OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# František Rón

František Rón (Txecoslovàquia, 19 de març de 1933 - Iugoslàvia, 19 d'octubre de 1966) fou un pilot de motocròs txec de renom internacional durant la dècada del 1950. La seva millor temporada en aquest esport fou la de 1958, quan es classificà en cinquena posició final al Campionat d'Europa de 250cc. Es va morir a trenta-tres anys, en un accident de trànsit a Iugoslàvia. En honor seu, la pujada de muntanya de Břevnov, a Praga, s'anomenà des d'aleshores Memorial František Rón.
Rón va començar a competir a dinou anys i aviat es va situar entre els millors pilots txecs. Un cop dins l'equip oficial de Jawa, fou el més jove dels tres integrants de l'equip que participaven al Campionat d'Europa de 250 (els altres dos eren Jaromír Cížek i Jaroslav Kmoch). Al llarg de la seva carrera, va aconseguir diversos podis en Gran Premi: el 1958 fou tercer a Àustria i França i el 1959, segon a Polònia i tercer al Regne Unit i França. A banda, guanyà sengles curses internacionals a Bulgària i Hongria. També practicà l'enduro, disciplina on aconseguí un dels seus èxits principals en guanyar el trofeu per a equips de club als ISDT.

## Palmarès al Campionat d'Europa de motocròs

Font:
| Any | Motocicleta | 250cc |
| 1958 | Jawa | 5è |
| 1959 | Jawa | 6è |
| 1960 | Jawa | 20è |
| 1961 | Jawa | - |
| 1962 | Jawa | 24è |
* ↑ Fins al 1961 inclòs no existia el Campionat del Món de 250 cc, ans el Campionat d'Europa (conegut també com a Coup d'Europe)

## Referències

* 1 2 3 Wohlmuth, Jirí «František Rón» (PDF) (en txec). Veterán - ZPRAVODAJ SVAZU ZÁVODNÍKŮ VETERÁNŮ - AČR, Estiu 2017 - Núm. 120, 26-09-2017, pàg. 22-23 [Consulta: 19 març 2020].
* ↑ Kalivoda, Dominik. «Slavná historie Československého motokrosu» (en txec). bs-mx.cz, 2017. [Consulta: 6 gener 2020].
* ↑ «Palmares du Mondial Mx 1» (en francès). memotocross.fr. [Consulta: 6 gener 2020].
# Forbach

Forbach (fràncic lorenès Fuerboch) és una ciutat francesa del departament de Mosel·la, a la regió del Gran Est. Se situa a 15 km de Saarbrücken (Alemanya) i a 120 km d'Estrasburg. Té aproximadament 23.000 habitants.
La família del president dels Estats Units Dwight David Eisenhower fou originària de Verrerie-Sophie, que va ser part d'aquesta comuna en 1811, fins que es va crear la comuna de Stiring-Wendel en 1857.

## Història

Durant la guerra dels Trenta Anys, Forbach va ser escenari d'enfrontaments armats. El castell de Schlossberg i la muralla que el protegia van ser desmantellats el 1635 per ordre del cardenal Richelieu. En 1739 va néixer en aquesta ciutat el General Jean Nicolas Houchard, figura destacada de la Revolució Francesa i de l'Imperi de Napoleó I. La línia de tren entre Metz i Forbach s'inaugurà l'any 1851 i l'any següent la de Saarbrücken. A partir de mitjans del segle xix tres famílies influents dominaren la vida política, econòmica i social. Aquestes famílies són els De Wendel, els Couturier i els Adt. Després de la batalla de Spicheren en el marc de la guerra francoprussiana en 1870, Forbach fou annexionada al Reich alemany, del qual formà part fins al final de la Primera Guerra Mundial. Durant bona part de la Segona Guerra Mundial, Hitler va annexionar la regió del Mosel·la al Tercer Reich.

