OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Platja de Las Cabrilleras

La platja de Las Cabrilleras es troba en el concejo asturià de Cudillero i pertany a la localitat de Ballota. Forma part de la Costa Occidental d'Astúries i està emmarcada en el Paisatge Protegit de la Costa Occidental d'Astúries.

## Descripció

La platja és realment un pedrer amb forma de petxina, té una longitud d'uns 300-310 m i una amplària mitjana d'uns 25 m. El seu entorn és rural i amb un baix grau d'urbanització. Les sorres són blanquecinas de gra mitjà i té molt poca assistència. Els accessos són per als vianants i inferiors a 0,5 km i de fàcil recorregut. El seu entorn és rural i amb un baix grau d'urbanització.
La platja està envoltada per penya-segats d'uns cent m altura i per accedir a ella cal preguntar al poble de Ballota pel camí que condueix a ella i a la seva platja veïna, «El Destillo», perquè cal anar travessant praderías. En apropar-se a la platja han de prendre's les precaucions necessàries perquè, de vegades, no se sap amb exactitud on acaba la prada i comença el penya-segat a causa de la quantitat de mala herba que s'acumula. La platja no disposa de cap servei i les activitats més recomanades són la pesca esportiva.
Quan la marea està baixa s'uneix a altres cales contigües com són La Huelga, La Ribeirína, el Destillo i La Freitona, donant lloc al fet que la Platja de Ballota arribi a aconseguir en conjunt els 1800 metres.

## Referències

* ↑ «Playa de Las Cabrilleras - Playas de Asturias - Playas de Asturias - Casas Rurales, Hoteles y Turismo Rural en Asturias» (en castellà). Turismo de Astúrias. Arxivat de l'original el 2015-04-02 [Consulta: 30 març 2015]. Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
* ↑ Del Río, Alejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 95. ISBN 978-84-8459-669-1.
* ↑ «playa ballota,ballota cudillero asturias,playas de cudillero asturias,playas asturias,playas del cantabrico,y el cantabrico turismo rural y alojamientos en las playas de asturias,casas rurales,alojamientos cerca de playas,casas rurales mar» (en castellà). Arxivat de l'original el 2018-10-15. [Consulta: 22 octubre 2018].
# Platja de La Palmera

La Platja de La Palmera, se situa en la parròquia de Candás, en el concejo asturià de Carreño. Forma part de la Costa Central asturiana, la qual es caracteritza per ser dels pocs trams costaners d'Astúries que no té protecció mediambiental a totes les seues platges.

## Descripció

Es tracta d'una platja en forma rectilínia que es troba a continuació de la platja de Candás, i disposa com aquesta de tota mena de serveis, afegint a la llista la presència d'una zona d'aparcament para entre 50 i 100 vehicles en els voltants de la platja.
Les millores i les obres de condicionament han fet que aquesta platja siga actualment accessible per a minusvàlids (mitjançant una rampa que permet l'accés al jaç sorrenc), disposant a més en el propi arenal de catifes palilleras de fusta i en els mesos de temporada d'estiu s'ofereix gratuïtament un servei de banys per a persones amb escassa mobilitat (anfi-bugui).

## Referències

* 1 2 del Río, Alejandro. Guía total de las playas de Asturias. 244 rincones para disfrutar de la costa asturiana (en castellà). Nobel, 2013, p. 183. ISBN 978-84-8459-669-1.
* ↑ «Playa de Candás (Carreño) - Playas Asturianas - La Nueva España». [Consulta: 26 juliol 2018].
* 1 2 «Catálogo de playas. Playa de Candás / La Pregona». Web del Ministerio de Agricultura, Alimentación y Medio Ambiente. Arxivat de l'original el 2016-12-29. [Consulta: 8 febrer 2015].
* ↑ «playa la palmera,la palmera candas asturias,playas de carreño asturias,playas asturias,playas del cantabrico, y el cantabrico turismo rural y alojamientos en las playas de asturias, casas rurales, alojamientos cerca de playas, casas rurales junto al mar» (en castellà). Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 26 juliol 2018].
# Platja de La Taluxa

La Platja de La Taluxa, se situa a la parròquiade Candás, en el concejo de Carreño. S'emmarca en les platges de la Costa Central asturiana i presenta un paisatge envoltat de penya-segats.

