OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Interfòbia

La interfòbia és un terme relacionat amb la identitat sexual i de gènere que identifica l'aversió a la intersexualitat o als intersexuals. El terme fou incorporat per l'Institut d'Estudis Catalans al DIEC2, en el qual entrà a formar part el setembre del 2020.

## Referències

* ↑ «Interfòbia». Diccionari de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans - DIEC2 (DIEC) [Consulta: 17 octubre 2020].
* ↑ «Interfòbia». Diccionari LGBT (lèsbic, gai, bisexual, trans). Termcat [Consulta: 17 octubre 2020].
* ↑ Ruiz Marull, David «El IEC moderniza su diccionario para incluir más léxico LGTBI. El Institut d'Estudis Catalans ha añadido 14 palabras nuevas al DIEC2 y ha modificado las definiciones de otras 17 ya existentes». La Vanguardia, 06-10-2020 [Consulta: 17 octubre 2020].
* ↑ «El IEC amplia i modifica el lèxic LGTBI». VilaWeb, 07-10-2020 [Consulta: 17 octubre 2020].
# Irvingtonià

L'Irvingtonià és un estatge faunístic nord-americà de l'escala d'edats nord-americanes de mamífers terrestres (NALMA) que es considera que començà fa 1,9 milions d'anys i s'acabà fa 250.000 anys. Fou anomenat en referència a una associació fòssil del districte d'Irvington, a Fremont (Califòrnia), i se sol considerar que s'encavalca amb el Plistocè inferior i el Plistocè mitjà. És precedit pel Blancà i seguit pel Ranxolabreà.
L'Irvingtonià es pot subdividir en subestatges:
* Irvingtonià I (aproximadament 1,9–0,85 Ma)
* Irvingtonià II (aproximadament 0,85–0,4 Ma)
* Irvingtonià III (aproximadament 0,4–0,25 Ma)
L'inici de l'Irvingtonià és definit com a la primera aparició de Mammuthus al sud de la latitud 55° N a Nord-amèrica, mentre que el principi del següent estatge, el Ranxolabreà, és definit com a la primera aparició de Bison.
A Sud-amèrica, coincideix amb els estatges Uquià (parcialment), Ensenadà i Lujanià de l'escala d'edats sud-americanes de mamífers terrestres.

## Referències

* 1 2 The _Blancan, Irvingtonian and Rancholabrean Mammal Ages, de Christopher J. Bell i Ernest L. Lundelius Jr., Anthony D. Barnosky, Russell W. Graham, Everett H. Lindsay, Dennis R. Ruez Jr., Holmes A. Semken Jr., S. David Webb, i Richard J. Zakrzewski. January 2004. A: Late Cretaceous and Cenozoic Mammals of North America: Biostratigraphy and Geochronology. Chapter: 7. Columbia University Press; editors: Michael O. Woodburne. pàg. 274–276.
* ↑ Savage, D. E. (1951) Late Cenozoic vertebrates of the San Francisco Bay region, University of California Publications, Bulletin of the Department of Geological Sciences 28: 215-314
* ↑ «Irvingtonian North American Land Mammal Age» (en anglès), 28 març 2017.
# Iñaki Lejarreta Errasti

Iñaki Lejarreta Errasti (Berriz, Biscaia, 1 de setembre de 1983 - Iurreta, 16 de desembre de 2012) va ser un ciclista de muntanya basc, especialitzat en el Camp a través.
Va guanyar dues medalles, una d'elles d'or, als Campionats del món de ciclisme de muntanya en la modalitat de relleus. El 2008 va participar en els Jocs de Rio de Pequín en la prova de Camp a través on va acabar vuitè.
Va morir atropellat per un vehicle mentre estava entrenant.
Era fill del també ciclista Ismael Lejarreta i nebot de Marino Lejarreta.

