OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Festival de Cinema Català de Copenhaguen

El Festival de Cinema Català de Copenhaguen (original en anglès, Copenhagen Catalan Film Festival o CCFF; en danès, Catalansk Filmfestival) és un festival de promoció de la cultura catalana que se celebra anualment a Copenhaguen (Dinamarca). S'organitza a través del voluntariat per mitjà del Casal Català de Cultura de Copenhaguen (CatalansDK) i amb la col·laboració de la Generalitat de Catalunya, l'Institut Danès del Cinema i Catalan Films & TV.
La primera edició de l'esdeveniment fou celebrada l'abril de 2013. Des de llavors, està estructurat com un festival d'hivern que presenta un programa basat en pel·lícules de diversos gèneres de la indústria cinematogràfica catalana, sobretot en versió original en català i subtitulades a l'anglès. També inclou, en menor mesura, altres activitats per donar a conèixer la tradició musical, gastronòmica i artística del territori de parla catalana.

## Referències

* ↑ «Catalansk Filmfestival» (en danès). Det Danske Filminstitut, n.d.. [Consulta: 12 febrer 2018].
* 1 2 «The Copenhagen Catalan Film Festival disseminates Catalan culture in Denmark through film and music» (en anglès). Institut Ramon Llull, 04-02-2016. [Consulta: 12 febrer 2018].
* ↑ «The First Catalan Film Festival in Denmark» (en anglès). Institut Ramon Llull, 04-04-2013. [Consulta: 12 febrer 2018].
* ↑ «La quarta edició del Copenhagen Catalan film Festival obre portes». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 28-01-2016 [Consulta: 12 febrer 2018].
* ↑ Senar, Enric «Cph Catalan Film Festival» (en danès). AOK, 21-03-2015. Arxivat de l'original el 12 de febrer 2018 [Consulta: 12 febrer 2018].

## Enllaços externs

* Festival de Cinema Català de Copenhaguen - Lloc web oficial
# La Salvetat (Erau)

La Salvetat d'Agot (en francès La Salvetat-sur-Agout) és un municipi occità del Llenguadoc, del departament de l'Erau a la regió Occitània.
# Sericophylla

Sericophylla és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae descrit per Alfred Jefferis Turner el 1937. La seva única espècie, Sericophylla nivalis, descrita en el mateix article, es troba a Austràlia, on s'ha registrat a Queensland.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 21 març 2019].
* ↑ Pitkin, Brian; Jenkins, Paul. «Sericophylla Turner, 1937» (en anglès). Butterflies and Moths of the World. Londres: Natural History Museum, 05-11-2004.
# Abu l-Ghazi Khan

    Per altres personatges amb el mateix nomm vegeu Abu l-Ghazi Khan (desambiguació)
Abu l-Ghazi Khan fou kan de Bukharà, possible net (segons Vambery) d'Abu l-Faiz Muhammad Khan (+1747). Probablement és el mateix personatge que el suposat kan Xir Ghazi. Hauria estat proclamat el 1758 al pujar al poder Daniyal Biy fill de Khudayar biy, però com a kan cerimonial sense cap poder poder polític. Com que Daniyal sembla que tampoc era un personatge amb massa caràcter, el poder principal va quedar en mans de Dewlet Biy, el visir de Muhammad Rahim.
Izietullah diu que era fill d'Ibrahim Sultan, fill de Rejib Muhammad Khan (un antic enemic dins la família d'Abu l-Faiz Muhammad Khan). Gregorief diu que era fill d'un cosí germà d'Abu l-Faiz; Yefremof diu que era membre de la família dels Khoja (Khwaja) i era un pastor (potser un nòmada?); Malcom diu que el seu pare era Abd al-Rahim Chakbuti ("Vestits Vells" pel seu costum de recollir roba vella que rentava i donava als pobres o de vegades utilitzava per a si mateix.
Abu l-Gazi Khan devia restar al tron encara després de la mort de Daniyal (1785), almenys fins al 1789, any en què apareix la seva darrera moneda. La seva sort no es coneix, però és molt possible que hagués mort de manera natural.
Pels fets del seu regnat vegeu Daniyal Biy i Shah Murad.