## Referències

* ↑ Anan6. «Histoire | Mairie de Forbach» (en francès). Arxivat de l'original el 2010-11-13. [Consulta: 5 desembre 2017].
# Forat Roi

El Forat Roi és una cavitat del terme de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, en territori de l'antic poble d'Herba-savina.
Està situat al vessant nord de Sant Corneli, al capdamunt de la llau de Forat Roi, al nord del portell de Davall de les collades de Dalt.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Freeganisme

El freeganisme (en anglès freeganism) és un estil de vida alternatiu i anticonsumista, que comporta consumir de tot allò que ha estat rebutjat per al consum, tot creant xarxes de suport que en facilitin l'elecció; i així denunciar el malbaratament d'aliments i la contaminació generada pels residus. La paraula "freegan" és un mot creuat de "free" ('lliure') i "vegà"; no tots els freegans són vegans, però la ideologia del veganisme és inherent al freeganisme. El freeganisme va començar a mitjans de la dècada de 1990, de l'antiglobalització i els moviments ecologistes. El moviment també té arrels en Diggers, un grup de teatre de carrer anarquista del districte d'Haight-Ashbury a San Francisco en la dècada de 1960, que va repartir aliments recollits.
El freeganisme "abraça la comunitat, la generositat, la preocupació social, la llibertat, la cooperació i l'intercanvi en oposició a una societat basada en el materialisme, l'apatia moral, la competència, la conformitat i la cobdícia".
S'ha criticat que el terme s'ha usat sovint com a eina de normalització i romantització de la pobresa.

## Referències

* 1 2 Kurutz, Steven «Not Buying It». New York Times, 21-06-2007.
* ↑ «What is a freegan?». Freegan.info.
* ↑ «'Staycation' y más allá: la normalización de la pobreza a través del lenguaje» (en castellà), 08-08-2023. [Consulta: 13 novembre 2023].
* ↑ «Political Dumpster Diving Trivializes Poverty» (en anglès), 05-10-2010. [Consulta: 13 novembre 2023].
* ↑ «Desmontando la romantización de las injusticias sociales» (en castellà), 21-03-2023. [Consulta: 13 novembre 2023].

## Enllaços externs

* Trashwiki Wiki-encyclopèdia Freegan (anglès)
* Freegan.info 100 pàgines de teoria i pràctica freegan amb esdeveniments i directoris sobretot a Nova York (anglès)
* Freegan.fr Lloc freegan francès, incloent-hi un fòrum actiu. Vivent els déchétariens! (francès)
* Freegan.at Pàgina freegan d'Àustria (anglès)
* Pietrzyk, Kamilla. «Freeganism: food for mind, body and soul». academia.edu. [Consulta: 14 maig 2013].
# Francisco Giménez Bautista

Francisco Giménez Bautista (Barcelona, 1949) és un treballador de banca i sindicalista català. El 1968 va pertànyer a CCOO, però el 1972 es passà a la Unió Sindical Obrera (USO), de la qual fou secretari general de Catalunya i membre del comitè executiu federal entre 1975 i 1987. El 1987 participà en les vagues pel conveni col·lectiu de la Banca. De 1990 a 1997 fou novament membre del comitè executiu federal d'USO, i des del 1995 membre del Comitè Nacional de l'USO. També ha estat secretari del comitè d'empresa del BBVA. L'any 2011 la Generalitat de Catalunya li concedeix la Medalla al treball President Macià.

## Referències

* ↑ «Sindicalistas Protagonistas de la Historia» (en castellà). HISTORIA DEL SINDICALISMO EN ESPAÑA. JL Gallego. [Consulta: 15 octubre 2015].
# Francisco Giménez de Córdoba y Arce

Francisco Giménez de Córdoba y Arce (Villarrobledo, província d'Albacete, 1895, † Villarrobledo, 4 de gener de 1937), advocat, terratinent, alcalde de Villarrobledo i president de la Diputació Provincial d'Albacete durant la II República Espanyola.

## Biografia

Fill de Caridad Arce i Francisco Giménez de Córdoba y de la Mota; el seu germà Fernando va ser el fundador de la Unió Agrària Provincial, integrada en la CEDA.
Exercí com a advocat i durant els anys 1930 i 1931 mitjançant designació reial va ser nomenat alcalde de Villarrobledo, ajuntament del qual era regidor per la seva condició de major contribuent.
El gener de 1934, sent regidor passa a formar part de la nova corporació provincial, i fou elegit president en sessió celebrada el 2 de febrer.

## Guerra Civil

El cop d'estat del 18 de juliol de 1936 que va donar origen a la Guerra Civil espanyola fou encapçalat a Villarrobledo pel metge falangista Jesús Ortiz i per Francisco Giménez, qui va tornar d'Albacete el 19 de juliol a la nit amb l'ordre de declarar l'estat de guerra. El 19 de juliol ocuparen l'ajuntament i el 24 de juliol els guàrdies civils es dirigiren a la capital provincial per defensar-la. Però els civils revoltats van haver d'enfrontar-se a les forces lleials a la República que comptaven amb dos avions que van llançar algunes bombes. El nou alcalde va intentar pactar però va ser assassinat i el defensors es van dispersar. Villarrobledo va caure el dia 25. Lluità a Villarrobledo i juntament amb el seu germà Miguel, i va morir afusellat el 4 de gener de 1937 a la seva vila.