## Palmarès

* 2000
** Campió del món en Camp a través per relleus (amb Margalida Fullana, Roberto Lezaun i José Antonio Hermida)
* 2001
** Campió del món júnior en Camp a través

## Referències

* ↑ «Fallece atropellado Iñaki Lejarreta». mundodeportivo.com, 16-12-2012 [Consulta: 12 juliol 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Isaac Puente Amestoy

Isaac Puente Amestoy (Las Carreras, Abanto-Zierbena, 3 de juny de 1896 - ¿Pancorbo?, 1 de setembre de 1936) va ser un metge anarquista basc, resident a la localitat alabesa de Maeztu, activista de la Confederació Nacional del Treball (CNT) i la Federació Anarquista Ibèrica (FAI). La seva família era carlina, i el seu pare hagué d'exiliar-se després de la Tercera Guerra Carlina. Establit a Vitòria, estudià medicina a la Universitat de Valladolid
Defensava punts de vista neomalthusians i naturistes, i era un defensor de la higiene i la fi de la prostitució i estava a favor del feminisme.
Des de 1923 va col·laborar en premsa com a divulgador de qüestions de salut i sexualitat en revistes com Iniciales, Generación Consciente o Estudios amb el pseudònim Un médico rural.
El seu pamflet més conegut i influent va ser El comunismo libertario, publicat en 1932, que va inspirar la resolució final del congrés de Saragossa de la CNT al maig de 1936. El 16 d'abril de 1932 fou detingut arran dels fets de Vitòria, que provocaren la mort d'un policia, però fou alliberat després d'una vaga de fam.
El 28 de juliol de 1936 fou empresonat en Vitòria, Puente va ser assassinat per les forces franquistes al començament de la Guerra Civil espanyola, probablement als voltants de la localitat burgalesa de Pancorbo.
Personatge de gran influència en el seu temps, sobretot en els cercles anarquistes i mèdics, el seu assassinat va ser condemnat per múltiples personalitats de l'època. Va donar nom al batalló Isaac Puente, format al setembre de 1936, sent el batalló nº 3 de la Confederació Nacional del Treball (CNT) i nº 11 de l'Eusko Gudarostea.

## Referències bibliogràfiques

* Miguel Iñiguez-Juan Gómez. Isaac Puente. Médico rural, divulgador científico, y revolucionario. Papeles de Zabalanda. ISBN 84-920090-6-3
* Francisco Fernández de Mendiola. Isaac Puente. El médico anarquista. Txalaparta. ISBN 9788481364897
# Isabella Galletti Gianoli

Isabella Galletti Gianoli, nom artístic Filomena Rustichelli (Bolonya, 11 de novembre de 1835 – Milà, 31 d'octubre de 1901), fou una mezzosoprano italiana.
Va debutar el 1852 en un rol menor a Nabucco a Piave di Cento (Bolonya), més tard va cantar Leonora de La forza del destino i Eboli de Don Carlo a Milà, i Azucena d'Il trovatore a Parma. El 24 de febrer de 1863, va actuar en l'estrena d'Il brigidiano de Verdi a la Camera di San Paolo de Parma. Després de ser contractada per l'Òpera del Caire, Paul Draneht sembla que la va proposar per crear el paper d'Aida tot i que acceptava que la seva personalitat era una mica capriciosa. El 1883 va deixar de cantar per dedicar-se a l'ensenyament.

## Referències

* 1 2 Montemorra Marvin, Roberta. The Cambridge Verdi Encyclopedia. ISBN 9781107782525.
# Jarandilla de la Vera

Jarandilla de la Vera és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya). El 2023 tenia 2.837 habitants.

## Referències

* ↑ «Extremadura (Spain): Municipalities in Provinces» (en anglès), 3 gener 2024. [Consulta: 14 juliol 2024].
# Jenny Haniver

Una Jenny Haniver és el cadàver d'una rajada o un raid que ha estat modificat i assecat donant-li una forma grotesca.

## Nom

Un suggeriment per l'origen del terme era la frase francesa jeune d'Anvers ('jove d'Anvers'). Mariners britànics van adaptar el nom a "Jenny Hanvers". Són també conegudes com a "Jenny Haviers".

## Història

Durant segles, els mariners dels molls d'Anvers van tallar aquestes "sirenes" de rajades mortes assecades. Després es conservaven amb una capa de vernís. Es guanyaven la vida venent les seves creacions artístiques als mariners que treballen, així com als turistes que visitaven els molls.
Jenny Hanivers ha estat creat per semblar diables, àngels o dracs. Alguns escriptors han suggerit que el monjo de mar pot haver-hi estat una Jenny Haniver.
La fotografia coneguda més primerenca d'una Jenny Haniver va aparèixer dins Konrad Gesner Historia Animalium vol. IV l'any 1558. Gesner va advertir que aquests eren merament rajades desfigurades i que no havien de ser confoses amb dracs en miniatura o monstres, el qual era un error popular al temps.
L'error més comú era que pensar que les Jenny Hanivers eren Basilics. Com que els Basilicss era criatures que mataven amb la mirada, ningú podria saber quin aspecte feien. Per aquesta raó era fàcil de pensar que les Jenny Hanivers podrien ser aquestes criatura, com encara àmpliament temut en el segle xvi.
A Veracruz, es considera que les Jenny Hanivers tenen poders màgics i són emprades per guaridors en els seus rituals.