## Referències

Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II division II. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Mas Olivelles (la Baronia de Rialb)

El Mas Olivelles és un mas del municipi de la Baronia de Rialb (Noguera) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un antic mas de planta baixa i dos pisos, aïllat, amb valor històric. Es creu que l'antic monestir de Sant Cristòfol de Salinoves era en aquest emplaçament, en un penyal, amb dominis de vista força vastos. Hi ha restes d'una capella romànica de la Mare de Déu d'Olivelles.

## Referències

* 1 2 «Mas Olivelles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2014].
# Iwájú

Iwájú és una propera sèrie d'animació nigeriana i estatunidenca produïda per Walt Disney Animation Studios i l'empresa d'entreteniment panafricana britànica Kugali Media per al servei de streaming Disney+. Ziki Nelson és el creador de la sèrie i l'anomena "la meua història". La sèrie és la primera "sèrie d'animació original de llarga durada" produïda per Walt Disney Animation Studios en la seua història. La sèrie s'estrenarà el 2023.

## Premissa

Iwájú explorarà temes de desigualtat i divisió de classes, que el director i cofundador de Kugali, Ziki Nelson, va descriure com "la realitat quotidiana de la vida a Nigèria i altres parts del món". També s'explorarà com aquests problemes afecten la societat quotidiana, així com "qüestionar l'statu quo". Nelson també va descriure la sèrie com a "inspiració, o aspiració i desig, per intentar dissenyar la societat per viure d'una manera més positiva". Ibrahim també va argumentar que la sèrie representa un "somni personal de la meua infància per explicar la meua història i la de la meua gent".

## Referències

* ↑ «Disney announces 'first-of-its-kind' collaboration with African entertainment company». CNN [Consulta: 14 desembre 2020].
* ↑ Ito, Robert. «Beyond ‘Black Panther’: Afrofuturism Is Booming in Comics». The New York Times, 07-02-2021. Arxivat de l'original el 7 febrer 2021. [Consulta: 9 febrer 2021].
* ↑ Perry, Spencer. «Disney Announces Afro-Futurist Series Iwaju for Disney+». Comicbook.com, 11-12-2020. Arxivat de l'original el 11 desembre 2020. [Consulta: 9 febrer 2021].
* ↑ Bonomolo, Cameron. «Tiana, Moana, and More: All Walt Disney Animation Studios Series Synopses», 12-12-2020. Arxivat de l'original el 13 desembre 2020.
* ↑ Johnston, Rich. «Kugali Teams Up With Disney for the Original Series Iwájú for Disney+», 12-12-2020. Arxivat de l'original el 26 gener 2021.
* ↑ Horne, Karama. «Indie comics Spotlight: How African comic creators Kugali called out Disney and won a collaboration». SYFY, 27-02-2021. Arxivat de l'original el 28 febrer 2021. [Consulta: 28 febrer 2021].
* ↑ Baron, Reuben. «Iwájú Won’t Be 'Disney-Style' But Promises 'Disney Quality' Animation», 16-06-2021. Arxivat de l'original el 17 juny 2021.
* ↑ «Disney and Africa’s Kugali to unleash a futuristic Lagos in the upcoming series ‘Iwaju’», 17-06-2021. Arxivat de l'original el 18 de juny 2021. [Consulta: 18 juny 2021].
* ↑ Giardina, Carolyn. «Annecy: Disney, Africa’s Kugali Reveal a Futuristic Lagos in ‘Iwaju’», 16-06-2021. Arxivat de l'original el 17 juny 2021. [Consulta: 17 juny 2021].
* ↑ Vourlias, Christopher. «Disney, Africa’s Kugali Reveal First Look at Sci-Fi Series 'Iwaju'», 17-06-2021. Arxivat de l'original el 18 juny 2021. [Consulta: 18 juny 2021].
* ↑ Liu, Narayan. «Disney, African Company Kugali Announce Sci-Fi Series Iwájú», 12-12-2020. Arxivat de l'original el 18 abril 2022. [Consulta: 11 juny 2022].
# Festival de Cinema Gai i Lèsbic de Lisboa

El Festival de Cinema Gai i Lèsbic de Lisboa o el Queer Lisboa és un dels fòrums de cinema i vídeo més importants d'Europa sobre el dret internacional LGBT.
Havent-se celebrat per primera vegada el 1997, es va celebrar la seva dècima edició anual el 2006, mostrant 114 pel·lícules (30 pel·lícules, 34 documentals i 50 curtmetratges).
És un dels vehicles d'exposició més importants de Portugal sobre cinema alternatiu, sense deixar de provocar nombrosos debats en una sèrie de temes centrals de la societat contemporània portuguesa. Abans utilitzant gairebé exclusivament el Cinema Quarteto, i des del 2007 sent presentat al renovat Cinema São Jorge. Des de llavors també abandonat per la designació del Lisboa Queer.

