OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Barnesville (Ohio)

Barnesville és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 4.225 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Barnesville tenia 4.225 habitants, 1.769 habitatges, i 1.119 famílies. La densitat de població era de 849,6 habitants/km².
Dels 1.769 habitatges en un 28,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,5% hi vivien parelles casades, en un 13,9% dones solteres, i en un 36,7% no eren unitats familiars. En el 33,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 20,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.925 $ i la renda mediana per família de 31.927 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.098 $ mentre que les dones 16.119 $. La renda per capita de la població era de 14.105 $. Aproximadament el 21,2% de les famílies i el 22,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Barnesville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Barnesville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Aucelon

Aucelon és un municipi francès situat al departament de la Droma i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 29 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Aucelon era de 29 persones. Hi havia 16 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 4 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 38 habitatges, 14 eren l'habitatge principal de la família, 23 eren segones residències i 1 estava desocupat. 37 eren cases i 1 era un apartament. Dels 14 habitatges principals, 10 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 3 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 3 en tenien cinc o més. 7 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 6 habitatges hi havia un automòbil i a 6 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Aucelon el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 18 persones, 13 eren actives i 5 eren inactives. Les 13 persones actives estaven ocupades(6 homes i 7 dones).. De les 5 persones inactives 3 estaven jubilades i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa alimentària.
L'únic establiment comercial que hi havia el 2009 era una fleca.
L'any 2000 a Aucelon hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements et de services dans le domaine du commerce en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Aucelon a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Aucelon a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Awa Fam Thiam

Awa Fam Thiam (Santa Pola, 17 de juny del 2006) és una jugadora de bàsquet valenciana, que el 2 de desembre del 2021 es va convertir en la jugadora més jove de la història del València BC.
Al seu tercer partit de lliga feu un doble-doble, aconseguint un 23 de valoració. Juntament amb Claudia Contell, Elba Garfella i Emily Kalenik, totes elles de major edat, se la considera un dels majors talents de la pedrera de l'Alqueria del Basket.

## Referències

* ↑ «Awa Fam, la jugadora más joven en debutar con el Valencia Basket». Nostresport.com, 03-12-2021. [Consulta: 18 agost 2022].
* ↑ «Las bonitas palabras de Awa Fam sobre su debut con el Valencia (Vídeo)». El Perímetro, 17-12-2021. Arxivat de l'original el 2022-01-31. [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ «Awa Fam sigue batiendo récords de precocidad». Superdeporte, 15-12-2021. [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ VALÈNCIA, PASCUAL CALABUIG. «Awa Fam debuta con solo 15 años en la remontada ante Ensino» (en castellà), 03-12-2021. [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ Calabuig, Pascu. «La pívot del futuro debuta con solo 15 años con el Valencia Basket» (en castellà), 02-12-2021. [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ «Awa Fam firma 23 de valoración en Liga Femenina con 15 años» (en castellà), 31-01-2022. [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ Esports, À Punt. «El València Basket destrossa el Bembibre amb protagonisme de l'Alqueria (83-47)», 30-01-2022. [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ «Kalenik, Fam, Djiu, Contell y Garfella: la savia nueva de Valencia Basket» (en castellà), 28-12-2021. [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ Calabuig, Pascu. «Dos joyas del Valencia Basket» (en castellà), 23-08-2021. [Consulta: 31 gener 2022].
# Baar (Zug)

Baar és un municipi del cantó de Zug (Suïssa).

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Batalla de Toro

La batalla de Toro va tenir lloc en aquesta localitat zamorana l'1 de març de 1476, entre les tropes castellanes dels Reis Catòlics i les d'Alfons V de Portugal i el príncep hereu Joan per un altre, dins el decurs de la Guerra de Successió castellana. La primera part de la batalla acabà amb victòria per a Ferran el Catòlic, mentre la segona fou pel príncep hereu Joan.

## Conseqüències

L'atac simultani de francesos i portuguesos no es va poder produir per les maniobres de Carles I de Borgonya a la Guerra de Borgonya, i després de la batalla de Toro els castellans van tenir temps per poder aixecar una companyia de guipuscoans i biscains, i reforçar Hondarribia, que fou assetjada infructuosament pels francesos.