## Referències

* ↑ Fou nomenat alcalde per Reial Ordre el 26 de febrer de 1930, romanent en el càrrec fins al 15 de febrer de 1931 en què, per una altra Reial Ordre, es va cessar tots els alcaldes de designació reial.
* ↑ José Aparicio Albiñana, governador civil, després d'acceptar la dimissió de la Comissió Gestora Provincial, va procedir al nomenament dels regidors que havien de constituir la nova corporació.
* ↑ Presidents de la Diputació d'ALbacete
* ↑ La Guerra Civil en Castilla-La Mancha, 70 años después, Francisco Alía Miranda, Ángel Ramón del Valle Calzado
* ↑ ABC (Madrid) - 29/10/1939, p. 22 - ABC.es Hemeroteca

## Enllaços externs

* Libro Presidents de la Diputació Provincial d'Albacete
# Gabriel José Martí Ballester

Gabriel José Martí Ballester (Palma, 22 d'abril de 1966) és un empresari i polític balear, diputat al Parlament de les Illes Balears en la VIII Legislatura.

## Biografia

Estudià direcció de vendes i màrqueting a la Universitat Complutense de Madrid, i des de 1986 és vinculat laboralment a Sol Melià, on fou director de vendes de 1995 a 2016. Ha estat Director de Business Travel & Tour Operator dels hotels Gran Meliá Victoria i Meliá Palas Atenea. i Sales Manager de la Regió Est per les Illes Balears a Meliá Hotels International. al 2016 va ser anomanat Director General de Delfín Hotels i Senses Hotels fins 2018 i des de 2019 es director de vendes a The Morgana Group.
Militant del Partido Popular, en 2003 fou nomenat director de l'Institut de Qualitat Turística i de 2004 a 2007 cap de gabinet de la Conselleria de Turisme del Govern de les Illes Balears. En agost de 2011 va substituir en el seu escó Álvaro Luis Gijón Carrasco, elegit diputat a les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 2011.

## Referències

* ↑ Perfil Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a etravelc
* ↑ Currículum al web del Parlament Balear
* ↑ Diputats de la VIII Legislatura
# Gabriel Jorge Sosa

Gabriel Jorge Sosa (Santa Cruz de Tenerife, 26 de juny de 1916 - Santa Cruz de Tenerife, 28 de novembre de 2014) fou un futbolista espanyol, que va destacar per la seva depurada tècnica i el seu fort xut. Va ser internacional amb la selecció catalana i amb la selecció espanyola.

## Trajectòria

Va fitxar pel CD Tenerife el 1936, però a causa de la Guerra civil espanyola no va poder desenvolupar del tot el seu joc. A l'acabar la guerra, el president Genaro de la Riva el va fitxar pel RCD Espanyol on va despuntar durant 8 temporades i on va esdevenir una estrella. Al final de la temporada 1946/47, es va desvincular del club perico, si bé va seguir vinculat a Catalunya en fitxar pel CF Badalona, de segona divisió.
Va jugar a Lisboa el primer partit de la selecció espanyola després de la guerra, juntament amb el seu company d'equip, Isidre Rovira.

## Palmarès
### RCD Espanyol

* 1 Copa espanyola / Copa del Generalísimo (1940)
* 1 Campionat de Catalunya (1940)

## Referències

* ↑ Antoni Closa, Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Any 1999. Editorial Jaume Rius. ISBN 8492294434
* ↑ «Fallece Gabriel Jorge, el 'abuelo' de la Selección y del Espanyol» (en castellà). As.com, 28-11-2014. [Consulta: 28 novembre 2014].
# Forna

Forna és una pedania del municipi de l'Atzúbia amb 88 habitants (fornalers, INE 2007), a les Valls de Pego (Marina Alta), a uns 3 km al nord-est del terme municipal.
Geogràficament, queda aïllada de l'Atzúbia pels últims contraforts de la serra de l'Almirall i oberta a l'horta d'Oliva, cap on es dirigix el barranc de Forna. Hi ha una important presència de població estrangera, especialment britànica. Forna, centre de la seua Baronia, era un lloc mixt de moriscs i cristians a principis del segle xvii i fins al 1920 va ser un municipi independent. En 1911 Forna i l'Atzúbia es fusionaren i passaren a formar un únic municipi.
Està situada als peus d'un muntijol on es troba el castell àrab de Forna.

