OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Haplochromis mentatus

Haplochromis mentatus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Edward (Àfrica).

## Referències

* ↑ Hilgendorf, F. M. 1888. Fische aus dem Victoria-Nyanza (Ukerewe-See), gesammelt von dem verstorbenen Dr. G. A. Fischer. Sitzungsber. Ges. Naturf. Freunde Berlín 1888: 75-79.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Haplochromis megalops

Haplochromis megalops és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Victòria (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Holding (sèrie de televisió)

Holding és una mini sèrie de televisió de només quatre capítol basada en la novel·la de debut homònima de Graham Norton. Es va estrenar al canal britànic ITV el 14 de març de 2022 i a l'irlandès Virgin Media More el 12 d'abril de 2022.

## Argument

El sergent PJ Collins, un home tranquil que evita la gent, omple els dies amb menjar reconfortant i feina policial a mitges. Però quan es descobreix el cos enterrat de Tommy Burke, el noi més desitjat del poble que va desaparèixer el dia del seu casament fa 20 anys enrere, el sergent Collins és cridat a resoldre un crim greu per primera vegada a la seva carrera i a connectar amb el poble que ha intentat evitar des que va arribar-hi destinat.

## Repartiment
### Principal

* Conleth Hill com el sergent PJ Collins
* Siobhán McSweeney com a Bríd Riordan
* Charlene McKenna com a Evelyn Ross
* Helen Behan com a Abigail Ross
* Amy Conroy com a Florence Ross
* Pauline McLynn com a Eileen O'Driscoll
* Olwen Fouéré com a Kitty Harrington
* Clinton Liberty com a Linus Dunne
* Gary Shelford com a Anthony Riordan
* Eleanor Tiernan com a Susan Hickey
* Sky Yang com a Stephen Chen
* Brenda Fricker com a Lizzie Meaney

### Secundari

* Demi Isaac Oviawe com a Aoife Akingbola
* Calum Rea com a Cathal Riordan
* Jane Spollen com a Carmel Riordan
* Lochlann Ó Mearáin com a Cormac Byrne
* Jim O'Donnell com a Willy McCarthy
* Pat Kinevane com a Martin Flynn
* Anne Kent com a Nora Goggin
* Karl Quinn com a John Flynn
* Michael Fry com a Alan Doddy
* Felix Brown com a Tommy Burke
* Norma Sheahan com a D.S. Norma Casey
* Graham Norton com a Radio DJ (veu)
* Ivet Corvea com a Doctor Walshe
* Gary Murphy com el sergent Looney

## Producció

El maig de 2021 es va anunciar que ITV havia encarregat una adaptació en quatre parts de la novel·la de Graham Norton. Dominic Treadwell-Collins i Karen Cogan escriurien el guió del segell Happy Prince d'ITV amb Kathy Burke dirigint i Martina Niland per a Port Pictures. Conleth Hill va ser escollit pel personatge principal de PJ Collins. al juliol es va anunciar que Siobhán McSweeney, Charlene McKenna, Helen Behan, Pauline McLynn i Brenda Fricker també protagonitzarien la sèrie al costat de Hill.

## Localització

La fotografia principal va tenir lloc a la zona de Cork Oest amb el suport de Screen Ireland, a partir del juliol de 2021 i acabant a l'octubre. el rodatge també inclou llocs com Drimoleague i Castletownshend.

## Referències

* ↑ Abbatescianni, Davide «ITV Studios commissions new TV drama Holding» (en anglès). Cineuropa, 21-05-2021 [Consulta: 17 maig 2023].
* ↑ Kanter, Jake «Conleth Hill To Headline ITV Adaptation Of Graham Norton’s Debut Novel ‘Holding’» (en anglès). Deadline, 20-05-2021 [Consulta: 17 maig 2023].
* ↑ «Brenda Fricker, Siobhán McSweeney, Charlene McKenna, Helen Behan and Pauline McLynn cast alongside Conleth Hill in ITV drama Holding» (en anglès). ITV, 29-07-2021 [Consulta: 17 maig 2023].
* ↑ McCarthy, Esther N. «That's a wrap: Adaptation of Graham Norton book completes filming in Co Cork» (en anglès). Irish Examiner, 06-10-2021 [Consulta: 17 maig 2023].
# Hornaing

Hornaing és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 3.176 habitants. Limita al nord amb Wandignies-Hamage, a l'est amb Hélesmes, al sud amb Escaudain i a l'oest amb Erre.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 3.402 | 3.178 | 3.102 | 2.971 | 2.931 | 2.942 | 3.176 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Alain Ladu | |
| 2008- | Frédéric Delannoy | |
# Hornabec

Un hornabec és una fortificació exterior que es compon de dos mitjos baluards. Els hornabecs es van desenvolupar a partir del segle xvi.

