OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# San Gregorio de Nigua

San Gregorio de Nigua és un municipi de la província de San Cristóbal en la República Dominicana.

## Referències

* ↑ Oficina Nacional de Estadistica, Departamento de Cartografia, Division de Limites y Linderos. «Listado de Codigos de Provincias, Municipio y Distritos Municipales, Actualizada a Junio 20 del 2006». Arxivat de l'original el 2007-03-14. [Consulta: 24 gener 2007].
# Salvador (Madrid)

Salvador és un barri de Madrid integrat en el districte de San Blas-Canillejas. Té una superfície de 188,08 hectàrees i una població de 12.407 habitants (2009). Limita al nord amb Piovera i Palomas (Hortaleza), al sud amb Simancas, a l'est amb Canillejas i a l'oest amb Quintana, Concepción i San Pascual (Ciudad Lineal). Està delimitat al nord per l'Avinguda de América, al sud pel carrer d'Alcalá, a l'oest pel carrer General Aranaz i a l'est pel carrer Eduardo Terán. Pel barri de Salvador hi ha dues estacions de la línia 5 del metro de Madrid: Suanzes i Torre Arias.

## Enllaços externs

* Estadística del districte San Blas-Canillejas
* Ortofoto de San Blas-Canillejas i mapes del districte i els seus barris, amb les seccions censals Arxivat 2013-05-12 a Wayback Machine.
* Barrio de Salvador Arxivat 2012-10-14 a Wayback Machine. a la Madripedia
# Sacyr

Sacyr (fins a 2013 anomenada Sacyr Vallehermoso) (BMAD SYV) és una empresa espanyola dedicada a la construcció, gestió d'infraestructures i al sector immobiliari. Després de la fusió de les dues companyies en 2003, el seu Consell d'Administració va quedar format per 17 membres, entre ells Juan Abelló, José Ramón Calderón, Demetrio Carceller, José María Cuevas i Pedro Gamero del Castillo.
El baró Georges Jacobs, nou en el consell, és president de la Federació d'Empresaris Europeus i president de UCB i de la Càmera Americana de Comerç a Bèlgica.
Les empreses més representatives del grup són Sacyr, Itinere Infrastructuras, Vallehermoso, Valoriza, Testa, Somague, Sadit, Sufi, Cafestore, Scrinser i Cavosa.

## Vegeu també

* Torre Sacyr Vallehermoso en el Cuatro Torres Business Area.

## Enllaços externs

* Sacyr Arxivat 2022-09-21 a Wayback Machine.
# Partit Comunista dels Treballadors - Per la Pau i el Socialisme

El Partit Comunista dels Treballadors - Per la Pau i el Socialisme (en finès: Kommunistinen Työväenpuolue – Rauhan ja Sosialismin puolesta) és un partit comunista euroescèptic de Finlàndia. Va ser fundat el 1988 poc abans de la desaparició del Partit Comunista de Finlandia. Des de la seva fundació, no ha guanyat escons al Parlament i, com a resultat, ha estat eliminat del registre del partit finlandès i s'ha tornat a registrar diverses vegades. S'ha donat de baixa des del 2019. Membre de la internacional Acció Comunista Europea.

## Història

El moviment comunista finlandès es va dividir a mitjans dels anys vuitanta després d'anys de lluites internes, com va ocórrer a nivell internacional. El PCT es va formar a partir dels militants decebuts tant de l'eurocomunista Partit Comunista (que es dissoldria al 1992) com de la nova organització Partit Comunista de Finlàndia (Unitat), que consideraven mantenien a grans trets el reformisme del primer.
Al 2002, el PCT es va dividir per la qüestió de les aliances. El Comitè Central va rebutjar la participació del partit en la coalició Forces per al canvi a Finlàndia, un ventall molt ampli ideològicament. Però, va acabar rebent el suport de militants del Partit i de tot el nucli del districte de Hèlsinki. El PCT va respondre expulsant l'organització esmentada i molts membres destacats, entre ells Heikki Männikkö (el secretari del Partit), Reijo Katajaranta (el cap de redacció del diari) i Pekka Tiainen (l'antic candidat a la presidència de 1994. Els expulsats van fundar "Comunistes" (Kommunistit), que més endavant es transformaria en la Lliga dels Comunistes.
Poc després, el PCT va tenir una publicitat inesperada a tot el país abans de les eleccions locals del 2004, quan les branques del partit de Turku i Raisio van fer una aliança electoral amb el partit d'extrema dreta Poble finlandès Blau i Blanc. La direcció del partit va reaccionar enèrgicament i va condemnar les maniobres. Les aliances, però, ja estaven signades i els candidats del PCT es van presentar a les dues ciutats de la costa oest sense èxit. L'home darrere de les aliances, Esko Luukkonen de Turku, va ser alliberat de totes les responsabilitats del partit, i ell juntament amb l'organització del districte es va unir més tard a la Lliga dels Comunistes.

