OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nostra Senyora de les Neus

Nostra Senyora de les Neus, Mare de Déu de les Neus o Mare de Déu de la Neu, és una antiga advocació mariana que es remunta al segle iv i que està molt estesa a Itàlia, Espanya, Llatinoamèrica i Portugal. Se celebra el 5 d'agost.

## Origen

L'origen s'atribueix a l'època del papat de Liberi (352-366). El 4 d'agost del 352 un ancià que es deia Giovanni, patrici ric de Roma que no havia tingut fills, van sol·licitar de la Mare de Déu que els assenyalés què havien de fer amb els seus béns per garantir el millor ús cristià de l'herència. La tradició catòlica conta que la Verge es va manifestar davant d'ells i els va indicar que, allà on assenyalés, se li construís un temple. Així, en el matí d'un 5 d'agost, va clarejar nevada el mont Esquilí de Roma, el que, com a fet extraordinari, el matrimoni va interpretar voluntat de la Verge i així ho va fer saber al Papa Liberi, que havia tingut el mateix somni. Altres versions afirmen que la Verge es va aparèixer en somnis als esposos i al Papa i els va anunciar que els assenyalaria on havien de construir l'església amb la neu d'agost.
L'obra conclou un any després, amb el finançament de la família patrícia i el suport eclesiàstic. el El Papa Sixt III al voltant de l'any 434 va enderrocar l'església per construir-ne una de més gran, que en l'actualitat és la Basílica de Santa Maria la Major. És la Basílica més antiga dedicada a la Mare de Déu a occident.
La devoció va quedar reduïda a Roma i la seva perifèria, almenys fins als inicis de l'any 1000. La primera obra artística de la qual es té constància que va representar el miracle s'atribueix a un deixeble de Giotto que es conserva a la Basílica actual. El papa Pius V establí la festivitat d'aquesta advocació al calendari romà el 1568, el que animà la construcció d'esglésies amb aques nom.

## Esglésies

* La Catedral de la Verge de les Neus o Catedral d'Eivissa, és una catedral construïda en el segle XIII en estil gòtic català, tot i que la nau va ser remodelada a estil barroc. En aquesta catedral es rendeix culte a Santa Maria la Major és a dir, la Mare de Déu de les Neus (Patrona d'Eivissa), perquè eren les dues festivitats més properes al 8 d'agost, data de la conquesta d'Eivissa i els catalans volien aixecar una església que commemorés tal esdeveniment. La celebració de Santa Maria es popularitzà molt durant el segle xiii per tradicions marianes a les que Jaume I era proper. Així és com, a part de la catedral d'Eivissa, altres catedrals sorgides per la conquesta catalana també estan dedicades a Santa Maria, com la catedral de València. Durant el segle xvii el seu interior va ser completament remodelat en estil barroc.
* La Mare de Déu de les Neus d'Irgo de Tor, o Santa Maria de les Neus d'Irgo, és l'església parroquial del poble d'Irgo de Tor, de l'antic terme de Llesp, actualment pertanyent al terme del Pont de Suert.

## Vegeu també

̈* Festa Major de les Neus de Vilanova i la Geltrú

## Referències

* 1 2 «Santa Neus» (en catalan). Gabriel Bibiloni, 05-08-2018. [Consulta: 6 agost 2023].
* 1 2 vv.aa. El Santoral: Suggeriments i materials. Centro De Pastoral Liturgic, 2007-05-26. ISBN 978-84-9805-211-4.
# Elítnoie

Elítnoie (en rus: Элитное) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 133 habitants.

## Referències

* ↑ «История и современность Уссурийского района». Arxivat de l'original el 2014-02-22. [Consulta: 14 setembre 2019].
# Rupilia

* Per a altres significats, vegeu «Gens Rutília».
La lex Rupilia va ser una antiga llei romana publicada en forma semblant a un reglament amb nombrosos articles. Es coneixia també com a leges rupiliae. Dictaminava la forma d'administrar justícia a l'illa de Sicília.
Es va establir quan eren cònsols Publi Popil·li Lenat i Publi Rupili l'any 132 aC al final de la Primera Guerra Servil a l'illa.
# Tony Gowland

Anthony "Tony" Gowland, (Hendon, Londres, 13 de maig de 1945) va ser un ciclista britànic que combinà tant el ciclisme en pista com la ruta. Es va especialitzar en curses de sis dies.

