OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cal Ferrer (Santa Maria de Palautordera)

Cal Ferrer és una obra gòtica de Santa Maria de Palautordera (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa entre parets mitgeres de planta baixa, pis de carener paral·lel a la façana i coberta de dues vessants de teula. A posteriori se li ha afegit un pis superior, però enretirat a nivell de façana. El ràfec és doble amb dents de serra. Els murs, que són de paredat, estan arrebossats i pintats. La façana conserva el portal principal, d'arc de mig punt adovellat, format per dovelles de mida mitjana i la finestra, en el pis superior, d'arc conopial amb l'interior lobulat i rosetes a la línia de les impostes.

## Història

Aquesta casa, juntament amb les que romanen a la mateixa plaça, foren del primer nucli urbà de Santa Maria de Palautordera, les quals s'erigiren al voltant de l'església. D'aquestes edificacions únicament es conserven poques restes i moltes d'elles en llocs diferents dels originals.

## Referències

* 1 2 «Cal Ferrer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 octubre 2017].
# Barraca del camí dels Muntanyesos XI

La Barraca del camí dels Muntanyesos XI és una obra del Pla de Santa Maria (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una construcció impressionant per la seva gran factura. És de planta circular amb casella i un gran paravents a ponent que exhibeix un graonat en el seu extrem per tal d'accedir a la coberta.
A l'interior hi ha una falsa cúpula amb una alçada màxima de 4'26m, una menjadora, un cocó i una fornícula. El seu diàmetre interior és de 2'885m. La seva orientació és sud-oest.
Darrere el paravents hi ha un sistema de canalitzacions per protegir la barraca d'eventuals aiguats.
El portal és ametllat (ogival) i entre aquest i el paravents hi ha un pedrís que podia haver estat una menjadora exterior.

## Referències

* 1 2 3 4 «Barraca del camí dels Muntanyesos XI». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2018].
# Quíscal de Mèxic

El quíscal de Mèxic o merla mexicana (Quiscalus mexicanus) és un ocell passeriforme gran que pertany a la família dels ictèrids. De vegades hom l'anomena informalment "corb", però en realitat no és parent dels corbs veritables, els quals pertanyen a la família Corvidae.
Es troba aquesta espècie des dels Estats Units en el nord fins a Perú en el sud. És comú dins aquestes regions i fins i tot està augmentant la seva distribució. El seu hàbitat sol ser les àrees agrícoles i els afores, on s'alimenta de fruites, llavors, i invertebrats.

## Referències

* ↑ «Quíscal de Mèxic». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Toros (Estesa de cavalls)

Toros (Estesa de cavalls), també conegut amb el títol A l'estiu, tota cuca viu és un oli sobre tela de Ramon Casas que es troba a la col·lecció permanent del Museu Nacional d'Art de Catalunya.

## L'autor

Ramon Casas (Barcelona, 1866–1932) és el millor pintor de la primera generació modernista i, juntament amb Santiago Rusiñol, va ser l'impulsor de la renovació de la pintura catalana del final del segle xix.

## Descripció

Va ser una de les obres que va formar part de l'Exposició Convidats d'Honor, exposició commemorativa del 75è aniversari del MNAC, que havia estat recentment adquirida pel MNAC.
Aquesta obra forma part d'una sèrie d'escenes taurines que el pintor va pintar entre 1884 i 1886. Casas tenia només 20 anys, però ja havia realitzat una producció notable, més pròpia d'un artista experimentat que d'un pintor novell com era aleshores. Fins al moment de la seva adquisició aquesta pintura només es coneixia per la reproducció que va publicar la revista Pèl & Ploma a la seva portada del 15 de maig de 1901, feta a partir d'un gravat monocrom, amb el títol de caràcter sarcàstic A l'estiu, tota cuca viu, títol que possiblement es deu a Miquel Utrillo, qui exercia les funcions de director de la revista.
Aquesta magnífica pintura, que va formar part de la primera exposició antològica que l'artista va celebrar a la Sala Parés de Barcelona el maig de 1900, segurament va ser adquirida directament al pintor per Charles Deering, el milionari americà amic de Casas que va reunir un nombre important de les seves obres.
La seva incorporació a les col·leccions del MNAC va permetre completar el conjunt de pintures i dibuixos de Casas que conserva el Museu, amb un tema que fins al moment no havia estat present a la col·lecció: els braus

## Referències

* ↑ «Revista del MNAC». MNAC. Arxivat de l'original el 1 d’abril 2010. [Consulta: 17 setembre 2012]. PDF
* ↑ Número d'inventari214436-000

