OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Província de Zaporíjia

La província de Zaporíjia (en ucraïnès: Запорізька oбласть o Запоріжщина) és una unitat administrativa al sud d'Ucraïna. Fou creada el 10 de gener de 1939 com a resultat de la divisió de la Província de Dnipropetrovsk. Està situada al sud-est d'Ucraïna, cobreix principalment la part de la riba esquerra de la conca dels trams inferiors del riu Dniéper. El centre de la província (óblast) és la ciutat de Zaporíjia.
Al nord i al nord-oest limita amb la província de Dnipropetrovsk, a l'oest amb la província de Kherson, al l'est amb l'óblast de Donetsk, al sud les seves costes són banyades pel mar d'Azov, la línia costanera de la qual dintre dels límits de la província supera 300 km. S'estén de nord a sud 208 km, d'oest a est 235 km.

## Geografia
### Superfície

El territori de la província ocupa 27,18 mil km², és a dir 4,5 % del territori d'Ucraïna.

### Relleu

La província de Zaporíjia es caracteritzada pel paisatge pla. Els sòls són predominantment de terra negra.
El coneixement del relleu de la província de Zaporíjia actualment té una importància especial degut al problema de la millora de l'estepa i el seu ús intensiu.
El territori de la província de Zaporíjia en general té una superfície plana, però es ressalten parts de terra amb elevació i descens, les quals amb les seves formes, origen i edat es diferencien una de l'altra.

## Referències

* ↑ Указ Президії Верховної Ради СРСР від 10 січня 1939 року «Про утворення Сумської, Кіровоградської та Запорізької областей у складі Української РСР»
# Província de Zagora

La província de Zagora (àrab: إقليم زاكورة, iqlīm Zāgūra; amazic estàndard marroquí: ⵜⴰⵙⴳⴰ ⵏ ⵜⵣⴰⴳⵓⵔⵜ, tasga n Tzagurt) és una de les províncies del Marroc, fins 2015 part de la regió de Souss-Massa-Draâ i actualment de la de Drâa-Tafilalet. Té una superfície de 22.215 km² i 283.368 habitants censats en 2004. La capital és Zagora.

## Divisió administrativa

La província de Zagora consta de 2 municipis i 22 comunes:
| Nom | Codi geogràfic | Tipus | Llarss | Població (2004) | Estrangers | Nacionals |
| Agdz | 587.01.01. | Municipi | 1239 | 7951 | 6 | 7945 |
| Zagora | 587.01.13. | Municipi | 4993 | 34851 | 17 | 34834 |
| Afella N'Dra | 587.03.01. | Comuna rural | 850 | 7170 | 0 | 7170 |
| Afra | 587.03.03. | Comuna rural | 1074 | 8317 | 0 | 8317 |
| Ait Boudaoud | 587.03.05. | Comuna rural | 622 | 5293 | 0 | 5293 |
| Ait Ouallal | 587.03.07. | Comuna rural | 1065 | 9649 | 1 | 9648 |
| Mezguita | 587.03.21. | Comuna rural | 872 | 8234 | 0 | 8234 |
| N'Kob | 587.03.25. | Comuna rural | 969 | 6782 | 0 | 6782 |
| Oulad Yahia Lagraire | 587.03.27. | Comuna rural | 1044 | 10621 | 0 | 10621 |
| Taghbalte | 587.03.31. | Comuna rural | 939 | 8867 | 0 | 8867 |
| Tamezmoute | 587.03.37. | Comuna rural | 1216 | 10462 | 0 | 10462 |
| Tansifte | 587.03.39. | Comuna rural | 1583 | 12110 | 1 | 12109 |
| Tazzarine | 587.03.41. | Comuna rural | 1713 | 13721 | 0 | 13721 |
| Bleida | 587.09.09. | Comuna rural | 483 | 4640 | 0 | 4640 |
| Bni Zoli | 587.09.11. | Comuna rural | 1779 | 18399 | 1 | 18398 |
| Bouzeroual | 587.09.13. | Comuna rural | 1054 | 10060 | 1 | 10059 |
| Errouha | 587.09.15. | Comuna rural | 964 | 9492 | 0 | 9492 |
| Fezouata | 587.09.17. | Comuna rural | 839 | 8281 | 0 | 8281 |
| Ktaoua | 587.09.19. | Comuna rural | 1221 | 11157 | 0 | 11157 |
| M'Hamid El Ghizlane | 587.09.23. | Comuna rural | 1088 | 7764 | 5 | 7759 |
| Taftechna | 587.09.29. | Comuna rural | 601 | 4787 | 0 | 4787 |
| Tagounite | 587.09.33. | Comuna rural | 2210 | 17553 | 0 | 17553 |
| Tamegroute | 587.09.35. | Comuna rural | 2072 | 19560 | 0 | 19560 |
| Ternata | 587.09.43. | Comuna rural | 1538 | 14185 | 0 | 14185 |
| Tinzouline | 587.09.45. | Comuna rural | 1453 | 13462 | 0 | 13462 |
Ais de les comunes formen part d'àrees de nomadisme: M'Hamid El Ghizlane, Tagounite, Ktaoua, Aït Boudaoud, Tazarine i N'Kob.

