OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Xoán Ignacio Taibo

Xoán Ignacio Taibo (Madrid, 31 de març de 1949) és un escriptor i sociòleg gallec, germà de Carlos Taibo.
Nascut de pares emigrants a Madrid, va prendre contacte amb la cultura gallega a Madrid i, al1976, es va establir a Galícia. Al 1975 va publicar la seva primera obra literària, Os inmortais, una recopilació de tres relats. Amb la novel·la Homes de ningures apareguda en 1978, va guanyar el Premi de la Crítica de narrativa gallega. El 1980 fou un dels fundadors de l'Associació d'Escriptors en Llengua Gallega (AELG). En 1981 va publicar A semancia i Calendario de brétemas mañanceiras na miña praia atlántica, on recull 14 relats. Diversos dels seus relats van resultar guanyadors dels premis Modesto R. Figueiredo com A enquisa en 1976 i Pacífico Sul en 1979.

## Obra en gallec
### Narrativa

* Os inmortais, 1975, Editorial Castrelos.
* O fotógrafo, 1977, Limbo.
* Homes de ningures, 1978, Edicións do Rueiro.
* Calendario de brétemas mañanceiras na miña praia atlántica, 1981, Akal.
* A semancia, 1981, Xerais.
* Doncos, o pacífico, 1987, Sotelo Blanco.
* Informe bestiario, 1991, Laiovento.
* A ponliña irlandesa, 1997, Edicións do Castro.
* Por tras dos meus ollos, 1999, Sotelo Blanco.
* Salvador de Occidente, 2000, Ir Indo.
* Flor do grelo, 2008, Laiovento.
* As boas familias, 2014, Toxosoutos.

### Obres col·lectives

* Catro narracións, 1977, Edicións do Castro.
* Os partidos políticos na Galiza, 1977, Edicións do Rueiro. Amb Manuel Rivas.
* A fundición e outras narracións, 1978, Edicións do Castro.
* O relato breve. Escolma dunha década (1980-1990), 1990, Galaxia.
* Premios Pedrón de Ouro. Certames XVI (1990) e XVII (1991), 1992, Edicións do Castro.
* Novo do trinque, 1997, BNG.
* Novos exercicios de estilo, 2000, Universidade da Coruña.
* Alma de beiramar, 2003, Asociación de Escritores en Lingua Galega.
* A Coruña á luz das letras, 2008, Trifolium.
* No tempo de Follas novas. Unha viaxe pola literatura universal, 2015, Alvarellos.

## Obra en castellà
### Traducció

* Vinícius de Moraes, 1983, Júcar.

## Premis

* Premi Modesto R. Figueiredo de 1975, per A enquisa.
* Accèssit del Premi Modesto R. Figueiredo de 1976, per O leito (esbozo para unha historia que nunca existiu).
* Premio de Crítica Espanyola do 1978, per Homes de ningures.
* Premi Mesón do Labrego de l'Editorial Limbo no 1978, per O fotógrafo.
* Premi Modesto R. Figueiredo de 1979, per Pacífico Sul.
* Accèssit del Premi Modesto R. Figueiredo de 1979, per Saga dos mil e un mortos.
* Premi Carvalho Calero del Concello de Ferrol de 1990, per Informe bestiario.
* Accèssit del Premi Modesto R. Figueiredo de 1990, per Libélulo cabálulo do demo.
* Segon premi del Premi Modesto R. Figueiredo de 1994, per Don Ninguén.
* Finalista drl premi Eixo Atlântico de 1998, per Por tras dos meus ollos.

