OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Limonium pseudodyctiocladum

La saladina de branques entrecreuades o Limonium pseudodyctiocladum, és una saladina endèmica del municipi de Capdepera, Mallorca, de la família Plumbaginaceae.
Aquesta planta és una saladina perenne, habita terrenys salins, i mesura entre 15 cm i 30 cm d'alçada, essent molt característica la presència en la inflorescència de nombroses branques estèrils ramificades diversos cops. Mostra polimorfisme pel que fa al nivell de ploïdia, hi ha plantes diploides (2n=16 cromosomes) i, per tant, amb reproducció sexual; i altres triploides (2n=27 cromosomes) amb reproducció apomíctica. Hi ha diverses causes per explicar aquest polimorfisme (formació de gàmetes reduïts, viabilitat pol·línica parcial, autocompatibilitat, apomixi gametofítica).
És una espècie endèmica de Mallorca que només es troba al nord-est de l'illa, en concret a la zona anomenada es Carregador (Capdepera), que creix en replans i fissures de roques així com a pedruscalls molt propers al litoral. La seva àrea d'ocupació és molt baixa, al voltant de 250 m², i el nombre d'exemplars és de diverses desenes. La població ha estat afectada per temporals, per una alta freqüentació de la zona per part de visitants, així com per hibridació i competència amb altres espècies de Limonium que es troben a la zona.

## Referències

* ↑ Sáez, Ll. «Limonium pseudodyctiocladum». A: BioAtles. Conselleria de Medi Ambient del Govern de les Illes Balears, 2013.
# Dezvo Reval

Dezvo Reval (Budapest, 14 d'agost de 1903 - Budapest, 31 de març de 1996) conegut pel nom artístic Turai, fou un destacat fotògraf de guerra hongarès, militant comunista des del 1926, que participà en la Guerra Civil espanyola integrat a les Brigades Internacionals.
Dezvo Reval es va establir a París com a reporter el 1935. Amb l'esclat del conflicte a Espanya, va participar com a soldat a les Brigades Internacionals, de les quals es va convertir en el "fotògraf oficial" amb el pseudònim de Turai. Va seguir les forces republicanes al front i es va encarregar de la confecció de diferents àlbums fotogràfics editats pel Comissariat polític de les Brigades (Las Brigadas Internacionales, editat per Lunwerg).

## Enllaços externs

* Historia del arte:Las fotografías de Turai Arxivat 2015-12-08 a Wayback Machine..(castellà)
# Saltillo

«Saltillo» té aquests significats:
* Estats Units d'Amèrica:
** Saltillo (Indiana), població dels Estats Units a l'estat d'Indiana
** Saltillo (Mississipi), població dels Estats Units a l'estat de Mississipi
** Saltillo (Pennsilvània), població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
** Saltillo (Tennessee), població dels Estats Units a l'estat de Tennessee
* Estats Units Mexicans:
** Saltillo (municipi), municipi de l'estat de Coahuila
** Saltillo (ciutat de Coahuila), capital de l'estat mexicà de Coahuila
** Bisbat de Saltillo, seu de l'Església Catòlica a Mèxic, sufragània de l'arquebisbat
# Ishme-Dagan d'Isin

* Per a altres significats, vegeu «Ishme-Dagan».
Ishme-Dagan o Išme-Dagān va ser el quart rei de la dinastia d'Isin a Sumer cap al segle xix aC.
Va succeir al seu pare Iddin-Dagan. La Llista de reis sumeris li dona un regnat de 20 anys. El va succeir el seu fill Lipit-Eshtar.
Va ser shakkanakku (governador militar) de la ciutat de Der, nomenat pel seu pare, abans de pujar al tron. Durant el seu regnat es van començar a veure indicis de la debilitat d'Isin que va portar al desmembrament de Babilònia en diversos estats. Un auguri trobat a Mari fa referència a la derrota que va patir Ishme-Dagan davant de les portes de Kix. Un poema que es va escriure durant el seu regnat parla de les incursions dels nòmades amorrites que van provocar importants desordres i van afectar principalment la ciutat de Nippur.

## Referències

* ↑ «The Sumerian King list». The ETCSL project. Faculty of Oriental Studies, University of Oxford. [Consulta: 21 setembre 2021].
* ↑ Cassin, Elena (et al.) (comp.). Los imperios del Antiguo Oriente: del paleolítico a la mitad del segundo milenio. Madrid: Siglo XXI, 1975, p. 131-132. ISBN 84-32301183.
# Savanne

Sabanne és un districte de Maurici, situat al sud de l'illa. La seva superfície és de 244.8 km² i la població estimada és de 70,575 habitants, a data de 31 de desembre de 2012. La part sud de l'illa és una de les més escèniques i verges.