## Enllaços externs

* Ajuntament de l'Atzúbia-Forna Arxivat 2019-11-22 a Wayback Machine.
# Frau fiscal

Frau fiscal és el frau comès contra la Hisenda pública, en forma d'evasió d'impostos o de qualsevol altra d'irregularitat que tingui com a conseqüència un benefici il·lícit o no declarat, amb conseqüències fiscals. Quan supera una certa quantitat, es considera delicte fiscal, i es pot sancionar amb penes privatives de llibertat, mentre que els fraus de menor quantitat es tramiten per via administrativa, sancionats amb multes.
L'economia submergida o informal, de la qual formen part les activitats il·lícites per la seva pròpia naturalesa (tràfic de drogues, prostitució, tràfic d'armes i tota mena de delinqüència, especialment la delinqüència organitzada), té com a conseqüència inevitable algun tipus de frau fiscal, de manera que en moltes ocasions és més fàcil per als acusadors públics (fiscalia) demostrar delicte fiscal que delicte ordinari en els processos judicials. El cas més conegut popularment és el d'Al Capone, líder de la màfia de Chicago als anys trenta, a qui, tot i ser notori que era responsable de tota mena de delictes greus (incloent-hi assassinats), no es van poder provar altres delictes que els provinents de frau fiscal.

## Frau fiscal à Espanya

* Frau fiscal detectado a Espanya 2010-2016 (milions d'euros)
* Font: Agencia Tributaria
* Viquipèdia

## Vegeu també

* Llista Lagarde
* Blanqueig de diners
* Elusió fiscal
* Paradís fiscal
* Objecció fiscal
* Amnistia fiscal

## Referències

* ↑ «Una década de lucha contra el fraude en España, resumen de un modelo que se agota». El Blog Salmón (España), 14-03-2017.
# Francisco Martínez Brau

Francisco Martínez Brau (? - † 1889) fou un propietari i polític espanyol, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Durant el sexenni democràtic va militar en el bloc monàrquic liberal, amb el qual fou elegit diputat per Balaguer a les eleccions generals espanyoles d'abril de 1872. Un cop produïda la restauració borbònica fou directiu del Círculo Constitucional de Madrid i va ingressar en el Partit Conservador. Tanmateix, el 1880 el va abandonar i ingressà en el Partit Liberal Fusionista, amb el qual fou escollit novament diputat per Balaguer a les eleccions generals espanyoles de 1881 i 1886. Alhora, fou regidor i tinent d'alcalde de Madrid, i fins i tot en fou alcalde interí el novembre de 1883 fins a 1884.

## Referències

* ↑ José Varela Ortega. El poder de la influencia: geografía del caciquismo en España (1875-1923), p.724.
* ↑ Diari Oficial d'Avisos de Madrid

## Enllaços externs

* El rerefons econòmic de l'activitat dels parlamentaris catalans 1875-1885 Arxivat 2014-01-03 a Wayback Machine. de Joan Palomas i Moncholi, p. 574
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Frédéric Guilbert

Frédéric Guilbert (24 de desembre de 1994) és un futbolista professional francès que juga com a lateral dret per l'Strasbourg.

## Referències

* ↑ «Frederic Guilbert: Overview». Premier League. [Consulta: 17 agost 2019].
* 1 2 «F. Guilbert». Perform Group. [Consulta: 31 maig 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa de Frédéric Guilbert a la Federació francesa
# Frédéric Herpoel

Frédéric Herpoel (16 d'agost de 1974) és un exfutbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 2002.

## Referències

* ↑ (francès) Biography from FHSPORT La marque de Frédéric Herpoel
* ↑ Frédéric Herpoel a National-Football-Teams.com (anglès)
# Frédéric Guesdon

Frédéric Guesdon (Saint-Méen-le-Grand, 14 d'octubre de 1971) és un ciclista francès, professional des del 1995 al 2012. En el seu palmarès destaca la París-Roubaix de 1997 i la París-Tours de 2006. Actualment dirigeix l'equip FDJ.

