OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Champs-sur-Marne

El cantó de Champs-sur-Marne és una divisió administrativa francesa del departament del Sena i Marne, a la regió de l'Illa de França. Està enquadrat al districte de Torcy. Des del 2015 té 4 municipis i el cap cantonal és Champs-sur-Marne.

## Municipis

* Champs-sur-Marne
* Croissy-Beaubourg
* Lognes
* Noisiel

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1979-1994 | Lionel Hurtebize | PCF |
| 1994-2015 | Maud Tallet | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Referències

* ↑ Décret n° 2014-186 du 18 février 2014 portant délimitation des cantons dans le département de Seine-et-Marne

## Vegeu també

* Cantons del Sena i Marne
# Tiuya

Tiuya (en castellà Tuilla i oficialment Tiuya/Tuilla) és una parròquia del municipi asturià de Llangréu, a Espanya, i un lloc d'aquesta parròquia. Tiuya pot significar terra d'hulla o ser, per contra, un antropònim femení d'origen centreeuropeu o masculí germànic (Tiuya TeodildaoTeudivigia). La parròquia té una extensió de 9,62 km² i una població de 1.491 habitants (2009). És a l'extrem nord-est del consell, limitant amb la parròquia de La Felguera, i amb els concejos de Siero i Samartín del Rei Aurelio. El lloc de Tuilla és a una altitud de 260 m. dista 6,5 km de la ciutat de Llangréu, capital del concejo. Tenia una població de 839 habitants l'any 2009. Les seves línies de comunicació són l'AS-323 i la línia Gijón-Llaviana de tren FEVE, antic Ferrocarril de Llangréu, un dels primers construïts a Espanya.
Tuilla no va ser parròquia fins a la seva segregació de la Felguera al segle xix. És una zona de profunda tradició minera, que se situa a la zona de la Vall del riu Candín, que dona nom al camp de futbol del Club Deportivo Tuilla. Va ser un lloc molt pròsper amb l'auge del carbó, arribant a tenir uns 5.000 habitants i va decaure amb la reestructuració de la indústria en els anys 1980.
El camí del Trole o la Senda de la Braña són alguns dels itineraris naturals que envolten la parròquia, a més de vells vestigis miners, entre ells el Pozo El Terrerón, explotacions a cel obert que han format llacs i àrees recreatives. Compta amb una església de construcció moderna dedicada a la Verge del Amparo, celebrant anualment festes en honor seu.

## Referències

* ↑ «Expedient amb els topònims oficials de Llangréu». BOPA.
# Nyctophilus shirleyae

Nyctophilus shirleyae és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a Papua Nova Guinea. El seu hàbitat natural és desconegut. No hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Mammals' Planet. «Shirley's Long-eared Bat, New Guinea Greater Long-eared Bat, Mt. Missim Long-eared Bat» (en anglès, francès). Mammals' Planet, 2009. Arxivat de l'original el 2014-03-09. [Consulta: 9 març 2014].
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Rafiou Moutairou

Rafiou Moutairou (Lomé, segle XX) és un exfutbolista togolès de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Togo.
Pel que fa a clubs, destacà a OC Agaza de Lomé.

## Referències

* ↑ Courtney, Barrie. «African Nations Cup 1984 - Final Tournament Details». RSSSF. [Consulta: 7 juliol 2009].
* ↑ Rafiou Moutairou Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Pierrend, José Luis. «African Player of the Year 1983». RSSSF. [Consulta: 7 juliol 2009].
# Àlcim

Àlcim és el nom dels següents personatges:
* Àlcim de Sicília, historiador de l'antiga Grècia i deixeble de Plató
* Àlcim, gran sacerdot jueu en temps de Demetri I Soter (ca. 160 aC)
* Aleci Àlcim, poeta i orador del segle iv
* Àlcim Ecdidi Avit, bisbe del segle v, autor de diverses obres en llatí i considerat sant per l'església catòlica
# Mataplana (llinatge)

Els Mataplana eren un dels més antics llinatges de l'aristocràcia militar catalana, els orígens dels quals es remunten a la Llegenda dels Nou Barons de la Fama.