## Referències

* ↑ «Kaksi puoluetta poistettiin puoluerekisteristä». Vaalit.fi. Ministry of Justice, 03-06-2019. [Consulta: 3 juny 2019].
* ↑ Miettunen, Hannu «Mäenpää solmi vaaliliiton äärikommunistien kanssa» (en finès). , 15-09-2004 [Consulta: 14 octubre 2019].
# Partit Comunista dels Valencians

El Partit Comunista dels Valencians va ser un partit fundat a començaments dels anys noranta amb militants escindits del Partit Comunista del País Valencià dirigits per Víctor Baeta i Antoni Infante.
L'escissió va ocórrer per la tèbia postura del Partit Comunista del País Valencià a l'hora de donar suport a les lluites veïnals del barri de Benimaclet pel trenet, ja que les protestes anaven en contra del PSPV-PSOE, partit que governava amb el suport dels comunistes.
El novembre de 1991 es va integrar en el Moviment de Defensa de la Terra, sector vinculat a Independentistes dels Països Catalans, com a resultat d'una evolució política específica de l'esquerra d'orientació nacional al País Valencià.
Un dels fundadors del PCV, Víctor Baeta, va trencar posteriorment amb l'MDT, ja que aquest considerava que als Països Catalans sols es podia arribar a partir de la sobirania del poble valencià. Arran del trencament, Baeta s'integraria a Unitat del Poble Valencià.

## Referències

* ↑ dit, JOSEP GRAU CALPENA ha. «Notes a «Història de l'esquerra independentista a Girona, una aproximació des de l'egohistòria» | El Dimoni de Santa Eugènia de Ter (Gironès)». [Consulta: 20 juny 2020].
* ↑ Entrevista a Víctor Baeta, min. 19
* ↑ La batalla contra l'administració del PSOE per llevar el trenet de Benimaclet / Crònica històrica de gener a maig de 1988 Arxivat 2014-12-31 a Wayback Machine. a Kaos en la red [consulta: 31 de desembre de 2014]
* ↑ L'independentisme català, 1979-1994. David Basa. Llibres de l'Índex. 1994
* ↑ Entrevista a Víctor Baeta, min. 21
* ↑ Entrevista a Víctor Baeta, min. 23
# Passo Fundo

Passo Fundo és una ciutat brasilera de l'estat de Rio Grande do Sul. Té una superfície de 459,4 km², amb una població de 185.279 habitants (2005) i posseeix una densitat de 366,7 h/km². El municipi limita amb Pontão, Coxilha, Mato Castelhano, Marau, Ernestina, Sant Antônio do Planalto i Carazinho.
És un pol sanitari, ja que compta amb els més moderns centres mèdics del sud del Brasil. L'HSVP (Hospital São Vicente de Paulo) compta amb el 3r major centre de radiologia i radioteràpia del sud brasiler.

