OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Maurolicus australis

Maurolicus australis és una espècie de peix pertanyent a la família dels esternoptíquids.

## Descripció

* Fa 5 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 33-34.

## Hàbitat

És un peix marí, d'aigües fondes i batipelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-occidental: Nova Zelanda i el sud d'Austràlia.

## Costums

És mesopelàgic.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Cocco A., 1838. Su di alcuni salmonidi del mare di Messina. Nuovi Ann. Sci. Nat. Bologna Anno 1 Tomo 2 (fasc. 9). 161-194.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Hector, J., 1875. Notes on New Zealand ichthyology. Transactions and Proceedings of the New Zealand Institute v. 7 (art. 34): 239-250, Pls. 10-11.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Parin, N.V. i S.G. Kobyliansky, 1996. Diagnoses and distribution of fifteen species recognized in genus Maurolicus Cocco (Sternoptychidae, Stomiiformes) with a key to their identification. Cybium 20(2):185-195.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# María Luisa Tejedor

María Luisa Tejedor va ser una anarquista espanyola militant del grup d'acció directa Los Solidarios.

## Biografia

Modista professional, milità en l'anarquisme i des dels anys 1920 va freqüentar el grup Los Solidarios. María Luisa no era l'única dona militant del grup, que també incloïa Ramona Berni i Toldrà, Maria Rius i Pepita Not. Al desembre de 1926 fou detinguda a Bilbao després de la repressió de Doval a Gijón. Fou enviada a Madrid, on fou acusada d'haver organitzar el complot del Pont de Vallecas contra el rei amb els anarquistes Mariano Peláez López, Saturnino Aransáez Aransáez, Aurelio Fernández Sánchez i Manuel Truchero. Va rebre la llibertat condicional el 1928 i continuà la col·laboració amb el grup Nosotros però cinc anys més tard va ser condemnat a tres anys de presó. És coneguda per ser la companya del dirigent de la CNT Aurelio Fernández Sánchez.

## Notes

* ↑ Enciclopedia del Anarquismo Español, part 5 per la Fundació Anselmo Lorenzo
* Extret de l'article (italià) Maria Luisa Tejedor a l'anarcopèdia, editada sota llicència GNU.
# María Luisa Seco Lumbreras

María Luisa Seco Lumbreras (Madrid, 1 de juny de 1948 - Madrid, 22 d'abril de 1988), va ser una presentadora de televisió espanyola.

## Biografia

Va estudiar Magisteri, que va exercir durant un any i es va desenvolupar professionalment a Iberia.
Enormement popular i volguda durant més de dues dècades entre el públic infantil, va debutar a Televisió Espanyola el 1966, en un programa anomenat Buenas noticias, al costat de Alfredo Amestoy. Posteriorment, entre 1966 i 1967, va intervenir també al programa musical Escala en hi-fi. No obstant això, molt aviat es va especialitzar en programes dedicats als nens, que es van ser succeint un darrere l'altre i que la van convertir en un personatge entranyable i molt recordat per tota una generació de teleespectadors: Biblioteca juvenil (1966-1968), Discoteca joven (1968), Antena infantil (1968-1970), Con vosotros (1970-1974), el mini-espai Zoo loco dins del magazine Todo es posible en domingo (1974) o Un globo, dos globos, tres globos (1974-1978).
Entre 1977 i 1978 es va convertir en Amanda, l'ajudant del Dr. Sanchezstein a El Monstruo de Sanchezstein i un año més tard va ser El Cartero de La Mansión de los Plaff.
El seu últim treball va ser el miniespai diari Hola chicos (1984-1987), títol que evocava la tradicional forma que tenia María Luisa Seco de saludar als seus joves espectadors.
Va escriure diversos llibres infantils, com Don Blanquisucio. Va estar casada, entre 1969 i 1981, amb el periodista Pepe Domingo Castaño.
Va rebre dos TP d'Or a la millor presentadora en 1973 i 1975. Va morir a conseqüència d'un càncer d'ossos el 22 d'abril de 1988. Està enterrada en la tomba de la família Seco Lumbreras, en el cementiri madrileny de Carabanchel Bajo.

## Referències

* ↑ Maria Luisa Seco a biografias.es
* ↑ Aniorte, Carmen. «'Escala en HI-FI', El origen del videoclip made in Spain», 11-07-2015. Arxivat de l'original el 2017-09-19. [Consulta: 22 octubre 2016].
* ↑ Maria Luisa Seco en Un globo, dos globos, tres globos rtve.es
* ↑ «Los mejores de TP». Arxivat de l'original el 2016-09-18. [Consulta: 22 octubre 2016].
* ↑ «María Luisa Seco, presentadora de televisión», 23-04-1988. [Consulta: 22 octubre 2016].