## Palmarès en pista

* 1969
** Campió del Regne Unit de Madison
* 1970
** Campió del Regne Unit de Madison
* 1971
** 1r als Sis dies de Mont-real (amb Gianni Motta)
* 1972
** 1r als Sis dies de Londres (amb Patrick Sercu)

## Palmarès en ruta

* 1968
** 1r al Davenport GP
* 1970
** Vencedor d'una etapa de la Wolverhampton-Abersystwyth-Wolverhampton
* 1971
** Vencedor d'una etapa del Wills GP
* 1972
** Vencedor d'una etapa del Tour of the North

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Echidna delicatula

Echidna delicatula és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 65 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Sri Lanka fins a Samoa i el sud del Japó.

## Referències

* ↑ Forster J. R. 1788. Enchiridion historiae naturali inserviens, quo, termini et delineationes ad avium, piscium, insectorum et plantarum adumbrationes intelligendas et concinnandas, secundum methodum systematis Linnaeani continentur. Halae. Enchiridion Hist. Nat. Inserviens . 1-6 + 6 + 1-224.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Kolki (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Kolki».
Kolki (en rus: Колки) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 148 habitants. Pertany al districte municipal de Petrovsk.

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». Arxivat de l'original el 2021-09-08.
* ↑ Коряков Ю.Б. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 19 novembre 2020].
# Trabuc (arma de foc)

Un trabuc és una arma de foc que es caracteritza per tenir un canó en forma de trompeta. Es tracta d'una arma de foc arcaica de càrrega davantera, és a dir que la pólvora i els perdigons (que podien ser metàl·lics o pedres petites) es carrega per la boca. Es dispara amb una guspira que es genera per un pedrenyal que encenia l'esquer o càrrega de pólvora del canó. El trabuc va ser usat sobretot durant el segle xvii, però va acabar caient en desús per ser una arma lenta - el tret solia trigar uns segons a produir-se després de l'encesa -, i poc precisa -l'embocadura del canó provocava una forta dispersió dels projectils. És el predecessor de l'escopeta.
A Catalunya continua sent relativament popular gràcies als trabucaires, que desperten a la gent a les festes majors de molts pobles i ciutats. Al País Valencià també, especialment a les Comarques Centrals, pel seu ús en les festes de moros i cristians.

## Etimologia

L'italià "buco", i aquest del llatí, refereix a buit, boca. "Trabuc" seria una derivació de "per la boca", o "a través del buit", expressió que fa referència tant a la seva condició d'arma d'avantcàrrega com a la seva boca acampanada.

## Construcció

El trabuc era una escopeta primitiva, sent usat en rols similars. Encara que en diversos relats de ficció s'esmenta que el trabuc era carregat amb ferralla menuda o grava, això danyaria el canó de l'arma, era habitualment carregat amb perdigons. Els canons podien estar fets de bronze o acer, però la seva acampanació no era per incrementar la dispersió dels perdigons sinó per facilitar la càrrega de l'arma. La boca acampanada és la característica definitòria dels trabucs, diferenciant-les de les carrabines de gran calibre, la distinció entre el trabuc i el mosquetó és menys clara, ja que els mosquetons també podien carregar amb perdigons i alguns tenien la boca acampanada. Els trabucs eren típicament molt curts, amb canons d'una longitud menor a 60 cm, en una època en què el canó d'un mosquet mesurava més de 90 cm. Una font que descriu armes, des d'inicis fins a mitjan segle xvii, indica que la longitud del canó d'un drac amb clau de roda és d'uns 28 cm, en comparació amb els 41 cm de longitud d'un trabuc.