## Referències

* ↑ «Cens general de població 2004» ( PDF) (en (francès)). Arxivat de l'original el 2010-06-01. [Consulta: 9 juliol 2016].
* ↑ «Décret n° 2-08-736 du 2 moharrem 1430 (30 décembre 2008) fixant la liste des communes situées dans des aires de nomadisme». Bulletin officiel du Royaume du Maroc, 5696, janvier 2009. Arxivat de l'original el 19 de maig 2014 [Consulta: 25 febrer 2012].
# Portal de la pujada del Castell

El Portal de la pujada del Castell és una obra de Passanant i Belltall (Conca de Barberà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La pujada del Castell, a un extrem de la població, mena a les minses ruïnes que hi ha al pujol que domina el poble.

## Història

Hi ha esment del terme "Passanant" vers el 1080. Pertanyia al comtat de Barcelona, puix que així figura el 1164. el 1380, el gran prior de Catalunya, Guillem de Guimerà, comprà, per a l'orde de l'Hospital de Sant Joan de Jerusalem, tota la jurisdicció del castell i lloc de Passanant, indret donat a l'orde per Gueraula de Guàrdia i la seva mare, Marquesa, vídua de Guillem de la Guàrdia (Guàrdia Lada), els anys 1261 i 1266 respectivament.
El 1406, el gran prior de Catalunya cedí i adjudicà el castell de Passanant, amb els seus rèdits, drets, aigües i jurisdiccions, a la comanda de Barcelona.

## Referències

* 1 2 3 «Portal de la pujada del Castell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Sense and Sensibility

«Sense and Sensibility» té aquests significats:
* Literatura: Sense and Sensibility, novel·la de 1811 de Jane Austen; vegeu Seny i sentiment
* Cinema: Sense and Sensibility, pel·lícula britànica de 1995 dirigida per Ang Lee; vegeu Sentit i sensibilitat (pel·lícula)
# Pseudasthenes

Pseudasthenes és un gènere d'ocells de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 10.2, 2020) aquest gènere està format per 4 espècies:
* Pseudasthenes humicola - cisteller cuanegre.
* Pseudasthenes patagonica - cisteller de la Patagònia.
* Pseudasthenes steinbachi - cisteller ala-roig.
* Pseudasthenes cactorum - cisteller dels cactus.
# Porta autoalineada

En la tecnologia de fabricació d'electrònica de semiconductors, una porta autoalineada és una característica de fabricació de transistors mitjançant la qual l'elèctrode de porta d'un MOSFET (transistor d'efecte de camp d'òxid metàl·lic i semiconductor) s'utilitza com a màscara per al dopatge de les regions d'origen i drenatge. Aquesta tècnica garanteix que la porta estigui alineada de manera natural i precisa amb les vores de la font i el desguàs.
L'ús de portes autoalineades en transistors MOS és una de les innovacions clau que va provocar un gran augment de la potència de càlcul a la dècada de 1970. Les portes autoalineades encara s'utilitzen en la majoria dels processos moderns de circuits integrats.
Aleshores, l'oblia s'exposa a una varietat de processos que afegeixen o eliminen materials de les parts de l'hòstia que no estan protegides pel fotoresistent. En un procés comú, l'oblia s'escalfa a uns 1000 C i després s'exposa a un gas que conté un material dopant (normalment bor o fòsfor) que canvia les propietats elèctriques del silici. Això permet que el silici es converteixi en un donant d'electrons, receptor d'electrons o gairebé aïllant depenent del tipus i/o quantitat del dopant. En un IC típic, aquest procés s'utilitza per produir els transistors individuals que formen els elements clau d'un IC.
Al MOSFET, les tres parts d'un transistor són la font, el drenatge i la porta (vegeu el diagrama). L'"efecte de camp" del nom fa referència als canvis en la conductivitat que es produeixen quan es col·loca una tensió a la porta. El punt clau és que aquest camp elèctric pot fer que la regió del "canal" que separa la font i el drenatge es converteixi en el mateix tipus que la font-drenatge, activant així el transistor. Com que no flueix corrent de la porta al desguàs, l'energia de commutació d'un FET és molt petita en comparació amb els anteriors tipus de transistors d'unió bipolar on la porta (o la base, com es coneixia) estava en línia amb el corrent.

