OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Taras Hunczak

Taras Hunczak (Stare Misto, 13 de març de 1932 - 1 de juliol de 2024) va ser un professor emèrit a Nova Jersey, a la Universitat Rutgers a Newark des del 2004 i hi va ensenyar des del 1960. Va escriure sobre la història d'Ucraïna, especialment sobre el segle xx.
Taras Hunczak va graduar de llicenciatura a la Universitat de Fordham a Nova York el 1955. Va obtenir un màster el 1958 a la mateixa institució. Va continuar els seus estudis d'història a la Universitat de Viena de 1958 a 1960. Des de llavors, va professar a la Universitat Rutgers. Entre 1968 i 1983, va ser director del programa d'estudis d'Europa de l'Est i, de 1974 a 1977, director del Departament d'Història.
Taras Hunczak va realitzar una investigació històrica sobre Rússia, Ucraïna i Polònia, però també ha fet treballs sobre les minories nacionals dels segles XIX i XX. Des de 1991, el Dr. Hunczak va ser també professor de la Universitat Estatal Taràs Xevtxenko de Kýiv. Va ser membre de l'Acadèmia de Ciències d'Ucraïna i la Societat Científica Xevtxenko. Taras Hunczak va ser editor de la revista Sučasnist des de 1984 i director del Centre Ucraïnès d'Investigació i Documentació de Nova York.

## Referències

* ↑ «Obituary of Taras Hunczak | S.J. PRIOLA PARSIPPANY FUNERAL SERVICE» (en anglès americà). [Consulta: 17 juliol 2024].
* 1 2 «In Memory of Professor Taras Hunczak» (en anglès). [Consulta: 17 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Presentació i biografia de Taras Hunczak Arxivat 2012-02-18 a Wayback Machine.
# The Greatest of These

The Greatest of These és una pel·lícula muda, basada en una història de Robert McLaughlin, produïda per la Éclair American i protagonitzada per Alec B. Francis i Belle Adair. Es va estrenar el 5 de juliol de 1914.

## Argument

Peter, és un vell sabater que gràcies a la seva amabilitat és molt estimat pels nens del veïnat. La seva filla, Rose, se sent molt afalagada per la visita de Harmon, un artista. Peter, però, s'adona que Harmon no és una bona persona i prohibeix a la seva filla que el vegi. Fascinada, Rose decideix fugar-se amb Harmon. Afectat pel cop, el caràcter del vell sabater s'endureix fins que es converteix en una persona que fa por als més petits.
Passa el temps i Harmon, cansat de Rose, la tracta cruelment. Ella decideix tornar a casa seva. Una de les nenes que antigament s'estimava el sabater cau malalta i la seva mare va a veure Peter a demanar-li que li deixi diners. Tocat pels records d'abans, el sabater decideix anar a veure la nena. Mentrestant, la mare s'ha trobat amb Rose i l'ha portada a casa seva. Pare i filla es troben i s'abracen tendrament.

## Repartiment

* Alec B. Francis (Peter el sabater)
* Belle Adair (Rose)
* Clara Horton (la nena amiga de Peter)
* Stanley Walpole (Harmon)

## Referències

* ↑ «The Greatest of These». Moving Picture World, 01-07-1914, pàg. 66.
* ↑ «Calendar of independent releases». Moving Picture World, 01-07-1914, pàg. 92.
# Suriñach

Suriñach és el nom dels següents personatges:
* Carles Suriñach i Wrokona (Barcelona, 1915 - New Haven, 1997), director i compositor català.
* Ramon Suriñach i Baell (1858 - 1920), un dramaturg català.
* Ramon Suriñach i Senties (Barcelona 1881 - 1964) novel·lista, poeta i dramaturg català.
# Surkhobita

La surkhobita és una espècie mineral desacreditada de la classe dels silicats, que pertany al grup de la bafertisita. Rep el nom de la conca del riu Surkhob, al Tadjikistan, on es troba la seva localitat tipus.