## Referències

* 1 2 3 4 «Journal of the Bizarre». Arxivat de l'original el 6 de juliol 2015. [Consulta: 15 novembre 2014].
* ↑ Roger G-S. «Roles, Rules, and Rolls: Monster Monday: Jenny Haniver, Sea Clergy, and Morkoths». [Consulta: 15 novembre 2014].
* 1 2 3 «jenny hanivers - Poems Underwater». [Consulta: 15 novembre 2014].
* ↑ «Jenny Haniver». Wondercabinet. Arxivat de l'original el 2 de novembre 2014. [Consulta: 15 novembre 2014].
* ↑ Peter Dance, Animal Fakes and Frauds
* ↑ «FOTOS El diablo, un pez para la magia negra - El Universal Veracruz». Arxivat de l'original el 28 de maig 2014. [Consulta: 15 novembre 2014].
# Vicente Ferrero Molina

Vicente Ferrero Molina (Banyeres de Mariola, 1944) és un escultor valencià.
Es formà a l'Escola de Belles Artés de Sant Carles de València i en el taller del seu propi pare, també escultor. Completa la seua formació amb el Doctorat en Belles Arts a la Universitat Politècnica de València treballant sobre una tesi d'assumpte essencialment escultòric com "L'escultor i la vellea". En l'actualitat és Catedràtic de Dibuix i membre del Consell Valencià de Cultura. Fou el primer director del Museu de Belles Arts Gravina d'Alacant.
Vicente Ferrero ha treballat diversos materials com el marbre, el bronze o la fusta, esculpint obres de caràcter tant profà com religiós. Pel que fa a aquestes darreres, destaquen el Retaule dels Sants Espanyols a Ibi (l'Alcoià) o el Crist de Letur (Albacete). La seua obra està representada en distintes col·leccions com el Museu de Belles Arts de València o la de l'escultor Enrique Giner. Entre les privades cal destacar les de la Casa Reial a Madrid o la del Vaticà.

## Referències

* ↑ «Sant Jordi al món. Iconografia». Confraria de Sant Jordi. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 6 març 2012].
* ↑ «EL ESCULTOR VICENTE FERRERO LEERÁ EL PREGÓN» (en castellà). g-4 Servicis, 03-03-2006. [Consulta: 6 març 2012].
* ↑ «Exposición al escultor Vicente Ferrero». Charramonover, 02-10-2009. Arxivat de l'original el 22 de febrer 2010. [Consulta: 6 març 2012].
# Pikmin 2

Pikmin 2 (ピクミン2) és un videojoc d'estratègia en temps real desenvolupat i distribuït per Nintendo per a la consola Nintendo GameCube. El joc va arribar al mercat el 29 d'abril de 2004 al Japó, el 30 d'agost de 2004 en Estats Units i el 8 d'octubre del mateix any a Europa.
Pikmin 2 és la seqüela de Pikmin, primer joc de la saga que va arribar anteriorment també a GameCube. Aquest segon lliurament és considerada com una gran millora pel que fa al Pikmin original, perquè en ella s'han millorant aspectes del primer joc i s'han inclòs certes novetats, tals com noves espècies de Pikmin, el maneig de dos personatges principals simultàniament i una manera multijugador.

## Mode de joc

La manera de joc de Pikmin 2 gira al voltant de l'ús d'una combinació de diferents “Pikmins” per a realitzar diverses tasques amb la finalitat d'arreplegar tresors al voltant de la superfície del planeta. Diferents obstacles i enemics fan que cada escenari siga únic, oferint diferents reptes al jugador. Per això, resulta necessari planificar la quantitat de Pikmins i de quin tipus caldrà dur per a completar cada tasca. Aquestes tasques poden ser: vèncer grans enemics, construir ponts, destruir parets o remoure obstacles. Per descomptat, per a açò hi ha diferents tipus de Pikmins, no podent dur més de 100 alhora i fent-se notar una major estratègia.

## New Play Control!

NEW PLAY CONTROL! Pikmin 2 (Wiiであそぶピクミン2) és l'adaptació a Wii del joc sota el segell New Play Control!.
La seua data de llançament provisional apunta a març en Japó i abril en Europa i EUA de 2009.