## Enllaços externs

* QUE FUÉ DE..Mª Luisa Seco Arxivat 2018-05-14 a Wayback Machine.
* Nuestros llorados amigos de la televisión
# Marbleton

Marbleton és una població dels Estats Units a l'estat de Wyoming. Segons el cens del 2000 tenia 720 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Marbleton tenia 720 habitants, 268 habitatges, i 201 famílies. La densitat de població era de 408,8 habitants/km².
Dels 268 habitatges en un 42,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,2% hi vivien parelles casades, en un 6% dones solteres, i en un 25% no eren unitats familiars. En el 20,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,1% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 33,1% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 5,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 105,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.406 $ i la renda mediana per família de 46.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.250 $ mentre que les dones 17.500 $. La renda per capita de la població era de 18.446 $. Entorn del 3,2% de les famílies i el 4,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Marbleton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Marbleton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Marblemount

Marblemount és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 251 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Marblemount tenia 251 habitants, 93 habitatges, i 59 famílies. La densitat de població era de 40,9 habitants per km².
Dels 93 habitatges en un 32,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,2% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 35,5% no eren unitats familiars. En el 31,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,28.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,1% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 27,9% de 45 a 60 i un 10% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 124,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.156 $ i la renda mediana per família de 26.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.232 $ mentre que les dones 15.278 $. La renda per capita de la població era de 15.353 $. Aproximadament el 14,3% de les famílies i el 16,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Marblemount». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Marblemount». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Matovce

Matovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1423.
# Mazu

Mazu (xinès tradicional: 媽祖, xinès simplificat: 妈祖, pinyin: Māzǔ), també coneguda amb altres noms com: Matsu, Tian Fei o Tian Hou, és la deessa del mar en la mitologia xinesa que empara i protegeix els pescadors i mariners. També és venerada en el taoisme i el budisme mahayana.
Va començar sent humana, va esdevenir després una semideessa i finalment deessa. Com a humana va néixer en Meizhou (湄州), comtat de Putian (莆田县), província de Fujian, l'any 960, en una família de pescadors. La seva família tenia el cognom Lin (林). Ella va rebre el nom de Lin Moniang (xinès tradicional: 林默孃, xinès simplificat: 林默娘, pinyin: Lín Mòniáng). Moniang vol dir literalment "noia silenciosa", nom que va rebre perquè no va plorar quan va néixer. Va ser una excel·lent nedadora que, segons una de les versions de la seva llegenda, va salvar el seu pare d'un tifó, o, segons unes altres, va nedar eternament cercant-lo. Va morir el 4 d'octubre de 987. Després de la seva mort la iconografia la recorda com una jove de vestit vermell que vaga sempre pels mars acompanyada de dos dimonis, un de vermell amb dues banyes, i un altre verd, als quals va derrotar i la serveixen. El vestit vermell el porta per servir de guia als marins des de la costa. El culte a Mazu es va iniciar en la dinastia Song i en l'actualitat és venerada a les regions costaneres del sud-est de la Xina, especialment a Zhejiang, Fujian, Guangdong, Hainan i Taiwan, i també a l'est i el sud-est d'Àsia. En total hi ha al voltant de 1.500 temples de Mazu repartits per 26 països del món.
# Matías Lionel Fritzler

Matías Lionel Fritzler (Lomas de Zamora, Argentina, 23 d'agost de 1986) és un futbolista argentí. Juga a la posició de migcampista en l'Hèrcules Club de Futbol de la Primera divisió.

## Trajectòria futbolística

A l'Argentina se li apoda com "El polaquito", sobrenom que li va posar un entrenador seu en categories inferiors del Lanús. Es tracta d'un jugador argentí amb descendència familiar alemanya. Va donar el salt al futbol professional en l'equip en el qual es va formar, el Club Atlético Lanús. Va ser durant diversos campionats jugador important per a Lanús al centre del camp, de fet el 2007 el club va fer història en guanyar el Torneig Apertura. A partir d'aquest moment Fritzler va ser pretès per equips europeus, però no va cristal·litzar cap operació. Va ser el 2010 quan va iniciar la seva aventura europea amb l'Hèrcules CF en qualitat de cedit.

## Palmarès
### Lanús

* Apertura: 2007.