## Característiques

La surkhobita és un silicat de fórmula química NaCaBa₂Mn₈Ti₄(Si₂O₇)₄O₅F₅. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2007, però el 2020 va ser desacreditada arrel de noves anàlisi que van demostrar que era idèntica a la perraultita. Va ser considerada l'anàleg de manganès de la jinshajiangita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la surkhobita pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: wadsleyita, hennomartinita, lawsonita, noelbensonita, itoigawaïta, ilvaïta, manganilvaïta, suolunita, jaffeïta, fresnoïta, baghdadita, burpalita, cuspidina, hiortdahlita, janhaugita, låvenita, niocalita, normandita, wöhlerita, hiortdahlita I, marianoïta, mosandrita, nacareniobsita-(Ce), götzenita, hainita, rosenbuschita, kochita, dovyrenita, baritolamprofil·lita, ericssonita, lamprofil·lita, ericssonita-2O, seidozerita, nabalamprofil·lita, grenmarita, schüllerita, lileyita, murmanita, epistolita, lomonossovita, vuonnemita, sobolevita, innelita, fosfoinnelita, yoshimuraïta, quadrufita, polifita, bornemanita, xkatulkalita, bafertisita, hejtmanita, bykovaïta, nechelyustovita, delindeïta, bussenita, jinshajiangita, perraultita, karnasurtita-(Ce), perrierita-(Ce), estronciochevkinita, chevkinita-(Ce), poliakovita-(Ce), rengeïta, matsubaraïta, dingdaohengita-(Ce), maoniupingita-(Ce), perrierita-(La), hezuolinita, fersmanita, belkovita, nasonita, kentrolita, melanotekita, til·leyita, kil·lalaïta, stavelotita-(La), biraïta-(Ce), cervandonita-(Ce) i batisivita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la glacera Dara-i-Pioz, situada a la regió sota subordinació republicana, al Tadjikistan. També ha estat descrita a Bratthagen 1, a Lågendalen, dins el municipi de Larvik (Vestfold, Noruega). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Surkhobite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 desembre 2019].
* ↑ Ritsuro MIYAWAKI, Frédéric HATERT, Marco PASERO, Stuart J. MILLS «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) NEWSLETTER 55». Mineralogical Magazine, 84, 2020, pàg. 485–488 [Consulta: 21 setembre 2020].
# Talp de Sado

El talp de Sado (Mogera tokudae) és una espècie de mamífer de la família dels tàlpids. És endèmic del Japó.

## Referències

Espècies vivents de la família dels tàlpids :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Laurasiatheria · Ordre Eulipotifles :
Subfamília Scalopinae :
Subfamília Talpinae :
Subfamília Uropsilinae :
Categoria :
# Talp de les illes Senkaku

El talp de les illes Senkaku (Mogera uchidai) és una espècie de mamífer de la família dels tàlpids. Antigament se'l classificava dins del gènere monotípic Nesoscaptor. És endèmic de les illes Senkaku. Està amenaçat per la pèrdua d'hàbitat.

## Referències

Espècies vivents de la família dels tàlpids :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Laurasiatheria · Ordre Eulipotifles :
Subfamília Scalopinae :
Subfamília Talpinae :
Subfamília Uropsilinae :
Categoria :
# Takigawa Kazumasu

    En aquest nom japonès, el cognom és Takigawa.
Takigawa Kazumasu - 滝 川 一 益 (japonès)- (1525-1586) del clan Takigawa, originari de la província d'Omi. Va ser un samurai partidari d'Oda Nobunaga i després de Toyotomi Hideyoshi durant el període Sengoku. Va ser nomenat Kanto-kanrei (representant del shogun a la regió de Kantō) per Nobunaga, amb aquest càrrec i amb una part de la província de Kozuke sota el seu domini, va ser assignat a la vigilància del clan Hōjō estableix Odawara. Mentre va ser partidari de Nobunaga, prenc part en moltes batalles, inclosa la batalla d'Anegawa el 1570 i les campanyes contra el Ikko-Ikki de Nagashima (1571-1574). Després de la mort de Nobunaga el 1582, Kazumasu, igual que altres partidaris de Nobunaga, va començar a servir Takigawa Kazumasu després de la seva derrota.
# René Barrientos Ortuño