## Enllaços externs

* Fitxa d'autor a AELG
* É anómalo que só terme do futuro da lingua unha minoría activa Arxivat 2016-08-16 a Wayback Machine., entrevista a Galicia Hoxe, 28 de juny de 2010.
# Tropicos

Tropicos és un projecte del Jardí Botànic de Missouri. És una base de dades i un lloc web originalment sobre plantes tropical, principalment de l'ecozona neotropical (Amèrica Central i del Sud), que es van estendre per tot el planeta. La base de dades, iniciada fa més de 30 anys, originalment estava destinada només a la consulta interna, però ara està oberta al públic i es pot consultar de forma remota.
La base de dades conté imatges, taxonòmiques i dades bibliogràfiques de més de 4,4 milions d'exemplars d'herbari que representen més d'1,3 milions de noms científics diferents. A més, conté dades de més de 48.000 publicacions científiques.
Es pot consultar la base de dades, tant amb el nom científic com amb el nom vernacle (en anglès, francès i castellà).
La base de dades de Tropicos segueix el sistema de classificació APG III de l'Angiosperm Phylogeny Group de 2009 i el sistema de classificació APG IV. En aquesta classificació, totes les plantes s'inclouen a la classe Equisetopsida. Els 16 principals tàxons vegetals principals s'eleven al rang taxonòmic de subclasse.

## Referències

* 1 2 3 «Lloc web de Tropicos» (en anglès). [Consulta: 8 maig 2020].
* 1 2 3 4 Chase, M. W.; Reveal, J. L. «A phylogenetic classification of the land plants to accompany APG III» (en anglès). Bot. J. Linn. Soc., octubre 2009, pàg. 122-127. DOI: 10.1111/j.1095-8339.2009.01002.x [Consulta: 8 maig 2020].
* ↑ «An update of the angiosperm phylogeny group classification for the orders and families of flowering plants: APG III» (en anglès). Bot. J. Linn. Soc., 161, octubre 2009, pàg. 105-121 [Consulta: 8 maig 2020].
* ↑ Haston, E.; Richardson, J. E.; Stevens, P. F.; Chase, M. W.; Harris, D. J. «The linear angiosperm phylogeny group (LAPG) III: a linear sequence of the families in APG III» (en anglès). Bot. J. Linn. Soc., 161, octubre 2009, pàg. 128-131. DOI: 10.1111/j.1095-8339.2009.01000.x [Consulta: 8 maig 2020].

## Enllaços externs

* «Lloc web oficial de Tropicos» (en anglès).
# Olivia (Minnesota)

Olivia és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 2.570 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Olivia tenia 2.570 habitants, 1.075 habitatges, i 658 famílies. La densitat de població era de 425,9 habitants per km².
Dels 1.075 habitatges en un 28,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,2% hi vivien parelles casades, en un 6,1% dones solteres, i en un 38,7% no eren unitats familiars. En el 35,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 23,5% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 21,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.060 $ i la renda mediana per família de 44.781 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.793 $ mentre que les dones 25.541 $. La renda per capita de la població era de 17.889 $. Entorn del 6% de les famílies i l'11,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Olivia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Olivia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Seiseki Abe

Seiseki Abe Abe Seiseki (阿部醒石) (1915, Osaka, Japó - 18 de maig de 2011) fou un mestre de shodo i d'aikido que va tenir una relació molt especial amb Morihei Ueshiba, ja que era alhora el seu deixeble d'aikido i el seu mestre de cal·ligrafia.

## Referències

* ↑ «Aikido Doshinokai». Arxivat de l'original el 2006-11-04. [Consulta: 14 novembre 2013].
# Wisdom

Wisdom és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 114 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wisdom tenia 114 habitants, 61 habitatges, i 32 famílies. La densitat de població era de 46,3 habitants per km².
Dels 61 habitatges en un 11,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,5% hi vivien parelles casades, en un 1,6% dones solteres, i en un 47,5% no eren unitats familiars. En el 41% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,85 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,47.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 12,3% tenia menys de 18 anys, un 4,4% entre 18 i 24, un 28,9% entre 25 i 44, un 43% de 45 a 60 i un 11,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 49 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 122,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.583 $ i la renda mediana per família de 41.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.500 $ mentre que les dones 21.406 $. La renda per capita de la població era de 18.172 $. Aproximadament l'11,1% de les famílies i el 12,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wisdom». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wisdom». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Kravtsovita

La kravtsovita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom en honor de V.F. Kravtsov, un dels descobridors dels dipòsits de Talnakh i Oktyabrsk al districte de Norilsk, Rússia.

