OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bouy-sur-Orvin

Bouy-sur-Orvin és un municipi francès situat al departament de l'Aube i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 66 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bouy-sur-Orvin era de 66 persones. Hi havia 31 famílies de les quals 9 eren unipersonals (9 homes vivint sols), 13 parelles sense fills i 9 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 40 habitatges, 30 eren l'habitatge principal de la família, 7 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 38 eren cases i 1 era un apartament. Dels 30 habitatges principals, 25 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 3 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 16 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bouy-sur-Orvin el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 38 persones, 30 eren actives i 8 eren inactives. De les 30 persones actives 28 estaven ocupades (15 homes i 13 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 8 persones inactives 3 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de serveis i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'any 2000 a Bouy-sur-Orvin hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bouy-sur-Orvin a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bouy-sur-Orvin a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Fàbrica de Joan Debant

La Fàbrica de Joan Debant és un edifici del municipi de Rubí (Vallès Occidental) que està protegit com a bé cultural d'interès local.

## Edifici

És un edifici fabril entre mitgeres i planta en L, desenvolupat en planta baixa i dos pisos, a les que s'accedeix pel carrer de la Riera, 8. Destaca la façana de la plaça Guardiet d'aire modernista, amb obertures arrodonides, reixes amb motius florals i acroteri ondulat emmarcant la data de l'edifici: "RM 1914". Aquest edifici sobresurt respecte de les altres façanes.

## Referències

* ↑ «Fàbrica de Joan Debant». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 abril 2015].
# Tord de Naumann

El tord de Naumann (Turdus naumanni) és una espècie d'ocell de la família dels túrdids (Turdidae) que habita boscos i matolls del centre i sud-est de Sibèria, des del Ienissei cap a l'est el Mar d'Okhotsk, Llac Baikal i Sakhalín. Passa l'hivern a l'est de la Xina, Corea i Japó.

## Referències

* ↑ «Tord de Naumann». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 23/02/2013 (català)
# Badín

Badín és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1232.
# Timasiteu

Timasiteu és el nom dels següents personatges:
* Timasiteu (proxenos) o Timesiteu, proxenus dels mosinecs
* Timasiteu de Delfos, atleta grec
# Guy Mollet

Guy Mollet (Flers (Orne), 1905 - París, 1975) fou un polític francès, president del Consell de França (1956-1957). De jove fou sindicalista i milità en la SFIO (1923), fou alcalde d'Arràs (1945) i més tard diputat, ministre i president del Consell de ministres que provocà la intervenció a Suez (1956), a més de president de l'Assemblea consultiva del Consell d'Europa (1954-56). Fou un europeista convençut. Originàriament a l'ala esquerra i marxista del seu partit, progressivament es decantà ideològicament cap a la dreta, fet que provocà l'escissió del PSU (1958). Posteriorment la SFIO es fusionà amb el Partit Socialista.
# Liliane Berton

Liliane Berton (Bully-les-Mines, 11 de juliol de 1924 - París, 22 d'abril de 2009) va ser una soprano francesa, coneguda principalment als escenaris d'òpera, però també activa en enregistraments radiofònics i com a professora.