## Referències

* ↑ «Xat-entrevista amb Fritzler» (en castellà). Diario Información. Arxivat de l'original el 2013-06-22. [Consulta: 16 març 2011].
* ↑ «Matías Fritzler, en Alicante: "Soy un mediocentro ordenado"» (en castellà). Diario Información. Arxivat de l'original el 2016-12-20. [Consulta: 16 març 2011].

## Enllaços externs

* Fitxa a la plana oficial del Elx Arxivat 2011-07-05 a Wayback Machine.
* Xat amb Fritzler Arxivat 2011-03-05 a Wayback Machine.
# Mayo Doko

Mayo Doko (土光 真代, 3 de maig de 1996) és una futbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2018. Va disputar 1 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2018 | 1 | 0 |
| Total | 1 | 0 |

## Referències

* ↑ 2018 Japan Football Association(japonès)

## Enllaços externs

* Mayo Doko, Fitxa a Soccerway
# Mazama bru

El mazama bru (Mazama gouazoubira) és una espècie d'artiodàctil de la família dels cèrvids. Viu a Sud-amèrica i Panamà.

## Referències

* ↑ Black, P.; Vogliotti, A. Mazama gouazoubira. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 28 agost 2016.
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Medalla de Crimea

La Medalla de Crimea (anglès:Crimea Medal) és una medalla de campanya britànica aprovada el 15 de desembre de 1854 per la Reina Victòria, Atorgada a oficials i tropa de les unitats britàniques (de terra i navals) que van lluitar a la Guerra de Crimea de 1854-56 contra l'imperi Rus.
La medalla és notable perquè llueix unes barres extremadament ornades, amb la forma d'una fulla de roure, un estil que no s'ha emprat mai més a la Gran Bretanya. La suspensió de la medalla també és molt florida.
La medalla s'atorgava sense barra a aquells que van ser presents a Crimea però que no van participar en cap de les accions que qualificaven. També es va atorgar a forces aliades franceses. Aquestes medalles, a més de les 5 barres britàniques, sovint s'atorgaven amb barres franceses (no autoritzades): Traktir, Tchernaia, Mer d'Azoff, i Malakof.

## Disseny

Una medalla de plata o bronze, de 36mm de diàmetre. A l'anvers apareix la imatge de la Reina Victòria coronada amb una diadema. Al revers apareix la victòria coronant de llorer a un soldat.
Penja d'una cinta blau cel amb les vores grogues (els colors inversos de la Medalla del Bàltic).

## Barres

Es van autoritzar 5 barres,
* "Alma" – 20 de setembre de 1854
* "Inkerman" – 5 de novembre de 1854
* "Azoff" – 1854
* "Balaklava" – 25 d'octubre de 1854
* "Sebastòpol" – 1854-55
, però només se'n podien atorgar un màxim de 4.
# Marcià d'Alexandria

Marcià d'Alexandria o també Marc II d'Alexandria, va ser el vuitè patriarca d'Alexandria, des de l'any 142 al 152.
Va néixer a Alexandria, i quan el patriarca Èumenes va morir es van reunir els bisbes, els sacerdots i els laics de la ciutat i el van escollir per consens a ell per la seva rectitud i la seva capacitat intel·lectual. Va dirigir el patriarcat durant nou anys, dos mesos i vint-i-sis dies, fins que va morir al mes de gener del 152. L'Església Ortodoxa Copta el considera sant.

## Referències

* ↑ «Mark II 141-152». Previous patriarcs. Patriarchate of Alexandria.. [Consulta: 26 agost 2023].
* ↑ «The Departure of St. Marcianus, 8th Pope of Alexandria». copticchurch.net. St. Mark's Coptic Orthodox Church, Jersey City N.J. [Consulta: 26 agost 2023].
# Mea Shearim

Mea Shearim és un barri del nord de Jerusalem. És molt conegut per ser un barri a on viuen exclusivament jueus ultraortodoxos. Diversos rètols conviden a les visitants a no entrar en aquest barri vestides de manera "indecent".

