OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Supercopa d'Espanya de futbol 2000

La Supercopa d'Espanya del 2000 va ser un matx disputat a dos partits els dies 20 i 27 d'agost del 2000. El van disputar el RCD Espanyol, que havien guanyat la Copa del Rei 1999–2000, i el RC Deportivo de La Coruña, que havien guanyat la lliga 1999–2000. El RC Deportivo de La Corunya va guanyar 2-0 en el resultat global.

## Detalls del matx
### Anada

| RCD Espanyol | 0–0 | RC Deportivo de La Coruña |
| | Informe | |
| RCD Espanyol | RC Deportivo de La Coruña |
Juan Luis Mora :
| RB | 2 | Cristóbal |
| CB | 4 | Nando |
| CB | 5 | Mauricio Pochettino |
| LB | 18 | Mauro Navas | 89' |
| RM | 7 | Toni Velamazán | | 72' |
| CM | 15 | Constantin Gâlcă |
| CM | 8 | Sergio |
| LM | 19 | Arteaga (c) | | 72' |
| CF | 11 | Martín Posse | | 54' |
| CF | 23 | Raúl Tamudo |
| Substituts: ||||
| MF | 6 | Òscar Garcia | | 54' |
| MF | 28 | Iván Díaz | | 72' |
| MF | 14 | Enrique de Lucas | | 72' |
| Entrenador: ||||
| Paco Flores ||||
Jacques Songo'o :
| RB | 2 | Manuel Pablo |
| CB | 4 | Noureddine Naybet |
| CB | 20 | Donato |
| LB | 3 | Enrique Romero |
| DM | 6 | Mauro Silva |
| DM | 24 | Slaviša Jokanović |
| RM | 18 | Víctor | 74' |
| AM | 8 | Djalminha | 78' |
| LM | 10 | Fran (c) |
| CF | 9 | Pauleta | 56' |
| Substituts: ||||
| FW | 11 | Turu Flores | 56' |
| MF | 23 | Aldo Duscher | 74' |
| FW | 19 | Diego Tristán | 78' |
| Entrenador: ||||
| Javier Irureta ||||

### Tornada

| RC Deportivo de La Coruña | 2–0 | RCD Espanyol |
| Djalminha 57' Diego Tristán 60' | Informe | |
| RC Deportivo de La Coruña | RCD Espanyol |
José Molina :
| RB | 2 | Manuel Pablo |
| CB | 4 | Noureddine Naybet |
| CB | 22 | Hélder |
| LB | 3 | Enrique Romero |
| DM | 6 | Mauro Silva |
| DM | 24 | Slaviša Jokanović | 35' | 83' |
| RM | 18 | Víctor | 44' |
| AM | 8 | Djalminha | | 80' |
| LM | 10 | Fran (c) |
| CF | 19 | Diego Tristán | | 69' |
| Substituts: ||||
| FW | 17 | Walter Pandiani | | 69' |
| FW | 11 | Turu Flores | | 80' |
| DF | 20 | Donato | | 83' |
| Entrenador: ||||
| Javier Irureta ||||
Juan Luis Mora :
| RB | 2 | Cristóbal | 49' |
| CB | 4 | Nando | 83' |
| CB | 5 | Mauricio Pochettino |
| LB | 12 | Delio Toledo | 51' |
| RM | 7 | Toni Velamazán | | 77' |
| CM | 15 | Constantin Gâlcă |
| CM | 8 | Sergio | 9' |
| LM | 19 | Arteaga (c) |
| CF | 11 | Martín Posse | | 65' |
| CF | 23 | Raúl Tamudo | | 65' |
| Substituts: ||||
| MF | 6 | Òscar Garcia | | 65' |
| MF | 28 | Iván Díaz | | 65' |
| DF | 18 | Mauro Navas | | 77' |
| Entrenador: ||||
| Paco Flores ||||

## Campió

* Campió de la Supercopa d'Espanya 2000
* RC Deportivo de La Coruña 2n títol

## Referències

* Llista finals de la Supercopa 2000 RSSSF.com
# Stefan Kupfernagel

Stefan Kupfernagel (Koblenz, 16 de juliol de 1977) va ser un ciclista alemany que fou professional entre 2000 i 2005. Durant els primers anys va competir en ciclocròs, on va obtehir alguns èxits. Un cop en la ruta va competir principalment en curses a Alemanya.
És germà de la també ciclista, i medallista olímpica a Sydney, Hanka Kupfernagel.