## Carrera

Encara que considerada una intèrpret dramàtica, després dels estudis vocals en el Conservatori de Lilla i el Conservatori de París, va debutar a l'Òpera de Marsella com a Blonde a Die Entführung aus dem Serail.
Berton va ser contractada per la RTLN, i va fer el seu debut a París a l'Òpera com a Siebel a Faust el 8 de setembre de 1952, abans d'aparèixer en l'estrena de Dolorès de Michel-Maurice Lévy a l'Opéra-Comique el 7 de novembre de 1952.
La seva carrera va abastar molts papers de soprano més lleugers en el repertori: l'Amour, Fatime (Les Indes galantes), Sophie (Werther), Poussette (Manon), Xenia (Borís Godunov), Rosina (Il barbiere di Siviglia, en francès), Eurídice. (Orfeu i Eurídice), Sophie (Der Rosenkavalier) i Chérubin i Susanna (Les noces de Fígaro).
El 1957 va crear el paper de Soeur Constance en l'estrena francesa de Dialogues des Carmélites de Francis Poulenc.
A més de París, va cantar amb freqüència a les cases provincials franceses, així com en els festivals d'Ais de Provença, Edimburg, Glyndebourne i els Països Baixos, i a Rio de Janeiro, Buenos Aires, Lisboa i Londres.
Cap a 1966 la seva carrera va passar d'actuar a ensenyar, en el Conservatori de París, amb Gabriel Bacquier, mentre cantava ocasionalment repertori i operetes.
A més de Dialogue des Carmélites va deixar enregistraments d'altres òperes, moltes operetes i melodies de Poulenc.
Es va casar amb René Charrière del grup «Les garçons de la rue» el 1952. Va patir un vessament cerebral El 2005.

## Referències

* ↑ Machart R. Obituary: Liliane Berton. Le Monde, 14 Maig 2009.
* 1 2 3 4 Gourret J. Dictionnaire des cantatrices de l'Opera de Paris. Editions Albatros, Paris, 1987.
* ↑ Wolff S. Un demi-siècle d'Opéra Comique (1900-1950). André Bonne, Paris, 1953.
# Cafè de Colòmbia

Cafè de Colòmbia és un segell de qualitat atorgat per la Federación Nacional de Cafeteros de Colombia i una indicació geogràfica protegida reconeguda per la Unió Europea l'any 2007.
Cafè de Colòmbia és simbolitzada en un logotip que representa Juan Valdez, personatge creat per l'agència Doyle Dane Bernbach el març de 1981. Al logotip apareix Juan Valdez, la seva burra Conchita i les muntanyes colombianes al fons. Identifica els productes que continguin cafè cent per cent colombià, productes aprovats per la Federación Nacional de Cafeteros de Colombia.
Vegeu també: Eix cafeter

## Referències

* ↑ «La Unión Europea otorga a 'Café de Colombia' la Indicación Geográfica Protegida», Terra.es, 13 d'agost de 2007. (castellà)
* ↑ Publication de la demande d'enregistrement au Journal officiel de l'Union européenne du 28 décembre 2006 (francès) PDF

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Cafè de Colòmbia Arxivat 2010-07-25 a Wayback Machine. (castellà)
# Gracià Funari

Gracià Funari (en llatí Gratianus Funarius) va ser el pare dels emperador Valentinià I i Valent. Va néixer aproximadament l'any 290 a Cibalis a Pannònia d'una obscura família. Tenia el renom de Funarius ('home de la corda') perquè una vegada que portava algunes cordes (funis) per vendre va resistir amb èxit l'intent de cinc soldats de robar-li el material.
Llavors es va allistar a l'exèrcit on es va destacar aviat per la seva valentia, força i destresa militar, i va ascendir a protector (protector domesticus a Salona el 305), tribú militar (tribunus) a Il·líria l'any 321 i finalment comes, i segons Ammià Marcel·lí mestre dels soldats a Àfrica, càrrec que va perdre per una acusació de mala administració, però més tard va obtenir el mateix càrrec a Britànnia de la que va sortir amb bon reputació i va tornar a la seva vila natal per acabar els seus dies privadament.
L'emperador Constanci II li va confiscar totes les propietats per haver donat hospitalitat a Magnenci probablement pel temps de la batalla de Mursa Major l'any 351. Pel que sembla era molt popular entre els soldats i per consideració a ell, el seu fill Valentinià va poder ser proclamat emperador quan el pare ja era mort. En temps del seu fill Valent el senat de Constantinoble l'any 364 li va fer erigir una estàtua.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/311?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=GratianusSmith,+William+(editor).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+biography+and+mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 301. ]
# Tiutiun

Tiutiun (búlgar: Тютюн, 'Tabac') és una pel·lícula dramàtica búlgara de 1962 dirigida per Nikola Korabov. Fou escollida a la selecció oficial del 16è Festival Internacional de Cinema de Canes. El guió es basava en la novel·la homònima de Dimitar Dimov.