## Història

Mea Shearim vol dir "cent portes" en hebreu. El nom es refereix a les cent portes d'entrada evocades en la Torà i es correspon a la Parashà haShavúa (secció setmanal de la Torà) que es llegia en la sinagoga durant la setmana en què es va crear el barri.
Va ser construït al llarg del segle xix, ja que la vida en el nucli antic de Jerusalem era massa incòmoda. El barri estava format de casetes de dues habitacions per a unes deu persones cadascuna que, construïdes unes al costat d'unes altres, formant una muralla natural, mentre que les escoles estaven en el nucli antic.
La Guerra de 1948 va deixar Mea Shearim en mans d'Israel, i el nucli antic de la ciutat va passar a domini jordà. Quan es va crear l'Estat sionista d'Israel, es va tenir en compte a la població de Mea Shearim i els seus objectius particulars. El dret primordial de qualsevol jueu religiós de tornar a Israel, sense haver de barrejar-se amb la societat moderna i civil, es va respectar, ja que el dret a la tornada s'aplicava tant a ortodoxos com a laics.
Mai se'ls va imposar el servei militar, en acceptar l'exèrcit israelià les raons religioses per no obligar a ningú a empunyar una arma. Tampoc se'ls va imposar l'anomenat "servei nacional alternatiu" si la seva manera de vida els obligava a estudiar en una ieixivà. Al barri, la llengua més parlada és el jiddisch.

## Referències

* 1 2 Mea Shearim, una vecindad de la Edad Media en el Jerusalén de hoy

## Enllaços externs

* Mea Shearim, el barri de les cent portes

## Vegeu també

* Ieixivà de Mea Xearim
# Me at the Zoo

Me at the Zoo (estilitzada com a ME @ THE ZOO) és una pel·lícula documental de 2012 dirigida per Chris Moukarbel i Valerie Veatch i protagonitzada per Cara Cunningham, llavors coneguda com a Chris Crocker. Me at the Zoo fa una ullada al vídeo d’un jove bloguer d’una petita vila de Tennessee. El documental aprofundeix en la vida de Cunningham, que es va fer famosa Internet a través de nombrosos vídeos públics, sobretot el seu vídeo "Leave Britney Alone", que va cridar l'atenció dels mitjans de comunicació. La pel·lícula també explora com l'ús compartit de vídeos i les xarxes socials han donat forma a la manera com la gent comparteix les seves històries i segueix la seva vida. El 17 de gener de 2012, HBO Documentary Films va assegurar els drets de difusió dels EUA de la pel·lícula. Es va estrenar al Festival de Cinema de Sundance el 21 de gener de 2012, i a HBO el 25 de juny de 2012.
Va obtenir el diploma de no ficció del Premi Noves Visions al XLV Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya.

## Referències

* 1 2 Caramanica, Jon. «Watching Others Watching Me, or Reflection in the YouTube Age». The New York Times, June 24, 2012.
* 1 2 «About - Me At The Zoo». Arxivat de l'original el January 4, 2012. [Consulta: January 21, 2012].
* 1 2 Peter Knegt. «HBO Buys Sundance Doc 'Me @the Zoo' - Filmmaker, Film Industry, Film Festivals, Awards & Movie Reviews - Indiewire». indieWire. Snagfilms, January 17, 2012. [Consulta: January 21, 2012].
* ↑ «HBO PICKS UP CHRIS CROCKER DOCUMENTARY 'ME @ THE ZOO' - YouTube». Cara Cunningham. YouTube, January 17, 2012.
* ↑ «ME @ THE ZOO - Online Film Guide - Sundance Institute». Sundance Institute. Arxivat de l'original el May 4, 2017. [Consulta: January 21, 2012].
* ↑ Adam Baran. «V Magazine / Piece of Me». V, 01-03-2012. Arxivat de l'original el February 5, 2013. [Consulta: May 7, 2012].
* ↑ Ganadores del Festival de Sitges 2012: 'Holy Motors' triunfa, espinof.com, 13 d'octubre de 2012

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Me siento extraña

Me siento extraña és una pel·lícula espanyola rodada l'any 1977 de l'anomenat gènere del destape, dirigida per Enrique Martí Maqueda i protagonitzada per les dues icones eròtiques de moment: Rocío Dúrcal i Bárbara Rey.

## Argument

La Laura (Rocío Dúrcal), és una pianista que abandona casa seva perquè el seu sogre fa insuportable la convivència del matrimoni. Laura visitarà una amiga seva per demanar-li ajuda, i aquesta li presenta la Marta (Bárbara Rey), una vedet de revista i televisió, que farà ús de les dots de la Laura al piano per preparar noves cançons per al seu espectacle.
La Laura es traslladarà llavors a viure al xalet de la Marta, on prepararan cançons. A partir d'aquí comencen a ser el "tema preferit" dels seus veïns.
La realitat és que els maltractaments psicològics i físics del marit de la Laura (Ricardo Tundidor) són els causants de la recerca de la pau per part de l'agredida. La pel·lícula ni justifica l'homosexualitat ni la crítica, sinó que es limita a plantejar una situació lògica per la qual dues persones s'emparen en les seves diferents solituds.

