Estats Units.;
Les restes de l'ala nord, juntament amb les parts supervivents de l'edifici de l'escola, van ser enderrocades l'any 1959.
El 1959-1960, es va construir un nou edifici, dissenyat pel despatx d'arquitectura de Chicago Barry and Kay, amb els estàndards de seguretat contra incendis requerits. A causa d'un fort descens en el nombre d'estudiants matriculats, l'arquebisbat de Chicago va tancar l'escola un cop els estudiants de la promoció de 1999 es van graduar.

## Referències

* ↑ Richard J. H. Johnston (December 1, 1958). "90 PERISH IN CHICAGO SCHOOL FIRE; 3 NUNS ARE VICTIMS; SCORES HURT; PUPILS LEAP OUT WINDOWS IN PANIC". The New York Times
* ↑ Deardorff, Julie (2 de desembre 1998). "Masses remember school fire victims". Chicago Tribune. Section 2, p. 10 - Clip a Newspapers.com.
* ↑ Wiedric, Bob (1983-12-01). "'Memories stay forever' - Our Lady of Angels fire survivor". Chicago Tribune. pp. Section 2, Pages 1-3. Clipping of first (Text detail) i of second page a Newspapers.com.
* ↑ «THREE CATHOLIC SCHOOLS WILL CLOSE; FOUR WILL CONSOLIDATE» (en anglès dels estats units). archdiocese-chgo.org, 08-05-1999. Arxivat de l'original el 8 de maig 1999. [Consulta: 30 novembre 2023].

## Enllaços externs

* Escola de Nostra Senyora dels Àngels - Lloc web oficial
# Francesc Dídac Pasqual de Borja

Francesc Dídac Pasqual de Borja-Centelles i Dòria, Duc de Gandia, Marquès de Llombai i comte d'Oliva (1632-1665). Fou fill de Francesc Carles de Borja i Artemisa Dòria.

## Núpcies i descendents

Es va casar amb Maria Ponce de León, amb qui va tenir:
* Artemisa de Borja-Centelles, casada amb el príncep de Cariati
* Anna de Borja-Centelles, casada amb Diego Mesía, marquès de la Guàrdia
* Francesc de Borja-Centelles, cardenal
* Carles de Borja-Centelles, cardenal
* Pasqual de Borja-Centelles, duc de Gandia.
* Lluís de Borja-Centelles, príncep consort de Squillace
* Josefa de Borja-Centelles, casada amb el comte d'Alba
# Regions d'Islàndia

* Austurland
* Norðurland eystra
* Vesturland
* Norðurland vestra
* Suðurland
* Vestfirðir
* Suðurnes
* Gran Reykjavík
* Oceà Atlàntic
* Mar de Noruega
Les regions d'Islàndia (en islandès: landshlutar) són 8 i són emprades, sobretot, com a unitats estadístiques. Les jurisdiccions dels tribunals de districte també segueixen aquesta divisió. Els codis postals empren les regions tret d'alguna excepció. Abans de l'any 2003 les regions eren utilitzades com a circumscripcions electorals per a les eleccions a l'Alþingi o parlament nacional d'Islàndia. No obstant això, aquests usos (llevat dels estadístics) es basaven en una distribució anterior de regions en què Reykjavík era una regió especial i els municipis que l'envoltaven -en l'actual Regió de la Capital- eren part de la regió de Reykjanes, actualment anomenada Suðurnes.

## Taula comparativa

| # | Regió (Landshluti) | Nom en català | Capital | Població (2016) | Àrea (km²) | Hab/km² |
| 1 | Höfuðborgarsvæði | Gran Reykjavík | Reykjavík | 213.619 | 1.062 | 201,14 |
| 2 | Suðurnes | Península del Sud | Keflavík | 22.509 | 829 | 27,15 |
| 3 | Vesturland | Regió Occidental | Borgarnes | 15.766 | 9.554 | 1,65 |
| 4 | Vestfirðir | Fiords de l'Oest | Ísafjörður | 6.883 | 9.409 | 0,73 |
| 5 | Norðurland vestra | Regió Nord-occidental | Sauðárkrókur | 7.128 | 12.737 | 0,56 |
| 6 | Norðurland eystra | Regió Nord-oriental | Akureyri | 29.361 | 21.968 | 1,33 |
| 7 | Austurland | Regió Oriental | Egilsstaðir | 12.452 | 22.721 | 0,55 |
| 8 | Suðurland | Regió del Sud | Selfoss | 24.811 | 24.526 | 1,01 |
| | | | | 332.529 | 102.806 | 3,23 |

## Vegeu també

* Municipis d'Islàndia
* Circumscripcions electorals
* Divisió administrativa d'Islàndia