## Argument

En una petita ciutat industrial hi ha forts conflictes socials i laborals. Boris Morev, amargat per la seva miserable existència, deixa la seva promesa Irina i es casa amb la filla d'un ric propietari d'una fàbrica de cigarrets. Després de la mort del seu sogre i la malaltia mental de la seva esposa assumeix el control de la fàbrica i comença a explotar els treballadors de manera més despietada que el seu sogre.

## Repartiment

* Nevena Kokanova - Irina
* Yordan Matev - Boris Morev
* Miroslava Stoyanova - Lila
* Ivan Kasabov - Pavel Morev
* Nikola Popov - Shishko
* Stefan Pejchev - Kostov
* Peter Slabakov - Dinko
* Luna Davidova - Varvara
* Wolfgang Langhoff - Von Geir
* Georgi Stamatov - Tatko Pier
* Ivan Dimov - Barutchiev
* Magda Kolchakova - Spasuna
* Tzvetana Ostrovska - Maria

## Referències

* ↑ «Festival de Cannes: Tobacco». festival-cannes.com. [Consulta: 27 febrer 2009].
# Bardolino

Bardolino és un municipi de la província de Verona, a la regió italiana del Vèneto, situat a uns 130 quilòmetres a l'oest de Venècia i a uns 25 quilòmetres al nord-oest de Verona.
A 1 de gener de 2020 la seva població era de 7.207 habitants.
Bardolino limita amb els següents municipis: Cavaion Veronese, Costermano, Lazise, Manerba del Garda, Padenghe sul Garda, Affi, Garda, Moniga del Garda i Pastrengo.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 14 agost 2020].
# Theo Walcott

Theo James Walcott (Stanmore, Gran Londres, Anglaterra 16 de març del 1989), és un jugador de futbol anglès. Actualment juga cedit al Southampton FC i per la selecció anglesa des del 2006.

## Carrera professional

Debutà amb el Southampton en el 2004 en un partit contra el Watford FC i en el 2006 amb l'Arsenal en un partit contra el Chelsea FC. Feu 2 gols en la humiliant golejada sobre el Slavia Praga en Londres, i un gol seu li donà l'empat al seu equip en el partit de semifinals de la Carling Cup enfront del seu etern rival, el Tottenham Hotspur FC, en el partit de tornada el seu equip perdria 5 a 1, però el no jugà, ja que el partit d'anada es retirà lesionat, sent canviat per Mark Randall.
En el seu quart partit com internacional amb la selecció d'Anglaterra, anotà 3 gols que tancaren la victòria sobre Croàcia a les eliminatòries de Sud-àfrica 2010, el partit fou el 10 de setembre del 2008. Tingué una destacada campanya 2008-2009 participant en 35 partits entre Lliga i Copa. També se li recorda per la gran jugada contra Liverpool en la semifinal de la Lliga de Campions 2008 duent el baló d'àrea a àrea amb gran categoria i sorprenent velocitat.