## Referències

* ↑ «Passo Fundo - Panorama» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Passo Fundo - História & Fotos» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ Scalco, Paulo Roberto; Finamore, Eduardo Belisário. «O MACROSSETOR DA SAÚDE EM PASSO FUNDO: DELINEAMENTO E EVOLUÇÃO DE UM SETOR PRODUTIVO» ( PDF) (en portuguès brasiler). Fundação de Economia e Estatística. [Consulta: 3 desembre 2023].
# Saint-Sauveur (Finisterre)

Saint-Sauveur (en bretó An Dre-Nevez) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 723 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 606 | 734 | 646 | 635 | 654 | 636 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean Billon | |
# País dels Somnis

En la mitologia grega, el País dels Somnis (en grec antic: δῆμος ὀνείρων, dêmos oneírōn) és un lloc de l'⁣inframon grec esmentat per Homer a l’⁣Odissea. Homer localitza la terra més enllà dels rierols d’⁣Ocèan, el riu que envolta el món, i les portes del Sol, a prop del Prat de l'Asfòdel, on resideixen els esperits dels morts. Descrita com «la terra on s'acaba la realitat i tot és fabulós», el districte dels somnis està situat al costat del rierol d'Ocèan, el límit físic de l'espai còsmic, més enllà del qual es troba el regne de les imatges i els fantasmes.

## Referències

* ↑ L'Odissea. Traducció: Joan Alberich i Mariné. La Magrana, 1998, p. 454. ISBN 84-96414-96-5.
* ↑ Homer, Odissea (en grec antic) 24.11–14
* ↑ Nagy, 2018, p. 234.
* ↑ Homer, Odissea 24.11-14
* ↑ Cox Miller, 1994, p. 14.
# País dels Massàgetes

La satrapia dels Massàgetes o del país dels Massàgetes (persa Sakā tigraxaudā, en llatí massagetae) fou una entitat de la Pèrsia aquemènida formada pel territori ocupat pels nòmades massàgetes, considerats un poble escita.
El territori se situava al desert de Kizilkum i limitaven amb els corasmis i els dahes; probablement l'Oxus formava la frontera al sud-oest i el Iaxartes a nord i est; al sud el riu Polytimetus (Zeravshan) separava la satrapia del territori dels dirbes o Dírbia; al nord arribaven fins a la mar d'Aral
La satrapia depenia de la gran satrapia de Bactriana.
# Paulense Desportivo Clube

Paulense Desportivo Clube (Crioll capverdià: Paulensi Disportibu Klubi i crioll de São Vicente: Paulense Dsportiv' Klube) és un club de futbol que havia jugat a la Primera divisió i que juga a la Lliga de l'Illa de Santo Antão del Nord de Cap Verd. Situat a la ciutat de Pombas, a prop de Paúl a la part nord-oriental de l'illa de Santo Formigaão. És el club principal de la vall de Paul.

## Història

El Paulense va guanyar el seu primer títol el 2003, el 2005 en va guanyar dos més, i el 2014 i 2015 n'ha guanyat dos més. L'equip va guanyar dos títols de copa, quatre títols de Súper Copa, el més recent del 2015, i quatre dels cinc torneigs d'Obertura, el 2007, 2008, 2013 i 2014. El club té un petit estadi a Pombas sense seients, juga molts dels partits a l'estadi João Serra de Ponta do Sol. El club va celebrar el seu 32è aniversari el 2013

## Palmarès

* Lliga de l'Illa de Santo Antão del Nord: 6
       2002/03, 2003/04, 2004/05, 2011/12, 2013/14, 2014/15
* Copa de l'Illa de Santo Formigaão del nord: 2
       2012/13, 2014/15
* Súper copa de l'Illa de Santo Formigaão del nord: 4
       2011/12, 2012/13, 2013/14, 2014/15
* Torneig d'obertura de l'Illa de Santo Formigaão del nord: 5
       2002/03, 2006/07, 2007/08, 2012/13, 2013/14

## Lliga i història de copa
### Campionat nacional

| Estació | Div. | Pos. | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | Dif.G | Pts. | Notes | Play-offs |
| 2003 | 1B | 4 | 4 | 1 | 1 | 3 | 5 | 8 | -3 | 4 | No va avançar | No participat |
| 2004 | 1A | 5 | 5 | 1 | 0 | 4 | 3 | 13 | -10 | 3 | No va avançar | No va participar |
| 2005 | 1A | 4 | 5 | 1 | 1 | 2 | 7 | 6 | +1 | 4 | No va avançar | No va participar |
| 2012 | 1B | 4 | 5 | 1 | 2 | 2 | 6 | 9 | -3 | 3 | No va avançar | No va participar |
| 2014 | 1A | 4 | 5 | 1 | 2 | 2 | 3 | 4 | -1 | 3 | No va avançar | No va participar |
| 2015 | 1A | 2 | 5 | 3 | 1 | 1 | 6 | 2 | +3 | 4 | Semifinalista |
| Total: | Total: | Total: | 29 | 8 | 7 | 14 | 30 | 42 | -12 | 18 |