## Referències

* ↑ Singular: landshluti.
* ↑ «http://pxPopulation by municipalities, sex and age 1 January 1998-2017 - Current municipalities.hagstofa.is/pxen/pxweb/en/Ibuar/Ibuar__mannfjoldi__2_byggdir__sveitarfelog/MAN02001.px». Statistics Iceland. [Consulta: 23 agost 2017].
# San Ignacio de Velasco

San Ignacio de Velasco és una ciutat de Bolívia, capital de la província de José Miguel de Velasco en el departament de Santa Cruz. El 2005 tenia 23.569 habitants.
El Parc Nacional Noel Kempff Mercado està situat al municipi de San Ignacio de Velasco i part del municipi de Baures de la província d'Iténez, al sud-est del Departament de Beni.

## Referències

* ↑ SERNAP - Parc Nacional Noel Kempff Mercado
# Ahmad Amin

Ahmad Amin (àrab: أحمد أمين, Aḥmad Amīn) (el Caire, 1 d'octubre de 1886 - ?, 29 de maig de 1954) fou un escriptor egipci en llengua àrab.

## Referències

* ↑ «Biographical Dictionary of Modern Egypt».
# Aguéievo (Perm)

* Per a altres significats, vegeu «Aguéievo».
Aguéievo (en rus: Агеево) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 6 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-07-10. [Consulta: 26 agost 2023].
# Aguínskoie (Krasnoiarsk)

* Per a altres significats, vegeu «Aguínskoie».
Aguínskoie (en rus: Агинское) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, segons el cens del 2017 tenia 5.584 habitants. És la seu administrativa del districte municipal homònim.

## Referències

* ↑ «Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии. Вып. 5: Шуйский и Ковровский уезды/сост. В. Березин. Вязниковский и Гороховецкий уезды/сост. В. Добронравов. - 1898». Arxivat de l'original el 2018-10-26. [Consulta: 20 desembre 2018].
# Agwe

«Agwe» té aquests significats:
* Regne d'Agwe, antic regne en el modern Benín i en part a Togo.
* Agwe (Benín), població de Benín
# AdSense

L'AdSense és un sistema de publicitat ideat per Google.
Mitjançat aquest sistema l'administrador d'un lloc web pot inserir anuncis basats en uns texts o imatges que estan d'acord amb la temàtica del web i la situació geogràfica del visitant i així obtenir beneficis econòmics.
L'Adsense ha esdevingut molt popular, ja que els anuncis són més respectuosos que la majoria de bàners de publicitat i el seu contingut s'adequa al de la web.
Google posa a disposició de l'anunciant una eina de gestió i administració dels anuncis, aquesta eina s'anomena AdWords. Usant aquesta eina l'anunciant pot definir grups de paraules que seran usades per AdSense, per determinar si el contingut d'una pàgina és l'adequat per publicar l'anunci.

## Referències

* ↑ Usage of advertising networks for websites (anglès)

## Enllaços externs

* Google AdSense
* Weblog d'Adsense Informació actualitzada (anglès)
# Ad-Dinawarí

Abu-Hanifa Àhmad ibn Dàwud ad-Dinawarí (àrab: أبو حنیفة أحمد بن داوود الدینوري, Abū Ḥanīfa Aḥmad ibn Dawūd Dīnawarī), o simplement ad-Dinawarí (815-896), va ser un científic kurd en llengua àrab que va tractar sobre astronomia, agricultura, botànica, metal·lúrgia geografia, matemàtica i història. Va néixer i va morir a Dinawar. Estudià a Isfahan, Kufa i Basra. La seva obra més coneguda és Llibre de les Plantes. Va escriure un llibre sobre l'origen dels kurds (Ansab al-akrad) i també una història general amb el títol Akhbar at-tiwal.

## Botànica

És considerat el fundador de la botànica àrab pel fet de ser l'autor de Kitab an-nabat (Llibre de les Plantes), obra en sis volums dels quals solament n'han sobreviscut dos. S'hi descriuen 637 plantes.

## Referències

* ↑ "ad-Dīnawarī." Encyclopædia Britannica. 2008. Encyclopædia Britannica Online. 06 Apr. 2016<http://global.britannica.com/biography/al-Dinawari>.
* ↑ Charles Pellat, Encyclopaedia Iranica, “DĪNAVARĪ, ABŪ ḤANĪFA AḤMAD”
* 1 2 Fahd, Toufic. , p. 815. «Botany and agriculture» , in Morelon, Régis; Rashed, Roshdi. Encyclopedia of the History of Arabic Science. 3. Routledge, 1996, p. 813–852. ISBN 0415124107.

## Enllaços externs

* Abu-Hanifa Ahmad Dinawari a Encyclopaedia KURDISTANICA