## Localitats

El districte de Sabanne inclou diferents regions, que a la vegada estan dividits en diferents municipis:
* Baie-du-Cap
* Bel-Ombre
* Bénarès
* Bois-Chéri
* Britannia
* Camp Diable
* Chamouny
* Chemin-Grenier
* Grand-Bois
* L'Escalier
* La Flora
* Rivière-des-Anguilles
* Rivière Du Poste
* Saint-Aubin
* Souillac

## Referències

* 1 2 Ministry of Finance & Economic Development. «ANNUAL DIGEST OF STATISTICS 2012» p. 19, 2012. Arxivat de l'original el 5 de març 2016. [Consulta: 20 octubre 2013].
* ↑ Statistic office of Mauritius. «Housing and population Census 2011», 2011. Arxivat de l'original el 21 d’octubre 2013. [Consulta: 12 setembre 2012].
# Maçanera

Maçanera (en castellà i oficialment Manzanera) és un municipi de l'Aragó situat al sud de la província de Terol, dins de la Comarca de Gúdar-Javalambre, a la rodalia de la serra de Javalambre, a prop del País Valencià. Gaudeix d'un clima mediterrani continental, amb estius suaus i inverns freds.
Al terme viuen (INE 2007) 543 persones. El municipi està format, a banda de la localitat de Manzanera, per les poblacions de los Cerezos, Alcotas, los Olmos, las Alhambras, el Paraíso Bajo i d'altres barris sense habitants (com ara Torre de Alcotas, Torre de los Peones, Paraíso Alto, o el Paúl), així com nombroses masies disseminades arreu del terme.
L'activitat principal del poble és el turisme durant tot l'any. Els turistes venen, principalment des del País Valencià. Les causes del turisme és la distància amb la ciutat de València, per les festes, pels seus paisatges, la propera estació d'esquí d'Aramón Javalambre o el Balneari del Paraiso, situat prop de Los Cerezos.
Hi nasqué l'arquitecte José Martín de Aldehuela (1720- 1802).
Manzanera està a uns 46 km de Terol i uns 120 km de València, a 10 km de la carretera nacional.

## Referències

* ↑ Gran Enciclopèdia Catalana, GEC «Manzanera». Enciclopedia.cat [Consulta: 6 juliol 2014].

## Enllaços externs

* Ajuntament Manzanera (castellà)
* Pàgina sobre Manzanera
Viccionari
# George Ziegler

George Ziegler (Kitchener, 1 d'agost de 1889 - Kitchener, 22 d'octubre de 1981) va ser un organista, director de cor, director d'orquestra, compositor i educador musical canadenc.

## Biografia

Ziegler provenia d'una família de músics: el seu pare era corneta i trombonista, el seu germà bateria. Va tocar a la "Ziegler Family Orchestra" i, als tretze anys, es va convertir en el membre més jove de la "Berlin Musical Society Band". Va estudiar piano i orgue al "Toronto Conservatoy of Music" amb Humfrey Anger, George Douglas Atkinson i Augustus Vogt i durant aquest temps va tocar flauta a l'Orquestra Simfònica de Toronto i a la "Welsman Symphony Orchestra". Després va continuar la seva educació a Nova York i Buffalo.
Després de tornar a Kitchener el 1910, es va convertir en organista i director de cor a l'església de Sant Pere i a l'església de Sant Andreu i va servir en aquesta capacitat a l'església de la Trinitat des de 1917 fins a 1950. El 1911 va fundar els "Ziegler Associated Studios" (més tard el Conservatori de Música Kitchener), on va ensenyar piano, orgue, instruments de metall i teoria musical fins al 1974. També va ser membre de les comissions d'examen de diverses escoles de música. Entre els seus alumnes hi havia Harvey Gleiser Jr, J. Ferris Loth, Kenneth Sakos i el trompetista Erich Traugott.
De 1924 a 1967, Ziegler va dirigir la "Kitchener Musical Society", així com una "Ladies Band" de 1925 a 1932, que amb 94 membres va ser considerada la més gran d'aquest tipus al món, la "Brass Band of the Scots Fusiliers of Canada" amb diverses joves orquestres. Va compondre obres per a orquestra de vent, orgue i cor, la majoria dels manuscrits de les quals van ser víctimes d'un incendi el 1959.

