OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Museu de la Guerra d'Alliberament

El Museu de la Guerra d'Alliberament (bengalí: মুক্তিযুদ্ধ যাদুঘর Muktijuddho Jadughôr) és un museu situat a Dhaka, la capital de Bangladesh, que commemora la Guerra d'Alliberament de Bangladesh, que va tenir com a conseqüència la independència d'aquest territori del Pakistan.
El museu va obrir el 22 de març de 1996, i té més de 10.000 objectes, exposats o en el seu arxiu.

## Col·lecció

Les sales de la planta baixa estan dedicades a la història primerenca de Bangladesh i el moviment d'independència indi contra l'ocupació britànica a Bengala. Cal destacar la mostra que explica la lluita del Moviment per la Llengua pel reconeixement de la llengua bengalí dins el Pakistan, el qual és considerat com el començament del moviment per la independència de Bangladesh. Diverses sales tracten el conflicte entre els aleshores anomenats Pakistan Occidental (actual Pakistan) i Pakistan Oriental (l'actual Bangladesh), l'ascens del líder nacionalista bengalí Sheikh Mujibur Rahman i els esdeveniments de 1971, que van derivar en la independència d'aquest país asiàtic.
La cobertura de la guerra d'alliberament inclou l'entrenament i les operacions del Mukti Bahini, l'exèrcit de guerrilla organitzat per la Lliga Awami per resistir davant les forces paquistaneses. Altres sales estan centrades en el genocidi dut a terme per l'exèrcit del Pakistan contra la població bengalí amb l'Operació "Searchlight", focalitzada en intel·lectuals, estudiants, així com els dirigents hindú i els líders de la Lliga Awami, i també en la crisi humanitària creada per les inundacions, que van desplaçar deu milions de refugiats a la veïna Índia.
Seguidament, el relat continua amb el suport indi a Mukti Bahini i la subsegüent intervenció militar amb l'esclat de la Guerra Indo-Pakistanesa de 1971, que va portar a la rendició de totes les forces paquistaneses a Bangladesh el 16 de desembre de 1971.
S'exposen les armes usades per la guerrilla Mukti Bahini, així com els objectes personals dels seus combatents i també de les víctimes civils de les atrocitats dutes a terme per l'exèrcit paquistanès, molts dels quals han estat donats per les seves famílies després del conflicte. A més a més es mostren els cranis i altres ossos recuperats de les fosses comunes dels assassinats per les forces armades del Pakistan.

## Relacions internacionals

L'any 2006 el museu va rebre una donació del govern japonès que el dotaria de moderns aparells audiovisuals, amb l'objectiu d'ajudar a la conservació del llegat i la memòria del moviment independentista de Bangladesh. El museu és membre de l' American Alliance of Museums. També és membre fundador d'International Coalition of Historic Site Museums of Conscience.

## Referències

* 1 2 «Liberation War Museum». Banglapedia. [Consulta: 4 abril 2016].
* ↑ http://www.liberationwarmuseum.org/ Arxivat 2022-08-04 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Biblioteca i Centre de Recerca de la Guerra d'Alliberament de Bangladesh, una biblioteca digital, dedicada a la conservació i difusió dels documents històrics referents a la Guerra d'Alliberament i al genocidi del poble bengalí l'any 1971.
# Salvador Gabarró i Serra

Salvador Gabarró i Serra (Sant Guim de Freixenet, 12 d'octubre de 1935 - Barcelona, 17 de març de 2017) fou un enginyer industrial i empresari català.