## Descripció

La platja no presenta cap mena de servei i és molt poc freqüentada. Es pot considerar a aquesta platja com una recòndita cala de petites dimensions, amb llit format d'una sorra de grà mitjà i daurat, i grava. És poc freqüentada, potser perquè l'accés és complicat, la qual cosa fa que habitualment només siga freqüentada per pescadors.
Es pot accedir a ella des de la propera Platja de San Pedro de Antromero, ja que el dipòsit de pedres que hi ha a la dreta d'aquesta platja permet endinsar-se en la Taluxa, platja que es coneix popularment com la «Platja de Les Monxes ».
Presenta forma de petxina, i es pot destacar la presència en els seus voltants d'una molt petita cala coneguda amb el nom de "El Pisón", utilitzada com a zona de pesca recreativa. També es pot observar a la platja les restes d'una politja utilitzada per a l'extracció de ocle (alga que forma denses praderies en el fons sorrenc dels mars, i la qual, després de la seva maduració a finals d'estiu, en produir-se les primeres marees fortes de fons, es desprèn per surar amb els corrents que les porten fins a la platja on es queden encallades en les sorres amb la baixamar).

## Referències

* 1 2 del Río, Alejandro. Guía total de las playas de Asturias. 244 rincones para disfrutar de la costa asturiana (en castellà). Nobel, 2013, p. 183. ISBN 978-84-8459-669-1.
* 1 2 «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-02-19. [Consulta: 19 febrer 2015].
* ↑ «Playa de Taluxa» (en castellà). Naturaleza y turismo. Arxivat de l'original el 2015-02-09 [Consulta: 19 febrer 2015].
* ↑ «la taluxa, taluxa antromero asturias,playas de antromero asturias,playas asturias,playas del cantabrico, y el cantabrico turismo rural y alojamientos en las playas de asturias, casas rurales, alojamientos cerca de playas, casas rurales junto al mar» (en castellà). [Consulta: 29 setembre 2018].
# Piedralaves

Piedralaves és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Piedras Albas

Piedras Albas és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 197 | 186 | 168 | 162 | 154 | 147 | 211 |
# Pichi-pichi

El pichi-pichi, també conegut com a pitsi-pitsi, és una darreria de les gastronomies de les Filipines i de Palau, estesa també als països propers. Es tracta d'unes boles de farina de mandioca cuinades al vapor, barrejades amb sucre i espessidors i decorades amb coco o formatge.
Es creu que el nom deriva de la paraula mapudungun pichi, que significa «petit». Hauria arribat al sud-est asiàtic de la mà dels colonitzadors hispanoamericans durant el segle xix. El plat s'associa a la província filipina de Quezon i sobretot al Festival Pahiyas de Lucban, on es creu que va originar-se. També és una recepta tradicional de la cuina palauaiana.
Després de pelar, ratllar i rentar la mandioca, se'n fa una mena de farina que es mescla amb sucre i un espessidor (sosa o potassa càustica). La massa es vessa en motlles i es cuina al vapor fins que que queda cuita i tova. Es presenta sovint arrebossada en coco ratllat o amb formatge ratllat i latik (dolç de coco), de vegades també aromatitzat amb fulles de pandan. Es pot afegir colorant alimentari a la massa, abans de cuinar-lo, que li confereix el color grogenc característic.
Hi ha receptes similars, com ara el putli mandi, de les gastronomies tausug i yakan, que farceixen les boles amb làmines de coco ensucrades. Altres, com el palitaw, en canvi, substitueixen la farina de mandioca per la d'arròs.