## Palmarès

* 1987
** 1r a la Volta al Bidasoa
* 1992
** 1r al Circuit de les dues províncies
* 1993
** 1r al Circuit de les dues províncies
* 1997
** 1r a la París-Roubaix
** 1r a la Classic Haribo
** Vencedor d'una etapa del Tour del Llemosí
* 1999
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Ain
* 2000
** Vencedor d'una etapa del Critèrium del Dauphiné Libéré
** Vencedor d'una etapa del Giro della Provincia di Lucca
* 2002
** Vencedor d'una etapa del Critèrium del Dauphiné Libéré
* 2006
** 1r a la París-Tours
** Vencedor d'una etapa de la Tropicale Amissa Bongo
* 2007
** 1r a la Tropicale Amissa Bongo
* 2008
** 1r a la Tro Bro Leon

### Resultats al Tour de França

* 1996. 108è de la classificació general
* 1997. 111è de la classificació general
* 1998. 67è de la classificació general
* 1999. 106è de la classificació general
* 2000. 116è de la classificació general
* 2001. 124è de la classificació general
* 2002. Abandona (17a etapa)
* 2004. 129è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2003. Fora de control (18a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2005. Abandona (11a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa de Frédéric Guesdon a sitiodeciclismo.net
# Frédéric François-Marsal

Frédéric François-Marsal (París, 16 de març de 1874 - Gisors, 20 de maig de 1958) fou un polític francès, president interí de Tercera República Francesa l'any 1924.

## Biografia

Després d'estudiar al Liceu Louis-le-Grand, ingressà a l'escola militar de Saint-Cyr. Sortí amb el número 1 de la promoció d'infanteria i fou destinat a Indoxina, on participà en diverses campanyes (Xina, Tonquín, Laos, Contxinxina, 1901-1904), i fou adjunt a l'oficina de Paul Doumer, governador d'Indoxina (1900-1904). Posteriorment va treballar a diversos bancs: "Banque privée industrielle, commerciale et coloniale" a Lió (1906) i París (1912), i dirigí la "Banque de l'Union parisienne" (1919).
Com a expert en temes econòmics va ser incorporat al Gabinet de Georges Clemenceau, president del Consell, responsable d'afers econòmics (1917-1918), expert en finances a la delegació francesa a la Conferència de Pau de París (1919). François-Marsal, arribat a aquest punt, decidí iniciar una carrera política i va ser ministre d'Hisenda per a Alexandre Millerand de 20 de gener a 24 setembre de 1920, Georges Leygues de 24 de setembre de 1920 fins al 16 de gener de 1921, i Raymond Poincaré (29 de març a 9 juny de 1924). Exercí les funcions de president del Consell de ministres i de ministre de finances entre el 8 i el 10 de juny del 1924, i portà l'interinatge del president per la dimissió d'Alexandre Millerand (11 al 13 de juny del 1924).
Va ser senador del departament de Cantal del 1921 al 1930.

## Referències

* ↑ Les réalités: bulletin quotidien. (supplément hebdomadaire). Comité national d'études sociales & politiques (France), 1925, p. 59.
# Freddie Gruber

En Freddie Gruber (27 de maig de 1927, 11 d'octubre de 2011) va ser un bateria de jazz i mestre de música.
En Gruber va créixer en plena escena bebop novaiorquesa, interessant-se per la bateria. Va abandonar Nova York el 1955 i es va mudar a Los Angeles, on va seguir treballant com bateria professional. A mitjans dels anys seixanta va començar a impartir lliçons de bateria en una botiga de música propietat del músic Terry Gibbs. Entre els seus estudiants hi trobem en Vinnie Colaiuta, en Neil Peart, n'Steve Smith, en Dave Weckl i en Bruce Becker.
Va morir l'11 d'octubre de 2011 als 84 anys a Los Angeles.

## Referències

* ↑ Chamberlain, Rich.
* ↑ Milkowski, Bill.
* ↑ "Freddie Gruber", Drummerworld
* ↑ ""NEWS, WEATHER, and SPORTS: 2008 - The Drums Of October" Arxivat 2011-01-03 a Wayback Machine. NeilPeart.net
* ↑ Error en el títol o la url.«».
* ↑ Hood, Phil.
# Fòrum Democràtic dels Alemanys de Romania

El Fòrum Democràtic dels Alemanys de Romania (alemany Demokratisches Forum der Deutschen in Rumänien, romanès Forumul Democrat al Germanilor din România, DFDR) és un partit polític de Romania que representa els interessos dels alemanys de Romania. Té un escó dels 18 reservats als Partits de les Minories Ètniques de Romania.
Fou fundat el 1989 per a representar els diversos col·lectius aplegats com a alemanys de Romania: saxons de Transsilvània, suabis del Banat, suabis de Sathmar, alemanys de Bucovina, alemanys de Zipser, landler de Transsilvània i alemanys de Regat. Des del 2000 el DFDR ha obtingut representants a escala regional i local. A Sibiu (Hermannstadt) Klaus Johannis en va ser alcalde des del 2000 al 2014, i el 2004 va obtenir el 60,43% dels vots al consell municipal (16 dels 23 regidors). Al comtat de Sibiu té 11 dels 33 membres del consell de comtat. El 2004 també va aconseguir les alcaldies de les ciutats de Mediaş (Mediasch) i Cisnădie (Heltau), així com a alguns llogarrets del comtat de Satu Mare (Sathmar).

