OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Finnegans Wake

Finnegans Wake, publicada el 1939, és la darrera novel·la de James Joyce. Després de la publicació de l'Ulisses el 1922, Joyce va començar a treballar en el Wake. El 1924, es van començar a publicar lliuraments de l'obra en sèrie, primer amb el títol A New Unnamed Work ('nova obra sense títol') i després com a Work in Progress ('obra en curs'). El títol final, tanmateix, va quedar com un secret entre l'autor i la seva esposa, Nora Barnacle, fins poc abans de la publicació definitiva de la novel·la.
Els disset anys de feina del Finnegans Wake van resultar força difícils per a l'autor irlandès. Va haver-se d'operar diverses vegades dels ulls, va perdre amics i mecenes de molts anys, i va patir problemes familiars (amb la vida dels seus fills).

## Argument

Donades les obscures al·lusions i els jocs de paraules en dotzenes d'idiomes, resulta força difícil resumir-ne l'argument.
Així comença el llibre:
| « | riverrun, past Eve and Adam's, from swerve of shore to bend of bay, brings us by a commodius vicus of recirculation back to Howth Castle and Environs. | » |
"Commodius vicus" fa referència a Giambattista Vico (1668-1744). Vico defensava la teoria de la història cíclica. Creia que el món s'acostava a la fi de la darrera de tres edats, que eren, l'edat dels déus, l'edat dels herois i l'edat dels humans. Aquesta obertura també contribueix a un efecte global de la novel·la de Joyce, car comença i acaba amb "riverrun".
De manera general, el capítol d'introducció ofereix una visió de conjunt dels temes del llibre. En primer lloc, se sent a parlar d'un personatge central, un tal Finnegan, paleta, de Dublín (que es considera que representa tots els treballadors de la construcció de qualsevol tipus al llarg de la història mundial), que cau d'una bastida o una torre o una paret i es mata. Durant la vetlla (wake, en anglès), seguint la cançó còmica "Finnegan's Wake" (que va inspirar Joyce per al títol), esclata una baralla, el cadàver rep esquitxos de whisky i en Finnegan es torna a posar dempeus (Finnegan awakes, en anglès).

## Versions en català

El Finnegans Wake no ha estat traduït al català. Únicament es compta amb versions d'algun breu passatge. Així, Joaquim Mallafrè en va traduir un brevíssim fragment, i Josep-Miquel Sobré i Oriol Izquierdo també n'han ofert algun breu tast. La versió de Josep-Miquel Sobré aparegué al suplement dedicat a Joyce per El Eco de Sitges, el desembre de 1982. Mallafrè, que traduí íntegrament l'Ulysses de Joyce, no va abordar la traducció del Finnegans, ja que entenia que l'Ulysses ja estava al límit del traduïble.

## Referències

* ↑ Mallafrè 2007
* 1 2 Iribarren 2004, pàg. 454

## Bibliografia

* Mallafrè, Joaquim «James Joyce» (html). Visat. La revista digital de literatura i traducció del PEN català. PEN català, Nº 3, 01-04-2007 [Consulta: 2 abril 2016].
* Iribarren, Teresa. «The reception of James Joyce in Catalonia». A: The reception of James Joyce in Europe (en anglès). London / New York: Toemmes Continuum, 2004 [Consulta: 2 abril 2016].
# Poliniza

Poliniza és un festival d'art urbà de caràcter anual que se celebra a les parets dels edificis de la Universitat Politècnica de València. Pel festival han passat artistes com Escif, Dinorah, La Robot de Fusta, Charkipunk, Hyuro o Said Dokins, entre d'altres.

## Història

El festival va nàixer en abril de 2006, comissariat per Juan Canales. A partir de 2007 es realitza prèviament un Certamen d'Intervencions de pintura mural, on artistes internacional i alumnes de la universitat participen, i d'on s'elegeixen als participants en el Poliniza. En 2015 participaren més de 350 artistes al Certamen, i els artistes seleccionats reben una bonificació de 600 euros per obra finalitzada.
El 2015 es va celebrar la desena edició i es va realitzar una exposició commemorativa, amb el títol de 10x10 poliniza, amb 900 fotografies realitzades per Kike Sempere que documentaven la trajectòria del festival.

## Referències

* 1 2 Deu anys de Poliniza, Levante', 29 de març de 015, pàgina 27
* ↑ «El festival de arte urbano Poliniza regresa con 37 artistas internacionales». El País, 13-05-2013.
* ↑ «Los grafitis "invaden" el campus de la UPV en el Festival Poliniza». 20 minutos, 14-05-2013.
* ↑ «La UPV reúne a 350 artistas en su certamen de pintura mural». Valencia Plaza, 20-02-2015.