## Palmarès

* 1998
** 1r al Campionat d'Alemanya de ciclocròs sub-23
* 2004
** 1r a la Noord Nederland Tour juntament amb 21 ciclistes
** 2n a la Volta a la Baixa Saxònia

## Referències

* ↑ Per la de dificultat en el recorregut, els 22 ciclistes del pilot capdavanter van ser declarats guanyadors ex aequo. Aquests van ser Tom Veelers, Arne Kornegoor, Rudie Kemna, Matthé Pronk, Eelke van der Wal, Thorwald Veneberg, Roy Sentjens, Bobbie Traksel, Erik Dekker, Paul van Schalen, Arno Wallaard, Bert Hiemstra, Gerben Löwik, Rik Reinerink, Marvin van der Pluijm, Niels Scheuneman, Allan Bo Andresen, Igor Abakoumov, Nico Mattan, Preben Van Hecke, Stefan Kupfernagel i Dennis Haueisen.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Talaveruela de la Vera

Talaveruela de la Vera és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 444 | 424 | 413 | 413 | 398 | 378 |
# Tanatoturisme

El turisme negre, fosc o de dolor (anglicismes de black tourism, dark tourism o grief tourism ("turisme de dol") és una forma de turisme que involucra els viatges a llocs associats amb la mort i la tragèdia. Per referir-se a ell s'usa també la paraula anglesa Thanatourism, vocable que deriva del Grec antic Tánatos i és usat per personificar la mort. Està associat amb el turisme fosc, que involucra especialment a la mort violenta. Tot i així, la importància d'aquests llocs no es deu a les associacions relacionades amb la mort i el sofriment, sinó principalment al seu valor històric.
Inclou la visita a castells i camps de batalla com Culloden a Escòcia i els castells de Bran i Poenari a Romania; llocs de desastres, tant naturals com causats per l'home, com Hiroshima al Japó, Chernobyl a Ucraïna i el Ground Zero a Nova York; Auschwitz a Polònia; presons ara obertes al públic com la de Beaumaris, a Gal·les; i atraccions turístiques construïdes per a tal fi com el London Dungeon de Londres. A més s'inclouen altres llocs on es van produir atrocitats humanes i genocidis, com el Monument a la Massacre de Nanquín a la Xina i el Museu dels Crims Genocides de Tuol Sleng a Cambodja.

## Estudis

El turisme negre es va convertir en camp d'estudi l'any 1996, quan el terme va ser utilitzat pels professors John Lennon i Malcolm Foley de la Universitat Escocesa de Glasgow. Els estudiosos han analitzat tant els recents, com els antics llocs relacionats amb la mort que atreuen a visitants. Han intentat entendre la motivació de les persones per visitar aquests llocs. El doctor Philip Stone, professor de la Universitat de Central Lancashire, és una altra de les persones que està actualment estudiant aquest tema. Ha escrit diverses publicacions i ha oferit diverses presentacions, intentant determinar els efectes morals i socials del turisme negre, i per què les persones decideixen visitar aquests llocs associats al dolor i la mort. Stone també ha afirmat que el turisme negre representa immoralment el que la moralitat vol comunicar.

## Altres punts de vista

El turisme negre ha estat vist com una forma d'explotació econòmica. Els empresaris poden utilitzar les reaccions emocionals dels visitants per generar guanys econòmics. El tràfic en àrees com la "zona zero" de Nova York permet reactivar l'activitat comercial relacionada al turisme fosc.

## Referències

* ↑ Heritage, Museums and Galleries: An Introductory Reader, by Gerard Corsane, 2005. Page 266
* ↑ http://www.gonomad.com/features/0704/dark-tourism.html
* ↑ «Dark tourism / John Lennon and Malcolm Foley».
* ↑ http://www.jejuweekly.com/news/articleView.html?idxno=776 Arxivat 2020-02-19 a Wayback Machine.
* ↑ «Copia archivada». Arxivat de l'original el 12 de desembre de 2013. [Consulta: 10 juny 2013].
* ↑ http://www.theage.com.au/articles/2002/06/28/1023864657451.html