## Referències

* ↑ «Self-Aligned Gate MOSFET» (en anglès). https://www.ece.ucdavis.edu.+[Consulta: 21 octubre 2022].
* ↑ «Self-Aligned Gate Technology» (en anglès). https://personal.utdallas.edu.+[Consulta: 21 octubre 2022].
* ↑ «Self-aligned gate - Informatics - 3065 - p2k.unkris.ac.id» (en anglès). https://p2k.unkris.ac.id.+[Consulta: 21 octubre 2022].
* ↑ «SELF-ALIGNED POLYSILICON GATE METAL-OXIDESEMICONDUCTOR FIELD EFFECT TRANSISTOR FOR LARGE AREA ELECTRONICS» (en anglès). https://core.ac.uk.+[Consulta: 21 octubre 2022].
# Pseudoromicia brunnea

Pseudoromicia brunnea és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu al Camerun, el Congo, Costa d'Ivori, Guinea Equatorial, el Gabon, Ghana, Libèria, Nigèria i Sierra Leone. Els seus hàbitats naturals són els boscos tropicals humits de plana i, possiblement, els boscos tropicals secs. Està amenaçat per la desforestació i la conversió de terra per a ús agrícola.
El seu nom específic, brunnea, significa 'marró' en llatí i es refereix al color del seu pelatge.

## Referències

* ↑ Fahr, J. Pipistrellus brunneus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 24 juny 2014.
* ↑ Thomas, O., 1880. Annals and Magazine of Natural History, ser. 5, 6: 165.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Smilisca fodiens

Smilisca fodiens és una espècie de granota que viu a Mèxic i als Estats Units.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Santos-Barrera, G. & Hammerson, G. 2004. Smilisca fodiens. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 30 d'abril del 2008.
# Prefectura de Kōchi

La prefectura de Kōchi (高知県, Kōchi-ken) és una prefectura del Japó localitzada a l'illa de Shikoku. A data de l'1 de novembre de 2020, la prefectura de Kôchi tenia una població total de 689.368 persones i una superfície total 7.103 quilòmetres quadrats. La prefectura de Kôchi limita amb la prefectura d'Ehime al nord-oest i amb la prefectura de Tokushima al nord-est.
La capital i municipi més populós de la prefectura és la ciutat de Kōchi, sent altres municipis importants les ciutats de Nankoku, Shimanto i Kōnan. La prefectura de Kôchi es troba localitzada a la costa de l'oceà pacífic, al llarg d'una gran badia al sud de l'illa de Shikoku, sent el seu punt més meridional el cap d'Ashizuri, a la ciutat de Tosa-Shimizu. A la prefectura s'hi troba el castell de Kōchi, a la ciutat homònima, considerat el castell japonès millor conservat i el riu Shimanto, un dels pocs rius sense presa d'aigua del Japó.

## Geografia

El territori de la prefectura de Kôchi comprèn la part sud-oest de l'illa de Shikoku, fent costa amb l'oceà pacífic. Kôchi limita amb la prefectura d'Ehime al nord-oest i amb la prefectura de Tokushima al nord-est. És la més gran, però també la menys populosa de les prefectures de l'illa i regió de Shikoku. Gran part del relleu de la prefectura és muntanyós i només unes zones reduïdes al voltant de les ciutats de Kōchi i Shimanto són planes costeres. La prefectura és coneguda pels seus rius, considerats dels més virgens de tot el Japó. El pic més alt de la prefectura és el mont Inamura, a la vila de Tosa, amb una alçada de 1.506 metres sobre el nivell de la mar.
A data de l'1 d'abril de 2012, prop del 7 percent de la superfície total de la prefectura estava declarada com a parc natural, com ara el parc nacional d'Ashizuri-Uwakai, els parcs quasi nacionals d'Ishizuchi, Muroto-Anan Kaigan i Tsurugisan; així com fins a 18 parcs naturals prefecturals més.