## Bibliografia

* Doñate, Mercè; Mendoza, Cristina: Ramon Casas. El pintor del modernismo. MNAC. 2001. ISBN 84-8043-077-X
Viccionari
# Clara City

Clara City és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 1.393 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clara City tenia 1.393 habitants, 591 habitatges, i 372 famílies. La densitat de població era de 281,6 habitants per km².
Dels 591 habitatges en un 25,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,3% hi vivien parelles casades, en un 5,4% dones solteres, i en un 36,9% no eren unitats familiars. En el 34% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,2% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 20,7% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 31,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.306 $ i la renda mediana per família de 45.189 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.839 $ mentre que les dones 23.304 $. La renda per capita de la població era de 17.639 $. Entorn del 3% de les famílies i el 7,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clara City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clara City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Hales

Hales o Halesus (en grec antic Ἅλυς, gen. Ἅλεντος) va ser un riu de Jònia, a l'Àsia Menor, que baixava des del puig Cercafos (Cercaphus) i desaiguava, després d'u trajecte curt, a la mar Egea prop de Colofó, segons Plini el Vell i Titus Livi.
Pausànias i Joan Tzetzes diuen que les seves aigües eren les més fredes d'Àsia Menor. Podria ser el Havagichay o el Tartalu.

## Notes

* ↑ Segons el Diccionari Grec-Català, p. 1329, i les obres de la Fundació Bernat Metge

## Referències

* ↑ Schmitz, Leonhard. «Hales». A: Dictionary of Greek and Roman Geography, illustrated by numerous engravings on wood (en anglès). Londres: Walton and Maberly & John Murray, 1854.
Viccionari
# Cambretes del Mas

Les Cambretes del Mas és un antic poblat medieval, o més antic. Forma part administrativament d'Isona i Conca Dellà, al Pallars Jussà, situat dins de l'antic municipi de Conques.
És a llevant del Castell de Castelltallat, a la mateixa cinglereta, però distant uns 600 metres. Situades a migdia del cementiri de Conques, a l'est-sud-est de la Granja del Polònio, a prop i a ponent del punt quilomètric 46 de la carretera C-1412b antiga, la C-1412bz.
S'hi poden veure ben clarament els diferents habitatges, amb parets, portes, passadissos i cambres.

## Bibliografia

* AYMAMÍ I DOMINGO, Gener i PALLARÈS-PERSONAT, Joan. "El trogloditisme al Pallars. Estat de la Qüestió". A: Collegats. Anuari del Centre d'Estudis del Pallars 1997, 7. Tremp: Centre d'Estudis del Pallars i Garsineu Edicions, 1997. ISBN 84-88294-64-6.

## Enllaços externs

* Les Cambretes del Mas en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Barraca del camí del Masot V

La Barraca del camí del Masot V és una obra del Pla de Santa Maria (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una barraca de planta de ferradura, orientada a ESE, amb un portal capçat amb una llinda.
A l'interior hi ha una falsa cúpula amb una alçada màxima de 3'15m. La cambra és de planta rectangular i mesura 2'20 m de fondària i 4'43 d'amplada. També hi ha una menjadora i un cocó.
A la dreta de la construcció hi ha un paravents amb una menjadora.

## Referències

* 1 2 3 «Barraca del camí del Masot V». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2018].
# Toros Neza Fútbol Club

El Toros Neza Fútbol Club fou un club de futbol mexicà de la ciutat de Nezahualcóyotl, Estat de Mèxic.

## Història

Fundat el 1991, ascendí a primera divisió la temporada 1992-93 amb el nom Toros de la Universidad Tecnológica de Neza. Anteriorment, un altre club de la ciutat anomenat Deportivo Neza havia jugat també a primera divisió. La temporada 1993-94 canvià de seu a Pachuca i adoptà el nom Toros Neza Hidalgo. La temporada següent tornà al nom Toros Neza. La temporada 1999-00 baixà a segona. El desembre de 2010 retornà a categoria professional pel Clausura 2011 de la Liga de Ascenso. Agafà la plaça del club Atlante UTN adoptant el nom Neza FC. La temporada 2015-16 es dissolgué.