## Enllaços externs

* "Que és el turisme negre?", The Guardian cobertura especial (en anglès)
* Fòrum de turisme negre (anglès)
* Idees sobre turisme a Llatinoamèrica (anglès)
* Chernobyl: Unlikely Tourist Espot - provinent del Life magazine (en anglès)
# Stoney (cràter)

Stoney és un cràter d'impacte situat a la part sud de la cara oculta de la Lluna. Es troba al sud-est del cràter Baldet i a l'est de Bhabha.
* Localització de Stoney (centre inferior de la imatge)
* Imatge obliqua de la missió Lunar Orbiter 5
La vora d'aquest cràter és esmolat, però amb un llavi una mica irregular que s'ha ensorrat en diversos llocs. Presenta petites protuberàncies cap a l'exterior en la vora a l'est i al nord-oest. La paret interior és irregular, amb ranures diagonals i apilaments de material desplomat. El sòl interior és també una mica desigual, especialment a la meitat est. Posseeix dos petits cràters sobre la seva plataforma, situats a la base de les parets interiors del nord-est i de sud.
Va ser nomenat el 1970 per la Unió Astronòmica Internacional en memòria del físic anglo-irlandès George Johnstone Stoney (1826-1911)

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Suzuki Bandit

La sèrie Suzuki Bandit és una família de motocicletes fabricades per Suzuki que va venir a substituir la línia GS a partir de 1989. Són motocicletes de tipus estàndard-esportiu i inclouen els següents models:
* GSF250, 248 cc enfriada a líquido (1989-2000)
* GSF400, 398 cc enfriada a líquido (1989-1997)
* GSF600, 599 cc SACS (1995-2004)
* GSF650, 656 cc SACS (2005-2006), 656 cc Refrigeració liquida (2007-2014)
* GSF750, 748 cc SACS (1996-1999)
* GSF1200, 1,157 cc SACS (1996-2007)
* GSF1250, 1,255 cc enfriada a líquido (2007-)
Tots els models tenen motor DOHC de 4 cilindres en línia amb 4 vàlvules per cilindre. El motor del GSF600 està basat en el motor de la GSX-F 600, ajustat per donar un major parell-motor en revolucions mitjanes. El motor de la GSF1200 és una versió de pistons de major diàmetre de el motor de la GSXR1100, també calibrat per donar un major torque a les velocitats mitjanes del motor. Els models GXF650 i GXF1250 fan servir un nou motor d'injecció de combustible, refredat per líquid. El motor de la GSF1250 té un disc de balanç addicional per ajudar a reduir les vibracions del motor. En alguns mercats, incloent el Regne Unit, Suzuki li va llevar el nom bandit al model GSX1250.
Les versions 'S' tenen mitjans carenats, i començant el model 2000, tenen també doble far frontal. Les versions 'N' són sense carenat (naked) amb far frontal únic. La disponibilitat de les diferents versions depenia de país i any.
# Terrier de Manchester

El Terrier de Manchester és una raça de gos terrier que sembla una forma reduïda del Doberman Pinscher encara que no tingui cap llaç de sang amb aquesta raça. És un gos esvelt, lleuger, atlètic i de línies molt depurades.

## Mascota

Per tenir un origen urbà el terrier de Manchester és un gos ideal per a la vida en un pis petit de ciutat, i a més li agraden els nens. L'únic defecte que se li pot posar al terrier de Manchester com a mascota és la seva aparença, ja que no es tracta del gos llanut i rabassut que avui dia se sol mantenir en un pis.

## Procedència

El terrier de Manchester es tracta d'una versió més àgil i lleugera del Black and tan terrier. Així, el terrier de Manchester no descendeix, com altres terriers, de gossos de camp, sinó que procedeix de gossos urbans, la funció del qual era acabar amb la feristela pròpia de la ciutat: la rata.
Aquesta raça també té sang del Whippet el que li dona el seu aspecte aerodinàmic amb línies depurades i la seva considerable agilitat.

## Utilització

Al principi, el terrier de Manchester va ser un gos especialitzat en la caça de la rata i del conill en concursos urbans, però amb la prohibició d'aquests concursos, el Manchester terrier va passar a convertir-se en un útil controlador de feristeles i, posteriorment, en gos de companyia. També es poden trobar avui dia exposicions en les quals figuren exemplars de Manchester terrier.