## Característiques

La kravtsovita és un sulfur de fórmula química PdAg₂S. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2016, sent publicada per primera vegada el 2017. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu d'Història Natural de Londres (Anglaterra), amb el número de registre: bm 2016,150.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Komsomol'skii, dins el dipòsit de coure i níquel de Talnakh, a Norilsk (Krai de Krasnoiarsk, Rússia). També ha estat descrita al dipòsit de Marathon, al complex Coldwell, dins el districte Canadà de Thunder Bay (Ontario). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Kravtsovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 maig 2020].
# L'Alquerieta

L'Alquerieta és un barri del núcli urbà d'Alzira, capital de la Ribera Baixa, al País Valencià. Actualment és un barri humil i conegut pels seus problemes de convivència.
Geogràficament, el barri de l'Alquerieta es troba localitzat a l'extrem nord-est del núcli urbà d'Alzira, a l'entroncament de les carreteres d'Alzira a Sueca i d'Alzira a Favareta. El territori de l'Alquerieta es troba lleugerament més alt que el de la resta del núcli urbà d'Alzira, estant protegit de les possibles crescudes del riu Xúquer.
Històricament, i com el seu nom indica, era una partida dedicada principalment a l'agricultura. Durant la primera meitat del segle XX va existir una escola per als xiquets desafavorits i una llar per a dones jóvens amb tuberculosi gestinada per un grup de dones civils i monges. El 23 d'abril de 1937, l'ajuntament inaugurà un llavador que estigué en funcionament fins a l'any 1975 i que actualment ha estat restaurat i obert com a patrimoni local. Actualment, l'Alquerieta s'ha tornat l'epicentre dels problemes de convivència de la ciutat, esdevenint un barri deprimit i on els actes violents i el comerç de drogues són freqüents, arribant a ser qualificat pels mitjans com a "gueto".

## Referències

* ↑ Pelotazo a la convivencia en l'Alquerieta (Las Provincias)
* ↑ l'Alquerieta (Gran Enciclopèdia Catalana)
* ↑ ESTAMPAS Y RECUERDOS DE ALZIRA (16) // L'ALQUERIETA, ESE ENTRAÑABLE BARRIO. SUS EDIFICIOS Y EL RECUERDO DE DOÑA MATILDE. // POR ALFONSO ROVIRA (1992)
* ↑ El lavadero de Alzira se abre al público 5 años después de restaurarse (Levante-EMV)
* ↑ Miedo y silencio en l'Alquerieta (Las Provincias)
* ↑ Ocho detenidos y casi mil plantas de marihuana incautadas en l’Alquerieta (Levante-EMV)
# L'Ombria de la Sarsa

L'Ombria de la Sarsa (oficialment Casa de la Umbría de la Zarza o La Umbría) o també conegut popularment com l'Ombria, és un nucli de població valencianoparlant del Carxe, al municipi murcià de Favanella. Des de 2005 registra 2 habitants. És un xicotet caseriu format també per cases disseminades on es troba un centre de rehabilitació de menors de la Conselleria de Sanitat i Benestar Social de la Regió de Múrcia.
L'Ombria de la Sarsa està envoltada de muntanyes cobertes per frondosos pins que configuren un bell paisatge. De la serra de Quibas es creu que és la fusta del retaule de l'altar major de l'Església Parroquial de Sant Josep i en el segle xviii es va subministrar fusta a l'Arsenal de Cartagena. Amb la subhasta del carbó d'un gran incendi que es va produir a la serra de Quibas a mitjan segle xviii, es va poder concloure les obres de construcció de l'ajuntament. A les serres del Cantó i de Quibas existixen importants pedreres de marbre de gran qualitat. D'estes muntanyes i paratges també s'obtenia una gran quantitat d'espart per a la desapareguda indústria del cofín. La ramaderia ovina i cabruna també va tindre la seua importància fins a èpoques no molt llunyanes. La riquesa cinegètica d'estes muntanyes i paratges ha sigut i és molt apreciada pels caçadors, destacant la qualitat de les seues guatles.
La major part de les vinyes de Favanella estan situades en estos masos de la zona nord, en les seues planes, carrerades i peus de muntanya. Oficialment tenen la denominació d'origen "Alacant". A finals dels anys 60 es van descobrir importants dipòsits d'aigua subterrània en els pous de Quibas i la Canyada de l'Alenya; una riquesa hídrica que després de la massiva i incontrolada explotació va fer canviar la seua qualitat, augmentant la seua salinitat en tal quantia que resultava nociva per a la majoria dels cultius.