## Evolució de l'uniforme

| 1994 Local 1994 | 1997 Local 1997 | 1997-98 Local 1997-98 | 1998 Local 1998 | 1999 Local 1999 | 2011 Local 2011 |

## Palmarès

* Segunda División de México:
** 1992-93
* Ascenso MX:
** Clausura 2013

## Referències

* ↑ «www.rsssf.coms Stats: All first division Tournaments played».
* 1 2 Macario Reyes Padilla. «professional era». México - List of Final Tables. RSSSF, 20-01-2012. [Consulta: 8 maig 2017].
* ↑ «Toros Neza regresa al futbol mexicano» (en castellà). El Universal, 22-12-2010. Arxivat de l'original el 24 de juliol 2011. [Consulta: 28 agost 2011].
* ↑ «We belong to: "Neza FC is part of Grupo Salinas..."» (en castellà). nezafc Web oficial, 10-11-2012. Arxivat de l'original el 26 de setembre 2012. [Consulta: 10 novembre 2012].
* ↑ «Clausura 2011». Explanation of team changes, table and results. RSSSF. [Consulta: 28 agost 2011].
* ↑ Otra vez, Neza se queda sin futbol professional, vavel.com

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2015-01-01 a Wayback Machine.
* Facebook
# Christopher Rice

Christopher Rice (Berkeley, 11 de març de 1978) és un novel·lista estatunidenc, autor de diverses novel·les policíaques.

## Biografia

Christopher Rice va néixer el dia 11 de març de 1978 a Berkeley, Califòrnia. La seva mare, Anne Rice (1941-2021), va ser novel·lista i el seu pare, Stan Rice (1942-2002), poeta. La seva tia, Alice Borchardt (1939-2007), era escriptora. Va créixer a Nova Orleans, Louisiana.
El 1996, va ingressar a l'escola Isidore Newman, després va continuar els seus estudis a la Universitat de Brown i a la Tisch School of the Arts. Després de graduar-se, es va traslladar a Los Angeles per explorar l'escriptura de guions.
És amic del també escriptor Clive Barker. A diferència de la seva mare, no escriu novel·les de terror, excepte que considera que els seus llibres són novel·les policíaques on utilitza el suspens, la fantasia o l'entorn històric. Amb la seva mare Anne Rice, és coautor de les novel·les de ficció històrica i terror Ramses the Damned: The Passion of Cleopatra i la seva seqüela, Ramses the Damned: The Reign of Osiris.

## L'homosexualitat a la seva obra

Christopher Rice és obertament gai. Les seves obres sovint reflecteixen la vida contemporània dels homosexuals estatunidencs. Quan l'any 2002 li van preguntar sobre la seva afiliació com a "escriptor gai", respon:
| « | Això no és el que faig. Podria estar més obert a aquesta etiqueta si no hagués configurat el conjunt de personatges. Sens dubte, A Density of Souls és el més semblant a un llibre gai que pots aconseguir. Gira al voltant de l'homosexualitat d'un personatge, i d'altres es descriuen en termes de la seva reacció a la seva sexualitat. En aquest sentit, és el cor del llibre. The Snow Garden parla d'identitat. Amb aquest llibre intento posar a distància al terme d'autor « gay » | » |
Mentrestant, també escriu columnes regulars per a la revista nacional de gais i lesbianes The Advocate, sota el títol Coastal Disturbances, en què parla de diversos temes.

## Obres
### Novel·les
#### Sèrie Charlotte Rowe

* Bone Music: A Burning Girl Thriller, 2018
* Blood Echo, 2019
* Blood Victory, 2020

#### Altres novel·les

* A Density of Souls, 2000
* Light Before Day, 2005
* Blind Fall, 2008
* The Moonlit Earth, 2010
* The Heavens Rise, 2013
* The Vines, 2014

#### Novel·les eròtiques

* The Flame, 2014
* The Surrender Gate, 2015
* Kiss The Flame, 2015
* Dance of Desire, 2016
* Desire & Ice, 2016

## Referències

* ↑ «Christopher Rice». [Consulta: 5 gener 2022].
* ↑ «Anne i Christopher Rice anuncien una seqüela de THE MUMMY: RAMSES THE DAMNED | Nerdist» (en anglès). Nerdist, 28-02-2017. Arxivat de l'-the-mummy-ramses-the-damned / original el 2018-11-24. [Consulta: 3 agost 2017].
* ↑ «/ Ramses the Damned: The Reign of Osiris, By ANNE RICE and CHRISTOPHER RICE», 01-12-2021.
* ↑ «Friends like these».
* ↑ Birnbaum, Robert. «Christopher Rice Interview (The Snow Garden) - Identity Theory» (en anglès americà). [Consulta: 5 gener 2022].
* ↑ Robert Birnbaum. «Author of The Snow Garden talks with Robert Birnbaum» (en anglès). identitytheory.com, 15-03-2002. [Consulta: 7 novembre 2010].
# Cofilina