## Armes heràldiques

En camp d'or, una àguila de sable coronada i armada de sable, carregada al pit amb un escudet d'argent.

## Línia troncal dels Barons de Mataplana

* Hug I de Mataplana, (documentat entre 1076-1089) potser casat amb Adelaida.
* Hug II de Mataplana, (documentat entre 1112-1130) casat amb Ermessenda d'Empúries
* Bernat de Mataplana, casat amb Estefania
* Hug III de Mataplana, casat amb Beatriu
* Guillem de Mataplana, casat amb Dolça
* Ponç de Mataplana, (mort entre el 1180-1185) protagonista de cantars del trobador Guillem de Berguedà
* Hug IV de Mataplana, casat amb Guillema de Sales
* Hug V de Mataplana, (mort el 1229)
* Hug VI de Mataplana o Ponç Hug
** Blanca de Mataplana, casada amb Galceran II d'Urtx (morta el 1290)

## Línia Urtx-Mataplana

* Ramon II d'Urtx, casat amb Esclarmonda de Conat (també anomenada Esclarmonda de Pallars)
** Ramon d'Urtx
** Hug VII de Mataplana (o Hug I de Pallars Sobirà) (mort el 1328), casat amb la comtessa Sibil·la I de Pallars Sobirà
*** Hug VIII de Mataplana casat amb Berenguera, que morí sense descendència el (mort el 1321)

### Comtes de Pallars

* Hug VII de Mataplana (o Hug I de Pallars Sobirà) (mort el 1328), casat amb la comtessa Sibil·la I de Pallars Sobirà
* Arnau Roger II de Pallars Sobirà (mort el 1343)
* Ramon Roger II de Pallars Sobirà (mort el 1350)
* Artau Roger de Pallars Sobirà
* Hug Roger I de Pallars Sobirà (1350-1366)
* Jaume Roger de Pallars Sobirà, últim en heretar la baronia de Mataplana, que el 1373 la vengué a Pere Galceran de Pinós
* Arnau Roger III de Pallars Sobirà (1366-1369)
* Hug Roger II de Pallars Sobirà (1369-1416)
* Roger Bernat I de Pallars Sobirà (1416-1424)
* Bernat Roger I de Pallars Sobirà (1424-1442)
* Arnau Roger IV de Pallars Sobirà (1442-1451)
* Hug Roger III de Pallars Sobirà (1451-1491)
** Elisabet de Pallars Sobirà
** Joana de Pallars Sobirà

## Branca secundària dels Mataplana

* Huguet de Mataplana, casat amb Sança i trobador
* Huguet de Mataplana (branca secundària), fill d'Hug i d'Elisenda, i present a la Conquesta de Mallorca

## Referències

* ↑ Armoria: Mataplana o Condes de Pallars

## Bibliografia

* «Mataplana (llinatge)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Castellanisme

«Castellanisme» té aquests significats:
* Llengua:
** Castellanismes són elements lingüístics del castellà que s'utilitzen en una altra llengua.
* Moviment:
** Nacionalisme castellà és un moviment que defensa el reconeixement nacional de Castella.
# Gla (Grècia)

Gla, o Glas (en grec Γλα o Γλας) va ser un important lloc fortificat de la civilització micènica, que es troba a Beòcia, a la Grècia continental.