### Campionat regional

| Estació | Div. | Pos. | Pl. | D | L | GS | GA | GD | P | Copa | Obrint | Notes |
| 2003–04 | 2 | 1 | - | - | - | - | - | - | - | - | Promogut als Campionats Nacionals |
| 2004–05 | 2 | 1 | - | - | - | - | - | - | - | - | Promogut als Campionats Nacionals |
| 2011–12 | 2 | 1 | - | - | - | - | - | - | - | - | Promogut als Campionats Nacionals |
| 2013–14 | 2 | 1 | 10 | 7 | 1 | 2 | 25 | 14 | +11 | 22 | Guanyador | Promogut als Campionats Nacionals |
| 2014–15 | 2 | 1 | 10 | 9 | 0 | 1 | 24 | 4 | +20 | 27 | Guanyador | Guanyador | Promogut als campionats nacionals |

## Referències

* ↑ «Paulense Desportivo Club, Santo Antão Norte, comemora 32ª aniversario com gala» (en portuguès). RTC, 16-11-2013. [Consulta: 13 juny 2015].
* ↑ «Cape Verde Islands - List of Regional Tournament Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Paulense A Soccerway
# Paulette Gebara Farah

Paulette Gebara Farah (20 de juliol de 2005 – 22 de març de 2010) va ser una estudiant de parvulari mexicana d'4 anys, víctima d'una mort sospitosa. Estava discapacitada, tenia discapacitat física i trastorn del llenguatge. Paulette va cridar l'atenció dels mitjans de comunicació quan es va informar que havia desaparegut de casa seva el 22 de març de 2010. La seva família va començar una campanya de recerca a través de televisió, publicitat i xarxes socials. El cos de Paulette va ser trobat a la seva pròpia habitació embolicat en llençols entre el matalàs i el peu del llit, la mateixa habitació on la seva mare havia ofert entrevistes i que havia estat escorcollada per experts de diverses agències i, fins i tot, gossos de recerca i rescat. El seu cos va ser descobert el 31 de maig a causa de l'olor de putrefacció. La seva mort va ser considerada accidental per Alberto Bazbaz, fiscal general de l'Estat de Mèxic, que va dir que Paulette va morir durant la nit després que es girés al llit i acabés al peu, morint per asfixia. La causa de la mort va ser descrita com «asfíxia mecànica per obstrucció de les cavitats nasals i compressió tòrax-abdominal». Va ser enterrada al Panteón Francés de la Piedad situat a la Ciutat de Mèxic el 2010; abans que les seves restes fossin exhumades i incinerades el 3 de maig de 2017.

## Referències

* ↑ «Compañeros del Jardín de Niños dicen adiós a Paulette en una ceremonia» (en castellà), 12-04-2010. [Consulta: 13 setembre 2021].
* 1 2 3 «El Universal - - Paulette, la pequeña que conmocionó a México». [Consulta: 13 setembre 2021].
* ↑ «El caso Paulette figura en redes sociales y diarios internacionales» (en espanyol de Mèxic). [Consulta: 13 setembre 2021].
* ↑ «Mexico Shocked by Discovery of Girl's Body» (en anglès americà). [Consulta: 13 setembre 2021].
* ↑ «Cronología: Desaparición y localización de Paulette Gebara» (en espanyol de Mèxic). [Consulta: 13 setembre 2021].
# Salpàs

El salpàs és una tradició cristiana que consistia en una visita anual que realitzava el rector durant la Pasqua a totes les cases d'una parròquia eclesiàstica, especialment a les de pagès, per beneir-les amb aigua i sal. Un costum que troba el seu origen en la tradició jueva en record de la pintada amb sang que van fer els hebreus a les portes de les cases per alliberar-se de les plagues d'Egipte. Adoptada pel ritu cristià, consistia a beneir un recipient amb aigua i un plat amb sal amb una espelma dreta al mig. Llavors es barrejaven aigua i sal i s'aspergia, amb l'ajut de la caldereta i el salpasser, les portes i llindes de la casa, i també dels corrals. Les diferents consuetes – llibres que recullen les pràctiques i cerimònies d'una parròquia – manifesten diverses variants d'aquesta tradició que tenia, a més, un caràcter marcadament territorial i administratiu de reconeixement d'un terme parroquial.