René Barrientos Ortuño (30 de maig de 1919 - 27 d'abril de 1969) va ser militar i polític bolivià, quarantè setè President de Bolívia.
* Primera presidència (Règim Dictatorial): 5 de novembre de 1964 -26 de maig de 1965.
* Segona presidència: 26 de maig de 1965 - 2 de gener de 1966.
* Tercera presidència: 6 d'agost de 1966 - 27 d'abril de 1969.
El dia 27 d'abril de 1969 Barrientos va visitar Arque i quan el seu helicòpter aixecava vol per retornar a Cochabamba, va caure a terra i es va incendiar. Barrientos va morir en aquest fet, com així també l'ajudant de camp i el pilot.

## Referències

* ↑ http://www.biografiasyvidas.com/biografia/b/barrientos_rene.htm
# Tamar (consell regional)

Tamar (en hebreu: תמר) és un consell regional del districte del Sud d'Israel.
El municipi de Tamar agrupa els següents nuclis de població:
* Kibbutz: En Gedi (עין גדי) i Har Amasa (הר עמשא).
* Moshav: En Hazeva (עין חצבה), En Tamar (עין תמר) i Ne'ot Hakikkar (נאות הכיכר).
* Altres assentaments comunitaris: Neve Zohar (נווה זוהר).
# Telmatoscopus maculatus

Telmatoscopus maculatus és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Mascle: cos de color blanc amb taques marrons; ales d'1,8 mm de llargada i 0,7 d'amplada i amb deu taques marrons a l'àpex de cada vena longitudinal; anells blancs i apicals als segments de la tíbia i del tars; dors de l'abdomen amb alguns pèls de color marró entre altres blancs; ventre principalment de color marró; ulls estretament separats; presència de sutura interocular; front cobert de pèls i amb una única filera que s'estén posteriorment per entre els ulls fins a la sutura; palps la meitat de llargs que les antenes; antenes d'1,5 mm de longitud i amb 16 artells; vena subcostal allargada; la vena R5 acaba més enllà de l'àpex, el qual és arrodonit.
* Femella: similar al mascle, però amb els ulls separats per una distància igual a dues facetes, la placa subgenital força bilobulada i ales d'1,6 mm de longitud i 0,6 d'amplada.

## Distribució geogràfica

Es troba a Oceania: les illes Carolines (Truk, Yap i Ponape) a la Micronèsia.

## Referències

* ↑ Eaton, A. E., 1904. New Genera of European Psychodidae. Entomologist's Monthly Magazine. 40:55-59.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L.W., 1959. Diptera: Psychodidae. Insects of Micronesia. 12:435-484.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Ježek, J., 1989. Contribution to the taxonomy of the genus Telmatoscopus Eat. (Diptera, Psychodidae). Acta Musei Nationalis Pragae. 44B:75-104.
# Teobald II Ordelaffi

Teobald II Ordelaffi fou fill de Jordi Ordelaffi. A la mort del pare fou posat sota la protecció de Felip Maria Visconti de Milà, i aquest va assolir de fet el poder el 1424 a Forlì. Teobald va participar aquest any al setge del castell de Fiumana. El comte de Carmagnola va intervenir a favor de Florència. Teobald va morir el 1425 i finalment Felip Maria Visconti va decidir renunciar a Forlì i Imola a favor del Papa el 1426.
# Teatre de l'Estat de Saarland

El Teatre de l'Estat de Saarland (en alemany Saarländisches Staatstheater) inclou el Teatre Nacional de Saarbrücken i l'Alte Feuerwache de Saarbrücken. És un teatre per a peces clàssiques, populars, per a musicals, òperes, ballet, dansa contemporània, així com per a concerts.
El teatre va ser construït entre 1937 i 1938 sobre el disseny de l'arquitecte Paul Otto August Baumgarten durant el Tercer Reich, regal de Hitler a Saarland per haver decidit en referèndum el 1935 integrar-se al Reich.