## Adaptació a Wii

Poc se sap d'aquesta adaptació de Pikmin 2 llevat que tindrà un sistema de control similar al de NEW PLAY CONTROL! Pikmin.
Alguna cosa amb el que es compta segur, perquè ho inclouen tots els jocs de la línia NEW PLAY CONTROL! és un exclusiu selector de pantalla ampla, 16:9, per a fer l'experiència més evolupant i, per descomptat, la compatibilitat tant amb 50Hz (576i), 60Hz (480i) i el HDTV (480p) que ofereix Wii.
Des de finals de febrer del 2009, que ja està disponible el tràiler de la versió japonesa, que serà una bona mesura per a anar preparant-se per a quan isca en terres occidentals.

## Vegeu també

* Ai no Uta.

## Referències

* ↑ «Updated Australian Release List - 31/10/04». PALGN, 31-10-2004. Arxivat de l'original el 2012-03-21. [Consulta: 10 agost 2009].
* ↑ http://nintendo.com.au/games/wii/new-play-control-pikmin-2

## Enllaços externs

* Guia del joc (castellà)
# Sutton Hoo

Sutton Hoo o Sutton-Hoo, prop de Woodbridge, al comtat anglès de Suffolk, és el lloc de dos cementiris del segle sisè i principis del setè. Un d'aquests contenia un vaixell funerari intacte, que incloïa una gran quantitat d'artefactes anglosaxons d'excepcional valor per a la història de l'art i l'arqueologia, ara en mans del Museu Britànic a Londres.

## Referències

* ↑ «BBC - A History of the World - About: Transcripts - Episode 47 - Sutton Hoo helmet» (en anglès). www.bbc.co.uk. [Consulta: 3 octubre 2010].

## Enllaços externs

* El Sutton Hoo oficial, al National Trust website (anglès).
# Hans Eijkenbroek

Hans Eijkenbroek (Schiedam, 5 de gener de 1940 - 17 d'agost de 2024) va ser un jugador i entrenador de futbol neerlandès.
Durant la seva carrera com a jugador de futbol, Eijenbroek va jugar en equips del seu país natal com l'Hermes DVS, l'Sparta de Rotterdam i el Willem II. Com a entrenador va dirigir els equips de l'AZ Alkmaar i el Roda.

## Referències

* ↑ «Hans Eijkenbroek - International Appearances». [Consulta: 26 juliol 2021].
* ↑ «Voormalig Oranje-aanvoerder en Sparta-icoon Eijkenbroek (84) overleden» (en neerlandès), 20-08-2024. [Consulta: 23 agost 2024].
* ↑ Hans Eijkenbroek a National-Football-Teams.com (anglès)
# Hans Eklund

Hans Patrik Eklund (nascut el 16 d'abril de 1969) és un entrenador de futbol suec i exjugador de futbol. En la seva carrera activa, Eklund va jugar set partits amb la selecció de futbol de Suècia i va ser el màxim golejador de l'Allsvenskan de 1992.

## Carrera de club

Eklund va començar la seva carrera al Mönsterås GIF. El 1987, es va traslladar a l'Östers IF. Amb 16 gols la temporada de l'Allsvenskan de 1992, va ser el màxim golejador de la lliga. Va romandre a l'Östers fins al 1997, quan es va traslladar a l'estranger per jugar al Servette FC a Suïssa. Va passar al club xinès Dalian Wanda, abans de jugar al Viborg FF a Dinamarca. Eklund va assegurar al Viborg el seu primer títol nacional, quan va marcar l'únic gol amb què el Viborg va vèncer l'Aalborg BK per 1–0 a la final de la Copa Danesa del 2000. Va tornar a Suècia per jugar al Helsingborgs IF. Eklund va acabar la seva carrera el 2003.

## Carrera internacional

Eklund va representar les seleccions de Suècia sub-17, sub-19 i sub-21 un total combinat de 33 vegades, marcant 15 gols. Va fer el seu debut internacional complet amb Suècia el 12 de gener de 1988, en una victòria amistosa per 4-1 contra Alemanya de l'Est quan va substituir Leif Engqvist al minut 71. Va fer la seva primera i única aparició competitiva amb Suècia el 19 de maig de 1993 en una eliminatòria per a la Copa del Món de la FIFA de 1994 contra Àustria, substituint Martin Dahlin al minut 86 d'una victòria per 1-0. Va disputar el seu setè i darrer partit amb la selecció el 24 de febrer de 1994 en un partit amistós contra Mèxic, jugant durant 87 minuts abans de ser substituït per Anders Andersson en una derrota per 1-2.