## Enllaços externs

* Perfil a la Pàgina Oficial de l'Arsenal (anglès)
Theo Walcott amb Anglaterra - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Anglaterra – Copa del Món de Futbol de 2006
1 Robinson •
2 Neville •
3 A. Cole •
4 Gerrard •
5 Ferdinand •
6 Terry •
7 Beckham •
8 Lampard •
9 Rooney •
10 Owen •
11 J. Cole •
12 Campbell •
13 James •
14 Bridge •
15 Carragher •
16 Hargreaves •
17 Jenas •
18 Carrick •
19 Lennon •
20 Downing •
21 Crouch •
22 Carson •
23 Walcott •
Seleccionador: Eriksson
Selecció de futbol d'Anglaterra – Eurocopa 2012
1 Hart •
2 Johnson •
3 A. Cole •
4 Gerrard •
5 Kelly •
6 Terry •
7 Walcott •
8 Henderson •
9 Carroll •
10 Rooney •
11 Young •
12 Baines •
13 Green •
14 Jones •
15 Lescott •
16 Milner •
17 Parker •
18 Jagielka •
19 Downing •
20 Chamberlain •
21 Defoe •
22 Welbeck •
23 Butland •
Entrenador: Hodgson :
# Guy Mountfort

Guy Mountfort (Londres, 4 de desembre del 1905 – 24 d'abril del 2003) fou un ornitòleg i protector de la natura britànic.

## Biografia

És l'autor d'A Field Guide to the Birds of Britain and Europe (1954), il·lustrat per Roger Tory Peterson i, en el cas dels mapes de distribució, per Philip Hollom.
El 1961 participà en la creació del Fons Mundial per la Natura juntament amb Sir Julian Huxley, Sir Peter Markham Scott i Max Nicholson. El 1972 dugué a terme una campanya per salvar el tigre de Bengala i convencé Indira Gandhi perquè creés nou reserves per a la conservació de l'espècie i unes altres vuit al Nepal i Bangladesh.

## Referències

* ↑ Unwin, B. «Guy Mountfort» (en anglès). The Guardian, 30 abril 2003. [Consulta: 20 agost 2020].
# Liliane Kandel

Liliane Kandel és una sociòloga francesa, antiga membre del Moviment d'Alliberament de les Dones i assagista, nascuda el 13 de novembre de 1933 a Bucarest.

## Biografia

Va néixer a Romania en una família jueva i laica. Després de la guerra, al 1946, s'instal·la a París. Entra al laboratori de psicologia social de la Sorbonne (CNRS) per dirigir una secció d'investigació i d'intervenció sobre l'ensenyament superior i l'educació. Als anys 70 va participar en el Moviment d'Alliberament de les Dones.
És membre del comitè de redacció de Les Temps Modernes des del 1973 al 1983 i membre del jurat del Premi Simone de Beauvoir. Al 1980, es va incorporar al Centre de Docència, Documentació i Investigació d'Estudis Feministes (CEDREF) de la Universitat de París Denis Diderot VII, creada per Claude Zaidman. El 1994, esdevé corresponsable del grup d'investigació.

## Publicacions

* Feminismes i nazisme (Odile Jacob, 2004)

## Referències

* ↑ Christine Bard et Sylvie Chaperon, Dictionnaire des féministes : France - XVIIIe-XXIe siècle, PUF, 1754 p. (ISBN 978-2-13-078720-4)
* ↑ «Liliane Kandel Arxivat 2017-06-30 a Wayback Machine.» del Le Huffington Post (consultat el març de 2017)
# George de la jungla

George de la jungla (títol original en anglès, George of the Jungle) és una sèrie de televisió animada. Es tracta d'un rellançament de la sèrie de televisió animada estatunidenca homònima de 1967, que al seu torn és una paròdia del personatge de ficció Tarzan, creat per Edgar Rice Burroughs. Utilitzant l'animació Flash, va ser produïda al Canadà i emesa a Teletoon. El remake es manté majoritàriament fidel a la producció original, amb algunes diferències clau entre les dues. Un episodi del programa normalment consta de dos segments d'11 minuts, a diferència de la sèrie original, que presentava altres històries com Tom Slick i Super Chicken. S'ha doblat al català pel canal Super3.
La sèrie original es va emetre des del 29 de juny de 2007 fins a l'11 de gener de 2008. La sèrie original es va estrenar a Teletoon l'11 de gener de 2008 i a Cartoon Network als Estats Units exactament un any abans.
La sèrie va tornar 9 anys després de la primera temporada original amb una segona temporada el 10 de setembre de 2016. La temporada de reestrena va concloure el 18 de febrer de 2017.