## Enllaços externs

* Teatre de l'Estat de Saarland - Lloc web oficial
# Tevita Mailau

Tevita Mailau (Sydney, Austràlia, 25 d'abril de 1985) és un jugador de rugbi de l'USAP i de la selecció de Tonga. Anteriorment havia jugat pels Auckland Blues al Super Rugby,i per Auckland a la Copa d'ITM, així com per Stade Montois al Top14. Mailau Va fer el seu debut per Auckland l'any 2006 en un partit contra els Fiji Warriors a Lautoka. La temporada següent fou cedit a Northland Taniwha jugant onze partits, mentre que la temporada de 2008 alternaria ambdós equips.
L'any 2009 Mailau va fer el seu Super Rugby amb els Blues en un partits contra els Bulls a Pretòria. L'any 2012, després de fer 38 aparicions amb la samarreta dels Blues, va signar amb Stade Montois del Top14, equips amb el qual restaria fins al 2015 que fitxaria per l'USAP de la ProD2. L'any 2015, fou un dels jugadors convocats per la selecció de Tonga per jugar la Copa del Món de Rugbi de 2015.

## Referències

* ↑ Akers, C.A.; Miller, G. D.. 74th Edition Sky Sport 2008 Rugby Almanack (en anglès). Matheson Sports, 2008 [Consulta: 18 novembre 2015].
* ↑ «La Usap anuncia el fixatge de tres jugadors». Vilaweb, 28-05-2015 [Consulta: 18 novembre 2015].
# Tirapu

Tirapu és un municipi de Navarra, a la comarca de Puente la Reina, dins la merindad de Pamplona.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 70 | 69 | 65 | 64 | 64 | 65 | 61 | 57 | 60 | 61 | 59 |
| Fonts: Tirapu i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||
# Tirar l'art

Tirar l'art, és un antic mètode de pesca, un tipus d'arrossegament de platja, utilitzat en nombrosos municipis de la costa catalana, que actualment està prohibit perquè no discrimina entre espècies. El primer document que fa referència a aquest art data de l'any 1401 en el manuscrit anomenat: "Les Ordenacions sobre la pesca de l'any 1401-1414".

## Mecanisme

Només es podia dur a terme en platges amb fons sorrencs, i s'utilitzaven dues petites embarcacions de rems, que transportaven la xarxa d'arrossegament cap al mar, i de cada barca baixaven dos pescadors que transportaven manualment els dos extrems de la xarxa cap a la platja on esperava un altre grup de pescadors que molt pacientment anaven tirant coordinadament d'ella, fins que passats uns minuts quedaven les xarxes esteses a la platja amb tota la pesca aconseguida.

## Història

Tradicionalment va ser una pesca de subsistència i no comercial, ja que s'aconseguien poques captures que es repartien entre els 20 o 30 pescadors que es necessitava per realitzar aquesta pràctica pesquera. El solien utilitzar les famílies més humils entre altres causes per la seva duresa.

## Tradició

En algunes localitats catalanes encara s'utilitzen aquestes arts de pesca a manera de demostració històrica de com es pescava tradicionalment. És el cas de localitats com Lloret de Mar, Blanes, Calella, Arenys de Mar, Mataró o Salou, en aquesta última es recrea diverses vegades a l'any l'antic art de pesca de Tirar l'Art, sobretot en la "Calada de les Malles de Sant Pere", efectuada per la "Societat de Pescadors de Santa Maria del Mar de Salou".