## Biografia

Era Doctor Enginyer Industrial per la Universitat Politècnica de Catalunya i diplomat en Alta Direcció per l'IESE.
Va estudiar el batxillerat a La Salle Bonanova, després d'un període d'un any a Perfumería Parera, S.A., va ingressar a la Compañía Roca Radiadores, S.A., on va ser nomenat director general de Producció, el 1969, i gerent, el 1974. Va ocupar aquest càrrec fins al novembre de l'any 2000, en què, complerts els 65 anys, es va retirar.
Va ser vicepresident del Cercle d'Economia, que va acabar presidint entre el 1999 i el 2002. Va ser nomenat conseller de Gas Natural el juliol del 2003 i president l'octubre del 2004. El 2007 se li va concedir la medalla d'honor de la Cambra de Comerç de Barcelona. Abans, el 2006, va rebre la Clau de Barcelona. El març del 2009, després de l'entrada de Gas Natural en el capital d'Unión Fenosa, va passar a ocupar la presidència de l'elèctrica. El setembre d'aquell mateix any, va liderar la fusió de Gas Natural i d'Unión Fenosa. Fins al juny de 2014, va ser vicepresident primer de “la Caixa” i vicepresident de la Fundació “la Caixa”.
Fou conseller de CaixaBank, membre de la Comissió d'Auditoria i control de Caixabank i president de la Fundació Gas Natural Fenosa. L'abril de 2010 fou guardonat amb la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya.
| Empresa | Càrrec |
| Gas Natural | President |
| Unión Fenosa | President |
| Fundación Gas Natural Fenosa | President |
| CaixaBank | Conseller |

## Referències

* ↑ «S'ha mort l'ex-president de Gas Natural Salvador Gabarró». VilaWeb, 17-03-2017 [Consulta: 17 març 2017].
* ↑ «Biografia de Salvador Gabarró». Web de Criteria CaixaCorp. Arxivat de l'original el 2010-05-07. [Consulta: 21 abril 2010].
* ↑ «Mor Salvador Gabarró, l'impulsor de Gas Natural al món». ara, 18-03-2017.
* ↑ «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 32 personalitats i 13 entitats». Web de la Generalitat de Catalunya, 13-04-2010. [Consulta: 21 abril 2010].
# Zosterop de les Sangihe

El zosterop de les Sangihe (Zosterops nehrkorni) és un ocell de la família dels zosteròpids (Zosteropidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les illes Sangihe, properes al nord-est de Sulawesi

## Referències

* ↑ «Zosterop de les Sangihe». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Sun Prairie (Wisconsin)

Sun Prairie és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2006 tenia 20.369 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sun Prairie tenia 20.369 habitants, 7.881 habitatges, i 5.437 famílies. La densitat de població era de 823,5 habitants per km².
Dels 7.881 habitatges en un 38,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,6% hi vivien parelles casades, en un 10,7% dones solteres, i en un 31% no eren unitats familiars. En el 23,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 33,7% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 9,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.345$ i la renda mediana per família de 61.197$. Els homes tenien una renda mediana de 40.510$ mentre que les dones 28.786$. La renda per capita de la població era de 23.277$. Aproximadament el 3,8% de les famílies i el 4,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sun Prairie» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sun Prairie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Quiònides

Quiònides (en llatí Chionides, en grec antic Χιωνίδης o Χιονίδης) fou un poeta còmic atenenc de la vella comèdia, contemporani de Magnes, que Suides situa al capdavant dels poetes d'aquest grup i diu que va florir vuit anys abans de les guerres mèdiques, és a dir, l'any 487 aC, però altres autors el situen cap a l'any 460 aC, basant-se en una cita d'Ateneu de Nàucratis que menciona un fragment del ΠτωΧοί de Quiònides on critica al poeta líric Gnesip, un contemporani de Cratí d'Atenes. Aristòtil diu que va viure molt de temps després d'Epicarm, que va néixer cap al 524 aC. Ateneu també diu que aquesta obra, ΠτωΧοί, es considerava espúria.
Els títols de les comèdies conegudes són:
* Ἥρωες (Heroes "Els herois")
* Πτωχοί (Ptochoi "Pobres, o captaires")
* Πέρσαι ἥ Ἀσσύριοι (Persai e Assyrioi "Perses i Assiris").