## Referències

* 1 2 Sibbald David Scott. The British Army: Its Origin, Progress, and Equipment. Cassell, Petter, Galpin, 1868, p. 33, 302 - 304.
* ↑ George Elliot Voyle, G. de Saint-Clair-Stevenson. A Military Dictionary, 1876, p. 43, 114.
* ↑ «Musketoon (AAA2517)». National Maritime Museum. Arxivat de l'original el 2009-02-01. [Consulta: 21 desembre 2013].
* ↑ «Thunder Gun». Arxivat de l'original el 2010-06-13. [Consulta: 21 desembre 2013].
* ↑ Society of Antiquaries of Newcastle upon Tyne. Proceedings. Society of Antiquaries of Newcastle-upon-Tyne, 1905, p. 251.
* ↑ Vegeu Brown Bess.
* ↑ Charles Francis Hoban. Pennsylvania Archives, 1853. , page 324, from a letter dated March 7, 1778
# Vampyressa

Vampyressa és un gènere de ratpenats de la família dels fil·lostòmids, format per vuit espècies distribuïdes per Centreamèrica i Sud-amèrica.

## Taxonomia

* Subgènere Metavampyressa
** Ratpenat d'orelles grogues de Brock (Vampyressa brocki)
** Ratpenat d'orelles grogues gros (Vampyressa nymphaea)
* Subgènere Vampyressa
** V. elisabethae
** Ratpenat d'orelles grogues andí (Vampyressa melissa)
** Ratpenat d'orelles grogues petit (Vampyressa pusilla)
** V. sinchi
** V. thyone
** V. villai
* Subgènere Vampyriscus
** Ratpenat d'orelles grogues amazònic (Vampyressa bidens)

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Osvaldo Alonso

Osvaldo Alonso (San Cristóbal, 11 de novembre de 1985) és un futbolista cubà de la dècada de 2000.
Fou 17 cops internacional amb la selecció de Cuba fins a l'any 2007, any en què desertà i marxà als Estats Units.
Pel que fa a clubs, destacà a Pinar del Río, Charleston Battery, Seattle Sounders FC i Minnesota United.

## Referències

* ↑ «Charleston Battery: The Team: Roster». CharlestonBattery.com. Arxivat de l'original el 5 de febrer 2009. [Consulta: 12 juliol 2008].
* ↑ Osvaldo Alonso a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Zgoda, Jerry «Minnesota United settles for 3-3 draw with New York City FC in first game at Allianz Field». Star-Tribune, 13-04-2019 [Consulta: 13 abril 2019].
* ↑ «2012 Western Conference preview: L.A., Seattle lead a strong field». Sports Illustrated, 05-03-2012 [Consulta: 6 març 2012]. Arxivat 16 de juliol 2012 at Archive.is
* ↑ Jason Davis «Osvaldo Alonso's peerless play could finally propel Seattle to MLS Cup». ESPNFC.com, 19-11-2016 [Consulta: 10 març 2017].
# The Great Train Robbery

«The Great Train Robbery» té aquests significats:

## Vegeu també

* The Great K & A Train Robbery, pel·lícula muda estatunidenca de western de 1926 dirigida per Lewis Seiler
* The Great St Trinian's Train Robbery, comèdia britànica de 1966 de la saga St Trinians, dirigida per Sidney Gilliat i Frank Launder
* El gran robatori del tren (títol original en anglès: The First Great Train Robbery), pel·lícula britànica de 1978 dirigida per Michael Crichton i basada en la seva novel·la homònima
# Distribució de càrrega

La distribució de càrrega (en anglès, load balance) és un concepte que es fa servir en informàtica. Consisteix en la distribució o el repartiment equilibrat de les tasques que cal acomplir entre diferents recursos.

## La distribució de càrrega en els servidors web

Un dels principals problemes a l'hora de mantenir una pàgina web és com gestionar totes les sol·licituds de pàgines que s'efectuen. Quan un sol servidor no és suficient per a respondre a totes les sol·licituds, apareix el concepte de distribuïdor de càrrega (load balancer). Tots els servidors DNS que enllacen un domini "www.example.cat" amb una IP determinada, estan configurats per a entregar totes les peticions al distribuïdor de càrrega. Aquest s'encarrega de controlar i distribuir les peticions a tots els servidors que té associats i fer que tots tinguin el mateix volum de sol·licituds.
Quan apareixen sessions en el servidor, el distribuïdor de càrrega s'encarrega d'enviar totes les sol·licituds amb el mateix identificador de sessió al mateix servidor que la conté.