## Carrera com a entrenador

Quan va acabar la seva carrera activa, Eklund va ser contractat com a entrenador de l'equip juvenil a Helsingborgs IF. Més tard va ser ascendit a entrenador ajudant de l'equip. El novembre de 2007, va ser contractat com a entrenador del seu antic equip Viborg FF. Va ser acomiadat l'abril de 2009 per resultats contradictoris. El desembre de 2009 es va anunciar que s'incorporaria al Landskrona BoIS, treballant com a assistent de direcció.

## Palmarès
### Entrenador
#### Falkenbergs FF

* Superettan: 2013

## Referències

* ↑ «Hans Eklund - Spelarstatistik - Svensk fotboll» (en suec). www.svenskfotboll.se.. Arxivat de l'original el 2021-12-21. [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «Östtyskland - Sverige - Matchfakta - Svensk fotboll» (en suec). www.svenskfotboll.se. Arxivat de l'original el 2021-12-21. [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «Sverige - Österrike - Matchfakta - Svensk fotboll» (en suec). www.svenskfotboll.se. Arxivat de l'original el 2021-12-21. [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «Mexiko - Sverige - Matchfakta - Svensk fotboll» (en suec). www.svenskfotboll.se. Arxivat de l'original el 2021-12-21. [Consulta: 21 desembre 2021].

## Enllaços externs

* Hans Eklund a National-Football-Teams.com (anglès)
* Hans Eklund till danska Viborg at Helsingborgs IF a Wayback Machine (archived November 28, 2007) (in Swedish)
# Hans Engnestangen

Hans Engnestangen (Brandbu, 28 de març de 1908 - Jevnaker, 9 de maig de 2003) va ser un patinador de velocitat sobre gel noruec, campió del món en aquesta especialitat. Va conservar els rècords mundials dels 500 i 1.500 metres durant més de 10 anys.

## Referències

* ↑ «Hans Engnestangen Bio, Stats, and Results». Sports Reference, 17-04-2020. Arxivat de l'original el 2020-04-17. [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ «Hans Engnestangen». Olympedia. [Consulta: 6 març 2022].
# Veïnat d'en Figueres

El Veïnat d'en Figueres és un veïnat de la comuna vallespirenca de Montferrer, a la Catalunya del Nord.
És a la zona est del terme, al nord-est del poble de Montferrer i al sud-oest del Veïnat d'en Galangau.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «92 - Montferrer». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatébia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Coromines, Joan. «Montferrer». A: Onomasticon Cataloniae: Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de llengua catalana. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i la Caixa, 1994 (Onomasticon Cataloniae, II A-Be). ISBN 84-7256-889-X.
* Ponsich, Pere; Badia i Homs, Joan. «Montferrer». A: El Vallespir. El Capcir. El Donasà. La Fenolleda. El Perapertusès. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1996 (Catalunya romànica, XXV). ISBN 84-412-2514-1.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Montferrer». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ El Veïnat d'en Figueres en els ortofotomapes de l'IGN
# Virt

Virt és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1256.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «O obci / Rólunk - Oficiálna stránka obce Virt». [Consulta: 19 desembre 2021].
# Heisuke Hironaka

Heisuke Hironaka (japonès: 広中平祐) (Iwakuni, 9 d'abril de 1931) és un matemàtic japonès.

## Vida i obra

Hironaka va néixer a Iwakuni (Prefectura de Yamaguchi) en una família d'industrials molt nombrosa (va tenir quinze germans, dels quals dos van morir a la Guerra del Pacífic). Després de completar els seus estudis de matemàtiques a la Universitat de Kyotoel 1956, va anar a la universitat Harvard per fer recerca amb el professor Oscar Zariski, qui havia donat unes conferències a Kyoto l'any anterior i li havia suggerit aquesta possibilitat. A Harvard va fer recerca en el camp de la geometria algebraica i va obtenir el doctorat el 1960 dirigit per Zariski.
Després de ser professor durant uns anys a les universitats Brandeis i Colúmbia, el 1968 es va incorporar com professor a la universitat Harvard, però només hi va ser fins al 1975, quan va retornar al seu país. Va ser professor a la universitat de Kyoto fins que es va retirar el 1991. Un cop retirat va ser president de la universitat de Yamaguchi des del 1996 fins al 2002.
Va guanyar la medalla Fields, lliurada per la Unió Matemàtica Internacional, el 1970, pels seus treballs sobre les varietats algebraiques.