## Referències

* ↑ Chionides a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 695
# Pere Jonqueres d'Oriola

Pere Jonqueres d'Oriola (Cornellà del Bèrcol, 1 de febrer del 1920 - 19 de juliol del 2011) va ser un destacat genet nord-català de la dècada del 1950 i del 1960, guanyador de quatre medalles olímpiques.

## Biografia

Pere Jonqueres va néixer l'1 de febrer de 1920 a Cornellà del Bèrcol, població situada a la comarca del Rosselló. Era cosí de l'esgrimista i medaller olímpic Christian d'Oriola.

## Carrera esportiva

Les seves primeres competicions es remunten a l'edat de 12 anys, l'any 1932.
Jonqueres es proclamà campió olímpic dos cops, a Hèlsinki 1952, muntant el cavall Ali Baba, i a Tòquio 1964, muntant Lutteur B. En aquesta mateixa competició guanyà la medalla de plata en salts per equips, èxit que repetí quatre anys més tard a Mèxic 1968, muntant Nagir.
En els primers Campionats del Món d'Hípica, disputats a París el 1953, Jonqueres d'Oriola (sobre Ali Baba) guanyà una medalla de bronze. L'any següent, a Madrid, sobre Arlequin, obtingué la plata, mentre que es proclamà campió del món, muntant Pomone B, a Buenos Aires el 1966. Jonqueres també aconseguí la medalla d'argent al Campionat d'Europa d'Hípica de París 1959, muntant el cavall Virtuoso.
Els seus enfrontaments amb la federació francesa d'equitació foren freqüents. Un dels seus grans plaers era la de jugar a rugbi a 15. Un cop retirat, es dedicà al cultiu del vi a la propietat familiar (ja d'ençà el segle XV), el Castell de Cornellà. Es dedicà a la política, en grups a l'extrema dreta francesa, i es presentà -sense èxit- a les eleccions al Parlament Europeu del 1979 amb el suport del PFN de Jean-Louis Tixier-Vignancour, una escissió del Front Nacional de Jean-Marie Le Pen, .
En els anys 90 començà a presentar-se a concursos vinícoles i hi guanyà diverses medalles. Li fou atorgada la distinció de cavaller de la legió d'honor. Fou autor del llibre A cheval sur cinq olympiades.

## Palmarès
### Competicions individuals

* 2 medalles d'or als Jocs Olímpics de salts d'obstacles: 1952 (amb Ali Baba) i 1964 (amb Lutteur B)
* 1 Campionat del Món de salts d'obstacles: 1966 (amb Pomone B)
* 1 Campionat d'Amèrica del Sud de salts d'obstacles: 1959
* 1 Campionat d'Alemanya de salts d'obstacles: 1967
* 4 Campionats de França de salts d'obstacles: 1954, 1956, 1958 i 1959
* 1 medalla d'or al preolímpic de Mèxic: 1967
* 1 Copa del Rei a Londres
* 1 Grand Prix de Pau
* 2 Grand Prix de Roma
* 1 Grand Prix de París
* 1 Grand Prix de Ginebra
* 1 Grand Prix de Niça
* 1 Grand Prix de Brussel·les: 1968
* Més de 500 victòries en 25 anys de competicions internacionals, entre elles cinc olimpíades.

### Competicions per equips

* 2 medalles d'argent als Jocs Olímpics de salts d'obstacles: 1964 i 1968

## Bibliografia

* Les d'Oriola et les Vendanges Olympiques, per Fernand Albaret, ed. La Table ronde, París, 1965
* Pierre Jonquères d'Oriola. D'Or et de Pourpre, per Fernand Albaret, ed. Librairie des Champs-Elysées, París, 1965
* A cheval sur cinq olympiades, per Pere Jonquères d'Oriola, ed. Solar, París, 1968