## Localitats amb alcaldes del DFDR

Des de 2004:
* Ciumeşti (Schamagosch)
* Cisnădie (Heltau)
* Foieni (Fienen)
* Petreşti (Petrifeld)
* Sibiu (Hermannstadt)
* Tiream (Terem)

## Membres del DFDR

* Martin Bottesch (President del consell comtal de Sibiu)
* Ovidiu Ganţ (Diputat romanès, 2007-2009)
* Klaus Johannis (Alcalde de Sibiu)
* Paul Philippi (Teòleg i president oel DFDR)
* Wolfgang Wittstock (Periodista i antic diputat)

## Enllaços externs

* Cambra de Diputats de Romania Arxivat 2006-12-07 a Wayback Machine.
* (romanès) Departament Romanès d'Afers Interns Arxivat 2006-02-10 a Wayback Machine.
* (alemany) Allgemeine Deutsche Zeitung für Rumänien
* (alemany) Siebenbürgische Zeitung
# Gabinet Dupong-Krier

El Gabinet Dupong-Krier va formar el govern de Luxemburg del 5 de novembre de 1937 al 10 de maig de 1940.
El gabinet es va formar després de la renúncia del gabinet Bech, a causa del resultat d'un referèndum sobre l'anomenat Maulkuerfgesetz (llei mordassa).
Va ser un gran govern de coalició entre el Partit de la Dreta i el Partit dels Treballadors. Inicialment, els liberals també van participar, però Étienne Schmit va morir el 19 de desembre de 1937. N'hi va haver aleshores una reorganització el 7 de febrer de 1938 i una altra més el 6 d'abril 1940, quan Victor Bodson es va fer el càrrec de la cartera de René Blum.
Durant la invasió alemanya de Luxemburg el 10 de maig de 1940, tots els membres del govern, a part de Nicolas Margue van aconseguir travessar la frontera i anar a l'exili.

## Composició
### 5 de novembre de 1937 a 7 de febrer de 1938

* Pierre Dupong: Primer Ministre, Cap de govern, Ministrede Finances i de l'Exèrcit
* Joseph Bech: Ministre d'Afers Exteriors i de Viticultura, Arts i les Ciències
* Étienne Schmit: Ministre de l'Interior, Comerç, Indústria i Transports (mort el 19 de desembre de 1937)
* Nicolas Margue: Ministre d'Educació, Agricultura i Cultura
* Pierre Krier: Ministre de Seguretat Social i Treball
* René Blum: Ministre de Justícia i d'Obres Públiques

### 7 de febrer de 1938 a 6 d'abril de 1940

* Pierre Dupong: Primer Ministre, Cap de govern, Ministrede Finances i de l'Exèrcit
* Joseph Bech: Ministre d'Afers Exteriors i de Viticultura, Arts i les Ciències i de forma interina de l'Interior
* Nicolas Margue: Ministre d'Educació, Agricultura i Cultura i interí Ministre de Comerç, Indústria i Ocupacions
* Pierre Krier: Ministre de Seguretat Social i Treball
* René Blum: Ministre de Justícia i d'Obres Públiques i de forma interina de Transpots

### 6 d'abril a 10 de maig de 1940

* Pierre Dupong: Primer Ministre, Cap de govern, Ministrede Finances i de l'Exèrcit
* Joseph Bech: Ministre d'Afers Exteriors i de Viticultura, Arts i les Ciències i de forma interina de l'Interior
* Nicolas Margue: Ministre d'Educació, Agricultura i Cultura i interí Ministre de Comerç, Indústria i Ocupacions
* Pierre Krier: Ministre de Seguretat Social i Treball
* Victor Bodson: Ministre de Justícia, d'Obras Públicas i Transports

## Referències

* ↑ Thewes, 2011, p. 98-99.
* 1 2 Thewes, 2011, p. 104.

## Bibliografia

* Thewes, Guy. «Les gouvernements du Grand-Duché de Luxembourg depuis 1848. Èdition 2011» (PDF) (en francès). [Consulta: 9 desembre 2015].