## Referències

* ↑ «George de la jungla». CCMA. [Consulta: 30 abril 2023].
* ↑ «support_crtc_gc_ca15052016 : Free Download, Borrow, and Streaming» (en anglès). Internet Archive. [Consulta: 22 febrer 2020].
* ↑ «George of the Jungle: The Insider». TV.com. Arxivat de l'original el 9 de març 2020. [Consulta: 22 febrer 2020].
* ↑ «George of the Jungle: Clockwork George». TV.com. Arxivat de l'original el 10 de març 2020. [Consulta: 22 febrer 2020].
* ↑ «George of the Jungle: The Last Treehugger». TV.com. Arxivat de l'original el 25 de febrer 2020. [Consulta: 22 febrer 2020].
* ↑ «George of the Jungle: Heart of Gold». TV.com. Arxivat de l'original el 25 de febrer 2020. [Consulta: 22 febrer 2020].
* ↑ «George of the Jungle | TV Guide» (en anglès). TVGuide.com. [Consulta: 22 febrer 2020].
* ↑ «George of the Jungle | TV Guide» (en anglès). TVGuide.com. [Consulta: 22 febrer 2020].
# Tungusos

Tungusos és un terme que s'aplica per designar un grup de pobles que d'una manera general parlen, o havien parlat, alguna de les llengües manxú-tungús.

## Particularitats

L'origen del nom rau en Tunguska, zona no gaire definida de Sibèria. Tot i així actualment la majoria dels tungusos habiten al nord-est de la Xina (Manxúria). A Rússia hi ha uns 20,000 i a Mongòlia uns pocs milers.
Entre altres pobles tungusos cal mencionar:
* Evens
* Evenkis
* Xibe

## Problemes amb l'ús del terme

Tècnicament el grup més gran de tungusos són els manxús, poble que tenia molta influència a la Xina fins al 1911. El problema rau en el fet que el poble manxú actualment està completament assimilat a la Xina i pràcticament ha perdut la seva llengua.
A causa d'aquest fet hi ha una tendència a aplicar el terme etnològic de "tungusos" només al grup de pobles siberians d'aquesta ètnia, considerant-los com "veritablement tungusos".

## Referències

* ↑ Mile Nedeljković, Leksikon naroda sveta, Beograd, 2001.

## Enllaços externs

* Tungusos a la Xina (anglès)
# Temporada del 2004 de pilota valenciana

Heus ací un resum de les principals competicions de Pilota valenciana jugades íntegrament o acabades l'any 2004.

## Professionals
### Escala i corda

| Competició | Campió | Subcampió |
| Circuit Bancaixa | Mezquita, Tato i Tino | Sarasol I i Sarasol II |
| Individual | Álvaro | Genovés II |
| Trofeu Ciutat de Dénia | | |
| Trofeu Mancomunitat de la Ribera Alta | Víctor, Tato i Serrano | Sarasol I, Sarasol II i Oñate |
| Trofeu Nadal de Benidorm | | |
| Trofeu Vidal | ? i Tato | Víctor i ? |

### Frontó

| Competició | Campió | Subcampió |
| Obert d'Albal | | |
| Trofeu Platges de Moncofa | | |

### Galotxa

| Competició | Campió | Subcampió |
| Trofeu Moscatell | | |

### Raspall

| Competició | Campió | Subcampió |
| Individual | Waldo | Juan |
| Campionat per equips | Waldo i Vilare | Gorxa, Agustí i Leandro I |
| Trofeu Gregori Maians | | |
| Trofeu Mancomunitat de municipis de la Safor | | |

## Aficionats
### Escala i corda

| Competició | Campió | Subcampió |
| Lliga Caixa Popular | Fran, ? i ? | ?, ? i ? |