## Referències

* ↑ «What is load balancing? - Definition from WhatIs.com» (en anglès). SearchNetworking, 07-10-2017.
* ↑ «Load Balancer» (en anglès). https://f5.com/.+[Consulta: 7 octubre 2017].

## Vegeu també

* IEEE 802.1aq (Shortest Path Bridging)
* Tolerància a fallades
# Echidna leucotaenia

Echidna leucotaenia és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 75 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a les Illes de la Línia i les Tuamotu.

## Referències

* ↑ Forster J. R. 1788. Enchiridion historiae naturali inserviens, quo, termini et delineationes ad avium, piscium, insectorum et plantarum adumbrationes intelligendas et concinnandas, secundum methodum systematis Linnaeani continentur. Halae. Enchiridion Hist. Nat. Inserviens . 1-6 + 6 + 1-224.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Kévin Van Melsen

Kévin Van Melsen (Verviers, província de Lieja, 1 d'abril de 1987) fou un ciclista belga, professional des del 2007 fins al 2022.

## Palmarès

* 2005
** Campió de Bèlgica júnior en ruta

### Resultats al Tour de França

* 2019. 138è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2021. 126è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Se 'mueven' los sillines: Así está el mercado de fichajes en los equipos» (en castellà). Marca, 16-11-2022. Arxivat de l'original el 6 de desembre 2022. [Consulta: 6 desembre 2022].
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Retrat d'un frare trinitari

El Retrat d'un Frare Trinitari és una obra d'El Greco, datada aproximadament entre 1605 i 1610, actualment al Museu Nelson-Atkins, de Kansas City (Kansas). Aquesta obra està catalogada per Harold Wethey amb el número 159, en el seu catàleg raonat d'obres d'El Greco. El catàleg del Nelson-Atkins Museum of Art li dona el Object Number 52-23.

## Temàtica

Aquest retrat és l'única obra que ha arribat fins als nostres dies en la qual El Greco retrata una persona grassa. D'acord amb Gregorio Marañón, El Greco hauria realitzat tres retrats d'Hortensio Félix Paravicino, dels quals el tercer seria aquest Retrat d'un frare trinitari. La diferència és que en els dos primers El Greco pinta a un xicot jove i força atractiu, i en canvi en aquest altre, a conseqüència del pas dels anys, representa a un home gras, que necesita ulleres, i és "ya maduro y ajamonado" (sic).

## Anàlisi

Signat al braç de la butaca, a la part inferior dreta, amb menudes lletres cursives gregues: doménikos theotokópoulos é'poíoei.
Oli sobre llenç; 92,39 x 85,41 cm.; ca. 1609.
El frare està retratat de tres-quarts, assegut en una butaca de cuir clavat amb claus a la fusta, que té ornaments als extrems. Vesteix un hàbit blanc, sobre el qual hi ha una capa de color marró fosc, que s'estén sobre el cap formant una caputxa. Sobre l'hàbit blanc, hi ha una Creu de Malta amb braços blaus horitzontals, i de color rosa els verticals. La mà dreta del monjo agafa el braç de la butaca, mentre l'esquerra sosté les seves ulleres amb l'estoig.

### Estat de conservació

Aquesta obra estava totalment repintada quan va ser adquirida pel Nelson-Atkins Museum of Art, i fins i tot hom havia alterat la forma de la butaca. Durant les restauracions, hom va eliminar les capes repintades, apareixent varis desperfectes. Ha perdut gairebé totalment les veladures, especialment a les mans i al rostre. Per tots aquests motius, dona només una vaga idea del mestratge d'El Greco.