## Repartiment

* Rocío Dúrcal: Laura
* Bárbara Rey: Marta
* Francisco Algora: Lucio
* Ricardo Tundidor: Sergio
* Eva León Conde: Gloria
* Luis Marín: Paco
* Rafael Navarro García: Don Antonio
* José Antonio Ceinos: Eduardo
* Francisco Nieto: amic de Paco
* Fernando Sánchez Polack: Tomás

## Referències

* ↑ Román, Manuel. «Los amores prohibidos de Rocío Dúrcal y Bárbara Rey» (en castellà), 25-10-2014. [Consulta: 21 juny 2020].
* ↑ «Me siento extraña, la película del pipazo de Bárbara Rey y Rocío Dúrcal» (en castellà). [Consulta: 21 juny 2020].
# Medalla del Servei Distingit a les Forces Aèries

La Medalla del Servei Distingit a les Forces Aèries (anglès:Air Force Distinguished Service Medal) és una condecoració de les Forces Aèries dels Estats Units, creada per una acta del Congrés dels Estats Units el 6 de juliol de 1960. Va crear-se per reemplaçar la política d'atorgar la Medalla del Servei Distingit a l'Exèrcit al personal de les Forces Aèries.
És atorgada a oficials i tropa de les Forces Aèries dels Estats Units que es distingeixen per l'excepcional servei meritori al govern en un lloc de gran responsabilitat.
És equivalent a la Medalla del Servei Distingit de Defensa, l'Exèrcit, l'Armada i els Guardacostes.
Fins al 1965, el títol oficial de la nova condecoració era "Medalla del Servei Distingit (Forces Aèries)", però després de la Guerra de Corea es reanomenà al seu nom actual.
És normalment atorgada als Generals. El primer receptor va ser el Major General Osmond J. Ritland, el 30 de novembre de 1965.
Va ser dissenyada per Frank Alston, de l'Institut d'Heràldica.

## Disseny

Una sol amb de 13 raigs, amb una pedra blava al centre. Entre els raigs del sol hi ha estrella de 5 puntes.
La pedra blava representa el buit dels cels; les 13 estrelles representen les 13 colònies originals, així com la cadena d'èxits de l'home. El sol representa la glòria que acompanya tot èxit.
Penja d'un galó blanc, rivetejada d'or vell. Al costat hi ha una franja blau ultramarí, i una altra franja d'or vell a les puntes.

## Vegeu també

* Medalla del Servei de Defensa Distingit
* Medalla del Servei Distingit a l'Exèrcit
* Medalla del Servei Distingit a la Marina
* Medalla del Servei Distingit als Guardacostes
# Maubeuge

Maubeuge —en picard, Maubeuche— és un municipi francès, situat al departament del Nord i a la regió dels Alts de França. L'any 2006 tenia 32.669 habitants. Limita al nord amb Mairieux, al nord-est amb Assevent, a l'est amb Rousies, al sud-est amb Ferrière-la-Grande, al sud amb Louvroil, al sud-oest amb Hautmont i al nord-oest amb Feignies. Es troba a 7 kilòmetres de la frontera amb Bèlgica. Com en altres municipis dels Alts de França, hom juga al joc de pilota a mà frisó i va hi tenir lloc el IX Campionat d'Europa.

## Demografia

Evolució de la població Ehess i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 4.841 | 4.726 | 5.020 | 5.736 | 6.240 | 6.363 | 7.431 | 7.328 | 7.719 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 8.663 | 10.557 | 10.877 | 13.234 | 14.398 | 17.221 | 18.329 | 18.863 | 19.799 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 20.826 | 21.520 | 23.209 | 21.173 | 23.338 | 24.221 | 23.622 | 20.859 | 24.215 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 27.214 | 32.028 | 35.399 | 36.061 | 34.989 | 33.546 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1945-1946 | Kléber Leulier | SFIO |
| 1946-1984 | Pierre Forest | PS |
| 1984-1989 | Jean-Claude Decagny | RPR |
| 1989-1995 | Alain Carpentier | PS |
| 1995-2001 | Jean-Claude Decagny | RPR |
| 2001-2014 | Rémi Pauvros | PS |
| 2014-2020 | Arnaud Decagny | UDI |

## Fills il·lustres

* Marie-Alexandre Guénin (1744-1835), violinista i compositor.

## Agermanaments

* Vilvoorde
* Ratingen
* Bamako
* Kayes
* Ouarzazate
* Biskra

## Galeria d'imatges

* Rue de la Croix
* Ajuntament