La cofilina (també anomenada factor despolimeritzador de l'actina o ADF per les seves sigles en anglès) és una família de proteïnes d'unió a l'actina que intervenen en la despolimerització dels filaments d'actina. La cofilina pot unir-se al llarg dels filament d'actina, fent que s'enrosqui més del que és habitual. D'aquesta forma genera una tensió que afavoreix el trencament del filament. Els fragments resultants poden servir com a nuclis per a la polimerització de nous filaments. A més, afavoreix que es desprenguin monòmers d'actina amb ADP per l'extrem menys. Això potencia l'intercanvi rotatori o treadmilling.

## Referències

* ↑ Alberts, Bruce; Et. Al.. Biología molecular de la célula. Barcelona: Omega, 2010. ISBN 978-84-282-1507-7.
# Hansesmarkita

La hansesmarkita és un mineral de la classe dels òxids.

## Característiques

La hansesmarkita és un element químic de fórmula química Ca₂Mn₂Nb₆O$_{19}$·20H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2015. Cristal·litza en el sistema triclínic. Químicament similar a la peterandresenita; i té encara més similitud amb els minerals heteropoliniobats menezesita i aspedamita. Es diu que és el tercer hexaniobat natural. Com en la peterandresenita, l'estructura es basa en la formació de sis octaèdres de niobi compartint arestes que formen un polioxometalat. Aquests ions complexos estan connectats a través d'octàedres de manganès de manera que formen vares al llarg de [100]; l'espai entre les vares té ions de calci. Els ponts d'hidrogen també hi són presents.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Tuften, al municipi de Larvik (Vestfold, Noruega). Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Hansesmarkite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 octubre 2016].
# André Chorda

André Chorda (20 de febrer de 1938 - 18 de juny de 1998) fou un futbolista francès.

## Selecció de França

Va formar part de l'equip francès a la Copa del Món de 1966.

## Referències

* ↑ «Profile on French federation official site». Arxivat de l'original el 2006-12-09. [Consulta: 5 febrer 2018].
* ↑ André Chorda at L'Équipe Football (in French)
# CEJ

CEJ té els següents significats:
* Centre d'Estudis Jurídics, organisme autònom del Ministeri de Justícia d'Espanya per a la formació de fiscals
* Centre Europeu de la Joventut, institució del Consell d'Europa per a temes relacionats amb els joves
* Centre d'Estudis Japonesos, centre de recerca en cultura japonesa de l'INALCO de França
# Tarapoto

Tarapoto (fundada: Santa Creu dels Motilones de Tarapoto, el 20 d'agost de 1782) és una ciutat del nord-est del Perú, situada a una altitud de 250 msnm a la vora del riu Shilcayo, tributari del riu Mayo. És una de les principals ciutats turístiques i comercials de l'Amazònia peruana. Actualment té una població de gairebé 130.000 habitants segons el cens de 2007, per la qual cosa és la ciutat més poblada del departament de San Martín. La ciutat, situada al districte de Tarapoto, forma conurbació amb poblacions dels districtes La Banda de Shilcayo i Morales. És coneguda com la Ciutat de les Palmeres.

## Història

La va fundar el 20 d'agost de 1782 el bisbe espanyol Baltazar Jaime Martínez de Compagnon i Bujanda. Els inicis efectius daten de les exploracions que hi van fer els Pocras i Hanan Chancas (antigues cultures de la regió Ayacucho), que en ser conquerits per l'Imperi Inca van encapçalar una revolució comandats pel cabdill Ancohallo, revolta que, en ser derrotada, va obligar els seus membres tribals a fugir de la terrible venjança inca i a establir-se a les valls dels rius Mayo i Cumbaza, al departament de San Martín, formant, eventualment, la ciutat de Lamas. Després van establir un satèl·lit a la vall dels rius Cumbaza i Shilcayo, però tenien com a nucli central la Llacuna Suchiche (dessecada a la colònia). En aquesta llacuna abundava la palmera de nom taraputus o barriguda, nom que després faria servir el bisbe espanyol per fundar la ciutat de Tarapoto en aquest establiment de caçadors i pescadors.