## Enllaços externs

* Web de l'edició 2014 Arxivat 2015-04-08 a Wayback Machine.
* Web de l'edició 2015 Arxivat 2015-05-16 a Wayback Machine.
# Boudreville

Boudreville és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 64 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Boudreville era de 64 persones. Hi havia 36 famílies, de les quals 16 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 12 dones vivint soles) i 20 parelles sense fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 58 habitatges, 39 eren l'habitatge principal de la família, 13 eren segones residències i 7 estaven desocupats. 57 eren cases i 1 era un apartament. Dels 39 habitatges principals, 36 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 4 tenien tres cambres, 11 en tenien quatre i 24 en tenien cinc o més. 29 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 25 habitatges hi havia un automòbil i a 8 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Boudreville el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 12 | 75 a 79 | 8 |
| 4 | 70 a 74 | 12 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 26 persones, 13 eren actives i 13 eren inactives. De les 13 persones actives 10 estaven ocupades (7 homes i 3 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 13 persones inactives 6 estaven jubilades i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials i 1 d'una empresa immobiliària.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una agència immobiliària.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Boudreville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Boudreville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Croithlí

Croithlí o Croichshlí (en anglès Crolly) és una vila d'Irlanda, al comtat de Donegal, a la província de l'Ulster. Es troba a la Gaeltacht de Gaoth Dobhair, juntament a la de Na Rosa. Les dues parròquies són separades pel pintoresc riu Croithlí.

## Nines de Croithlí

El poble va guanyar fama nacional i internacional a causa de l'obertura de la fàbrica de Croithlí el 1939 que va començar a fer les famoses nines Crolly. Els primers ninots van ser fets a mà amb un cos tou, un cap fort i braços i cames. Les seves robes estaven fetes de teles locals i les vestidures de punt. A la fàbrica també es feien joguines de peluix per als nens, com els ossos de peluix.
La fàbrica original va tancar en els anys 1970. Això va ser un dur cop per a l'economia local. No obstant això, en 1993 la popularitat de les nines va ser reconeguda i es va tornar a obrir una empresa més petita. La nina Crolly es venen arreu del món.

## Referències

* ↑ Placenames (Ceantair Ghaeltachta) Order 2004.
* ↑ http://www.tidytowns.ie/u_reports/2005/2005%20COUNTY%20DONEGAL%20CROLLY.pdf
* ↑ http://www.askaboutireland.ie/learning-zone/primary-students/looking-at-places/donegal/home-life-in-donegal/games-and-toys/crolly-dolls/
# Poecilia rositae

Poecilia rositae és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: Guatemala.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Meyer, M. K., K. Schneider, A, C. Radda, B. Wilde & M. Schartl: A new species of Poecilia, subgenus Mollienesia, from upper río Cahabón system, Guatemala, with remarks on the nomenclature of Mollienesia petenensis (Günther, 1866) (Teleostei: Cyprinodontiformes: Poeciliidae). Zool. Abh., Staat. Mus. Tierk. Dresden v. 54: 145-154. Any 2004.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Poecilia teresae

Poecilia teresae és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Belize.

## Referències

* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Casa al carrer Muralla de Sant Antoni, 117 (Valls)

La Casa al carrer Muralla de Sant Antoni, 117 és una obra neoclàssica de Valls (Alt Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici situat a la cantonera entre el carrer Muralla Sant Antoni, Miralcamp i Miralbosc. És un gran edifici, que se situa en dues cantonades d'una illeta. De l'edifici originari només es conserva la façana, que es divideix en quatre altures, planta baixa, entresòl i dos pisos. Presenta un estil neoclàssic, amb elements decoratius al voltant de les obertures. Les finestres del primer pis es troben emmarcades amb el perfil motllurat i amb el guardapols profusament decorat amb motius vegetals i típics neoclàssic com les oves. Les mènsules situades en la part inferior dels balcons també es troben decorades amb motius clàssics com volutes i fulles d'acant. Les volades de pedra dels balcons combinen perfils corbs i altres rectangulars. Destaca també tota la decoració metàl·lica de les baranes dels balcons.

## Referències

* ↑ «Casa al carrer Muralla de Sant Antoni, 117». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 novembre 2017].
# Casa al carrer del Forn, 7 (Caldes de Montbui)

La Casa al carrer del Forn, 7 és una obra de Caldes de Montbui (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local. Possiblement l'inici de la construcció és dels segles XVI-XVII, encara que posteriorment ha sofert moltes modificacions.