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament de Favanella Arxivat 2009-12-21 a Wayback Machine., on hi ha informació sobre l'Ombria de la Sarsa.
# L'estel dels reis

L'estel dels reis (títol original en italià, La stella dei re) és un telefilm emès per primera vegada a Rai Uno el 7 de gener de 2007. S'ha doblat al català.
La direcció és de Fabio Jephcott, i els actors principals són: Leo Gullotta en el paper de Melcior, Luca Ward com a Baltasar, Jan Cornet com a Gaspar, Ariadna Cabrol com a Yumah, Nicola Di Pinto com a Herodes i Mohamed Jasny com a Nabu.
La telefilm està coproduït per Rai Fiction, Immagine e Cinema d'Edwige Fenech, i l'Institut del Cinema Català-Televisió de Catalunya.

## Referències

* ↑ «Per Setmana Santa, Coproduccions a TV3». 324.cat, 25-03-2010. [Consulta: 12 novembre 2023].
* ↑ «Rai International». Arxivat de l'original el 2 gennaio 2009.
# Krynica (cràter)

Krynica és un cràter sobre la superfície de (951) Gaspra, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 49 ° de latitud nord i 35 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 0.4 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1994 i fa referència a Krynica-Zdrój, una ciutat a Polònia amb balneari.

## Referències

* ↑ "Krynica (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Courbon, P.; Chabert, C.; Bosted, P.; Lindsley, K. Cave Books, Saint Louis. Atlas of the Great Caves of the World, 1989.
# Kryptolebias campelloi

Kryptolebias campelloi és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# L'estudiant i la pubilla

L'estudiant i la pubilla és un drama en tres actes i en vers, original de Josep Maria de Sagarra, estrenat al teatre Romea de Barcelona, la vetlla del 21 de maig de 1921.

## Repartiment de l'estrena

* Isabel de Calders: Esperança Ortiz.
* Llorenç: Sr. Soler.
* Segimon de Calders: Enric Guitart.
* Guillemó de Calders: Joaquim Montero
* La Dida de la Isabel: Maria Morera
* Ginestell: Vicent Daroqui.
* L'Hereu Marçal de Brugueres: Joaquim Torrents.
* L'Hereu Planell: Sr. Amorós.
* Josep Puigmal: Antoni Martí.
* Joan Artigues: ?
* Pere Cordella: Sr. Bové
* Damià el Borni: Evarist Pallach.
* Genís: Pepeta Gelabert
* Angelina: Sra. Balestroni.
* Susagna: Pepeta Fornés
* Mariagneta: Srta. Pujó
* Calandrina: Srta. Pujó.
* El Capità Falcó: Domènec Aymerich
* Sis soldats: Sr. Espanyol (Soldat primer), Francesc Ferràndiz (Soldat segon).

## Referències

* ↑ Rodríguez Codolá, M. «Música y Teatros L'estudiant i la pubilla» (en castellà). La Vanguardia, 24-05-1921, pàg. 20.
# Krzysztof Charamsa

Krzysztof Olaf Charamsa (Gdynia, Polònia, 5 d'agost de 1972) és un teòleg polonès i sacerdot suspès que era secretari d'ajudant de la Comissió Teològica Internacional de la Congregació per la Doctrina de la Fe.