## Vegeu també

* Porto Pride

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (portuguès)
# La Sanjurjada

La Sanjurjada fou un intent de cop d'estat fracassat que part de l'exèrcit espanyol inicià la matinada del 10 d'agost de 1932 contra la II República, liderat des de Sevilla pel general Sanjurjo. Després del cop, Sanjurjo va ser en primer lloc condemnat a mort i, posteriorment, després d'una temporada a el Dueso, va ser exiliat a Estoril (Portugal), des d'on va intentar tornar anys després per posar-se al capdavant dels sublevats l'any 1936.
El ban militar del 10 d'agost de 1932 del general Sanjurjo deia:
| « | Queda declarado el estado de guerra en toda la región andaluza, con las consecuencias que dicho estado lleva consigo. Como Capitán General de Andalucía, asumo el mando concentrado en mi autoridad de todos los poderes. Así como Dios me permitió llevar al Ejercito español a la Victoria en los campos africanos, ahorrando el derramamiento de sangre moza, confío en que también hoy me será permitido, con mi actitud, llevar la tranquilidad a muchos hogares humildes, y la paz a todos los Espíritus. | » |

## Referències

* ↑ Culla i Clarà, Joan B. «Una 'sanjurjada' virtual». El País, 13-01-2006 [Consulta: 7 maig 2009].
* ↑ Maura, Miguel; Joaquín Romero Maura. «capítulo II: La Sanjurjada». A: Así Cayó Alfonso XIII. Marcial Pons Historia. ISBN 978-84-96467-44-6.
* 1 2 Pettenghi Lachambre, José Aquiles. Detrás del Silencio. El Trágico Destino de los Gobernadores Civiles de Cádiz. Jerez de la Frontera (Cádiz): Artepick, 2009, pp 72-77. ISBN 978-84-936799-0-3.
* ↑ Nerín, Gustau. La guerra que vino de África. Barcelona: Critica SL, 2005, p. 107. ISBN 978-84-8432-618-7.

## Enllaços externs

* Article a lne.es (La Nueva España) Arxivat 2012-01-07 a Wayback Machine.
* Article sobre la Sanjurjada de Francisco Umbral al diari "El Mundo"
# Pneumònia intersticial idiopàtica

En medicina, la pneumònia intersticial idiopàtica (PII) és un tipus de malaltia pulmonar parenquimal difusa (MPPD), també anomenada malaltia pulmonar intersticial (MPI). Hi ha set subtipus diferents de PII.

## Classificació histològica

La classificació pot ser complexa, i els esforços combinats dels clínics, radiòlegs i patòlegs poden contribuir a trobar un diagnòstic més específic.
La pneumònia intersticial idiopàtica es pot subclassificar, basant-se en l'aparença histològica, en els següents patrons:
| Histologia | Correlacions clíniques |
| Pneumònia intersticial descamativa (PID) | PID |
| Dany alveolar difús (DAD) | SDRA, PIA, TRALI |
| Pneumònia intersticial no específica (PINS) | PINS |
| Bronquiolitis respiratòria | MPI-BR |
| Pneumònia intersticial usual (PIU) | MVC, FPI, toxicitat de les drogues, pneumoconiosi |
| Pneumònia organitzant | Pneumònia organitzant criptogènica |
| Pneumònia intersticial limfoide (PIL) | PIL |