## Referències

* 1 2 «Pandan Pichi-Pichi Recipe: Kakanin Made Easy—With an Aromatic Spin» (en anglès). Pepper, 10-05-2016. Arxivat de l'original el 2019-04-14.
* 1 2 Faicol, Bea. «LIST: Where To Buy Pichi-Pichi» (en anglès). Yummy, 17-01-2021. Arxivat de l'original el 2021-02-12. [Consulta: 22 agost 2024].
* ↑ Manzon, Jenilyn C. Leksikograpiya ng mga Kakanin sa Bawat Rehiyon sa Pilipinas (Academia.edu) (en filipí). Universitat Politècnica de les Filipines, octubre 2017.
* 1 2 «Pichi Pichi Recipe» (en anglès). Pinoy Food Guide.
* ↑ Ramesh, Nisha. «Pichi Pichi» (en anglès). 196 flavors. Arxivat de l'original el 2022-12-30.
* ↑ Bonifacio, Jessica. «¿Qué se come en Palaos? - Periódico elCaribe» (en castellà). El Caribe, 10-01-2020. Arxivat de l'original el 2024-04-15. [Consulta: 22 agost 2024].
* ↑ K., Maya. «Pichi-pichi Recipe» (en anglès). Yummy, 12-02-2013. Arxivat de l'original el 2021-01-18.
* ↑ «Putli-mandi or pichi-pichi» (en anglès). PetitCHEF. [Consulta: 26 gener 2021].
* ↑ Nocheseda, Elmer I. «In Praise Of Suman Past» (en anglès). Arxivat de l'original el 2021-11-05.
# Podgórnoie (Rostov)

* Per a altres significats, vegeu «Podgórnoie».
Podgórnoie (en rus: Подгорное) és un poble de l'óblast de Rostov, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 1.127 habitants, pertany al districte de Remóntnoie.

## Referències

* ↑ Летопись с. Богородского — Мои файлы — Каталог файлов — Сайт Администрации Калининского сельского поселения
* ↑ Вся Астрахань и весь Астраханский край. Памятная книжка Астраханской губернии на 1914 год : 31-й год изд. / Изд. Астрахан. Губ. Стат. Комитета . - Астрахань: Тип. Губ. правл., 1914. - 479 с. Колонка 134
# Podgórnoie (Penza)

* Per a altres significats, vegeu «Podgórnoie».
Podgórnoie - Подгорное (rus) és un poble de l'óblast de Penza, a Rússia. El 2010 tenia 726 habitants.
# Podrečany

Podrečany és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1393.
# Giornico

Giornico és un municipi del cantó de Ticino (Suïssa), situat al districte de Leventina.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Abraham Steck

Abraham Steck (1726 - 1807) va ser un metge i botànic suís.

## Algunes publicacions
### Llibres

* 1757. Dissertatio inauguralis medica de Sagu. Ed. Typis Johannis Henrici Heitzii. 44 pp.

## Referències

* ↑ http://asaweb.huh.harvard.edu:8080/databases/botanists?id=102919%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).
* harold e. Moore, jr. 1962. The Genera of Steck's "De Sagu" (1757) and Comments on Sagus Steck. Taxon 11 (5) : 164-166
# Pisaura

Pisaura és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels pisàurids (Pisauridae). Fou descrit per primera vegada l'any 1886 per Eugène Simon.
Aquest gènere té una distribució euroasiàtica. A la zona paleàrtica i a l'Índia.

## Taxonomia

El nom del gènere, Pisaura, fou publicat primer per Eugène Simon el 1886. Anteriorment, el 1757, Carl Alexander Clerck havia descrit una espècie d'aranya amb el nom Araneus mirabilis; autors posteriors van col·locar l'espècie dins Dolomedes i també en el gènere Ocyale. Simon va declarar que l'espècie tipus d' Ocyale era molt diferent de Ocyale mirabilis, així que denominà l'espècie com a Pisaura mirabilis. En la mateixa publicació, Simon també va descriure Pisaura valida, més tard col·locada en el gènere Afropisaura com Afropisaura.

### Espècies

Segons el World Spider Catalog amb data de desembre de 2018, Pisaura te reconegudes 13 espècies:
* Pisaura acoreensis Wunderlich, 1992 – Açores
* Pisaura anahitiformis Kishida, 1910 – Japó
* Pisaura ancora Paik, 1969 – Rússia, Xina, Corea
* Pisaura bicornis Zhang & Song, 1992 – Xina, Japó
* Pisaura consocia (O. Pickard-Cambridge, 1872) – Turquia, Israel, Líban, Síria
* Pisaura lama Bösenberg & Strand, 1906 – Rússia, Xina, Corea, Japó
* Pisaura mirabilis (Clerck, 1757) (espècie tipus) – Paleàrtic
* Pisaura novicia (L. Koch, 1878) – Mediterrani fins a Àsia central
* Pisaura orientalis Kulczyński, 1913 – Mediterrani
* Pisaura podilensis Patel & Reddy, 1990 – Índia
* Pisaura quadrilineata (Lucas, 1838) – Illes Canàries, Madeira
* Pisaura sublama Zhang, 2000 – Xina
* Pisaura swamii Patel, 1987 – Índia