## Referències

* ↑ «Biografia». The Canadian Encyclopedia. [Consulta: 31 març 2024].
* ↑ «Biografia». Kitchener Musical Society Band. [Consulta: 31 març 2024].
# Jesús (desambiguació)

Jesús de Natzaret és la figura central del cristianisme i una gran profeta de l'Islam.
Jesús també pot referir-se a:

## Personatges

* Jesús (nom), com a nom i cognom, derivat del nom llatí Iesus i el grec Ἰησοῦς ( Iesous ).
* Jesús Ben Sira (fl. Segon segle BCE), escriptor religiós, autor del Llibre de l'Eclesiàstic
* Crist, un títol per a Jesús en el Nou Testament
* Jesús històric, reconstruccions erudites de la vida hipotètic de Jesús, incloses les fonts no bíbliques
* Jesús Barrabàs (Mateu 27: 16-17 marge), criminal indultat
* Èlimes Bar-Jesús, un jueu en els Fets dels Apòstols, capítol 13, que es va oposar al missioner Pau a Xipre
* Jesús el Just (Colossencs 4:11), cristià a Roma esmentat per Pau
* Jesús fill d'Ananies (mort c. 73), nacionalista jueu esmentat per Josep

### Jesús

* Jesús Malverde, el llegendari bandit-sant mexicà
* Jesús (nascut 1977), nom artístic de lluitador americà Aaron Aguilera
* Jesús Rodríguez, diversos personatges

## Sobrenoms

* "Jesus", Chris Ferguson (nascut 1963), jugador de pòquer americà que destaca pel seu cabell llarg castany i barba

## Geografia

* Jesús, districte de la ciutat de València.
* Jesús, entitat municipal descentralitzada del municipi de Tortosa.
* Jesús, parròquia i nucli de població de Santa Eulària des Riu, municipi de l'illa d'Eivissa.
* Jesús i Maria, nucli de població del municipi de Deltebre.
* Illa Jésus, l'illa principal de la ciutat de Laval, al nord de Mont-real
* Jesús (Lauricocha), municipi del Perú

## Cultura

* Jesús, obra teatral de Frederic Soler.
* Jesus (pel·lícula), film del 1999
# James B. Pollack

James B. Pollack (9 de juliol de 1938 - 13 de juny de 1994) va ser un astrofísic nord-americà que va treballar al Centre va ser un astrofísic estatunidenc que va treballar a l'Ames Research Center de la NASA.
Pollack va néixer el 9 de juliol de 1938, i va ser criat en Woodmere, Long Island per una família jueva que treballava en el negoci de peces de vestir per a dones. Va ser el millor estudiant de l'escola secundària i es va graduar de la Universitat de Princeton el 1960. Després va obtenir el màster en física nuclear a la Universitat de Califòrnia, Berkeley el 1962 i el seu doctorat a Harvard el 1965, on va ser estudiant de Carl Sagan. Era obertament gai. Dorion Sagan va explicar com el seu pare va venir a la defensa de l'amant de Pollack en un problema amb l'obtenció del tractament a la sala d'urgències del servei de salut de la universitat.
Pollack es va especialitzar en ciències atmosfèriques, especialment en les atmosferes de Mart i Venus. Va investigar la possibilitat de terraformar Mart, l'extinció dels dinosaures i la possibilitat d'un hivern nuclear des dels anys 80 del segle XX amb Christopher McKay i Sagan. El treball de Pollack et al. (1996) sobre la formació dels planetes gegants ("paradigma d'acreció del nucli") es veu avui com el model estàndard.
Va explorar el temps a Mart amb dades de la nau Mariner 9 i la missió Viking. Sobre això va basar simulacions informàtiques de vents, tempestes i el clima general d'aquest planeta. Una visió general de la biografia científica de Pollack es dona en la conferència commemorativa "James B. Pollack: un pioner en Stardust per a la investigació de planetesimals" celebrat en un Simposi de l'Astronomical Society of the Pacific de 1996.
Va ser destinatari del Premi Gerard P. Kuiper el 1989 per un notable assoliment de la vida en el camp de la ciència planetària. Pollack va morir el 1994 a partir d'una rara forma de càncer espinal, als 55 anys.
Un cràter a Mart va ser nomenat en el seu honor.