## Referències

* ↑ Victòria portuguesa: Rui de Pina, Garcia de Resende, Álvaro Lopes de Chaves, Damião de Góis (4 cronistes portuguesos). Victòria castellana: Hernando del Pulgar, Andreas Bernáldez, Alonso de Palencia, Alonso Palma i Juan de Mariana (5 cronistes castellans), Jeronimo Zurita (cronista aragonès) i Esteban de Garibay (cronista basc).
* 1 2 3 4 $_↓$ Andrés Bernaldez – Historia de los Reyes Catolicos, Tom I, capítol XXIII.
* 1 2 $_↓$ Jerónimo de Zurita – Anales de Aragon volum VIII, llibre XIX, capítol XLIV.
* ↑ $_↓$ Per Bernaldez els luso-castellans patiren 1.200 morts (Historia de los Reyes Católicos, tom 1, capítol XXIII, p.61). Aquesta xifra probablement es troba inflada des que $_↓$ Juan de Mariana escrigué que els pèrdues portugueses - morts o presos - van ser escasses (Historia general de España, Tom V, llibre XXIV, capítol X, p.300). $_↓$ Zurita sols llista tres nobles portuguesos entre els morts a la batalla (Anales de Aragon, Volum VIII, llibre XIX, capítol XLIV) i les baixes parcials indicades a les corts de 1476 pels procuradors d'Évora són molt baixes $_↓$ (Gabriel Pereira – Estudos Eborenses, Historia- arte- archeologia, Évora nos lusiadas, ed. Minerva eborense, 1890, p. 9 i 10.)
* ↑ Les baixes foren semblantment "altes" als dos exèrcits (com diu $_↓$ Pulgar a Crónica de los señores reyes católicos Don Fernando y Doña Isabel de Castilla y de Aragon, Capítol XLV, p. 88, i pel cronista $_↓$ A. Lopes de Chaves a Livro de apontamentos (1483-1489), Lisboa, 1984, Descripció del llibre Arxivat 2016-12-20 a Wayback Machine.). Amb tot, les pèrdues isabelistas segurament foren menors a les joanistes perquè molts portuguesos es van ofegar al riu Duero. Aquesta última xifra se situava prop del nombre de portuguesos morts en combat ($_↓$ Pulgar, Crónica de los señores reyes católicos Don Fernando y Doña Isabel de Castilla y de Aragon, chapter XLV, p. 88). Fins i tot el Cardenal Mendoza va ser ferit per una llança i diversos membres del consell real castellà que es van reunir 10 dies després de la batalla hi van perdre parents (Pulgar - Crónica de los señores reyes católicos Don Fernando y Doña Isabel de Castilla y de Aragon, capítol XLVII, pàg. 91).
* ↑ Palos Peñarroya, Joan-Lluís. La mirada italiana: Un relato visual del imperio español en la corte de sus virreyes en Nápoles (1600-1700). Universitat de València, 2011, p. 146. ISBN 8437087600.
# Basilio (cantant)

Basilio Antonio Fergus Alexander, conegut artísticament com a Basilio, (Ciutat de Panamà, Panamà 13 d'octubre de 1947 - Miami, Estats Units 11 d'octubre de 2009) va ser un metge i cantant panameny que va triomfar a Espanya en els anys 70 i 80, amb èxits com araː Ve con él, Vivir lo nuestro, Tú ni te imaginas, Demasiado amor, Costumbres, Tanto tanto amor, Cisne cuello negro, Me estoy muriendo por dentro, Te llevaré una rosa, etc.
El 1972 va aconseguir el segon premi en la primera edició de Festival OTI representant a Panamà amb la cançó Oh, Senyor. En els seus últims anys va exercir com a cònsol de Panamà a la ciutat de Cartagena d'Índies, Colòmbia. L'11 d'octubre de 2009 el cantant va morir víctima d'una broncopneumònia, a Miami. https://www.eluniverso.com/2009/10/13/1/1378/murio-cantante-panameno-basilio.html

## Referències

* 1 2 «Biografia de Basilio». [Consulta: 1r gener 2020].
* 1 2 Radio, Caracol. «Hospitalizado en Cali, el cantante panameño Basilio» (en castellà), 21-05-2008. [Consulta: 1r gener 2020].
* ↑ «Murió cantante panameño Basilio» (en castellà), 12-10-2009. [Consulta: 1r gener 2020].