## Referències

* 1 2 3 4 (anglès) World Spider Catalog: Pisaura Simon, 1886 en la família Pisauridae +base de dades. Accés el 4 de gener de 2019.
* ↑ Simon, 1886: Études arachnologiques. 18e Mémoire. XXVI. Matériaux pour servir à la faune des Arachnides du Sénégal. (Suivi d'une appendice intitulé: Descriptions de plusieurs espèces africaines nouvelles). Annales de la Société Entomologique de France, ser.6, vol.5, p.345-396 (text íntegre).
* ↑ Gen. Pisaura Simon, 1886, Natural History Museum Bern, <http://www.wsc.nmbe.ch/genus/2416>. Consulta: 1r juny 2017
* 1 2 3 Simon, E. (1886), "Etudes arachnologiques. 18e Mémoire. XXVI. Matériaux pour servir à la faune des Arachnides du Sénégal", Annales de la Société Entomologique de France 6: 345–396
* ↑ Taxon details Pisaura mirabilis (Clerck, 1997), Natural History Museum Bern, <http://www.wsc.nmbe.ch/species/27464>. Consulta: 2 juny 2017
* ↑ Blandin, P. (1976), "Etudes sur les Pisauridae africaines VI. Définition des genres Pisaura Simon, 1885, Pisaurellus Roewer, 1961, Afropisaura n. gen. et mise au point sur les espèces des genres Afropisaura and Pisaurellus (Araneae - Pisauridae - Pisaurinae)", Revue Zoologique Africaine 90: 917–939
# Procés de combustió del neó

El procés de combustió del neó és un conjunt de reaccions de fusió nuclear que tenen lloc a estels massius (de com a mínim 8 masses solars). La combustió del neó requereix altes temperatures i altes densitats (al voltant de 1,2x10⁹ K o 100 KeV i 4x10⁹ kg/m³).
A aquestes temperatures tan altes, la fotodesintegració esdevé un efecte significatiu, per tant alguns nuclis de neó es descomponen, alliberant partícules alfa:
    $^{20}$$_{10}$Ne + γ → ¹⁶₈O + $^4$₂He
    $^{20}$$_{10}$Ne + ²₄He → $^{24}$₁₂Mg + γ
De forma alternativa:
    $^{20}$$_{10}$Ne + n → $^{21}$$_{10}$Ne + γ
    $^{20}$$_{10}$Ne +²₄He → $^{24}$₁₂Mg + n
On el neutró consumit en el primer pas es regenera en el segon.
La combustió del neó té lloc després que el procés de combustió del carboni hagi consumit tot el carboni del nucli i hagi construït un nou nucli d'oxigen/neó/magnesi. El nucli deixa de produir fusió i es contreu. Aquesta contracció incrementa la densitat i la temperatura fins al punt d'ignició de la combustió del neó.
Durant la combustió del neó, l'oxigen i el magnesi s'acumulen en el nucli mentre es consumeix el neó. Després d'uns quants anys l'estel consumeix tot el seu neó i el nucli deixa de produir energia de fusió i es contreu. Una altra vegada, la pressió gravitatòria comprimeix el nucli central, incrementant la seva densitat i temperatura fins a iniciar el procés de combustió de l'oxigen.

## Vegeu també

* Combustió del carboni
* Combustió de l'oxigen

## Referències

* ↑ Clayton, Donald. Principles of Stellar Evolution and Nucleosynthesis, (1983)(anglès)
# Platja Colon

La platja Colon és una platja de roca, situada a la Colònia de Sant Jordi, Davant la plaça Colon, d'on li ve el nom. Aquesta platja està formada per una plataforma de roca plana, i que hi ha gran quantitat de basses d'aigua marina plens de cabots de fang. La platja és poc freqüentada per banyistes.
# Projecte del genoma del Neandertal