## Funció militar

Es construïen hornabecs a certa distància d'una fortificació per enfortir un flanc feble. La missió principal d'un hornabec era obligar a l'artilleria enemiga a allunyar-se de la fortificació principal perquè no poguessin arribar a danyar-la.

## Etimologia

La paraula hornabec té el seu origen a l'alemany Hornwerk, de Horn, banya, i Werk, obra, és a dir, construcció en forma de banya.

## Tipus

* De cua d'oreneta. Es diu així quan les ales, en lloc de ser paral·leles, s'estrenyen cap a la plaça.
* De contracua d'oreneta. Es diu així quan les ales de l'hornabec s'eixamplen cap a la plaça.
* Doble o obra coronada. Aquest hornabec difereix del senzill en què en lloc d'un front de fortificació té dos contigus i, per tant, es compon d'un baluard, dos mitjos baluards i dues ales. Serveix per ocupar un espai de terreny al capdavant del cos de la plaça amb l'objecte de mantenir l'enemic a major distància i obligar-li a que augmenti els seus esforços. Ordinàriament es col·loca l'hornabec doble davant d'una cortina o d'un baluard.

## Referències

* ↑ Europaeum Theatrum, Volum 5, Planell 12. Publicat el 1651 a Frankfurt.
* ↑ Al diccionari de la RAE.
* ↑ Diccionario militar, J.D.W.M., 1863
# Hornachuelos

Hornachuelos és un municipi de la província de Còrdova a la comunitat autònoma d'Andalusia, a la comarca de Valle Medio del Guadalquivir.

## Etimologia

Hi ha discussió sobre l'origen del seu nom encara que el més probable és que provingui del fonema àrab furnuyulus, que literalment significa ciutat dels clots per ser aquesta la forma comuna com els seus antics habitants extreien el mineral del subsol.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 5.006 | 5.056 | 4.937 | 4.860 | 4.746 | 4.687 | 4.622 | 4.654 | 4.678 | 4.662 |

## Geografia

Situat en la part occidental de la província de Còrdova, sobre una de les moltes muntanyes de la Sierra de Hornachuelos, al Parc Natural de la Sierra de Hornachuelos, formant part del massís de Sierra Morena. S'aboca al precipici format pel riu Bembézar. La població conserva la seva estructura àrab, amb carrers estrets i costeruts, com també amb edificacions d'aquella època, entre les quals destaca la fortalesa àrab. En el seu nucli antic també es pot veure l'edifici de l'Ajuntament, la seva església gòtica i la malmesa torre de l'homenatge del castell en la plaça d'Armes.

## Enllaços externs

* Hornachuelos Rural Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine.
* Hornachuelos - Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia
# Hudson (Iowa)

Hudson és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 2.117 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hudson tenia 2.117 habitants, 787 habitatges, i 613 famílies. La densitat de població era de 106,2 habitants/km².
Dels 787 habitatges en un 39,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,6% hi vivien parelles casades, en un 6,2% dones solteres, i en un 22,1% no eren unitats familiars. En el 19,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,9% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 26,2% de 45 a 60 i un 11,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 56.065 $ i la renda mediana per família de 64.737 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.576 $ mentre que les dones 26.667 $. La renda per capita de la població era de 24.101 $. Entorn de l'1,9% de les famílies i el 3,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hudson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hudson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hypomma

Hypomma és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
Fou descrit per primera vegada per David B. Hirst l'any 1886.

## Distribució

Es pot trobar a Euràsia, Amèrica del Nord, Àfrica i Melanèsia.