## Descripció

És un edifici unifamiliar entre mitgeres, de planta baixa i dos pisos, d'aproximadament nou metres de façana principal amb un pati o jardí al darrere. L'edifici dona façana a dos carrers (Carrers del Forn i d'Agulló). L'estructura és la tradicional de gruixuts murs portants de maçoneria i forjats unidireccionals, de bigues i biguetes de fusta. La coberta és inclinada, de teula aràbiga, amb un petit ràfec, a manera de cornisa de ceràmica al carrer del Forn.
La façana no té cap component clar que domini per sobre de l'altre, és força neutra, encara que es poden diferenciar molt clarament tres franges horitzontals amb una tipologia i una disposició dels forats molt diferent. A la planta baixa les obertures són de grans dimensions (entrada de la farmàcia), amb un aplacat de marbre que fa de sòcol. A la segona planta hi ha dues obertures totalment diferents amb llindes i brancals de pedra i amb ornaments gòtics. El pis superior té una galeria de cinc arcades d'arc de mig punt. Del conjunt destaquen principalment les dues finestres gòtiques de la façana, d'un gran treball escultòric de motllures i relleus i d'una refinada decoració.
L'acabat de la façana és arrebossat. L'alçat queda coronat per una cornisa formada per peces de ceràmica i rematada per un canaló també de peces de ceràmica. Són interessants alguns elements estructurals que hi ha a l'interior de l'edifici (arcades de pedra).

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa al carrer del Forn, 7». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2016].
# Castellazzo Bormida

Castellazzo Bormida és un municipi al territori de la Província d'Alessandria, a la regió del Piemont (Itàlia). Limita amb els municipis d'Alessandria, Borgoratto Alessandrino, Casal Cermelli, Castelspina, Frascaro, Frugarolo, Gamalero, Oviglio i Predosa. Pertany al municipi la frazione de Fontanasse.

## Galeria fotogràfica

* Torre del castell
* Església de S.Carles i Sta. Anna
* Ajuntament
* Portics
* Torrione della Gattara
* Oratori de S.Sebastià
# Castellaro

Castellaro (en ligur Kastelà o Castellâ) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província d'Imperia. El 2011 tenia 1.227 habitants.

## Geografia

Situat a segona línia de mar, compta amb una superfície de 7,86 km². Limita amb les comunes de Pietrabruna, Pompeiana, Riva Ligure i Taggia.

## Referències

* ↑ DD.AA.. Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani. Milà: Garzanti, 1996, p. 167.
* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dades Istat el 31 desembre 2011». Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 21 agost 2015].
# Caswell Beach

Caswell Beach és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 370 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Caswell Beach tenia 370 habitants, 187 habitatges i 138 famílies. La densitat de població era de 46,5 habitants per km².
Dels 187 habitatges en un 9,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,5% hi vivien parelles casades, en un 4,3% dones solteres, i en un 25,7% no eren unitats familiars. En el 21,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,97 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 7,8% tenia menys de 18 anys, un 1,6% entre 18 i 24, un 11,4% entre 25 i 44, un 43,5% de 45 a 60 i un 35,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 60 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 57.083 $ i la renda mediana per família de 63.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 49.063 $ mentre que les dones 35.625 $. La renda per capita de la població era de 41.731 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Caswell Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Caswell Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Castres Olympique

Castres Olympique (o, simplement, CO) és un club de rugbi a 15 francès a Castres, al sud-oest de França, és a dir, en el Tarn. Triple campió de França de Rugbi 1a divisió (1949, 1950, 1993), guanyador de la Coupe de France el 1948, guanyant la Copa de la Lliga anomenat "Desafiament de la Ràdio del Sud" el 2004 i va guanyar l'Europeu Shield en 2003 va plantejar Madejski Stadium de Londres.
CO és l'únic club de rugbi en el Tarn que van participar regularment en la Copa d'Europa HCUP d'estar a 1a divisió des de 1989 i han guanyat els més Bouclier de Brennus (a part de la U. S. Carmaux Campió de França 1a divisió el 1951 el club es troba actualment en Federal 3). Actualment està participant en el Championnat de França de Rugbi Començament de la pàgina 14 Taronja XV.
El club ocupa l'Estadi Pierre-Antoine es troba al centre de Castres gairebé des del començament del segle xix.
# Castries

«Castries» té aquests significats:
* Castries (Saint Lucia), capital de l'estat insular de Saint Lucia (Antilles)
* Castries (Erau), municipi francès a la regió de Llenguadoc-Rosselló
* La Vacquerie-et-Saint-Martin-de-Castries municipi de la mateixa regió francesa.
* Cantó de Càstrias, cantó francès del departament de l'Erau, a la regió del Llenguadoc-Rosselló
# Cavignac

Cavignac és un municipi francès, situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània. És un dels municipis situats al País Gavai o Gavacheria, que tot i trobar-se geogràficament a Occitània és de parla oïl (saintongesa)