## Enllaços externs

* Medalles olímpiques (anglès)
* Obituari, al Punt
# Solana de la Coma de l'Olla

La Solana de la Coma de l'Olla és una solana del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble d'Hortoneda, però més a prop del de Pessonada.
Es troba al sud-est d'Hortoneda, al vessant meridional del Serrat de Ramanitxo, a la dreta de la llau de la Solana de la Coma de l'Olla, a ponent de la Serra del Banyader.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, de caràcter descriptiu: és la solana que tanca per llevant la Coma de l'Olla.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Batavodorum

Batavodorum va ser una ciutat romana als actuals Països Baixos, a la vora del Rin, on els romans tenien estacionada la Legió II durant la guerra amb Juli Civilis.
A la regió vivien els batavis. Es creu que a l'edat mitjana s'anomenava Dorestade i és actualment Wyck-te-Durstede, encara que alguns autors opinen que era Noviomagus (Nimega).

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). «Batavodorum». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 7 octubre 2022].
* ↑ Eigen Haard (en holandès), 1882, p. 517.
# Ralston (Wyoming)

Ralston és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Wyoming. Segons el cens del 2000 tenia 233 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ralston tenia 233 habitants, 96 habitatges, i 74 famílies. La densitat de població era de 16 habitants/km².
Dels 96 habitatges en un 20,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,8% hi vivien parelles casades, en un 7,3% dones solteres, i en un 22,9% no eren unitats familiars. En el 17,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,7.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,3% tenia menys de 18 anys, un 5,2% entre 18 i 24, un 24% entre 25 i 44, un 31,8% de 45 a 60 i un 19,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.893 $ i la renda mediana per família de 41.429 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.091 $ mentre que les dones 28.333 $. La renda per capita de la població era de 22.320 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ralston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ralston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Salto del Guairá

Salto del Guairá és una ciutat del Paraguai, capital del departament de Canindeyú. Es troba a 600 km de la capital del país, Asunción, i a tan sols 6 km de la frontera amb el Brasil.

## Població

D'acord amb les dades del cens del 2002, Salto del Guairá tenia una població urbana de 6.653 habitants (11.298 al districte), segons l'estudi de la Direcció General d'Estadística, Enquestes i Censos.

## Origen del nom

El nom de la ciutat deriva d'una de les cascades més grans d'Amèrica del Sud, Saltos del Guairá. Actualment, la cascada ja no existeix, però ha deixat espai al gran llac artificial d'Itaipú, el qual marca el seu límit nord.

## Història

La ciutat va ser fundada el 3 de març de 1959; el 30 de juliol de 1973 es va formar el districte, mentre que el 2 de juliol de 1974 Salto del Guairá va ser reconeguda capital de Canindeyú.

## Referències

* ↑ Cens del 2002 - DGEEC del Paraguai [Consultat: 01/01/2011] (castellà)
* 1 2 Ministeri d'Educació i Cultura del Paraguai [Consultat: 01/01/2011] (castellà)

## Enllaços externs

* SENATUR (castellà)
# Pere Jordana Borràs

Pere Jordana Borràs (Reus, 3 de gener de 1882 - 2 de març de 1967) va ser un polític i periodista català.
Destacat polític reusenc i membre del Partit Republicà Radical, va ocupar diversos càrrec a la Casa del Poble lerrouxista i actuà a tots els mítings del seu partit, encara que sembla que no era bon orador. Va ser regidor municipal en diversos ajuntaments i el 1934 va ocupar l'alcaldia de Reus quan l'autoritat militar va cessar a Antoni Huguet Regué i el nomenà alcalde gestor. Més endavant, el juny de 1935, va formar-se la nova corporació municipal amb representants de la Lliga Catalana, dels radicals lerrouxistes i d'Acció Popular Catalana, la filial a Catalunya de la CEDA. Pere Jordana va ser ratificat en el càrrec d'alcalde. El gener de 1936, arran de la dimissió del govern Lerroux l'octubre anterior i del deteriorament de les coalicions entre els partits de dretes, es va veure obligat a dimitir de l'alcaldia.
Amic personal i col·laborador de Josep Simó i Bofarull, no el va seguir, quan aquest va fundar el Partit Radical Autònom de les Comarques Tarragonines.
Com a periodista col·laborà activament a El Consecuente, La Lucha i Reus i va dirigir un setmanari: El Progreso: semanario republicano radical el 1915, i un quinzenal, Politicon, periòdic ultra-radical, que va sortir el 1916. Va ser pare del dibuixant Màrius Jordana Llevat i del pintor Pere Jordana.