## Referències

* ↑ Davidson, Keay (1999). Carl Sagan A Life, John Wiley & Sons ISBN 0-471-39536-6 (This book is dedicated to Pollack)
* ↑ Keay Davidson, Carl Sagan Carl Sagan : a life, 1999, p. 245-246
* ↑ «James B. Pollack, NASA Ames Hall of Fame». [Consulta: 12 desembre 2012].
* ↑ «Pale Blue Dot» (txt). [Consulta: 28 abril 2006].
* ↑ «Core Accretion Model». [Consulta: 9 agost 2007].
* ↑ «James B. Pollack: A Pioneer in Stardust to Planetesimals Research» (pdf). [Consulta: 13 setembre 2007].

## Enllaços externs

* Biografia curta
# James B. Garvin

James B Garvin va ser el director científic de la NASA des d'octubre de 2004 fins a setembre de 2005 i és conegut pel seu treball fonamental en els programes d'exploració de Mart de la NASA.
Garvin va arribar al Centre de vol espacial Goddard des de 1984, on primer es va exercir com a científic de planta que desenvolupa instruments de teledetecció i des de llavors s'ha establert allà o a la seu propera de la NASA a Washington D.C. La seva carrera ha estès disciplines com la ciència del sistema de la Terra, l'exploració de Mart, l'exploració lunar, Venus, els asteroides i els planetes exteriors. Segueix sent coinvestigador del Mars Global Surveyor de la NASA, del Global Surveyor, del Radarsat del Canadà, i de les missions Envisat de l'ESA.
Garvin va néixer a Poughkeepsie, Nova York i va assistir a la graduació de la Universitat de Brown amb un títol de llicenciat en Ciències de la Computació el 1978. Va obtenir la llicenciatura de ciències també en Informàtica per Stanford i va tornar a Brown, on va obtenir la llicenciatura i el doctorat en ciències geològiques planetàries el 1984. Viu amb la seva esposa i dos fills a Columbia, Maryland.

## Premis i reconeixement

Garvin va ser guardonat dues vegades amb medalles de Lideratge Excepcional de la NASA pel seu treball en l'estratègia científica darrere del Programa d'Exploració de Mart de la NASA. També va ser guardonat amb el Premi William Rogers de la Universitat de Brown de l'any 2004 per les seves contribucions a la societat.

## Referències

* ↑ NASA - Dr. James B. Garvin Chief Scientist
* ↑ «Dr. James B. Garvin». Arxivat de l'original el 2011-06-09. [Consulta: 14 desembre 2017].
* ↑ BAA - Volunteer & Give: The William Rogers Award

## Enllaços externs

* James B. Garvin - Lloc web oficial
# Jean-François van der Motte

Jean-François van der Motte (Brussel·les, 8 de desembre de 1913 - Mont-de-l'Enclus, 8 d'octubre de 2007) va ser un ciclista belga que va córrer durant els anys 30 del segle xx. El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, en què guanyà una medalla de bronze en la prova de ruta per equips, junt a Armand Putzeys i Auguste Garrebeek.
En aquests mateixos Jocs va participar en la cursa individual, sense que se sàpiga quina fou la seva posició exacta.

## Palmarès

* 1935
** Campió de Bèlgica en ruta amateur
* 1936
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de Berlín en ruta per equips

## Enllaços externs

* Fitxa de Jean-François van der Motte a sitiodeciclismo.net
# Jean-Georges Pfortzheim

Jean-Georges Pfortzheim o Baron Jean-Georges Pfortzheim (Castell de Colpach, 1745 - 29 de maig de 1813) va ser un polític luxemburguès. Va ser diputat dels Estats entre el 1790 i 1795. Va ocupar el càrrec com a alcalde de la ciutat de Luxemburg del 14 de setembre al 28 de desembre de 1795.

## Referències

* ↑ «Biographie nationale du pays de Luxembourg : Fascicule 18» (en francès) p. 398. Bibliothèque nationale de Luxembourg. Luxemburgensia online. [Consulta: 11 agost 2015].

## Vegeu també

* Llista d'alcaldes de la Ciutat de Luxemburg
# Joan Sala i Torrent

Joan Sala i Torrent (Olot, 1959) és un editor català.
Nascut a Olot i vinculat a Castellfollit de la Roca, és fill de l'empresari i polític Ramon Sala i Canadell. Va estudiar biologia i durant dècades es va dedicar al sector de la indústria de la carn, fins que a mitjans dels anys 2000 va decidir fundar l'editorial Comanegra. Durant els primers anys de vida de l'editorial va compaginar totes dues feines, per dedicar-se a l'edició a temps complet des del 2013. Entre 2016 i 2019 ha estat el president de la Setmana del Llibre en Català.
El 2021 fou nomenat president de l'Associació d'Editors en Llengua Catalana, en substitució de Montse Ayats.