## Enllaços externs

* Basilio | Cisne cuello negro
# Batalla del mont Gargà

La batalla del mont Gargà va ser una batalla que es va donar el 72 aC al massís que els llatins anomenaven Mons Garganus (l'actual Gargano), a l'Apulia (l'actual Pulla), entre la legió romana del cònsol Luci Gel·li Publícola I i l'esclau rebel Crix, qui, malgrat haver-se rebel·lat al costat d'Espàrtac, ara estava fent la guerra per si sol. La batalla va acabar amb una victòria romana, encara que Espàrtac va vèncer després el cònsol, motiu pel qual no va poder aprofitar-se d'aquesta victòria.
Tot va començar quan el gladiador Espàrtac (el qual, segons Apià, era gladiador per haver desertat de l'exèrcit; segons Plutarc, sense cap motiu), es va revoltar a Càpua i va vèncer, el 73 aC, dos pretors romans. A la primavera del 72 aC, els esclaus fugats van abandonar els campaments d'hivern i van començar a moure's cap al nord. Llavors, el Senat va enviar un parell de legions consulars sota el comandament de Luci Gel·li Publícola i Gneu Corneli Lèntul Clodià. Per sort dels cònsols, el rebel Crix va desertar amb trenta mil homes de l'exèrcit d'Espàrtac i va decidir fer la guerra pel seu compte. Llavors, Gel·li se'n va aprofitar, va atacar Crix al Gargano i el va vèncer. No obstant això, no va poder gaudir de la seva victòria, ja que Espàrtac el va derrotar juntament amb el seu col·lega consular. Finalment, el general romà Marc Licini Cras va vèncer Espàrtac el 71 aC, vora el riu Silarus, l'actual Sele.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Apià, Historia de Roma; Guerres Civils, Llibre I, cap. 117
* 1 2 3 4 Titus Livi, Periocae Ab Urbe condita, llibre 96
* 1 2 3 4 5 6 7 Plutarc, Vides Paral·leles: Cras, cap. 9
* 1 2 Apià, Historia de Roma: Guerres Civils, Llibre I, cap. 116
* 1 2 Plutarc, Vides Paral·leles: Cras, cap. 8
* 1 2 Titus Livi, Periocae Ab Urbe condita, llibre 95
* 1 2 Apià, Historia de Roma: Guerres Civils, llibre I, cap. 120
* 1 2 Plutarc, Vides Paral·leles: Cras, cap. 11
# Bassano del Grappa

Bassano del Grappa (Vènet Basan /baˈsaŋ/ o bé Bassan/Bassàn (italianitzat)) és un municipi italià, situat a la regió del Vèneto i a la província de Vicenza. L'any 2000 tenia 40.411 habitants.

## Fills il·lustres

* Domenico Freschi (vers, 1625 - 1710), compositor musical i sacerdot.

## Referències

* ↑ Grafis Edizioni. A.S.V. - Raccolta Terkuz 55 [mapa], 1a edició, Escala no donada, Bassano del Grappa - Atlante storico delle città italiane - Veneto. (1988) Pàgina 72, detall «Castelo de Basan» (Castell, plànol del segle xvi).
# Barraca de la zona del Mas de la Fam III

La Barraca de la zona del Mas de la Fam III és una obra del Pla de Santa Maria (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una petita barraca de planta rectangular amb les cantoneres arrodonides. La cornisa, horitzontal, està coronada amb pedres al rastell. A l'interior veurem una falsa cúpula tapada amb una llosa a 2'35m d'alçada. Veurem també una menjadora i un petit armari, molt fondo. La seva orientació és Est.
La seva planta interior amida: fondària 2'15m, 2'00m.

## Referències

* 1 2 «Barraca de la zona del Mas de la Fam III». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2018].
# Basri Dirimlili

Basri Dirimlili (7 de juny de 1929 - 14 de setembre de 1997), anomenat Mehmetcik Basri, fou un futbolista turc de la dècada de 1950.
Fou 26 cops internacional amb la selecció turca amb la qual participà en els Jocs Olímpics de 1952 i al Mundial de 1954. Pel que fa a clubs, defensà els colors d'Eskişehir Demirspor i Fenerbahçe SK in 1951.
Fou assistent d'entrenador a Fenerbahçe amb Ignace Molnar, Traian Ionescu, Didi i Branko Stanković. També entrenà a Feriköy, Vefa S.K., Samsunspor i Istanbulspor.