## Referències

* ↑ Nicholson AG «Classification of idiopathic interstitial pneumonias: making sense of the alphabet soup». Histopathology, 41, 5, novembre 2002, pàg. 381–91. DOI: 10.1046/j.1365-2559.2002.01421.x. PMID: 12405906.
* ↑ Flaherty KR, King TE, Raghu G, et al. «Idiopathic interstitial pneumonia: what is the effect of a multidisciplinary approach to diagnosis?». Am. J. Respir. Crit. Care Med., 170, 8, Octubre 2004, pàg. 904–10. DOI: 10.1164/rccm.200402-147OC. PMID: 15256390.
* ↑ Kim DS, Collard HR, King TE «Classification and natural history of the idiopathic interstitial pneumonias». Proc Am Thorac Soc, 3, 4, Juny 2006, pàg. 285–92. DOI: 10.1513/pats.200601-005TK. PMID: 16738191.
* ↑ Leslie KO, Wick MR. Practical Pulmonary Pathology: A Diagnostic Approach. Elsevier Inc. 2005. ISBN 978-0-443-06631-3.
* ↑ «American Thoracic Society/European Respiratory Society International Multidisciplinary Consensus Classification of the Idiopathic Interstitial Pneumonias. This joint statement of the American Thoracic Society (ATS), and the European Respiratory Society (ERS) was adopted by the ATS board of directors, June 2001 and by the ERS Executive Committee, June 2001». Am. J. Respir. Crit. Care Med., 165, 2, Gener 2002, pàg. 277–304. PMID: 11790668.
# Adelfa Calvo

Adelfa Calvo (Màlaga, 5 de maig de 1962) és una actriu espanyola coneguda per interpretar el paper de Rosario en la sèrie espanyola El secreto de Puente Viejo. Va ser guardonada l'any 2018 amb el premi Goya a la millor actriu secundària per la pel·lícula El autor.

## Biografia

Nascuda a Màlaga l'any 1962, va adquirir una certa popularitat al 2004 gràcies a la sèrie Cuéntame como pasó, en què va interpretar la mare de Fuencisla. Al 2008 va interpretar la mare de Nicola a Hospital Central.
Després de dues pel·lícules els anys 2010 i 2011, va assolir la fama amb el paper de la humil però carismàtica servent Rosario a la telenovel·la El secreto de Puente Viejo.

## Trajectòria
### Cinema

* 1999 : Hanul Carpatilor (la posada dels Carpats) de Rafael Ramírez Campos i Benjamí Ramírez Regna
* 2010 : Biutiful d'Alejandro González Iñárritu
* 2011 : No tengas miedo de Montxo Armendáriz
* 2011 : La voz dormida de Benito Zambrano
* 2012 : Grupo de élite d'Alberto Rodríguez
* 2012 : Miel de naranjas d'Imanol Uribe
* 2014 : La isla mínima d'Alberto Rodríguez
* 2015 : A cambio de nada de Daniel Guzmán
* 2017 : El autor de Manuel Martín Conca
* 2018 : Viaje al cuarto de una madre de Celia Rico

### Televisió

* 2004: Wonder Years, com a mare de Fuencisla
* 2006: Él bacino Occidental
* 2008: Hospital Central, com a mare de Nicolás
* 2010: Bayberry
* 2011-2017: El secreto de Puente Viejo, com a Rosario Pacheco
* 2017: La casa de papel, com a mare de Tokio
* 2019: Toy Boy, com a Doña Benigna Rojas

## Premis

* 2018 - Premi Asecan Aisge Intèrpret Femenina, atorgat per l'Associació d'Escriptors i Escriptores de Cinema d'Andalusia, Asecan.
* 2017 - Premi Unión de Actores a la millor actriu secundària de cinema per “El autor”.

## Referències

* ↑ «Adelfa Calvo, Goya a la Mejor Actriz de Reparto 2017», 03-02-2018. [Consulta: 10 febrer 2018].
* ↑ ««El autor», con siete galardones, triunfa en los Premios Asecan del Cine Andaluz 2018» (en castellà). sevilla, 27-01-2018. [Consulta: 27 gener 2019].
* ↑ «27 Edición Premios 2017 - Unión de Actores y Actrices». www.guiadeactores.com. Arxivat de l'original el 2019-04-10. [Consulta: 15 març 2019].
# Saburo Shinosaki

Saburo Shinosaki, és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Saburo Shinosaki va disputar 1 partit amb la selecció japonesa durant la dècada de 1940.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database
# Marnach

Marnach (en luxemburguès: Maarnech) era una vila de la comuna de Munshausen fins a la fusió formal d'aquesta última comuna amb la de Clervaux l'1 de gener de 2012. Pertany al districte de Diekirch del cantó de Clervaux. Està a uns 49 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Marnach». [Consulta: 23 setembre 2015].
# Jane Barkman