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Hypomma affine Schenkel, 1930 – Rússia (nord-est de Siberia), Japó
* Hypomma bituberculatum (Wider, 1834) (Espècie tipus) – Europa, Turquia, Rússia, Kazakhstan, Kirguizstan, Xina
* Hypomma brevitibiale (Wunderlich, 1980) – Macedònia
* Hypomma clypeatum Roewer, 1942 – Guinea Equatorial (Bioko)
* Hypomma coalescera (Kritscher, 1966) – Nova Caledonia
* Hypomma cornutum (Blackwall, 1833) – Europa, Rússia Europea fins al sud de la Sibèria)
* Hypomma fulvum (Bösenberg, 1902) – Europa
* Hypomma marxi (Keyserling, 1886) – USA
* Hypomma nordlandicum Chamberlin & Ivie, 1947 – USA (Alaska)
* Hypomma subarcticum Chamberlin & Ivie, 1947 – USA (Alaska)

## Referències

* ↑ Dahl, F. «Monographie der Erigone-Arten im Thorell' schen. Sinne, nebst anderen Beiträgen zur Spinnenfauna SchleswigHolsteins». Schriften des Naturwissenschaftlichen Vereins für Schleswig-Holstein, vol. 6, 1886, pàg. 65–102.
* ↑ «Gen. Hypomma Dahl, 1886». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog (American Museum of Natural History).
# Hyphessobrycon melazonatus

Hyphessobrycon melazonatus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,8 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Huttange

Huttange (en luxemburguès: Hitten; en alemany: Hüttingen) és una vila de la comuna de Beckerich, situada al districte de Diekirch del cantó de Redange. Està a uns 22 km de distància de la ciutat de Luxemburg.
Prop d'Huttange té el naixement el riu Naerdenerbaach.

## Referències

* ↑ «Huttange». [Consulta: 26 setembre 2015].
# Huties gegants

Les huties gegants són un grup extint de grans rosegadors coneguts a partir de fòssils i subfòssils a les Índies Occidentals. Es calcula que una espècie, Amblyrhiza inundata, va pesar entre 50 i 200 kg puix que els grans espècimens són tan grans com un ós negre americà. Això és molt més gros que la capibara, el rosegador més gros que viu avui, però encara molt més petit que Josephoartigasia monesi, el rosegador més gros conegut. Aquests animals podrien haver persistit en temps històrics i probablement els van utilitzar com a font d'aliment humans aborígens. Totes les huties gegants es troben en una sola família, Heptaxodontidae, que no conté cap espècie vivent; Tanmateix, aquest aplec sembla parafilètic i artificial.
Una de les espècies més petites, Quemisia, podria haver sobreviscut tan tard com l'època dels primers conquistadors.
Alguns dels seus parents més petits de la família Capromyidae, coneguts com a huties, sobreviuen a les illes del Carib.

## Taxonomia

* Família Heptaxodontidae
** Subfamília Heptaxodontinae
*** Gènere Amblyrhiza
**** Amblyrhiza inundata d'Anguilla i St. Martin
*** Gènere Elasmodontomys
**** Elasmodontomys obliquus de Puerto Rico
*** Gènere Quemisia
**** Quemisia gravis de Hispaniola
*** Gènere Xaymaca
**** Xaymaca fulvopulvis de Jamaica
** Subfamília Clidomyinae
*** Gènere Clidomys
**** Clidomys osborni de Jamaica

## Referències

* Biknevicius, A. R.; McFarlane, Donald A. & MacPhee, R. D. E. (1993): Body size in Amblyrhiza inundata (Rodentia: Caviomorpha), an extinct megafaunal rodent from the Anguilla Bank, West Indies: estimates and implications. American Museum Novitates 3079: 1-26. PDF fulltext
* MacPhee, R. D. E. & Flemming, C. (2003): A possible heptaxodontine and other caviidan rodents from the Quaternary of Jamaica. American Museum Novitates 3422: 1-42. PDF fulltext
* Nowak, Ronald M. 1999. Walker's Mammals of the World, 6th edition. Johns Hopkins University Press, 1936 ISBN 0-8018-5789-9
* Woods, C. A. 1989. Biogeography of West Indian rodents. Pages 741-797 in Biogeography of the West Indies: Past Present and Future. Sandhill Crane Press, Gainesville.
# I Trofeu Anxaneta de Plata