## Enllaços externs

* Livius.org: Gla Arxivat 2012-09-21 a Wayback Machine.
Viccionari
# Rafita

«Rafita» té aquests significats:

## Biografies

* Rafael Ramos Lozano (n.1982), futbolista mallorquí.
* Rafael Rodríguez Castro (n.1966), futbolista gallec.
# Can Pla (Fornells de la Selva)

Can Pla és una obra de Fornells de la Selva (Gironès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un gran casal el qual és format per varis edificis i dependències. Dos edificis principals estan coberts amb teulada a dues vessants i un tercer de forma té forma de torre. A la part posterior hi han algunes finestrals d'estil renaixentista i la part més moderna és d'estil neoclàssica. Cal destacar també un portal a la façana lateral.
És una masia de notable antigor en una placa a l'interior, ara perduda, hi constava que havia estat d'un nebot de Pla i Daniel, cardenal privat d'Espanya.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Can Pla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 novembre 2016].
# Matapozuelos

Matapozuelos és un municipi situat al sud de la província de Valladolid, a 36 km, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.
El nom MATA vol dir "ciutat" en hebreu.
Es creu que l'Ajuntament actual data de 1875, per les dades que es tenen de les primeres inscripcions del Registre Civil.
L'antic Ajuntament, tanmateix, va ser construït al segle xvi, i va ser emprat, també, com a dipòsit de gra per fer-ne préstecs als veïns de la vil·la, en quantitats petites, durant les èpoques de males collites.

## Fills il·lustres

* Fèlix de Santos (1870-1940) compositor i músic.

## Vegeu també

* Església de Santa Maria Magdalena (Matapozuelos)
# Arcos de la Sierra

Arcos de la Sierra és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. És proper a Castillejo-Sierra, Ribatajada, Ribatajadilla i Fresneda de la Sierra. Forma part del Parc Natural de la Serranía de Cuenca

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Aurelio Pozuelo García | PCE | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | | | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Timoteo Navalón Soria | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Óscar Luis García Moreno | AEA (Agrupación de electores de Arcos de la Sierra) | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Mitjans de comunicació

Els principals mitjans de comunicació d'informació i comunicació dels ciutadans i famílies de la localitat són les entitats: Arcos de la Sierra. com, publicada amb el domini oficial, i Arcos de la sierra Web, constituïdes pels veïns, amics y familiars del poble.
Arcos de la sierra Web, la primera pàgina d'internet existent sobre aquest municipi, va ser creada a octubre de 2006 i va terminar tota la seua activitat a la xarxa 3 anys després. Fins que a octubre de 2009 aquests continguts van ser assignats a ArcosdelaSierra.com. Actualment, esta última, conté la major recopilació gráfico-històric-cultural mai feta abans a aquesta localitat.
Arcos de la Sierra. com

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].

## Enllaços externs

* Arcos de la sierra. com
* Arcos de la sierra Web
# Castellania de Lilla

La castellania de Lilla (en flamenc Rijsel) fou una jurisdicció feudal del comtat de Flandes. La castellania es va constituir a la segona meitat del segle xi.
El primer castellà (a vegades vescomte o burggravi) fou Roger I que ja ho era el 1097. Apareix esmentat fins al 1127 i al mateix temps apareix també Bernold que sembla que governaven conjuntament però la relació entre els dos és desconeguda. Roger va deixar un fill, Robert, que el va succeir i va morir vers 1138. El següent castellà esmentat és Enric, casada amb Beatriu castellana de Bourburg, documentat el 1150. Segueix Lambert, que devia governar conjuntament amb l'anterior i és esmentat al mateix temps. Posteriorment apareix Renald de Lille, constata el 1163 i casat amb Matilde de Wavre, fill de Roger III de Wavrin. Al seu darrere consta Hug, el 1169, casat amb Adelaida de Guînes, vídua d'Arnold de Gant, comte de Guînes (1137-1139) que després es va casar amb Robert de Wavrin.
Els burggravis van subsistir encara un segle i mig més, fins al 1304 quan el feu fou incorporat als dominis reials de França.

## Referències

* Burggraviat de Rijsel o Lille
# Nossa Senhora das Dores (Santa Maria)

Nossa Senhora das Dores és un barri de la ciutat brasilera de Santa Maria, Rio Grande do Sul. El barri està situat al districte de Sede.