## Història

El Terrier de Manchester va començar a anomenar-se com a tal l'any 1897 (20 anys després de la seva creació.)
Es va crear en plena expansió dels concursos que consistien a matar el major nombre de rates, i la raça es va fer famosa com a campiona en aquesta disciplina. Amb la prohibició d'aquesta pràctica, el Manchester terrier pateix un primer cop que fa que baixi el nombre d'exemplars i la popularitat de la raça.
Més tard va patir una altra patacada amb la prohibició d'amputar les orelles dels gossos (1898). Un Manchester terrier amb les orelles sense amputar tenia un aspecte en desacord amb el seu comportament i potència física. Per això el Manchester terrier va començar a tenir cada vegada menys popularitat.
El tercer cop se'l va emportar a la Segona Guerra Mundial, durant la qual la raça gairebé s'extingeix, quedant només 11 exemplars a Anglaterra.
La raça es comença a recuperar quan un grup d'entusiastes es decideix a formar un club que fomentés la popularitat del terrier de Manchester, encara que ja només es fa en exposicions.
# Taslima Nasrin

Taslima Nasrin o Taslima Nasreen (en bengalí: তসলিমানাসরিন) (Mymensingh, 25 d'agost de 1962) és una metgessa i escriptora bengalí, activista en favor dels drets humans.

## Biografia

Va néixer el 25 d'agost de 1962 a la ciutat de Mymensingh, filla d'un metge i professor a la universitat mèdica del govern. Va estudiar medicina a la universitat de la seva ciutat natal, i s'especialitzà en ginecologia, i a partir de 1986 ha exercit de metgessa en un hospital públic de Mymensingh.

## Activista en favor dels drets humans

Activista en favor dels drets humans i la igualtat entre home-dona, ha expressat el seu suport a les minories no islàmiques dins la societat islàmica. Aconseguí renom al seu país gràcies a la seva obra literària i als seus escrits periodístics, desenvolupant idees crítiques sobre la majoria de les religions, i especialment sobre l'islam.
Des de 1993 ha plantat cara a les amenaces de mort rebudes per part de fonamentalistes islàmics, que van dictar una fàtua en contra d'ella, a partir de la publicació de la seva obra Lajja ('Vergonya'). El llibre, prohibit pel govern, explica la tortura de les minories hindús a Bangladesh, motiu pel qual el govern li confiscà el passaport i la condemnà per blasfèmia. Aquestes amenaces l'han obligada a abandonar el seu país; s'ha instal·lat successivament a Suècia, Berlín i actualment a l'Índia, on ha sol·licitat asil i la nacionalitat. Al març de 2007 un grup radical d'Indis Musulmans han ofert 500.000 rupies per la seva decapitació.
Els llibres de Nasrin han estan prohibits a Bangladesh. El govern ha denunciat que "contenen els sentiments i les declaracions contràries a l'islam que podrien destruir l'harmonia religiosa de Bangladesh".
L'any 1994 fou guardonada amb el Premi Sàkharov per la Llibertat de Consciència concedit pel Parlament Europeu.

## Referències

* ↑ Indian Muslim group calls for beheading of writer Arxivat 2008-03-04 a Wayback Machine., Khaleej Times Online / 17 de març de 2007

## Vegeu també

* Islamofòbia.
* Apostasia en l'islam.
# Test de Rorschach

El test de Rorschach [rrór-shaj] és una tècnica i mètode projectiu de psicodiagnòstic creat per Hermann Rorschach (1884-1922). Es va publicar per primera vegada en 1921 i va arribar a una àmplia difusió no només entre la comunitat psicoanalítica.
El test s'utilitzava principalment per a avaluar la personalitat. Consisteix en una sèrie de 10 làmines que presenten taques de tinta, les quals es caracteritzen per la seva ambigüitat i falta d'estructuració. El psicòleg demana al subjecte que digui què podrien ser les imatges que veu en les taques, com quan un identifica coses en els núvols o en les brases. A partir de les seves respostes, l'especialista pot establir o contrastar hipòtesis sobre el subjecte.
El test de Rorschach consisteix en una sèrie de deu làmines sobre les que hi ha impreses taques simètriques de tinta, formes ambigües que no representen res. El pacient veu en la imatge el que ell "necessita" veure, és a dir, les seues ansietats, inadaptacions, conflictes, de manera que el psicoanalista pot avaluar els impulsos, els desitjos i les aversions del pacient.