## Història

L'actual prefectura de Kôchi amb pràcticament els mateixos límits geogràfics va ser coneguda des del període Nara fins a la restauració Meiji com a la província de Tosa. Durant el període Sengoku, la província fou controlada i governada pel clan Chōsokabe i durant el període Tokugawa, pel clan Yamauchi.
La ciutat de Kōchi és també lloc de naixement d'en Sakamoto Ryōma, hèroe local i figura de rellevància nacional que fou un dels principals instigadors i defensors de la restauració Meiji.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| 670.895 | 718.152 | 709.286 | 873.874 | 854.595 | 786.882 | 831.275 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 825.034 | 813.949 | 764.456 | 689.368 | - | - | - |

## Referències

* ↑ Nussbaum, Louis-Frédéric. (2005). "Kōchi prefecture" in Japan Encyclopedia, p. 538, p. 538, a Google Books.
* ↑ Nussbaum, "Kōchi" at p. 538, p. 538, a Google Books.
* ↑ «General overview of area figures for Natural Parks by prefecture». Ministry of the Environment. [Consulta: 19 agost 2012].
* ↑ Nussbaum, "Provinces and prefectures" at p. 780, p. 780, a Google Books.
* ↑ Statistics Bureau of Japan
# Procediment Normalitzat de Treball

Un procediment o protocol normalitzat de treball (PNT), és un document que recull un conjunt d'instruccions pas a pas, compilades per una organització, per tal d'ajudar els treballadors a realitzar operacions rutinàries complexes. Els PNT tenen com a objectiu l'eficiència, la qualitat del resultat i la uniformitat d'un procés, reduint al mateix temps que es redueixen els malentesos en les comunicacions i l'incompliment de les regulacions del sector. Són elements cabdals dels sistemes de qualitat de la indústria biotencològica i farmacèutica però també de molts altres sectors.

## Recerca i pràctica clínica

En la recerca clínica, el Consell Internacional per a l'harmonització (ICH, de l'anglès International Council for Harmonisation) defineix els PNT com "instruccions detallades i escrites per aconseguir la uniformitat del rendiment d'una funció específica". Els PNT solen aplicar-se al processament farmacèutic i als estudis clínics. En aquest sentit, el focus es posa sempre en l'aplicació reiterada de processos i procediments inalterats i a la seva documentació i, per tant, dona suport a la segregació d'orígens, causes i efectes. Una altra aplicació és en el triatge, quan amb recursos limitats cal una avaluació sobre la classificació, la urgència i les possibilitats de personal. El director d'estudi és el principal responsable dels PNT. L'equip de la Unitat de Garantia de Qualitat és el responsable de controlar si l'estudi i l'informe que se'n derivi compleixen els PNT pertinents. Els PNT són la referència bàsica a les pràctiques, activitats i tasques més comunes de l'organització. Un treballador nou, rebrà accés als PNT que apliquen a la seva posició i activitat i l'ajudarà a entendre i respondre preguntes elementals sense haver de recórrer a companys i caps a preguntar com es realitza una operació. La norma internacional de qualitat ISO 9001 requereix essencialment la determinació dels processos (documentats com a procediments normalitzat de treball) utilitzats en qualsevol procés de fabricació que pugui afectar la qualitat del producte.

## Salut i seguretat

Els procediments s'utilitzen àmpliament per a assegurar el treballar amb seguretat. Normalment van precedits de diversos mètodes d'anàlisi de tasques o feines a realitzar en un lloc de treball, inclòs un enfocament anomenat anàlisi de seguretat laboral, en el qual s'identifiquen els riscos i es descriuen els seus mètodes de control. Els procediments s'han d'adaptar als nivells d'alfabetització de l'usuari i per tant, la llegibilitat dels procediments és important.

## Referències

* ↑ Joan A. Valle Martí. Els procediments normalitzats de treball. 1, 2011, p. 384. ISBN 978-84-475-3485-2.
* ↑ Introduction and support package: Guidance on the documentation requirements of ISO 9001:2008, 2011.
* ↑ Taylor, Geoffrey.. Readability of OHS documents - A comparison of surface characteristics of OHS text between some languages, Safety Science. 50, 2012, p. 1627-1635.

## Enllaços externs

* ICH Guidance E6: Good Clinical Practice: Consolidated guideline
* European Medicines Agency Guideline for Good Clinical Practice Arxivat 2018-09-20 a Wayback Machine.
# Ptolemeu (filòsof platònic)

Ptolemeu fou un filòsof platònic, d'origen grec, que va viure probablement al segle iii i és esmentat per Proclus a la seva obra sobre els diàlegs de Timeu de Plató.