## Villas

El barri amb les següents villas: Dores, Loteamento Bela Vista, Loteamento Londero, Vila Cassel, Vila Roemer, Vila Rossato, Vila Sinhá, Vila São Luiz, Vila Tombési.

## Galeria de fotos

| Menino Jesus | Menino Jesus / Presidente João Goulart | Km 3 |
| Centro | | Km 3 |
| Nossa Senhora de Lourdes | Nossa Senhora de Lourdes / Cerrito | Cerrito |

## Referències

* ↑ (pt) Llei municipal 72/2009 que estableix la llei per a l'ús i ocupació del sòl, subdivisió, sistema urbà camí perimetral i el municipi de Santa Maria. Arxivat 2016-09-18 a Wayback Machine.
# Glasblåsarns barn

Glasblåsarns barn (suec: Els fills del bufador de vidre) és una pel·lícula sueca finalitzada el 25 de desembre de 1996, però que es va estrenar als cinemes de Suècia el 27 de febrer de 1998, dirigida per Anders Grönros. Està basat en la novel·la homònima de Maria Gripe.

## Repartiment

* Stellan Skarsgård – Albert
* Pernilla August – Sofia
* Thommy Berggren - l'emperador
* Elin Klinga - l'emperadriu
* Lena Granhagen – Flaxa Mildväder
* Oliver P. Peldius – Klas
* Jasmine Heikura – Klara
* Ann-Cathrin Palme – Nana
* Måns Westfelt – el cotxer
* Ewa Fröling - Nana (veu)
* Johan Ulveson – Kloke (veu)
* Helge Jordal - el venedor de vidre
* Margreth Weivers: la venedora de nines
* Martin Lange - majordom
* Peter Nystedt – majordom

## Referències

* ↑ «Glasblåsarns barn». Swedish Film Database, 27-02-1998. [Consulta: 6 maig 2007].

## Enllaços externs

* Glasblåsarns barn al Svensk Filmdatabas
# Crepúsculo

Crepúsculo és una pel·lícula dramàtica mexicana del 1945 dirigida per Julio Bracho i protagonitzada per Arturo de Córdova, Gloria Marín i Julio Villarreal.

## Sinopsi

Poc abans de marxar a un viatge a Europa, el cèlebre doctor Alejandro Mangino veu a la seva ex xicota Lucía posant nua en una classe d'art. Una vegada més s'enamora d'ella, però després de tornar d'Europa troba que està casada amb el seu millor amic, Ricardo. Intenta desesperadament evitar Lucía, però lluita per superar els seus sentiments obsessius. Ella l'atrau a tenir una aventura amb ella, malgrat les preocupacions de la germana menor de Lucía, Cristina, que també està enamorada del doctor Mangino. Mangino es troba en un estat de trauma psicològic quan ha d'operar Ricardo per salvar-li la vida.

## Repartiment

* Arturo de Córdova - Alejandro Mangino
* Gloria Marín - Lucía
* Julio Villarreal - Maestro de psiquiatria
* Manuel Arvide - Ricardo Molina
* Octavio Martínez - Sebastián, mayordomo
* Felipe Montoya - Primitivo
* Manuel Noriega - Papá de Lucía
* Jesús Valero - Escultor
* Lilia Michel - Cristina
* Lidia Franco - Mamá de Lucía
* Carlos Aguirre - Raúl
* María Gentil Arcos - Madre de Lucia
* Francisco Jambrina - Doctor Díaz González
* Chel López - Chofer
* Luz María Núñez - Enfermera
* Salvador Quiroz - José
* Humberto Rodríguez - José, Conserje
* Félix Samper - Invitado a reunión
* Manuel Trejo Morales - Invitado a reunión
* Armando Velasco - Conductor del tren

## Referències

* ↑ Spicer p.203
* ↑ Festival de Cine de Morelia rendirá homenaje al director Julio Bracho, 20 Minutos, 8 d'agost de 2016
* ↑ Crepúsculo a sensacine.com

## Bibliografia

* Spicer, Andrew. Historical Dictionary of Film Noir. Scarecrow Press, 2010.