## Referències

* ↑ Basri Dirimlili Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Basri Dirimlili». Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-08-25. [Consulta: 16 octubre 2018].
* ↑ Perfil a eu-football.info
* ↑ «Perfil a Perfil a mackolik.com». Arxivat de l'original el 2011-07-14. [Consulta: 16 octubre 2018].
# Basquitis

Basquitis és la designació d'un sentiment d'admiració o d'injustícia envers el País Basc de diversos sectors catalanistes. És un nom força estès i conegut a Catalunya, mentre que al País Basc no és gens conegut. Per a alguns, pot arribar a ser una obsessió més enllà del mer sentiment: heus ací el perquè del sufix -itis de malaltia Aquest fenomen es subdivideix en dues tendències: l'admiració i la injustícia.
Entre els partidaris del catalanisme, de la dreta política i, en particular, del partit de CiU, a més dels seus propis membres, s'ha escampat una sensació d'injustícia per l'autogovern econòmic de què s'ha dotat al País Basc.
Aquesta sensació d'injustícia es deu principalment a dos fets: la Comunitat Autònoma Basca ha rebut un millor tracte per part del Govern d'Espanya que no pas Catalunya i el Govern Basc ha rebut més competències que no pas la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* ↑ «Basquitis». Racó Català. [Consulta: 6 desembre 2021].
* ↑ Vilanova, Esteve. «Basquitis - 16 ago 2015». El Punt Avui. [Consulta: 6 desembre 2021].
* ↑ Vilanova, Esteve. «Basquitis - 16 ago 2015». [Consulta: 21 abril 2024]. «Quan el president Mas va fer bandera del pacte fiscal, el silenci dels bascos era eixordador perquè veien perillar i qüestionar el seu model. Un model que fa que el País Basc no sigui independent, però és totalment no dependent, i a més, amb aquest privilegi, a l'hora de fer els comptes no únicament no són solidaris amb les regions pobres tot i ser ells els més rics, sinó que tenen un superàvit de 1.500 milions d'euros cada any. És a dir, els bascos per ser espanyols reben un xec anual de 1.500 milions d'euros, mentre que nosaltres, per ser espanyols, n'hem de pagar un, també cada any, de 16.000 milions d'euros»
Viccionari
# Bass Generation

Bass Generation és l'àlbum del productor de dance suec Basshunter. L'àlbum fou llançat 25 de setembre de 2009 per Hard2Beat Records.

## Llista de cançons

| Núm. | Títol | Durada |
| 1 | "Every Morning" | 03:19 |
| 2 | "I Promised Myself" | 02:38 |
| 3 | "Why" | 03:12 |
| 4 | "I Can't Deny" (feat. Lauren) | 04:00 |
| 5 | "Don't Walk Away" | 03:02 |
| 6 | "I Still Love" | 03:33 |
| 7 | "Day & Night" | 02:55 |
| 8 | "I Will Learn to Love Again" (feat. Stunt) | 03:08 |
| 9 | "Far from Home" | 04:11 |
| 10 | "I Know U Know" | 02:46 |
| 11 | "On Our Side" | 03:55 |
| 12 | "Can You" | 02:25 |
| 13 | "Plane to Spain" | 03:43 |
| 14.1 | "Every Morning" (Michael Mind Edit) | |
| 14.3 | "Numbers" | 03:20 |

## Llistes
### Llistes setmanals

| Llista (2008/2009) | Posició més alta |
| Nova Zelanda Top 40 | 2 |
| Sud-àfrica Top 20 | 14 |
| US Dance/Electronic Albums | 15 |
| Regne Unit Top 100 | 16 |
| Irlanda Top 100 | 16 |
| US Heatseekers Albums | 34 |
| Dinamarca Top 40 | 39 |
| França Top 200 | 41 |
| Suïssa Top 100 | 73 |