## Referències

* ↑ Packard, Vance. Las formas ocultas de la propaganda (en castellà). 6a. Buenos Aires: Editorial Sudamericana, 1967, p. 49.
# Tatsujiro Shimizu

Tatsujirō Shimizu (japonès: 清水 辰次郎, Shimizu Tatsujirō) (Tòquio, 7 d'abril de 1897 – Uji, 8 de novembre de 1992) va ser un matemàtic japonès.
Shimizu es va graduar en matemàtiques a la universitat de Tòquio el 1924, i va ser professor de les universitat de Tòquio (1924-1932 i 1961-1987), Osaka (1932-1949 i 1951-1961) i Kobe (1949-1951).
Entre 1926 i 1977 va publicar una cinquantena llarga d'articles científics. Són importants les seus treballs en dinàmica complexa i en el desenvolupament de la teoria de Nevanlinna.

## Referències

* ↑ Sugiyama, 1994, p. web.
* ↑ Alexander, Iavernaro i Rossa, 2012, p. 271-272.
* ↑ Sarmiento, 2010, p. 17 i ss.

## Bibliografia

* Alexander, Daniel S.; Iavernaro, Felice; Rossa, Alessandro. Early Days in Complex Dynamics (en anglès). American Mathematical Society, 2012. ISBN 978-0-8218-4464-9.
* Sarmiento, Sebastián «Teoría De Nevanlinna Y Aplicaciónes De Sus Teoremas Fundamentales» (en castellà). Universidad Católica del Norte, Tesis Maguster, 2010, pàg. 1-63. Arxivat de l'original el 2021-02-04 [Consulta: 31 gener 2021].

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Tatsujiro Shimizu» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Sugiyama, Hiroshi. «Tatsujiro Shimizu». Universitat d'Osaka, 1994. [Consulta: 31 gener 2021]. (anglès)
# Temp

Temp - Темп (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a 11 km al sud-oest de Krílovskaia i a 148 km al nord-est de Krasnodar, la capital. Pertany al municipi d'Oktiàbrskaia.

## Referències

* ↑ «Темп-5 садовое неком-е товарищество, хутор Мержаново — отчеты об объекте недвижимости» (en rus). [Consulta: 17 setembre 2022].
# Teixidor canyella

El teixidor canyella (Ploceus badius) és un ocell de la família dels ploceids (Ploceidae).

## Hàbitat i distribució

Habita sabanes àrida de l'est del Sudan i Sudan del Sud.

## Referències

* ↑ «Teixidor canyella». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# The Tick (2016; sèrie de televisió)

The Tick (La Paparra) és una sèrie de televisió que s'emet a Amazon Video i creada per en Ben Edlund, basada en el seu llibre de còmics amb el mateix nom. La primera temporada té 12 episodis, i Amazon ha demanat una segona temporada de 10 episodis (que s'emetrà durant el 2019).

## Argument

The Tick és un superheroi invulnerable vestit de blau, que arriba la ciutat per comabre el crim i descobrir la figura misteriosa que s'amaga darrere l'inframón de la ciutat. Es fa amic d'un jove home nerviós i amb un passat nerviós i suau-mannered l'home jove va anomenar Arthur qui esdevé el seu sidekick. Venen per adonar-se que un aparentment molt de temps-mort supervillain va cridar "El Terror" encara pot ser estirant les cordes en la ciutat underworld.

## Personatges
### Principals

* Peter Serafinowicz (The Tick)
* Griffin Newman (Arthur Everest)
* Valorie Curry (Dot Everest)
* Brendan Hines (Superian)
* Yara Martinez (Miss Lint/Janet)
* Scott Speiser (Overkill/Straight Shooter/Esteban)
* Jackie Earle Haley (The Terror)