## Referències

* 1 2 Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 373.
* ↑ Navais, J.; F. Samarra. "La Segona República i la guerra civil". A: Història general de Reus, vol. IV. Reus: l'Ajuntament, 2003, p. 175-176. ISBN 8489688214
# FIFA Pilota d'Or 2012

El FIFA Pilota d'Or 2012 és un premi futbolístic concedit, de manera conjunta, per la Federació Internacional de Futbol Associació (FIFA) i la revista France Football.
Els premis es donaren a conèixer el 7 de gener de 2013 a la ciutat de Zúric (Suïssa).

## Resultats

Els resultats varen ser els següents:
| Posició | Jugador | Nacionalitat | Club | Vots |
| 1r | Lionel Messi | Argentina | FC Barcelona | 41,60% |
| 2n | Cristiano Ronaldo | Portugal | Reial Madrid CF | 23,68% |
| 3r | Andrés Iniesta | Espanya | FC Barcelona | 10,91% |
| Posició | Jugador | Nacionalitat | Club | Vots |
| 4t | Xavi Hernández | Catalunya | FC Barcelona | 4,08% |
| 5è | Radamel Falcao | Colòmbia | Atlètic de Madrid | 3,67% |
| 6è | Iker Casillas | Espanya | Reial Madrid CF | 3,18% |
| 7è | Andrea Pirlo | Itàlia | Juventus FC | 2,66% |
| 8è | Didier Drogba | Costa d'Ivori | Chelsea FC / Shanghai Shenhua | 2,60% |
| 9è | Robin van Persie | Països Baixos | Arsenal FC / Manchester United FC | 1,45% |
| 10è | Zlatan Ibrahimović | Suècia | AC Milan / Paris Saint-Germain FC | 1,24% |
| 11è | Xabi Alonso | Espanya | Reial Madrid CF | 1,09% |
| 12è | Yaya Touré | Costa d'Ivori | Manchester City FC | 0,76% |
| 13è | Neymar | Brasil | Santos FC | 0,61% |
| 14è | Mesut Özil | Alemanya | Reial Madrid CF | 0,41% |
| 15è | Wayne Rooney | Anglaterra | Manchester United FC | 0,39% |
| 16è | Gianluigi Buffon | Itàlia | Juventus FC | 0,35% |
| 17è | Sergio Agüero | Argentina | Manchester City FC | 0,30% |
| 18è | Sergio Ramos | Espanya | Reial Madrid CF | 0,22% |
| 19è | Manuel Neuer | Alemanya | Bayern de Múnic | 0,21% |
| 20è | Sergio Busquets | Catalunya | FC Barcelona | 0,20% |
| 21è | Gerard Piqué | Catalunya | FC Barcelona | 0,11% |
| 22è | Karim Benzema | França | Reial Madrid CF | 0,11% |
| 23è | Mario Balotelli | Itàlia | Manchester City FC | 0,07% |

## Referències

* 1 2 «FIFA Ballon d'Or 2012 – voting results» (PDF). FIFA. Fédération Internationale de Football Association, 07-01-2013. Arxivat de l'original el 20 de gener 2013. [Consulta: 7 gener 2013].
# Bergstedter Graben

El Bergstedter Graben és un riu d'Hamburg que neix al barri de Bergstedt al carrer Volksdorfer Damm i que desemboca al Furtbek al parc natural d'Hainesch-Iland.