## Biografia

Va estudiar a Polònia, Suïssa i Itàlia. Va ser ordenat sacerdot el 1997. Al cap de cinc anys es va doctorar en teologia per la Universitat Pontifícia Gregoriana de Roma.
Autor de diversos llibres i articles, va ser oﬁcial de la Congregació per a la Doctrina de la Fe, antiga Inquisició, i secretari adjunt de la Comissió teològica internacional, l'òrgan més important de consultors teòlegs de la Santa Seu. Durant uns quants anys va ser professor de teologia de les universitats pontifícies Gregoriana i Regina Apostolorum, a Roma.
El 3 d'octubre de 2015, Charamsa va declarar públicament la seva homosexualitat, la qual cosa va causar-li la pèrdua de tots els seus càrrecs i responsabilitats al si de l'Església. Avui viu amb el seu company, Eduard Planas, i es dedica a la defensa dels drets humans, singularment de les dones i de les persones LGBTIQ.

## Obra publicada

* L'immutabilità di Dio. L'insegnamento di San Tommaso d'Aquino nei suoi sviluppi presso i commentatori scolastici, Editrice Gregoriana, Rom 2002.
* Davvero Dio soffre? La Tradizione e l'insegnamento di San Tommaso, Edizioni Studio Domenicano, Bologna 2003 (ISBN 88-7094-485-9).
* Il Rosario – una scuola di preghiera contemplativa, Libreria Editrice Vaticana, Città del Vaticano 2003 (ISBN 88-209-7435-5).
* Percorsi di formazione sacerdotale, Libreria Editrice Vaticana, Città del Vaticano 2005, con G. Borgonovo (ISBN 88-209-7694-3).
* Eucaristia e libertà, Libreria Editrice Vaticana, Città del Vaticano 2006, con G. Borgonovo (ISBN 88-209-7838-5).
* La voce della fede cristiana. Introduzione al Cristianesimo di Joseph Ratzinger – Benedetto XVI, 40 anni dopo, ART, Rom 2009, con N. Capizzi (ISBN 978-88-89174-89-0).
* Abitare la Parola. In compagnia della Madre del Verbo, Editrice Rogate, Roma 2011 (ISBN 978-88-8075-402-2).
* Virtù e vocazione. Un cammino mariano, Editrice Rogate, Roma 2014 (ISBN 978-88-8075-426-8).
* La Prima Pietra. Io, prete gay, e la mi ribellione all'ipocrisia della Chiesa (Autobiografia), Rizzoli, Milan 2016 > Publicada en català per Editorial Gregal amb el títol de La Primera Pedra 978-84-946490-5-9

## Referències

* ↑ «Fr Lombardi reacts to revelations by gay prelate». radiovaticana.va.
* ↑ Corriera della Sera. Vatican Theologian Confesses: «I’m Happy to Be Gay and I Have a Partner».
* ↑ PolskieRadio: "Polish priest from Vatican tell public he is gay"
* ↑ Youtube: Charamsa admit he is gay in Polish documentary Article 18

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Krzyk

Krzyk (en polonès el crit) és una pel·lícula polonesa de drama social i psicològic del 1982 dirigida per Barbara Sass.

## Argument

L'any 1981. La Marianna, una noia de Varsòvia, surt de la presó i aconsegueix una feina com a encarregada en una residència de jubilats de classe alta. Activistes sindicals inspeccionen la residència d'avis, sospitant que antigues personalitats comunistes hi ocupen il·legalment els seus llocs, un d'ells el protegit de Marianna.