## Enllaços externs

* Crepúsculo a YouTube
# Rafohy

La reina Rafohy (1530-1540) va ser una reina vazimba que va governar a Alasora, a les Terres altes centrals de Madagascar, fins a la seva mort. El seu nom significa «curta». Va ascendir al tro després de la mort de la reina Rangita qui, segons les diferents narracions, era la seva mare o la seva germana adoptiva. Aquesta confusió en la tradició oral s'estén a les moltes identitats de les dues dones: Rafohy podria haver estat la mare de Rangita, i Rangita podria haver estat la mare del rei Andriamanelo.
La mare d'Andriamanelo (Rafohy o Rangita) es va casar dues vegades: en el seu primer matrimoni va tenir un fill, en el segon matrimoni amb un merina anomenat Manelobe va tenir una filla. Va nomenar al seu fill gran per succeir-la a la seva mort. Aquest hereu designat, el rei Andriamanelo (1540-1575) es va convertir en el primer rei d'Imerina en tornar-se contra els vazimba i dirigir una conquesta militar que els va expulsar de les Terres altes. D'acord amb el costum vazimba, segons el qual els cossos dels morts es submergien en indrets sagrats d'aigua, ocasionalment després d'haver estat col·locats en taüts fets de troncs buits, es diu que després de la mort de Rafohy, el seu cos va ser submergit en un pantà dins d'un taüt de plata amb forma de canoa de vela.

## Referències

* ↑ «Tantara ny Andriana». royalark.net. Imprimerie Catholique. [Consulta: 12 març 2019].
* ↑ Kent, R.K. Early Kingdoms in Madagascar: 1500-1700. Holt, Rinehart and Winston, 1970.
# Can Pla

«Can Pla» té aquests significats:
* Can Pla (Brunyola), masia a la Selva
* Can Pla (Caldes de Malavella), masia a la Selva
* Can Pla (la Cellera de Ter), masia a la Selva
* Can Pla (Fornells de la Selva), masia al Gironès
* Can Pla (Montcada i Reixac), masia al Vallès Occidental
* Can Pla (Riudellots de la Selva), masia a la Selva
* Can Pla (Vidreres), masia a la Selva
* Can Pla d'Avall, masia a Sant Feliu de Buixalleu (Selva)
# Mausoleu de Francesc Aguilera i Tardà

El Mausoleu de Francesc Aguilera i Tardà és una obra neoclàssica de Castellolí (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És de base rectangular, frontalment i a la part inferior mostra 3 nínxols a la part superior i 1 a l'inferior. A la part frontal superior veiem una estructura triangular decorada amb elements neoclàssics: fulles de geganta, volutes i copes. Com a coronament una creu.

## Història

Aquesta família Agulera era, possiblement, molt important, molts llocs de la zona porten el seu nom.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mausoleu de Francesc Aguilera i Tardà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 octubre 2018].
# Astrid Linder

Astrid Linder (1959) és una enginyera i investigadora sueca en seguretat de vehicles de motor. El novembre de 2023, Linder va ser nomenada a la llista de les 100 dones de la BBC.