Jane Barkman (Bryn Mawr, 20 de setembre de 1951), de casada Brown, és una nedadora estatunidenca, ja retirada, especialista en estil lliure, que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic, on va disputar dues proves del programa de natació. Formant equip amb Linda Gustavson, Susan Pedersen i Jan Henne guanyà la medalla d'or en els 4x100 metres lliures, mentre en els 200 metres lliures guanyà la medalla de bronze. Quatre anys més tard, als Jocs de Múnic, revalidà la medalla d'or en els 4x100 metres lliures, aquesta vegada formant equip amb Shirley Babashoff, Jennifer Kemp i Sandra Neilson.
A nivell nacional guanyà tres títols de l'AAU. Més tard exercí d'entrenadora a la Universitat Princeton.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Jane Barkman». [Consulta: 26 juny 2021].
# Far de Cotlliure

El Far de Cotlliure, també anomenat Torre de Cotlliure, és una antiga torre de defensa convertida de primer en far i més tard en campanar de l'església de Santa Maria dels Àngels de Cotlliure, de la vila de Cotlliure, a la comarca del Rosselló (Catalunya del Nord).
Està situada al nord-est del nucli urbà, al capdavall del Port d'Amunt, a l'angle sud-est de l'església parroquial.
Formava part de les muralles de la vila de Cotlliure i, per la seva situació ran de mar a l'extrem del port, exercia de far. A partir del darrer quart del segle xvii fou reutilitzat com a campanar de l'església parroquial de Santa Maria dels Àngels, a ran de la destrucció de l'antiga església de Santa Maria, l'antiga parroquial situada a la Vila vella, per ordres de Vauban.
És una torre cilíndrica que presenta una primera part de la construcció, fins a uns 7 metres d'alçada, feta per un aparell datat al segle xiii. És feta amb pedres d'esquist i té unes espitlleres simples, fetes amb pedres de marbre blanc.
La part mitjana de la torre correspon a una construcció del segle xiv, feta de còdols de ribera grisos i blancs, mentre que la part superior data del 1693. La cúpula actualment existent és del 1810.

## Referències

* ↑ «El Far de Cotlliure en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-06-01. [Consulta: 8 maig 2016].

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Cotlliure». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Ponsich, Pere; Badia i Homs, Joan; Rieu, Bernat. «Cotlliure: Far (o Torre) de Cotlliure». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.
# Libetra

Libetra (grec antic: τὰ Λίβηθρα, o Λείβηθρα) va ser una ciutat propera al mont Olimp on la tradició deia que Orfeu havia estat enterrat per les Muses. La seua tomba seria més tard destruïda per una inundació del riu Sis. Era un indret on les nimfes libetríades eren venerades. Hi ha restes de l'antiga en un jaciment arqueològic prop de l'Olimp.
La font Libetra era el lloc favorit de les Muses, d'ací el seu epítet de libetríades, que en grec antic s'escriu Λιβεθρίδες.

## Referències

* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, IX, 30, 9.
* ↑ Pausànias, "Descripció de Grècia. Beòcia" IX, 30, 11, "Immediatament després de fer-se fosc, el déu envià una pluja intensa, i el riu Sis, un dels torrents propers a l'Olimp, en aquesta ocasió ensorrà les muralles de Libetra, destruí els santuaris dels déus i les cases de les persones, ofegà els habitants i tots els animals de la ciutat. Quan Libetra era una ciutat en ruïnes, els macedonis de Díon, segons el relat d'un estranger de Làrissa, dugueren els ossos d'Orfeu al seu país."
* ↑ «Leibethra». Arxivat de l'original el 2008-09-30. [Consulta: 9 agost 2019].
* ↑ Plini el Vell, Història natural,"(...) 1 Prop de Libetra; es diu que era un lloc preferit de caça de les Muses, d'on ve el nom de "libetríades." És a prop de la moderna Goritza."

## Enllaços externs

* Pàgina del Ministeri de Cultura de Grècia: Libetra (en grec).
# Guerra Gòtica

«Guerra Gòtica» té aquests significats:
* Guerra gòtica (250-251), conflicte armat entre l'Imperi Romà i una confederació de tribus escites que envaïren Dàcia i Mèsia
* Guerra gòtica (267-269), conflicte entre l'Imperi Romà i un contingent de tribus escites i gots
* Guerra gòtica (367-369), conflicte de tropes de l'Imperi Romà i els gots que habitaven al nord de la província romana de Mèsia.
* Guerra gòtica (376-382), conflicte entre l'Imperi Romà i els teruings i greutungs, que es veien pressionats per l'avanç dels huns.
* Guerra gòtica (535-554), conflicte entre l'Imperi Romà d'Orient i el Regne dels Ostrogots.
# Adelelm l'Almoiner

Adelelm l'Almoiner o de Burgos (en castellà antic: Adelhem, Adelelme o Lesmes) o Adelelm prevere (Burgos, ca. 1130 - 1218) va ser un prevere castellà, amic i almoiner del bisbe Julià de Conca. És venerat per l'Església catòlica, tot i que no ha estat beatificat ni canonitzat oficialment. No s'ha de confondre amb Adelelm de Burgos, monjo francès, bisbe de Burgos al segle xi.