## Procedència

* Andrés Avelino de Salabert y Arteaga, vuitè Marquès de la Torrecilla (1864-1925) Madrid, com a Retrato de un trinitario calzado, aprox. 1908-25
* Per descèndencia, al seu Nebot,Luis Jesús Fernández de Córdoba y Salabert, 17è. Duc de Medinaceli i desè Marqués de la Torrecilla, 1925-1950;
* Comprat a Fernández de Córdoba y Salabert per Wildenstein and Co., New York, 1950-1952
* Comprat a Wildestein per al Nelson-Atkins Museum of Art, Kansas City, MO, 1952.

## Referències

* 1 2 Wethey, Harold E. Obra citada, p. 111.
* 1 2 «Portrait of a Trinitarian Friar» (en anglès). [Consulta: 2 setembre 2019].
* ↑ Marañón, Gregorio. Obra citada, p. 96 i 100.

## Bibliografia

* Álvarez Lopera, José; El Greco, La Obra esencial: Editorial Sílex; Madrid-2014; ISBN 978-84-7737-8600
* Gudiol, José; Doménikos Theotokópoulos, El Greco, 1541-1614; Ediciones Polígrafa, S.A.; Barcelona-1982; ISBN 84-343-0031-1
* Marañón, Gregorio; El Greco y Toledo; RBA Libros, S.A.; Barcelona-2014; ISBN 978-84-9056-112-6
* Wethey, Harold Edwin; El Greco y su escuela (Volumen-II); Ediciones Guadarrama; Madrid-1967

## Vegeu també

* Retrat de Fra Hortensio Félix Paravicino
# Vehicle de llançament d'un sol ús

Un sistema de llançament d'un sol ús és un sistema de llançament que usa un vehicle de llançament d'un sol ús (ELV) per transportar una càrrega útil a l'espai. Els vehicles utilitzats en els sistemes de llançament d'un sol ús estan dissenyats per ser usats només una vegada (p. ex. són "rebutjats" durant o al final d'un únic vol), i els seus components no són recuperats després del llançament. Normalment, els vehicles consisteixen en diverses etapes de coet, descartades d'una a una quan el vehicle va guanyant altitud i velocitat.

## Vegeu també

* Vehicle de llançament
* Avió espacial
* R-7 (família de coets)

## Enllaços externs

* web de l'ESA
* ESA web (anglès)
* Arianespace web (anglès)
* The Boeing Company (anglès)
# Osvaldo Aquino

Osvaldo Aquino (San Lorenzo, 28 de gener de 1952) fou un futbolista paraguaià de la dècada de 1970 i entrenador.
Fou 20 cops internacional amb la selecció del Paraguai amb la qual a la Copa Amèrica de 1979.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Club Manuel Cabello (1972), Guaraní, Olimpia Asunción, San Lorenzo i Cerro Corá.

## Referències

* ↑ Copa America 1979 at RSSSF
* ↑ Osvaldo Aquino: Goles, talento y supercampeón Arxivat 2008-09-08 a Wayback Machine. by Artemio Villanueva
* ↑ «Datos de Osvaldo Aquino». Arxivat de l'original el 2007-08-29. [Consulta: 30 gener 2019].
* ↑ Osvaldo Aquino a National-Football-Teams.com (anglès)
# Nàssir