El Projecte de l genoma del neandertal (en anglès:The Neanderthal genome project) és un treball científic de col·laboració per a seqüenciar l'ADN del genoma de l'home de Neanderthal.
El coordina l'Institut Max Planck per l'Antropologia Evolutiva a Alemanya i 454 Life Sciences, una empresa de biotecnologia amb seu a Branford, Connecticut, als Estats Units. Aquest projecte es va iniciar el juliol del 2006, i va publicar els seus resultats el maig del 2010 en la revista Science. L'estudi va determinar que hi va haver certa mescla de gens entre els neanderthals i els humans anatòmicament moderns i que aquests elements dels seus genomes romanen en els humans moderns.
El desembre del 2013, els científics informaren d'un genoma d'alta cobertura d'un neanderthal que va ser extret dels ossos del peu d'un home del neanderthal que va viure fa uns 50.000 anys, trobat en una cova de Sibèria.

## Conclusions

Segons les seqüències preliminars, el 99,7% dels parells de bases dels genomes dels humans moderns i dels neandertals són idèntics; es pot comparar amb el fet que els humans compareixen al voltant del 98,8% de parells de bases amb els ximpanzés.

## Referències

* ↑ Green RE, Krause J, Briggs AW, et al. «A draft sequence of the Neandertal genome». Science, 328, 5979, 01-05-2010, pàg. 710–22. DOI: 10.1126/science.1188021. PMID: 20448178.
* ↑ The Neanderthal in Us
* ↑ Zimmer, Carl «Toe Fossil Provides Complete Neanderthal Genome». New York Times, 18-12-2013 [Consulta: 18 desembre 2013].
* ↑ «The complete genome sequence of a Neanderthal from the Altai Mountains». Nature, 18-12-2013. DOI: 10.1038/nature12886 [Consulta: 18 desembre 2013].
* ↑ Than, Ker «Neanderthals, Humans Interbred—First Solid DNA Evidence». National Geographic Society, 06-05-2010 [Consulta: 9 maig 2010].
* Green, Richard E.; et al. «A Complete Neandertal Mitochondrial Genome Sequence Determined by High-Throughput Sequencing». Cell. Elsevier, 134, 3, 08-08-2008, pàg. 416–426. Arxivat de l'original el 2008-12-17. DOI: 10.1016/j.cell.2008.06.021. PMC: 2602844. PMID: 18692465 [Consulta: 9 desembre 2014].

## Enllaços externs

* "The Neandertal Genome Project Website".
# Projecte del Canal d'Energia Solar

El Projecte del Canal d'Energia Solar és un projecte llançat a Gujarat, Índia per utilitzar els 19000 km. de la xarxa de canals de l'estat de Narmada per a generar electricitat mitjançant plaques solars. El projecte, encarregat a SunEdison India, va ser el primer d'estes característiques al país.

## Inauguració del projecte pilot

Narendra Modi, en la seua etapa com a Ministre en cap de l'estat de Gujarat, va inaugurar un projecte pilot d'1 Megawatt (MW) el 24 d'abril de 2012. El projecte està situat al canal de la branca de Narmada, a prop del poble de Chandrasan, Kadi taluka, al districte de Mehsana.
Es preveia que el projecte pilot generaria 1 MW d'energia neta a l'any i també evitaria l'evaporació de 9.000.000 de litres d'aigua al canal. El projecte elimina pràcticament el requisit d'adquirir grans extensions de terra i limita l'evaporació d'aigua dels 750 metres que mesura el canal.

## Enginyeria i construcció

El projecte tingué un pressupost de 177,1 milions de rúpies, pels volts dels 2 milions i mig de dòlars. El cost per megawatt d'energia produïda era menor que el de les plantes solars normals, ja que s'hi produïen estalvis en la creació d'infraestructura bàsica o l'adquisició de terrenys.
Això també implica que 42 quilòmetres quadrats de terra es podrien conversar i 20.000 litres d'aigua es podrien estalviar.