## Certificacions

| País | Certificació | Vendes |
| Regne Unit (BPI) | Or | 100 000 |

## Referències

* ↑ David Jeffries. «Basshunter – Bass Generation». [Consulta: 7 maig 2022].
* ↑ «BASSHUNTER – BASS GENERATION (ALBUM)» (en anglès). charts.org.nz. Arxivat de l'original el 2014-09-24. [Consulta: 8 gener 2016].
* ↑ «Snuffel rond op RSG.co.za» (en afrikaans). rsg.co.za. Arxivat de l'original el 2009-11-19. [Consulta: 8 gener 2016].
* 1 2 «Bass Generation - Basshunter (2009)» (en anglès). billboard.com. Arxivat de l'original el 2009-12-22. [Consulta: 8 gener 2016].
* ↑ BASSHUNTER – ALBUMS
* ↑ «BASSHUNTER – DISCOGRAPHY BASSHUNTER» (en anglès). irish-charts.com. [Consulta: 8 gener 2016].
* ↑ «BASSHUNTER – BASS GENERATION (ALBUM)» (en anglès). danishcharts.com. Arxivat de l'original el 2013-12-25. [Consulta: 8 gener 2016].
* ↑ «Les "Charts Runs" de chaque Album Classé – BASSHUNTER» (en francès). infodisc.fr. [Consulta: 8 gener 2016].
* ↑ «BASSHUNTER – BASS GENERATION» (en de en). hitparade.ch. [Consulta: 8 gener 2016].
* ↑ «Basshunter – Bass Generation» (en anglès). British Phonographic Industry. Arxivat de l'original el 2022. [Consulta: 2022].
* ↑ «Certification Levels» (en anglès). British Phonographic Industry. Arxivat de l'original el 2022. [Consulta: 2022].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Basshunter (anglès)
# Barranc d'Aigüero

El Barranc d'Aigüero, és un dels barrancs del terme de la Torre de Cabdella, dins de l'antic terme primigeni d'aquest municipi.
Es forma a uns 2.000 m. alt., en un ample circ que forma tot de barrancs que davallen cap a ponent des de les Solanes de Pamano, en aquesta serra, prop dels Colladons de Pamano, del Tossal de Pamano i del Coll del Triador. El branc principal d'aquest barranc es forma precisament sota mateix del Coll del Triador.
Baixa sempre cap a ponent, decantant-se cap al sud, i va a desembocar al Flamisell quasi al davant mateix, costat de llevant, del poble d'Espui.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Beren Saat

Beren Saat —pron. / beˈɾen saˈat /— (Ankara, 26 de febrer de 1984) és una actriu turca de cinema i televisió. L'any 2013 va ser una de les actrius millor pagades a Turquia. La seva carrera professional en l'actuació es va iniciar després de la seva participació en Türkiye'nin Yıldızları, un reality de talents de 2004, on va atreure l'atenció de la famosa directora, guionista i productora Tomris Giritlioğlu.
El seu primer paper el va exercir a Aşkımızda Ölüm Var (2004). El seu primer paper protagonista va ser en la sèrie Aşca Sürgün (2005-06) de Tomris Giritlioğdl. Així mateix ha protagonitzat sèries com Hatırla Sevgili (2006-08), Aşk-ı Memnu (2008-10), Fatmagül'ün Suçu Ne? (2010-12) i İntikam (2013-14) que van cimentar la seva reputació en interpretar els papers principals en esmentades sèries. Aşk-ı Memnu es va exposar a diverses crítiques, però va aconseguir ser el centre d'atenció trencant rècords d'audiència a Turquia i sent venuda a diversos països. De la mateixa manera, Fatmagül'ün Suçu Ne? va estar exposada a diverses crítiques, però va ser elogiada i premiada per ressaltar els drets de la dona gràcies a la quantitat de seguidors. Saat, ha format part de diferents projectes televisius com així també cinematogràfics. En 2009, Güz Sancısı va ser la seva primera pel·lícula de cinema. Altres films, han estat Gecenin Kanatları (2009), Gergedan Mevsimi (2012) i Benim Dünyam (2013).
A més de personificar papers protagonistes en diferents produccions, Beren ha treballat com a actriu de veu en diverses pel·lícules. Va ser nomenada com l'«Actriu de l'Any» en la llista de «2010 Damgasını Vuranlar», publicada pel diari Radikal. Al present, ha guanyat nombrosos premis, entre ells dos «Altın Kelebek Ödülü». En 2014, es va casar amb el cantant Kenan Doğulu.

## Referències

* ↑ Bulut, Orkun. «Gelirde Acun uçtu CMYLMZ peşinde» (en turc). Akşam, 29-08-2013. [Consulta: 31 gener 2015].
* ↑ «Beren Saat, la nueva "Kösem" dejó atrás a todas otras rivales». TRT. Arxivat de l'original el 2015-12-08. [Consulta: 14 agost 2015].
* ↑ «Devir onun devri... Beren Saat, Hülya Avşar'ı solladı!» (en turc). superhaber. Arxivat de l'original el 2015-08-17. [Consulta: 14 agost 2015].