## Referències

* ↑ Chang, 2011, p. 468.
* ↑ Jackson, 2005, p. 1013.
* ↑ Jackson, 2005, p. 1016.
* ↑ Jackson, 2005, p. 1010.
* ↑ Campillo i Encinas, 2010, p. 179.

## Bibliografia

* Campillo, Antonio; Encinas, Santiago «Heisuke Hironaka» (en castellà). Gaceta de la Real Sociedad Matemàtica Española, Vol. 13, Num. 1, 2010, pàg. 179-190. ISSN: 1138-8927.
* Chang, Sooyoung. Academic Genealogy of Mathematicians (en anglès). World Scientific, 2011. ISBN 978-981-4282-29-1.
* Jackson, Allyn «Interview with Heisuke Hironaka» (en anglès). Notices of the American Mathematical Society, Vol. 52, Num. 9, 2005, pàg. 1010-1019. ISSN: 0002-9920.
* Nadis, Steve; Yau, Shing-Tung. A History in Sum: 150 Years of Mathematics at Harvard (1825–1975) (en anglès). Harvard University Press, 2013. ISBN 978-0-674-72500-3.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Heisuke Hironaka» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Hironaka Heisuke» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 8 desembre 2023].
# Veľké Úľany

Veľké Úľany és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1221.
# Hospital de la Mare de Déu de la Salut

L'anomenat Hospital de la Mare de Déu de la Salut, o Hospital de Beneficència, fou un antic hospital fundat l'any 1283 al centre de Sabadell. Va ser fundat per Pere Sa Muntada en una casa de la seva propietat i era de caràcter asilar. Estava situat a la cantonada que hi ha entre el carrer Alt del Pedregar i la travessia de l'Església, ocupant una part del que actualment es coneix com a plaça del Doctor Robert. El centre acollia pacients amb malalties cròniques, compartint espai amb la Casa de la Caritat local. Durant el segle xvi i XVII es va anar quedant petit i, finalment, el 1698 el mossèn Pere Joan Llobert va donar una casa al carrer del Pedregar, on es va traslladar l'hospital.
El 1725 l'Ajuntament de Sabadell va comprar una finca annexa a l'hospital per ubicar-hi la caserna. L'exèrcit va necessitar més espai i va acabar ocupant la finca de l'hospital, que no obriria les portes fins al 1751, quan es traslladà a una altra finca del carrer Alt del Pedregar (actual carrer de Sant Joan). El 1816 es van realitzar obres d'adequació dels espais.
Durant el segle xix la població es va multiplicar amb l'arribada de la indústria tèxtil i l'hospital es va quedar petit de nou. La població va forçar que l'Ajuntament habilités com a Casa de la Caritat l'antic convent dels caputxins de Sabadell, ubicat a l'actual plaça de l'Alcalde Marcet, que havia sigut abandonat el 1835, durant les desamortitzacions de Mendizábal.

## Referències

* ↑ «Carrer de Samuntada». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 23 maig 2017].
* ↑ Carreras i Costajussà, Miquel. Elements d'història de Sabadell. Ajuntament de Sabadell, 1988. ISBN 8487221009.
* 1 2 Baños, Josep-Eladi; Guardiola, Elena «Eponímia mèdica catalana. L'índex de Sabadell». Annals de Medicina, 2012.
# Henri Collard

Henri Collard (Grivegnée, Lieja, 23 de gener de 1912 - Lieja, 23 de febrer de 1988) va ser un ciclista belga, que competí de manera amateur. Especialista en la pista, va aconseguir una medalla de bronze al Campionat del món de velocitat amateur de 1936, per darrere del neerlandès Arie van Vliet i el francès Pierre Georget.
Va participar en els Jocs Olímpics de Berlín de 1936.

## Palmarès

* 1936
** Campió de Bèlgica amateur en Velocitat

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Herman Van Loo

Herman Van Loo (Malines, 14 de gener de 1945) va ser un ciclista belga, que fou professional entre 1965 i 1970. Va combinar la carretera amb el ciclisme en pista.

## Palmarès en pista

* 1964
** Campió de Bèlgica en persecució

## Palmarès en ruta

* 1964
** 1r a la Kattekoers

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it