## Carrera

Doctora en enginyeria mecànica en l'àmbit de la seguretat del trànsit l'any 2002, ha treballat en la seguretat tant d'homes com de dones durant els accidents de trànsit, però el seu treball pioner se centra a abordar la seguretat de les dones en accidents de trànsit, que corren el doble de risc que els conductors homes. Linder defensa la igualtat d'avaluació de la seguretat per a homes i dones, ja que el maniquí d'impacte utilitzat sovint per la indústria (basat en la morfologia masculina) no té en compte la distribució del pes i les respostes dinàmiques de les dones. Com a solució, Linder, juntament amb els seus col·legues, van desenvolupar EvaRID: un maniquí de prova de xoc virtual femení mitjà antropomòrfic per a l'avaluació de la seguretat de les dones als vehicles. EvaRID té el potencial de ser una eina instrumental per avaluar la seguretat de les dones conductores als cotxes.
La seva experiència inclou biomecànica, cinemàtica dels ocupants, prevenció de lesions per accidents de vehicles, simulacions matemàtiques i proves dinàmiques. Actualment, ocupa el càrrec de professora de seguretat del trànsit a l'Institut Nacional de Recerca de Carreteres i Transports de Suècia i és professora adjunta a la Universitat Tecnològica de Chalmers.

## Referències

* ↑ «Dr Astrid Linder (GS6AP) - Gender Summit». gender-summit.com. Arxivat de l'original el 2019-09-30. [Consulta: 30 setembre 2019].
* ↑ «BBC 100 Women 2023: Who is on the list this year?» (en anglès britànic). BBC News, 23-11-2023. [Consulta: 24 novembre 2023].
* ↑ «Astrid Linder, creadora del primer dummy femenino, recibe el premio WOW que entrega el Women's World Car of the Year» (en castellà), 07-09-2023. [Consulta: 2 gener 2024].
* ↑ Dale, Henrietta. «EvaRID: A 50th Percentile Female Rear Impact Dummy FE Model». www.genderportal.eu, 07-10-2014.
* ↑ Monroy, Mauricio. «Creadora del dummy femenino gana el premio WOW del Women’s World Car of the Year», 25-05-2023. [Consulta: 2 gener 2024].
* ↑ «Docent Lecture - Astrid Linder | SAFER – Vehicle and Traffic Safety Centre at Chalmers». www.saferresearch.com.
* ↑ «Astrid Linder - Employees pages».
* ↑ «Astrid Linder – Ny adjungerad professor på Chalmers | Chalmers». www.chalmers.se.
# Gastromyzon bario

Gastromyzon bario és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord de Sarawak (Malàisia).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Tan, H. H. 2006. The Borneo Suckers. Revision of the torrent loaches of Borneo (Balitoridae: Gastromyzon, Neogastromyzon). Natural History Publications (Borneo). Borneo Suckers: i-vi + 1-245.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pere Anguera (desambiguació)

Pere Anguera és el nom dels següents personatges:
* Pere Anguera Magrinyà (Reus, 1767 - 1834), metge, polític i genealogista català.
* Pere Anguera Nolla (Reus, 1953 - 2010), escriptor i historiador català.
# Quincy

«Quincy» té aquests significats:
* Toponímia:
** Quincy (Cher), comuna francesa del departament de Cher
** Quincy (Califòrnia), localitat estatunidenca de Califòrnia
** Quincy (Florida), localitat estatunidenca de Florida
** Quincy (Illinois), localitat estatunidenca d'Illinois
** Quincy (Massachusetts), localitat estatunidenca de Massachusetts
** Quincy (Michigan), localitat estatunidenca de Michigan
** Quincy (Ohio), localitat estatunidenca d'Ohio
** Quincy (Washington), localitat estatunidenca de Washington
* Biografies:
** Quincy Jones, músic, compositor i productor estatunidenc
** Quincy Owusu-Abeyie, futbolista professional neerlandès i nacionalitzat ghanès
* Miscel·lània: Quincy (manga)
# Can Pla (Palafrugell)

Can Pla és una obra neoclàssica de Palafrugell (Baix Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Història

Les inicials corresponen a Antoni Pla, pare de Josep Pla, que feu construir la casa quan l'escriptor era un infant, tal com explica a "El Quadern Gris", obra en la qual apareix aquesta casa esmentada en molts capítols com a escenari de les vivències infantils i juvenils de l'escriptor. Josep Pla, però, va néixer a la casa del carrer Nou, 49, actual seu de la fundació Josep Pla.

## Referències

* ↑ «Can Pla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2018].