## Referències

* 1 2 3 «Now, Gujarat to cover Narmada canals with solar panels!». thehindubusinessline.com. Arxivat de l'original el 25 abril 2012. [Consulta: 23 abril 2012].
* ↑ «Solar power cells on Narmada canal to light up rural homes». DNA. [Consulta: 7 febrer 2012].
* ↑ «NGujarat's canal-top solar power plant: 10 must-know facts». The Economic Times of India, 10-04-2013. [Consulta: 24 maig 2016].
* ↑ Pandit, Virendra. «‘Narmada canals can give 2,200 MW of solar power’». The Hindu, 25-04-2012. [Consulta: 20 juliol 2020].
* ↑ «State pulls off rare feat in reaping Sun, saving water». ExpressIndia. [Consulta: 24 abril 2012].
# Mora

* No s'ha de confondre amb móra.
«Mora» té aquests significats:
* Mora, femení de moro, persona de sexe femení originària del Magrib, al nord d'Àfrica
* Mora (família), família de plantes amb flor
* Mora (fonologia), unitat de so que determina el pes sil·làbic
* Mora (fruit), fruit de l'esbarzer
* Toponímia:
** Mora (Camerun)
** Mora (Costa Rica)
** Mora (Minnesota)
** Mora (Peloponès)
** Mora (Portugal), municipi portuguès al districte d'Évora (regió d'Alentejo, subregió de l'Alto Alentejo)
** Mora (Suècia)
** Mora (Toledo), municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa
** Móra d'Ebre, municipi de la Ribera d'Ebre, a Catalunya
** Mora de Rubielos, municipi de l'Aragó, capital de la comarca de Gúdar-Javalambre
** Cabra de Mora, municipi de l'Aragó, també a la comarca de Gúdar-Javalambre
* Biografies:
** Amèlia Mora
** Fabiola de Mora y Aragón, reina dels belgues des de l'any 1960
** Francisco Mora Méndez, polític i sindicalista espanyol
** Joan Mora, diversos personatges
** Juan Luis Mora, porter de futbol espanyol
** Vicente Luis Mora (Còrdova, 1970), poeta, assagista i crític literari espanyol
** Víctor Mora Pujadas, escriptor, traductor i guionista de còmics català
** Gabriel Mora, cantant i compositor de música urbana
Viccionari
# Moldàvia (desambiguació)

«Moldàvia o Moldova» té aquests significats:
* Moldàvia, regió geogràfica de l'Europa oriental, tradicionalment integrada per les regions de Bessaràbia, Herţa, el Budjac i la Bucovina, repartida entre els estats de Romania, Ucraïna i la República de Moldàvia
* República de Moldàvia, estat europeu que limita amb Romania per l'oest i amb Ucraïna pel nord, l'est i el sud
* Moldàvia (Romania), regió de Romania composta per vuit comtats, que comprèn la part occidental de la regió de Moldàvia
* Riu Moldova, afluent del Siret, que va donar nom a la regió de Moldàvia
* Moldova Nouă, ciutat de la Província de Caraş-Severin (Romania)
* Principat de Moldàvia, antic estat del sud-est d'Europa corresponent a la regió de Moldàvia, existent des del segle xiv fins al 1859, en què es va unir amb Valàquia
* República Democràtica de Moldàvia, efímera república declarada el gener del 1918 que es va unificar amb Romania l'abril d'aquell mateix any
* República Socialista Soviètica Autònoma de Moldàvia, república soviètica entre el 1924 i el 1940, que incloïa la Transnístria i parts d'Ucraïna
* República Socialista Soviètica de Moldàvia república soviètica entre el 1940 i 1991, en què es declarà independent i esdevingué l'actual República de Moldàvia
* Riu Moldova, afluent del Danubi
# Proasellus polychaetus

Proasellus polychaetus és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Subespècies

* Proasellus polychaetus dudichi (Strouhal, 1937)

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: Itàlia.

## Referències

* ↑ Dudich, E., 1925. Systematische Studien an italienischen Aselliden. Annales Musei Nationalis Hungarici 22: 281-301.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 World Marine, Freshwater and Terrestrial Isopod Crustaceans Database (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.
# Plectorhinchus ceylonensis

Plectorhinchus ceylonensis és una espècie de peix de la família dels hemúlids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 44 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sri Lanka.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McKay, R.J., 1984. Haemulidae. In W. Fischer and G. Bianchi (editors) FAO species identification sheets for fishery purposes. Western Indian Ocean (Fishing Area 51). Vol. 2. FAO, Roma. pag. var.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.