## Referències

* 1 2 Nopca, Jordi. «El llibre en català està en un moment de gran creativitat», 06-09-2016. Arxivat de l'original el 2017-06-10. [Consulta: 8 setembre 2019].
* ↑ Llort, Lluís. «"Crec en els gremis, la unió fa la força"». [Consulta: 4 maig 2022].
* ↑ Nopca, Jordi. «Comanegra, una dècada de creativitat eclèctica». Ara llegim (Diari Ara), 10-06-2017. [Consulta: 8 setembre 2019].
* ↑ Geli, Carles. «“A l'edició en català hi ha més lletraferits que empresaris”», 03-02-2021. [Consulta: 3 maig 2022].
* ↑ «Entrevista a Joan Sala: “La mainada llegeix menys en català”», 23-08-2021. [Consulta: 3 maig 2022].
# Jef Van Meirhaeghe

Jef Van Meirhaeghe (Gant, 21 de gener de 1992) és un ciclista belga, professional del 2015 al 2016.

## Palmarès

* 2010
** 1r al Tour de Flandes júnior
** 1r al Omloop Mandel-Leie-Schelde júnior
* 2014
** Campió de Bèlgica sub-23 en ruta
** 1r al Gran Premi des Hauts-de-France
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Província de Lieja

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Jessie Bond

Jessie Bond (10 de gener de 1853 - 17 de juny de 1942) va ser una cantant i actriu anglesa més coneguda per la creació de papers de soubrette de mezzosoprano a les òperes còmiques de Gilbert i Sullivan. Va passar vint anys a l'escenari, la major part amb la Companyia d'Òpera d'Oyly Carte.
Musical des de petita, Bond va començar la seva carrera de cant a Liverpool el 1870. Als 17 anys va començar un matrimoni breu i infeliç. Després d'abandonar el seu abusiu marit, va continuar la seva carrera concertística i va estudiar a la Royal Academy of Music de Londres amb professors de cant tan famosos com Manuel García.
Als 25 anys, el 1878, Jessie Bond va començar la seva carrera teatral creant el paper de Cousin Hebe a l'artista H.M.S. Pinafore de Gilbert & Sullivan, que es va convertir en un èxit internacional. Després d'això, va crear rols d'importància creixent amb la Companyia D'Oyly Carte Opera en una sèrie d'òperes còmiques d'èxit, incloent el paper principal a Iolanthe (1882), Pitti Sing a The Mikado (1885), Mad Margaret a Ruddigore (1887)), Phoebe a The Yeomen of the Guard (1888), Tessa a The Gondoliers (1889) i altres.
Durant la dècada de 1890, va continuar actuant al West End diversos anys més, mentre la cortejava Lewis Ransome, un enginyer civil. El 1897, als 44 anys, Bond es va casar amb Ransome i va deixar l'escenari. Van estar feliçment casats durant 25 anys, traslladant-se a Nottinghamshire, on Bond va viure la vida de l'esposa d'un escuder del país. De tant en tant també donava concerts benèfics i ajudava companyies de teatre amateur. Va sobreviure al seu marit durant vint anys, fins als 89 anys.

## Fonts

* Ainger, Michael (2002). Gilbert and Sullivan – A Dual Biography. Oxford: Oxford University Press. ISBN 0-19-514769-3.
* Ayre, Leslie (1972). The Gilbert & Sullivan Companion. London: W.H. Allen & Co Ltd. ISBN 0-396-06634-8.
* Barrington, Rutland (1908). Rutland Barrington: A Record of 35 Years' Experience on the English Stage. London: G. Richards. Preface by W. S. Gilbert, accessed 9 March 2008
* Bond, Jessie (1930). The Life and Reminiscences of Jessie Bond, the Old Savoyard (as told to Ethel MacGeorge). London: John Lane, The Bodley Head.
* Cellier, François and Cunningham Bridgeman (1914). Gilbert and Sullivan and Their Operas. London: Sir Isaac Pitman & Sons, Ltd. Accessed 10 March 2008
* Ernill, Paul. "Jessie Bond – Glimpses Anew". W. S. Gilbert Society Journal (Spring 1999).
* Jacobs, Arthur (1992). Arthur Sullivan – A Victorian Musician (Second ed.). Portland, OR: Amadeus Press.
* Walters, Michael. "Jessie Bond and English Light Opera of her Time". The Gaiety (Summer 2005). (pp. 29–40)
* Wilson, Robin; Frederic Lloyd (1984). Gilbert & Sullivan – The Official D'Oyly Carte Picture History. New York: Alfred A. Knopf, Inc.