El I Trofeu Anxaneta de Plata tingué lloc el 30 d'agost de 1968 a la plaça de la Vila de Vilafranca del Penedès, en el marc de la diada de Sant Fèlix de la festa major vilafranquina. Fou el quinzè concurs de castells de la història i el primer de les quatre edicions del Trofeu Anxaneta de Plata, celebrades els anys 1968, 1969, 1970 i 1971.
Hi van participar tres colles: els Nens del Vendrell, els Minyons de l'Arboç i els Castellers de Vilafranca. La victòria fou pels Nens del Vendrell, que van carregar el 4 de 8 i descarregar el 2 de 7 i el 3 de 7 aixecat per sota. Fou la tercera victòria dels vendrellencs en un concurs de castells, després de la de 1941 a Valls i la de 1952 a Tarragona.

## Resultats
### Classificació

* Resultat
* Descarregat (D)
* Carregat (C)
* Intent (I)
* Intent desmuntat (ID)
En el I Trofeu Anxaneta de Plata hi van participar 3 colles.

#### Llegenda

    a: amb agulla o pilar al mig
    ps: aixecat per sota
| Pos | Colla | 1a ronda | 2a ronda | 3a ronda | 4a ronda | Punts |
| 1 | Nens del Vendrell | 2de7 | 4de8(c) | 3de7ps | Pde6(i) | 1.730 |
| 2 | Minyons de l'Arboç | 3de7 | 4de7a | Pde5(c) | 5de7(i) | 567,5 |
| 3 | Castellers de Vilafranca | 3de7 | 4de8(i) | 4de7 | 2de7(i) | 300 |

### Estadística

La següent taula mostra l'estadística dels castells que es van provar al concurs de castells. Els següents castells apareixen ordenats, de major a menor dificultat, segons la valoració tradicional que se'ls atribueix a cada un.
| Castell | Descarregat | Carregat | Intent | Intent desmuntat | Total |
| Pilar de 6 | — | — | 1 | — | 1 |
| 4 de 8 | — | 1 | 1 | — | 2 |
| 2 de 7 | 1 | — | 1 | — | 2 |
| 3 de 7 aixecat per sota | 1 | — | — | — | 1 |
| 5 de 7 | — | — | 1 | — | 1 |
| 4 de 7 amb l'agulla | 1 | — | — | — | 1 |
| 3 de 7 | 2 | — | — | — | 2 |
| 4 de 7 | 1 | — | — | — | 1 |
| Pilar de 5 | — | 1 | — | — | 1 |
| Total | 6 | 2 | 4 | 0 | 12 |
| Percentatge | 50% | 16,6% | 33,3% | 0% | 100% |

## Taula de puntuacions

Els castells carregats rebien una penalització del 10%.
| Castell | Punts |
| Pilar de cinc | 75 |
| Dos o torre de sis | 75 |
| Quatre de set | 100 |
| Tres de set | 200 |
| Quatre de set amb l'agulla o pilar | 300 |
| Cinc de set | 400 |
| Tres de set aixecat per sota | 500 |
| Dos o torre de set | 600 |
| Quatre de vuit | 700 |
| Tres de vuit | 900 |
| Pilar de sis | 1100 |
| Quatre de vuit amb l'agulla o pilar | 1300 |
| Cinc de vuit | 1500 |
| Dos o torre de vuit amb folre | 1700 |
| Pilar de set amb folre | 1900 |

## Referències

* 1 2 Jaria i Manzano, Jordi. «Vilafranca 1968: Els nens es coronen en absència de la Vella». A: Història dels concursos de castells. Tarragona: Edicions El Mèdol, setembre de 1996, pp. 51-53 (L'Agulla). ISBN 84-88882-64-5 [Consulta: 28 novembre 2012].
* ↑ «1968 I Trofeu Enxaneta d'Argent (Vilafranca)». Història del concurs de castells. Diego Gómez Muñoz, 06-06-2011. [Consulta: 28 novembre 2012].
# Herois anònims

Herois anònims és una pintura sobre tela feta per Juan Luna Novicio el 1891 (ca.) conservada a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer, amb el número de registre 260 d'ençà que va ingressar l'any 1893, donada pel mateix artista. Al quadre hi ha la inscripció "LUNA".