## Vegeu també

* Traïnya
* Tarrafa
* Xarxa xinesa

## Enllaços externs

* Ajuntament de Salou
* Història de 'l'art' (en català)
* Fotos i recreació de 'l'art' (en català)
# Tesi, antítesi, síntesi

La tríada tesi, antítesi, síntesi se sol utilitzar per descriure el pensament del filòsof alemany Georg Wilhelm Friedrich Hegel. Hegel, tanmateix, mai emprà aquests termes. La tríada se sol descriure de la següent manera:
* La tesi és una proposició intel·lectual.
* L'antítesi és simplement la negació de la tesi, una reacció a la proposició.
* La síntesi resol el conflicte entre la tesi i l'antítesi reconcoliant les seves veritats comunes i formant una nova tesi, recomençant així el procés.
Segons Walter Kaufmann, encara que la tríada es creu sovint que forma part d'una anàlisi de progrés històric i filosòfic anomenada la dialèctica hegeliana, l'assumpció és errònia. Hegel utilitzà aquesta classificació tan sols una vegada i atribuí la terminologia a Immanuel Kant. La terminologia fou desenvolupada a bastament anteriorment per part de Johann Gottlieb Fichte, també un advocat de la filosofia enquadrat en l'idealisme alemany.

## Referències

* ↑ Walter Kaufmann. «§ 37». A: Hegel: A Reinterpretation (en anglès). Anchor Books, 1966. ISBN 0-268-01068-4. OCLC 3168016. «Whoever looks for the stereotype of the allegedly Hegelian dialectic in Hegel's Phenomenology will not find it. What one does find on looking at the table of contents is a very decided preference for triadic arrangements. ... But these many triads are not presented or deduced by Hegel as so many theses, antitheses, and syntheses. It is not by means of any dialectic of that sort that his thought moves up the ladder to absolute knowledge.»

## Vegeu també

* Fenomenologia de l'esperit
* Veritat
* Síntesi (filosofia)

## Enllaços externs

* Un passatge de l'obra de Karl Marx que utilitza aquests termes
# Torre de Carmanxel

La Torre de Carmanxel és una obra de la Jonquera (Alt Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Torre bastida en època de la Guerra dels Trenta Anys al segle xix per protegir l'accés a la vila de la Jonquera, també es va utilitzar com a element final de la línia de telegrafia òptica de Catalunya. En l’actualitat s’utilitza com a refugi del GR11 i del camí de Sant Jaume, i està gestionat pel Centre Excursionista Jonquerenc. Situada dalt d'un turó, aprofitant com a basament la roca. Torre de planta irregular amb tres cossos semicirculars adossats. Murs posteriors amb dues rengleres d'espitlleres i troneres amb marcs de totxos.

## Vegeu també

* Telegrafia òptica
* Llista de les torres de telegrafia òptica de Catalunya

## Referències

* ↑ «Torre de Carmanxel». Ajuntament de la Jonquera.
* ↑ «Torre de Carmanxel». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 octubre 2017].
# Torre de Casa Malapeira

La Torre de Casa Malapeira és una obra de Vila-seca (Tarragonès) declarada Bé Cultural d'Interès Nacional.

## Descripció

Al carrer Sant Josep hi ha 3 torres totes molt properes, formen part del segon clos emmurallat de Vila-seca. El fet que estiguin tan juntes fa pensar van ser construïdes a iniciativa particular per defensar uns habitatges concrets. Són les següents:
La de la casa Baldrich al carrer Sant Josep, 27 és la més gran, després hi ha la de la casa Benach i per acabar, la del carrer sant Josep, 23 inclosa en la casa Malapeira. Aquesta darrera és la més petita de totes tres i la que es troba en millor estat de conservació. Hi podem veure algunes mènsules i un matacà Destaca la coberta en forma de claraboia que sobresurt de la resta de les cases del voltant. No és visible des de l'exterior.