## Enllaços externs

* https://www.gsarchive.net/books/bond/bond_home.html
* https://www.paulcobbphotography.co.uk//de%5BEnllaç+no+actiu%5D Donald Wolfit referint-se dues vegades a la "gran Jessie Bond"
* https://web.archive.org/web/20080408224151/http://www.robinhoodtheatre.co.uk/theatrehistory.htm
# Joan de Laurino

Joan de Laurino (vers 898- ?) fou un efímer nominal marquès de Toscana i comte de Lucca, fill de Lambert de Toscana. Fou conegut com de Laurino per haver nascut en aquesta població.
Quan el seu pare Lambert fou cegat i apartat del poder li corresponia el tron de Toscana, però en fou apartat pel rei Hug d'Arle que va donar el marquesat al seu propi germà Bosó d'Arle. Es va casar després del 930 amb Gaitelgrima di Teano (nascuda vers 920/930 a Teano). El fill comú, Joan II, nascut vers 940, fou príncep de Salern (983-994).

## Referències

Genealogia, citant com a font Royalty for Commoners, de Stuart
# Jens Sørensen

Jens Sørensen (Copenhaguen, 4 d'abril de 1941 - 21 de novembre de 2020) va ser ciclista danès, que es va especialitzar en el ciclisme en pista. Va participar en els Jocs Olímpics de Roma.
Era el pare del també ciclista Rolf Sørensen.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Johnny Thomson

Johnny Thomson fou un pilot estatunidenc de curses automobilístiques nascut el 9 d'abril del 1922 a Lowell (Massachusetts).
Thomson va córrer a la Champ Car a les temporades 1953-1960 incloent-hi la cursa de les 500 milles d'Indianapolis d'aquests anys.
Johnny Thomson va morir d'accident disputant una cursa a Allentown (Pennsilvània) el 24 de setembre del 1960.

## Resultats a la Indy 500

| Any | Cotxe | Sortida | Vel. mitja | Ranking | Final | Voltes | V. líder | Retirat |
| 1953 | 56 | 33 | 135.262 | 33 | 32 | 6 | 0 | Encesa |
| 1954 | 43 | 4 | 138.787 | 12 | 24 | 165 | 0 | Retirada |
| 1955 | 44 | 33 | 134.113 | 33 | 4 | 200 | 0 | Va acabar |
| 1956 | 88 | 18 | 145.549 | 2 | 32 | 22 | 0 | Virolla |
| 1957 | 10 | 11 | 143.529 | 4 | 12 | 199 | 5 | a 1 volta |
| 1958 | 7 | 22 | 142.908 | 20 | 23 | 52 | 0 | Direcció |
| 1959 | 3 | 1 | 145.908 | 1 | 3 | 200 | 40 | Va acabar |
| 1960 | 3 | 17 | 146.443 | 3 | 5 | 200 | 10 | Va acabar |
| Totals | Totals | Totals | Totals | Totals | Totals | 1044 | 55 | |
| Curses | 8 |
| Poles | 1 |
| Voltes líder | 55 |
| Victòries | 0 |
| Top 5 | 3 |
| Top 10 | 3 |
| Retirades | 4 |

## A la F1

El Gran Premi d'Indianapolis 500 va formar part del calendari del campionat del món de la Fórmula 1 entre les temporades 1950 a la 1960. Els pilots que competien a la Indy durant aquests anys també eren comptabilitzats pel campionat de la F1.
Johnny Thomson va participar en 8 curses de F1, debutant al Gran Premi d'Indianapolis 500 del 1953.

### Palmarès a la F1

* Participacions: 8
* Poles: 1
* Voltes Ràpides: 0
* Victòries: 0
* Podiums: 1
* Punts vàlids per la F1: 9
# Joaquim Salarich i Baucells

Joaquim Salarich i Baucells, també conegut com a Quim Salarich, (Vic, 2 de gener de 1994) és un esquiador català. Participà en proves estatals i internacionals d'eslàlom, gran eslàlom i eslàlom gegant i fou campió d'Espanya d'eslàlom el 2013 i el 2015. Va competir en els Jocs Olímpics de Pyeongchang 2018.

## Referències

* ↑ Perfil de Joaquim Salarich a la pàgina oficial de la FIS (en anglès)