## Biografia

Confós sovint amb el seu homònim bisbe, algunes dades biogràfiques se n'han barrejat i no se'n coneixen amb certesa. Nascut a Burgos, poc després que ho fes Julià de Conca, quan aquest començà a predicar, Adelelm l'acompanyà. El seguí quan Julià fou nomenat ardiaca de Toledo (1192-1193) i bisbe de Conca (1196-1208), i en fou l'almoiner i únic deixeble i servent.
Probablement, fou prevere, i com a almoiner, feia el repartiment del blat i altres almoines entre els necessitats de la diòcesi, segons indicacions de Julià. Com aquest, també feia cistells i altres tasques manuals per vendre'ls i, amb els diners obtinguts, mantenir-se i repartir-ne la resta entre els pobres. Els sobre-esforços en carregar el blat i altres productes per portar-los a repartir li provocà trastorns als ossos i un mal crònic a l'abdomen que l'afectaren tota la vida.
Quan Julià morí, Adelelm tornà a Burgos, on continuà dedicant-se a la caritat i atendre els necessitats, repartint el producte del seu treball (les cistelles) entre pobres i hospitals. Hi morí en 1218.

## Veneració

Fou sebollit a l'antiga catedral de la ciutat, on ja era tingut per sant; en fer-se l'actual catedral gòtica fou traslladat vora el pilar de la capella de Sant Andreu, en un sepulcre de pedra. El sepulcre era molt visitat, especialment pels que tenien mal de ronyons i lumbàlgia, que el tenien per protector per haver patit aquest mal: es creia que tocant amb l'esquena el sepulcre, el mal millorava. Precisament per la munió de gent que hi anava, que destorbava el pas, es va traslladar novament en 1680 el sepulcre a la capella de Santa Caterina, avui de Sant Joan de Sahagún. A la tomba, enganxada al mur de la capella, una inscripció diu: Aquí yace el beato Lesmes, hijo de Burgos, abogado del mal de riñones.
No beatificat ni canonitzat oficialment, hi ha santorals i obres en què és anomenat "benaurat" o beat, mentre que d'altres l'anomenen "sant".

## Vegeu també

* Julià de Conca

## Bibliografia i enllaços externs

* Enrique FLÓREZ. España sagrada. "Vida de otro S. Lesmes, natural de Burgos, limosnero de S. Julián". Vol. 27, p. 196-208..
* Nicolás de Goyri. Apuntes para las biografias de algunos burgaleses célebres. Burgos: Timoteo Arnáiz, 1878, p. 123-125.
# Salka

Salka és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2021 tenia 974 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1156.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12-04-2022. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ «História» (en eslovac). Obec Salka. Arxivat de l'original el 9 de gener 2020. [Consulta: 7 agost 2022].
# Jarandolita

La jarandolita és un mineral de la classe dels borats. Rep el seu nom de la conca del riu Jarandol (Sèrbia), la localitat tipus per a aquesta espècie.

## Característiques

La jarandolita és un borat de fórmula química Ca[B₃O₄(OH)₃]. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1995. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Es troba en forma d'agregats radials, consistents en cristalls tabulars allargats de fins a 1,5 centímetres. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5,5 i 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la jarandolita pertany a «06.CB: Ino-triborats» juntament amb els següents minerals: colemanita, hidroboracita i howlita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta als dipòsits de Pobrdzhsky Potok i Peskanya, a Baljevac na Ibru, a la conca del riu Jarandol (Raška, Sèrbia). També ha estat descrita a la pedrera Kohnstein, a Niedersachswerfen (Turíngia, Alemanya). Sol trobar-se associada a altres minerals com: veatchita, ulexita, studenitsita, pentahidroborita, montmoril·lonita, howlita i colemanita.

## Referències

* ↑ «Jarandolite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 juny 2016].