### Altres

* Michael Cerveris (Ramses IV)
* Bryan Greenberg (Derek)
* Alan Tudyk (la veu del Dangerboat)
* Townsend Coleman (veu d'en Midnight/Onward)
* Kyle Catlett (Arthur Everest jove)
* Kahlil Ashanti 8Goat)
* Devin Ratray (Tinfoil Kevin)
* Ryan Woodle (Clifford Richter/the Very Large Man)
* Joshua Schubart (Frank)
* Paul Moon (Khufu)
* John Pirkis (Dr. Karamazov)
* Richie Moriarty (Thomas Everest, pare de n'Arthur i na Dot)
* Francois Chau (Walter, padrastre de n'Arthur i na Dot)
* Patricia Kalember (Joan Everest, mare de n'Arthur i na Dot)
* Juliet Pritner (Gen. Julie McGinnis)
* Dawn McGee (Hannity)

## Llançament

El pilot de The Tick va sortir el 18 d'agost de 2016 a Amazon Video. Els primers sis episodis de la primera temporada van sortir el 25 d'agost de 2017. Els següents sis episodis de la primera temporada van sortir el 23 de febrer de 2018.

## Referències

* ↑ Spangler, Todd. «‘The Tick’ Season 2 Greenlit by Amazon Studios, Set for 2019 Premiere», January 17, 2018. [Consulta: gener 17, 2018].
* ↑ Narcisse, Evan «The New Tick TV Show Has a Sneaky Tribute To the Character's Classic Cartoon Series». Gizmodo, 28-08-2017 [Consulta: 15 gener 2018].
* ↑ «Summer Premiere Dates For New & Returning Series: 2017 Edition». , 26-05-2017 [Consulta: 12 juny 2017].
* ↑ Patten, Dominic. «Amazon's 'The Tick' Set To Return In February – NY Comic-Con», October 6, 2017. [Consulta: October 7, 2017].

## Enllaços externs

* The Tick - Lloc web oficial
# The Tiger's Tail

The Tiger's Tail és una pel·lícula irlandesa del 2006 dirigida per John Boorman. La protagonitzen Brendan Gleeson i Kim Cattrall. Tracta del modern Tigre celta, la moderna economia irlandesa de finals del segle xx.

## Argument

Liam O'Leary (Gleeson) és un reeixit promotor immobiliari a Dublín. Viu en una casa magnífica amb la seva infeliç dona (Cattrall) i un fill rebel. Un dia, la seva vida agradable pren un gir dramàtic. L'ajuntament tomba la seva petició de construir un estadi, en la que té invertits molts diners.

## Repartiment

* Brendan Gleeson com a Liam O'Leary
* Kim Cattrall com a Jane O'Leary
* Ciarán Hinds com a Father Andy
* Sinéad Cusack com a Oona O'Leary
* Sean McGinley com a Declan Murray
# Abraham Ortelius

Abraham Ortelius (Anvers, 14 d'abril de 1527 - Anvers, 1598) (també grafiat Ortels, Oertel, Orthellius, Wortels) va ser un geògraf i cartògraf flamenc, conegut com el «Ptolemeu del segle XVI».
La seva obra més coneguda és el Theatrum Orbis Terrarum. La seva primera versió contenia 70 mapes: 56 de zones d'Europa, 10 d'Àsia i Àfrica i un de cada continent.
Ortelius va fer una selecció dels millors mapes disponibles, que redibuixar amb un format uniforme per a l'edició de la seva obra, i va establir un ordre lògic dels mapes: mapamundi, Europa, Àsia, Àfrica, Nou Món. També va incloure una llista amb els noms dels autors dels mapes.
Aquest atles va tenir un gran èxit, sobretot per la seva grandària i format; va ser editat en diversos idiomes, i no va parar d'actualitzar-se i millorar fins al 1612. És considerat el primer atles modern. Encara se segueix usant la classificació i estructura que va introduir.
El Theatrum Orbis Terrarum va inspirar l'obra en sis volums titulada civitates orbis terrarum, editada per Georg Braun i instruïda per Frans Hogenberg amb assistència del mateix Ortelius.
El 1575 Ortelius va ser nomenat geògraf de Felip II, un càrrec que li va permetre l'accés als coneixements acumulats pels exploradors portuguesos i espanyols.

## Obra d'Abraham Ortelius

* Theatrum Orbis Terrarum (1570), Gillis Coppens van Dienst, Anvers.
* Parergon et Nomenclàtor Ptolemaicus (1579), im. Christophe Plantin, Anvers.
* Itinerarium per nonnullas Galliæ Belgicæ parts (1584), im. Christophe Plantin, Anvers.
* Synonymia Geographica (1596).

## Vegeu també

* Cosmographiae introductio