## Història

La població de Vila-seca es defensava mitjançant un seguit de torres -dotze concretament, algunes de les quals s'han conservat fins als nostres dies- que formaven un doble clos emmurallat. Aquestes torres tenen en comú la planta quadrangular, la distribució interior dels pisos, el tipus de material constructiu emprat i la forma de construcció. En origen podrien haver tingut merlets, però no s'observa cap senyal de l'existència de matacans. El gruix dels murs està al voltant dels 75 cm.

## Referències

* 1 2 3 «Torre de Casa Malapeira». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 març 2019].

## Enllaços externs

* «Torre de Casa Malapeira». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
* «Torre de Casa Malapeira». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural.
# Reichenbach im Kandertal

Reichenbach im Kandertal és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), situat a l'antic districte de Burgdorf i des de 2010 al Frutigen-Niedersimmental.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Reicheltia halsteadi

Reicheltia halsteadi és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 16 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Kuiter, R.H., 1993. Coastal fishes of south-eastern Australia. University of Hawaii Press. Honolulu, Hawaii. 437 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Cinco Olivas

Cinco Olivas és un municipi de la Ribera Baixa de l'Ebre, província de Saragossa, Aragó. Té una àrea d'1,12 km².

## Etimologia

El nom del municipi, segons Joaquín Caridad Arias, no té cap relació amb el numeral cinc ni amb el fruit de l'olivera, sinó que procedeix del cèltic. La seva forma original seria Zinc-ollivus i estaria compost de zinc- 'guerrer' i un nom propi Ollivus (relacionat amb el medieval Oliverio i l'anglès Oliver, tots dos d'origen cèltic); significaria, doncs, '(Lloc d') Oliver el guerrer'. Després de la romanització, quan s'havia oblidat la llengua cèltica i ningú entenia el significat d'aquest nom, els parlants de llatí i castellà ho van modificar perquè tingués sentit i ho van convertir en "Cinco Olivas".

## Política local
### Últims alcaldes de Cinco Olivas

| Període | Alcalde | Partit |
| 1979-1983 | Jesús Tejel Palacios | UCD |
| 1983-1987 |
| 1987-1991 |
| 1991-1995 |
| 1995-1999 |
| 1999-2003 |
| 2003-2007 |
| 2007-2011 |
| 2011-2015 | Felisa Salvador Alcaya | PSOE-Aragó |

### Resultats electorals

Eleccions municipals :
| Partit | 2003 | 2007 | 2011 |
| PSOE | 5 | 5 | 5 |
| PP | - | - | - |
| PAR | - | - |
| CHA | - | - |
| Total | 5 | 5 | 5 |

## Monuments

Es poden apreciar diversos monuments, entre ells una església barroca, molí aceitero i un fortí datats del s. XVI.

## Festes

Les seves festes majors se celebren al febrer, Sant Blas. Les festes menors se celebren a l'agost.

## Referències

* ↑ Caridad Arias, Joaquín. Los fenómenos de homonimia y homofonía en la toponomástica y su repercusión en las etimologías cultistas y populares de la Europa Occidental. La Laguna: Servicio de Publicaciones Universidad de La Laguna, 2003-4, p. 268. ISBN 84-7756-559-7 [Consulta: 14 març 2015]. Arxivat 2010-03-30 a Wayback Machine.
* ↑ Ministerio de Hacienda y Administraciones Públicas (Gobierno de España). «Treinta aniversario de las primeras elecciones municipales de la democracia». Arxivat de l'original el 2014-03-06. [Consulta: 6 març 2014].
* ↑ «Alcaldes de Aragón de las elecciones de 2011». Arxivat de l'original el 2011-09-07. [Consulta: 14 març 2015].
* ↑ Gobierno de Aragón. «Archivo Electoral de Aragón». [Consulta: 27 setembre].