### Frontó

| Competició | Campió | Subcampió |
| Individual | Lemay | Salva |
| Parelles | Lemay i Zacarías (Quart de Poblet) | El Puig |

### Galotxa

| Competició | Campió | Subcampió |
| El Corte Inglés | Godelleta | Foios |
| Interpobles | Godelleta | Godelleta |
| Supercopa | Pati Cafetí Massalfassar | Godelleta |

### Llargues

| Competició | Campió | Subcampió |
| Lliga a Llargues d'Alacant | El Campello | |

#### Palma

| Competició | Campió | Subcampió |
| Lliga a Palma | | |

### Raspall

| Competició | Campió | Subcampió |
| Autonòmic de Raspall al carrer | Xeraco | Bicorp |
| Autonòmic de Raspall en trinquet | Tavernes de la Valldigna | Xeraco |

## Internacionals

| Competició | Campió | Subcampió |
| Campionats Internacionals de Pilota del 2004 |
| I Mundials de Pallapugno |
| Frontó internacional | Mèxic | Argentina |
| Joc internacional | Itàlia | Bèlgica |
| Llargues | Selecció Valenciana | Itàlia |
| Pallapugno | Itàlia | Equador |
| Campió absolut | Itàlia |
| Precedit per: Temporada del 2003 de pilota valenciana | Temporada del 2004 de pilota valenciana 2004 | Succeït per: Temporada del 2005 de pilota valenciana |
# Gülnar

Gülnar és una ciutat de Turquia, capital del districte de Gülnar, a la província de Mersin. Està a uns 150 km al sud-oest de Mersin, en un altiplà de les muntanyes del Taure, a unes terres amb molta vinya i prats verds. El districte té una superfície de 16.690 km² i una població de 33.714 habitants. Gülnar fou una ciutat dels karamànides i una de les capitals a la part final de l'estat (1475-1487).

## Referències

* ↑ Çıplak, Mustafa Necati. İçel tarihi; tarihı̂-turistik zenginlikleriyle (en turc). Güzel Sanatlar Matbaası, 1068, p. 129.
# Litoria lesueurii

Litoria lesueuri és una espècie de granota que viu a Austràlia (des de Nova Gal·les del Sud fins a l'estat de Victòria).

## Referències

* L'espècie Litoria lesuerii a l'Australian Frog Database. Arxivat 2006-05-25 a Wayback Machine. Accedit a data 29 d'abril del 2008 (anglès)
# Can Gravat

Can Gravat és una obra del municipi d'Anglès (Selva) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici aïllat de tres plantes amb coberta de doble vessant a laterals en diversos nivells. El conjunt del mas està format per la casa, les seves estructures adossades, dos antics pallers a banda i banda de la casa, una bassa, un pou i una antiga era de batre.
La planta baixa consta de diverses portes i finestres rectangulars i destaca un contrafort situat a la part dreta i fet de pedra i rajol arrebossats.
El primer pis consta de tres finestres rectangulars i petites, així com el segon pis, encara que les finestres són aquí de mig punt i amb impostes de rajol, dues d'elles geminades.
La façana, reformada en els últims trenta anys, està arrebossada i la resta de la casa té la pedra vista de maçoneria irregular.
A la part lateral dreta del mas es conserva una comuna exterior.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Can Gravat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 febrer 2016].

### Bibliografia

* AADD; Catàleg de Masies i Cases Rurals en sòl no urbanitzable., Abril 2005
* Ripoll, R; Les masies de les comarques de Girona., 1983
* Ripoll, R. (director); La Masia Catalana. Evolució, arquitectura i restauració. Centre de Recerca d'Història Rural., 2005
# CAF

«CAF» té aquests significats:
* Construcciones y Auxiliar de Ferrocarriles, una empresa de material ferroviari
* La Confederació Africana de Futbol, una associació internacional esportiva
* Caf, onzena lletra de l'alfabet hebreu.
* Confederació Africana de Futbol.