## Referències

* ↑ AA.VV.. «Gesamtliste der Fließgewässer im Elbeeinzugsgebiet» (en alemany) p. 17,. Flussgebietsgemeinschaft Elbe Geschäftsstelle, 2011. Arxivat de l'original el 2012-01-31. [Consulta: 20 gener 2021]. (traducció: Llista de les vies aquàtiques de la conca de l'Elba)
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Bergstedter Graben
# Fray Benito Feijoo (escultura)

L'escultura urbana coneguda pel nom Fray Benito Jerónimo, ubicada a la plaça Feijoo, a la ciutat d'Oviedo, Principat d'Astúries, Espanya, és una de les més d'un centenar que adornen els carrers de l'esmentada ciutat espanyola.
El paisatge urbà d'aquesta ciutat, es veu adornat per obres escultòriques, generalment monuments commemoratius dedicats a personatges d'especial rellevància en un primer moment, i més purament artístiques des de finals del segle xx.
L'escultura, feta de pedra, és obra de Gerardo Zaragoza, i està datada 1953.
L'obra està situada just de manera que està mirant la façana que té les finestres de la cel·la on va residir des de 1709 fins a la seva mort, Benito Jerónimo Feijoo, monjo benedictí, que va ser catedràtic de Teologia a la Universitat d'Oviedo de 1710 a 1739, en el llavors convent de Sant Vicent i que encara es conserva amb força fidelitat al casalot, que ara fa de Museu Arqueològic Provincial d'Oviedo.

## Referències

* 1 2 «Escultura «Fray Benito Jerónimo Feijoo»» (en espanyol europeu), 05-07-2018. [Consulta: 11 desembre 2018].
* 1 2 «Escultura p�blica en Oviedo». Arxivat de l'original el 2014-07-17. [Consulta: 11 desembre 2018].
* ↑ imanesdeviaje. «Descubre Oviedo a través de sus estatuas» (en espanyol europeu). [Consulta: 11 desembre 2018].
* ↑ «Fray Benito Jerónimo Feijoo». [Consulta: 11 desembre 2018].
# Navamorcuende

Navamorcuende és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa. Limita amb Gavilanes al nord, a la província d'Àvila i El Encinarejo, segregat d'Almendral de la Cañada, i Sartajada al nord, Almendral de la Cañada i El Real de San Vicente a l'est, Hinojosa de San Vicente, Marrupe, Sotillo de las Palomas i Cervera de los Montes al sud i Montesclaros a l'oest, a la de Toledo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 765 | 735 | 726 | 741 | 735 | 724 | 717 | 708 | 703 | 708 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Vicente Lázaro Lázaro | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Vicente Lázaro Lázaro | Independiente | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Victoriano Blázquez Muñoz | PSOE | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Victoriano Blázquez Muñoz | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Victoriano Blázquez Muñoz | PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Adelia Teresa Hernández García | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Adelia Teresa Hernández García | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Victoriano Blázquez Muñoz | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Pedrosa

«Pedrosa» té aquests significats:
* Plantes
** Pedrosa o Centranthus calcitrapae, planta amb flor del gènere Centranthus
** Pedrosa Aethionema saxatile planta perenne de la família de les brassicàcies
* Geografia
** Cala Pedrosa, una de les cales del massís del Montgrí
** Coma Pedrosa o Comapedrosa, cim dels Pirineus andorrans
** Pedrosa del Páramo, municipi de la província de Burgos
** Pedrosa del Rey, municipi de la província de Valladolid
** Pedrosa del Príncipe, municipi de la província de Burgos
** Pedrosa de Duero, municipi de la província de Burgos
** Pedrosa de la Vega, municipi de la província de Palència
** Pedrosa de Río Úrbel, municipi de la província de Burgos
* Persones
** Dani Pedrosa, campió del món de motociclisme