## Bibliografia

* CLUSELLAS, CARME, Benedicció, Museu de Granollers, febrer 2012
# Salpêtrière

El barri de la Salpêtrière (Quartier de la Salpêtrière, en francés) és el 49é barri administratiu de la ciutat de París, dins el 13é districte de la capital francesa. El seu nom fa referència a l'antic Hospital de la Salpêtrière, avui integrat dins el grup hospitalari de la Pitié-Salpêtrière.

## Situació

El barri de la Salpêtrière ocupa el quadrant nord-est del 13é districte de París. Pel nord, limita amb el barri del Jardin-des-Plantes, al 5é districte. Per l'oest, i amb el riu Sena com a frontera, té els barris de Bercy i de Quinze-Vingts, al 12é districte. Pel sud, fita amb el barri de la Gare. Per l'oest, limita amb el barri de Croulebarbe.

## Llocs d'interés

* La Gare d'Austerlitz, una de les sis grans estacions de ferrocarril de la capital francesa.
* L'Hospital de la Salpêtrière, antic hospital fundat al segle xvii i que avui forma part del complex hospitalari de la Pitié-Salpêtrière.
# Peapack and Gladstone

Peapack-Gladstone és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2008 tenia 2.556 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Peapack-Gladstone tenia 2.433 habitants, 840 habitatges, i 646 famílies. La densitat de població era de 162 habitants/km².
Dels 840 habitatges en un 37,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,5% hi vivien parelles casades, en un 5,5% dones solteres, i en un 23% no eren unitats familiars. En el 18,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 30,1% entre 25 i 44, un 26,3% de 45 a 60 i un 12,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97 homes.
La renda mediana per habitatge era de 99.499 $ i la renda mediana per família de 118.770 $. Els homes tenien una renda mediana de 62.446 $ mentre que les dones 46.500 $. La renda per capita de la població era de 56.542 $. Aproximadament l'1,9% de les famílies i el 4,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Peapack-Gladstone». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Peapack-Gladstone». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Paul Arizin

Paul Joseph Arizin (9 d'abril de 1928 – 12 de desembre de 2006), conegut amb el sobrenom de "Pitchin' Paul", fou un jugador de bàsquet estatunidenc que va disputar tota la seva carrera com a professional a l'NBA amb l'equip dels Philadelphia Warriors. Es va retirar amb la tercera millor marca d'anotació de la lliga, amb 16.266 punts. Fou nominat un dels 50 millors jugadors de la història de l'NBA elaborada l'any 1996. Nat a Filadèlfia, fou el primer gran anotador de l'NBA, liderant aquesta categoria en la temporada 51-52 i la 56-57. Entre el seu assoliments esportius destaquen l'anell aconseguit amb els Philadelphia Warriors i el seu MVP a l'All-Star Game de 1952.
# Sant Feliu de Castellvell

L'església de Sant Feliu de Castellvell és l'antiga capella del Castell de Llo, de la comuna de Llo, a la comarca de l'Alta Cerdanya, de la Catalunya del Nord.
Està situada al capdamunt de la muntanya del Lladrer, a prop al sud-est del poble de Llo, al lloc on hi havia hagut el Castell de Llo. El topònim mateix de Castellvell així ho manifesta.

## Característiques

Era una petita capella d'una sola nau i capçalera trilobulada, amb l'absis principal orientat a llevant. Només en queden parts de les parets mestres, però es defineix perfectament la seva planta.