## Repartiment

* Marianna − Dorota Stalińska
* Marek − Krzysztof Pieczyński
* Comissaria Niedźwiecka − Ewa Żukowska
* Niedźwiecki − Janusz Zerbst
* Ancià − Stanisław Igar
* La mare de Marianna − Iga Cembrzyńska
* Infermera − Anna Romantowska

## Referències

* ↑ Krzyk a Filmpolski.pl
* ↑ Krzyk a filmweb.pl

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a YouTube
# LAV Madrid - Castella-la Manxa - País Valencià - Regió de Múrcia

LAV Madrid - Castella - País Valencià - Múrcia :
La LAV Madrid - Castella la Manxa - País Valencià - Regió de Múrcia (LAV Madrid - Castilla La Mancha - Comunidad Valenciana - Región de Murcia), també coneguda com a LAV Madrid-Llevant, és una línia d'alta velocitat propietat d'Adif que uneix les ciutats de Madrid i València amb dues parades intermèdies a Conca, Requena-Utiel i un ramal a Albacete. Va arribar a Alacant en 2013, i a finals de 2022 a Múrcia.

## Referències

* ↑ Sierra, José. «La nueva estación de Requena-Utiel ya ha vendido 322 billetes para viajeros de Madrid» (en castellà). Levante, 27-11-2010. [Consulta: 31 juliol 2022].
* ↑ «TRANSPORTE» (en castellà). El Mundo, 17-06-2013. [Consulta: 31 juliol 2022].
* ↑ Vargas, Roberto L. «Empujón al AVE: Burgos, Extremadura y el túnel de Atocha-Chamartín ya... y 12.000 millones más hasta 2025» (en castellà). La Razon, 03-07-2022. [Consulta: 31 juliol 2022].
# LAV Olmedo-Zamora-Galícia

LAV Olmedo-Zamora-Galícia :
La LAV Olmedo-Zamora-Galícia és una línia ferroviària d'alta velocitat propietat d'Adif coneguda com l'AVE a Galícia que connecta Galícia amb el centre peninsular. Parteix de la LAV Madrid-Segòvia-Valladolid, en concret de la localitat castellana d'Olmedo i finalitza a Santiago de Compostel·la després de 434,86 km.
El traçat està adaptat a les exigències de interoperatibilitat de la Unió Europea. Disposa de doble via electrificada a 25 kV i una velocitat màxima de 350 km/h. Forma part del Corredor Atlàntic de la Xarxa Transeuropea de Transport.
La construcció de la línia d'alta velocitat a Galícia durant la crisi va generar polèmica.

## Història

L'any 2011 va entrar en servei en ample ibèric el tram entre Ourense i Santiago, amb continuïtat a La Corunya a través de l'eix atlàntic d'alta velocitat.
El tram entre Olmedo i Zamora es va inaugurar el 2015 i l'octubre de 2020 va entrar en servei el tram entre Zamora i Pedralba de la Pradería. El juliol de 2021 es va inaugurar l'estació de Sanabria AV.
Finalment el 21 de desembre de 2021 es va inaugurar el tram entre Pedralba i Taboadela, a pocs quilòmetres d'Ourense. El tram de Taboadela a Ourense consisteix en l'adaptació de la via convencional amb un tercer carril al llarg de 17 km fins a finalitzar en dues vies amb topall a l'estació d'Ourense. No obstant, està prevista la construcció d'una variant exterior als afores d'Ourense.

## Referències

* ↑ «Línea Madrid-Galicia» (en castellà). Adif, 31-12-2011. Arxivat de l'original el 2011-07-04. [Consulta: 28 abril 2012].
* ↑ «Pere Macías (CiU): «Si hay dinero para el tren gallego, tiene que haberlo para otros sitios»» (en castellà). La Voz de Galicia, 21-04-2012. [Consulta: 28 abril 2012].
* ↑ «El AVE a Galicia sigue a pesar de la crisis» (en castellà). Mercados de las infraestructuras, 22-04-2012. [Consulta: 28 abril 2012].
* ↑ «AVE a Galicia: entra en servicio el primer tramo» (en castellà). Hosteltur.con, 12-12-2011. [Consulta: 28 abril 2012].