## Composició

Carrer d'un barri perifèric de París, en el moment en què té lloc la desfilada d'un sepeli. Aquesta és constituïda per una filera desordenada de persones que es dirigeix cap al cementiri. Totes són figures amb expressió de dolor i tristesa. Al centre hi ha la caixa amb flors al damunt. El cel és gris i hi ha un arbre sense fulles.

## Referències

* ↑ Trullén, Josep Maria (dir.). Biblioteca Museu Víctor Balaguer. Guia de les col·leccions del museu. 2001. Vilanova i la Geltrú: Organisme Autònom Biblioteca Museu V.Balaguer, 2001. B-10-437/2001. ISBN 84-931438-3-9.
# I Was So Unpopular in School and Now They're Giving Me This Beautiful Bicycle

I Was So Unpopular in School and Now They're Giving Me This Beautiful Bicycle (Tan impopular que era a l'escola i ara em regalen aquesta preciosa bicicleta), és el primer àlbum d'estudi del grup d'indie rock Billie The Vision and The Dancers. Va ser publicat l'any 2004 a través de la discogràfica d'autopublicació Love Will Pay The Bills Records, i des de llavors s'ofereix de franc en la seva pàgina web.
A l'estiu de 2009, la cançó "Summercat" va esdevenir molt popular a Espanya gràcies a la seva aparició en una campanya publicitària d'Estrella Damm.

## Llista de cançons

Totes les lletres escrites per Lars Lindquist, totes les cançons foren compostes per Lars Lindquist.

## Referències

* 1 2 «Billie the vision and the dancers», 28-03-2012. Arxivat de l'original el 2012-03-28. [Consulta: 27 juny 2018].
# I Want to Break Free

I Want to Break Free (en català: Vull alliberar-me) és una cançó de la banda de rock britànica Queen inclosa en el seu disc The Works, publicat el 1984. La cançó, escrita pel baixista John Deacon, va ser llançada com a senzill en abril de 1984 i va aconseguir el lloc número 3 en el Regne Unit.
El vídeo de la cançó és un dels més recordats de la banda, en què els seus integrants parodien una telenovel·la britànica de l'època anomenada Coronation Street, caracteritzats com a dones. La segona part del vídeo inclou una composició assajada i actuada pel Royal Ballet de Londres i la coreografia va ser feta per Wayne Eagling. A causa d'això, el vídeo va ser censurat per l'MTV als Estats Units, de manera que Queen no va incloure aquest país en el The Works Tour. El vídeo no va ser vist a les pantalles nord-americanes fins al 1991.

## Cançó

El senzill va ser força ben rebut arreu del món, excepte als Estats Units. L'abril de 1984 es va convertir en el número 3 al Regne Unit, i va estar en el Top 10 en diversos països d'Europa i l'Amèrica Llatina, però només va aconseguir el número 45 als Estats Units. El senzill es va convertir en Or al Regne Unit. El vídeo de la cançó presenta Freddie Mercury vestit de dona amb un bigoti prominent, i el veto sofert per l'MTV i altres emissores dels Estats Units van tenir un paper important en el baix rànquing patit en aquest país. El veto es va aixecar el 1991 quan la cançó va sortir a l'aire en el programa de la VH1 "La meva generació", en un episodi dedicat a Queen i presentat per Brian May. D'acord amb ell, en una entrevista que va fer sobre els grans èxits de Queen, mentre que el vídeo es va entendre i es va prendre com una broma al Regne Unit, l'audiència dels Estats Units no ho va relacionar amb la telenovel·la britànica i probablement va interpretar el vídeo com una declaració oberta del transvestisme i la bisexualitat de Freddie, la qual cosa podria explicar per què es va vetar el vídeo en aquest país.
A la fi dels anys 80, aquesta cançó es va convertir en un himne per al CNA de Sud-àfrica, quan Nelson Mandela encara era a la presó.
Durant el Concert en Tribut a Freddie Mercury la cançó va ser interpretada per Lisa Stansfield, que va sortir a escena amb rul·los i una aspiradora, homenatjant així el personatge que Mercury havia interpretat al vídeo de la cançó.

## Intèrprets

* Freddie Mercury: Veus.
* Brian May: Guitarra elèctrica.
* Roger Taylor: Bateria amb pads electrònics.
* John Deacon: Baix i guitarra acústica.
* Fred Mandel: Sintetitzadors.