## Referències

* ↑ Sant Feliu de Castellvell en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Becat, Joan. «80 - Llo». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Cerd 94. Sant Fruitós de Llo». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Llo». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
* Ventosa i Serra, Enric Les esglésies romàniques de la Cerdanya Barcelona: Farell Editors, 2004 ISBN 84 95695 39 1
# Saint-Rémy (Saona i Loira)

Saint-Rémy és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 5.921 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Pierre Jacob | PS | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 3.787 | 4.126 | 4.926 | 5.177 | 5.627 | 5.961 | 5.921 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Salvador Garcia-Ruiz

Salvador Garcia-Ruiz (Santa Perpètua de Mogoda, 1976) és un economista català. Llicenciat en economia per la Universitat Pompeu Fabra (UPF) i Màster en administració d'empreses (MBA) per la Universitat de Nova York, la seva experiència inclou la consultoria a McKinsey & Company, banca d'inversió a Goldman Sachs i banca comercial a Caixa Manresa. És cofundador del Col·lectiu Emma, que treballa per difondre als mitjans de comunicació internacionals la situació política catalana.
És professor associat a la Facultat de Ciències Econòmiques i Empresarials de la UPF i conseller delegat de l'Ara. Abans de la seva incorporació al diari Ara, va ser director de Coneixement i Recerca de la Fundació Catalunya - La Pedrera. Garcia Ruiz és també coautor, amb David Boronat, de Catalunya Last Call: Propostes per tornar a fer enlairar el país (Viena Edicions).

## Referències

* 1 2 3 «Salvador Garcia Ruiz, nou conseller delegat de l'ARA». Ara, 30-07-2013.
* ↑ Cardús, Pere. «Salvador Garcia-Ruiz: 'El govern no està explicant al món que volem ser un estat'». VilaWeb, 07-09-2012.
* ↑ Saura, Gemma «El colectivo Emma difunde las razones catalanistas en la prensa internacional» (en castellà). La Vanguardia, 13-10-2012.
* ↑ «Salvador Garcia Ruiz, nou conseller delegat de l'Ara». Comunicació21, 30-07-2013. Arxivat de l'original el 4 de juliol 2014. [Consulta: 31 juliol 2013].
* ↑ «Salvador Garcia Ruiz». L'oracle. Catalunya Ràdio, 22-05-2013.
* ↑ Cardús, Pere; Carreño, Jordi. «'El moment és ara, aquest vol és el nostre, no el podem deixar escapar'». VilaWeb, 18-04-2013.
* ↑ Gordillo, Saül. Sobirania.cat. Crea't Edicions, juny de 2014. ISBN 978-84-942772-0-7.

## Enllaços externs

* Blog de Salvador Garcia-Ruiz
* Web del Col·lectiu Emma
# Pere Jofre Bosch

Pere Jofre Bosch (Palma, 1930 - 1998?). Historiador, polític i professor de batxillerat. Fill de Bernat Jofre Roca. Llicenciat en dret (1955) i en història contemporània (1960) a la Universitat de Barcelona, la seva militància política sempre va estar lligada a partits nacionalistes. En aquest sentit, durant la dècada del 1970 participà en la fundació d'Aliança Nacional Mallorquina (ANAM) i fou membre del comitè executiu del Partit Socialista d'Alliberament Nacional (PSAN). Pel que fa a la seva tasca com a investigador, va centrar els seus treballs en qüestions d'identitat nacional dels Països Catalans i l'antifranquisme. Entre la seva bibliografia cal fer esment La Guerra de la Independencia en Cataluña (1812-1814) (1981).
En el camp de la docència va impartir, fins a la seva jubilació, classes d història i història de l art a l IES Joanot Martorell d Esplugues de Llobregat.

## Referències

* ↑ «Jofre Bosch, Pere». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 7. Palma: Promomallorca, p. 200. ISBN 84-8661702-2.
# Perlodes lobata

Perlodes lobata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: la Xina.

## Referències

* ↑ Banks, 1903. Ent. News 14:241.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Wu, C.F. & Claassen, 1934. Bull. Pek. Soc. Nat. Hist. 9:111-129.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:512.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlodidae Species Listing Arxivat 2010-08-06 a Wayback Machine. (anglès)