## Característiques

Tarapoto s'ha convertit en una mena de plataforma per als turistes que busquen fer expedicions a la Selva amazònica. Les activitats a la regió s'orienten principalment al turisme, l'agricultura, la producció il·lícita de fulles coca i tala il·legal d'àrees forestals.
A Tarapoto hi ha l'aeroport Comandante FAP Guillermo del Castillo Paredes, el tercer més gran del Perú, que també serveix com a punt d'escala a ciutats com Iquitos o Pucallpa.
La Universidad Nacional de San Martín serveix les necessitats acadèmiques d'una població creixent. Hi ha una sèrie d'hotels i restaurants de la ciutat. Cada any, Tarapoto rep milers de turistes atrets per l'esperit d'aventura sovint o bellesa escènica.
# Jean-François Gillet

Jean-François Gillet (Lieja, el 31 de maig de 1979) és un exfutbolista belga que jugava de porter.
Durant la seva carrera va jugar a Bèlgica, a Standard Liège i KV Mechelen, i a Itàlia, a clubs com Monza, AS Bari, Bologna, Torino FC o Catania, i a l'equip nacional de Bèlgica.

## Referències

* ↑ http://archiviostorico.corriere.it/2003/febbraio/07/Gillet_messo_nei_guai_una_co_0_030207263.shtml
* ↑ «Il giudice assolve Gillet primo positivo al nandrolone» (en italian). La Repubblica, 25-10-2003. [Consulta: 6 setembre 2016].
* ↑ «Jean Francois GILLET» (en italian). La Gazzetta dello Sport. [Consulta: 4 maig 2008].
# Cofimvaba

Cofimvaba és un poble del Districte Municipal Chris Hani, situat a la província de Cap Oriental, Sud-àfrica.
La vil·la es troba a 79 km de Queenstown per la carretera de Butterworth a Thembuland. Probablement reb el nom del torrent que passa pel costat el qual, després de l'època de pluges, baixa de manera turbolenta, recordant a la llet.
La vil·la de Cofimva, probablement, es va establir el 1877, quan el seient magisterial de Thembuland, que originalment es trobava a St Marks, va ser transferit a una localització més accessible. Chris Hani va néixer a Cofimvaba. Només hi ha un hospital a Cofimvaba, anomenat Cofimvaba Hospital. Hi ha dues escoles de secundària, no obstant.

## Referències

* ↑ «Eastern Cape Development Corporation». Eastern Cape Development Corporation. Arxivat de l'original el 2010-04-14. [Consulta: 31 agost 2012].
* ↑ «Dictionary of Southern African Place Names (Public Domain)» p. 120. Human Science Research Council.
# Siddheshwara

Siddheshwara és un cim de Karnataka a la part oriental del districte de Kodagu als Ghats Occidentals a uns 15 km de Siddhapur. La muntanya guardava el pas pel qual els muntanyesos de Coorg van venir des de l'est. Al cim hi havia un temple dedicat a Xiva.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Banc Nacional d'Eslovàquia

El Banc Nacional d'Eslovàquia (en eslovac, Národná banka Slovenska, NBS) és el banc central de la República Eslovaca, membre de la Unió Europea i el Sistema Europeu de Bancs Centrals.

## Història

És una institució independent el màxim objectiu de la qual és assegurar l'estabilitat de preus. Va ser creada l'1 de gener de 1993 autoritzada pel govern eslovac. El banc representa a Eslovàquia en les institucions internacionals de finances i transaccions de mercat monetari relatiu a la interpretació de política monetària.
El cos màxim de govern del Banc Nacional d'Eslovàquia és el Consell d'Administració, el qual formula la política monetària, aplica els instruments necessaris i regles en les mesures monetàries. Està compost pel governador, dos sotsgovernadors, els quals són designats pel President d'Eslovàquia i altres vuit membres, designats pel govern d'Eslovàquia a proposta del governador.
Des de l'1 de gener de 2005 al capdavant del Banc Nacional Eslovàquia està el Sr. Ivan Šramko.

## Oficina Central

Les actuals oficines centrals del Banc Nacional d'Eslovàquia es van obrir el 23 de maig de 2002 a Bratislava, la capital d'Eslovàquia. Amb una altura de 113 metres i 33 plantes és un dels edificis més alts de la ciutat. Té 9 sucursals regionals, sent el major banc del país.

## Vegeu també

* Corona eslovaca
* Economia d'Eslovàquia

## Referències

* ↑ «doc. Ing. Jozef Makúch, PhD.». Arxivat de l'original el 2016-06-28. [Consulta: 24 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Banc Nacional d'Eslovàquia - Lloc web oficial (anglès)
* Pàgina del BCE