## Referències

* Albrecht Dihle: Der Platoniker Ptolemaios. A: Hermes. Núm. 85, 1957, Pàg. 314–325 (Antiquat quant a l'equiparació del Ptolemeu platònic amb "al-Ġarīb")
Viccionari
# Ptolemeu (filòsof peripatètic)

Ptolemeu (en llatí Ptolemaeus, en grec Πτολεμαίος) fou un sofista i filòsof peripatètic d'origen grec, del començament del segle iii.
Dionís Cassi Longí diu que l'havia vist en la seva joventut. També diu que Ptolemeu no va deixar escrits, excepte alguns poemes i discursos. Fabricius l'inclou a la Bibliotheca Graeca.

## Referències

* ↑ 7.Ptolemaeus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 567
Viccionari
# Puig de la Pòpia

El Puig de la Pòpia és una muntanya de 410 metres que es troba al municipi d'Albanyà, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig de la Quera

El puig de la Quera és una muntanya de 934 metres situada al municipi de Maçanet de Cabrenys, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Província d'Enrique Baldivieso

La província d'Enrique Baldivieso és una de les 16 províncies del Departament de Potosí, a Bolívia. La seva capital és San Agustín.
# Prieto picudo

El prieto picudo és una dels principals varietats de raïm negre dels vins de la denominació d'origen Tierra de León i de la denominació d'origen protegida Valles de Benavente a la província de Zamora. És una varietat amb molta matèria colorant, amb una acidesa notable i amb gran quantitat de sucre i taní.

## Característiques

La prieto picudo és autòctona de la zona de Valdevimbre, Los Oteros i la ribera del riu Cea, a la província de Lleó i dels municipis de la zona de la vall del Tera, Vidriales i Valverde, a la província de Zamora, i ocupa en l'actualitat una extensió de 3000 hectàrees de vinya.
El raïm prieto picudo es distingeix fàcilment pel seu fruit atapeït i les baies amb forma ovalada i acabada en punta, per això el nom de la varietat. La seva pell és negra blavosa, i el seu sabor i aroma és dolç i intens. Els ceps vells tenen com a fet singular el cap enterrat i les branques esteses sobre el sòl. Els vins varietals d'aquest raïm tenen característiques similars als d'ull de llebre. Dona lloc a vins aromàtics i personals, encara que una mica lleugers pel que fa al color.

## Referències

* ↑ «La DO León concluye una accidentada vendimia con la recogida de más de tres millones de kilos de uva de calidad» (en castellà). Diario de León, 21-10-2023. [Consulta: 11 desembre 2023].
* ↑ «El Prieto Picudo se viste de fiesta en Pajares de los Oteros» (en castellà). Diario de León, 18-08-2023. [Consulta: 11 desembre 2023].
* ↑ Orden APA/1819/2007 Boletín Oficial del Estado. 21 de junio de 2007
* ↑ J. Robinson Vines, Grapes & Wines pg 214 Mitchell Beazley 1986 ISBN 1-85732-999-6
* ↑ Ángel A. Vico y otros. El gran libro de los vinos de España. Comunidad de Madrid y ABC. 2000. Depósito Legal M-4051-2000.
# Priest River

Priest River és una població dels Estats Units a l'estat d'Idaho. Segons el cens del 2000 tenia 1.754 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Priest River tenia 1.754 habitants, 692 habitatges, i 469 famílies. La densitat de població era de 423,3 habitants/km².
Dels 692 habitatges en un 35,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,9% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 32,2% no eren unitats familiars. En el 26,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,9% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 14,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.765 $ i la renda mediana per família de 32.198 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.607 $ mentre que les dones 16.034 $. La renda per capita de la població era de 14.125 $. Aproximadament el 14% de les famílies i el 18,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Priest River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Priest River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Prievidza

Prievidza és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Trenčín, és capital del districte de Prievidza. Després de Trenčín (55.000 hab.), és la ciutat més gran de la regió.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1113.

## Barris

Prievidza té cinc barris:
* Staré Mesto (centre de la vila)
* Píly
* Necpaly
* Kopanice
* Barris: Veľká Lehôtka, Malá Lehôtka, Hradec

## Ciutats agermanades

* Ibbenbüren, Alemanya
* Jastrzębie-Zdrój, Polònia
* Luserna San Giovanni, Itàlia
* Šumperk, República Txeca
* Valjevo, Sèrbia
* Velenje, Eslovènia
# Prietrž

Prietrž és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1262.