«Nàssir» té aquests significats:
* Nàssir (nom) o an-Nàssir
* Biografies:
** Alí ibn Hammud an-Nàssir, emir de Màlaga i d'Algesires i califa hammudita
** Al-Nasir Abd Allah ibn Hasan, imam zaidita del Iemen
** Al-Nasir al Hasan ibn Ali ibn Dawud, imam zaidita del Iemen
** Al-Nasir al-Hasan ibn Izz al-Din, imam zaidita del Iemen
** Al-Nasir al-Kabir al-Utrush, imam alida del Tabaristan
** Al-Nasir Badr al-Din Abu l-Maali Hasan o Badr-ad-Din, sultà mameluc bahrita d'Egipte
** Al-Nasir Muhammad ibn Ishak ibn al-Mahdi Ahmad, imam zaidita del Iemen
** Al-Nasir Salah al-Din, imam zaidita del Iemen
** An-Nàssir (abbàssida), califa abbàssida de Bagdad
** An-Nàssir Àhmad, soldà mameluc bahrita o kiptxak del Caire
** An-Nàssir Ayyub, príncep aiubita del Iemen
** An-Nàssir Dawud, sultà aiubita de Damasc
** An-Nàssir Fàraj, soldà mameluc burjita o circassià del Caire
** An-Nàssir Hàssan, soldà mameluc bahrita o kiptxak del Caire
** An-Nàssir ibn Alannàs, emir hammadita
** An-Nàssir ibn al-Ghàlib bi-L·lah, príncep sadita del Marroc
** An-Nàssir Muhàmmad ibn Qalàwun, soldà mameluc bahrita o kiptxak del Caire
** An-Nàssir Muhàmmad ibn Qàït-bay, soldà mameluc burjita o circassià del Caire
** An-Nàssir Yússuf ibn al-Aziz, emir aiubita
** Muhàmmad an-Nàssir, califa almohade
** Muhammad ibn al-Nasir Bu-Shantuf, darrer rei de Marraqueix de la dinastia Hintata
** Muhammad V al-Nasir, bei de Tunis
** Nasir Jang, nawab subadar de Dècan i nizam d'Hyderabad
** Nasir Khan, sobirà farúquida de Khandesh
* Toponímia:
** Buhàyrat Nàssir o llac Nasser, pantà del Nil
** Djawf Ibn Nasir, plana al nord-oest de Marib (Iemen)
** Mesquita d'An-Nàssir Muhàmmad, mesquita del Caire
# Torregamones

Torregamones és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 388 | 344 | 326 | 325 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Celestino Alfonso Pascual | PSOE | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Celestino Alfonso Pascual | PSOE | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Antonio Barrios Simón | PP | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Eloy Barrios Simón | PP | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | José Felipe Morales Pascual | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Julio Pascual Lorenzo | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Antonio Miano Miguel | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Antonio Miano Miguel | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |
En el consistori de 2007 hi ha quatre regidors del PSOE, dos del PP i un del PREPAL.
# Tikukuwa

Tikukuwa fou una ciutat del nord de l'Imperi Hitita. El rei Subiluliuma I es va aturar en aquesta ciutat en una campanya contra els kashka a la part final del seu regnat, vers el 1330 aC.

## Referències

* ↑ Gastineau, Bob «Palhuisa was the classic Palalce? - Bronze age towns» (en anglès). Bronze age towns. Arxivat de l'original el 2018-08-10 [Consulta: 9 agost 2018]. Arxivat 2018-08-10 a Wayback Machine.
# Tofaş Spor Kulübü

El Tofaş Spor Kulübü (en català Tofaş Esport Club) és un club de basquetbol de la ciutat de Bursa, Turquia. El club és esponsoritzat per l'empresa Tofaş. La temporada 2020-2021 participa en la lliga turca i en la Basketball Champions League.

## Palmarès

* Copa Korać
** Finalistes (1): 1996-97
* Lliga turca
** Campions (2): 1998–99, 1999–00
** Finalistes (2): 1977–78, 1990–91, 2017–18
* Copa turca
** Campions (3): 1992–93, 1998–99, 1999–00
** Finalistes (1): 2017–18
* Copa presidencial turca
** Campions (1): 1999
** Finalistes (2): 1991, 1993

## Jugadors destacats

* Efe Aydan
* Mehmet Okur
* Alper Yılmaz
* Serkan Erdoğan
* Asım Pars
* Şemsettin Baş
* Murat Konuk
* David Rivers
* Rashard Griffith
* Marc Jackson
* Steven Rogers
* Chris Booker
* Vladan Alanović
* Slaven Rimac

## Referències

* ↑ «Men's Turkish League Champions». Arxivat de l'original el 2017-11-07. [Consulta: 13 febrer 2008].
* ↑ «Men's Turkish Cup Champions». Arxivat de l'original el 2009-04-22. [Consulta: 13 febrer 2008].
* ↑ «Men's Turkish President's Cup Champions». Arxivat de l'original el 2008-05-18. [Consulta: 13 febrer 2008].

## Enllaços externs

* Web oficial