## Demografia

Evolució de la població Cassini i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 479 | 482 | 523 | 604 | 715 | 702 | 736 | 727 | 773 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 715 | 723 | 744 | 713 | 814 | 842 | 901 | 917 | 905 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 936 | 957 | 905 | 1 015 | 1 045 | 986 | 953 | 949 | 1 035 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 068 | 1 059 | 1 244 | 1 260 | 1 135 | 1 190 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Alain Videau | |
| 2008- | Jean-Jacques Edard | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Castellanos

«Castellanos» té aquests significats:
* Toponímia:
** Castellanos (Uruguai), poblat de l'Uruguai al nord del departament de Canelones
** Castellanos de Castro, municipi a la comarca d'Odra-Pisuerga de la (província de Burgos, Castella i Lleó)
** Castellanos de Moriscos, municipi a la província de Salamanca (Castella i Lleó)
** Castellanos de Villiquera, municipi a la província de Salamanca (Castella i Lleó)
** Castellanos de Zapardiel, municipi a la província d'Àvila (Castella i Lleó)
** Pérez Castellanos, barri de Montevideo (Uruguai)
* Biografies:
** Ángel Castellanos Céspedes (Miguelturra, Ciudad Real, ?), futbolista castellanomanxec
** Carles Castellanos i Llorenç (Barcelona, 1942), escriptor, traductor i activista polític independentista català
** Conchi Castellanos Remesal
** Emili Castellanos (Tagamanent, 1954 – Barcelona, 1995), filòleg, corrector i escriptor català
** Jaime Castellanos Borrego (Getxo, País Basc, 1952), empresari del sector dels mitjans de comunicació
** Joaquín Castellanos (Salta, 1861 - Buenos Aires, 1932), polític i poeta argentí
** Jordi Castellanos i Vila (Tagamanent, Vallès Oriental, 1946 - Barcelona, 2012), investigador de la literatura catalana
** María Luisa Castellanos (Xàtiva, segles XIX - XX), periodista i feminista valenciana
** Nicolás Castellanos (Mansilla del Páramo, Castella i Lleó, 1935), religiós espanyol
Viccionari
# Cellnex Telecom

Cellnex Telecom és el nom amb el què es va rebatejar l'empresa Abertis Telecom, per preparar la seva sortida a borsa. L'empresa, filial de l'empresa Abertis, va canviar oficialment el seu nom el dia 1 d'abril de 2015, després d'aprovar-se en la junta d'accionistes que va tenir lloc el 23 de març del 2015 a Barcelona. El 24 d'abril es va fer públic que l'empresa debutaria a borsa el 7 de maig del mateix any, a un preu que oscil·laria entre 12 i 14 euros per acció, estimant una capitalització borsària entre 2.780 i 3.243 milions d'euros.
El juliol de 2015 va realitzar la seva primera emissió de bons per un import de 600 milions d'euros, a un termini de 7 anys i un tipus d'interès del 3,25%.
Marco Patuano és el conseller delegat de la companyia des que la Junta d'Accionistes, celebrada el juny de 2023, el va ratificar. És successor de Tobías Martínez, el qual va liderar l'important creixement i expansió de la companyia des de la seva sortida a borsa el 2015.
Anne Bouverot es la presidenta no executiva de la companyia des de març de 2023.

## Infraestructures

L'empresa disposa de milers de torres de telefonia mòbil, essent el primer operador europeu independent en la gestió d'infraestructures de telecomunicacions.
El setembre de 2021 la Societé du Grand Paris va adjudicar a Cellnex France el contracte per desplegar la cobertura de la xarxa mòbil a les noves línies 16 i 17 del metro de la capital francesa. El contracte té una durada de 17,5 anys, i preveu que la xarxa estigui operativa per a la celebració dels Jocs Olímpics de 2024 que s'hi han de celebrar. Cellnex compta ja amb experiència en la instal·lació de xarxes mòbils en xarxes de transport urbanes – com els metros del Regne Unit (Network Rail) o els Països Baixos (ProRail).

## Referències

* ↑ «Abertis, Colonial y Cellnex sacan su sede social fuera de Catalunya y Planeta lo hará si hay DUI». La Vanguardia, 09-10-2017.
* ↑ «Cellnex Telecom i Talgo sortiran a borsa al maig». El Punt Avui, 24-04-2015, p. 18 [Consulta: 24 abril 2015].
* ↑ «Cellnext obté 600 milions en la seva primera emissió de bons». Diari Ara, 21-07-2015 [Consulta: 27 juliol 2015].
* ↑ Cordero, Dani. «Cellnex cierra los cambios en su cúpula con el fichaje de Marco Patuano como consejero delegado» (en castellà), 28-04-2023. [Consulta: 27 octubre 2023].
* ↑ «El consejo de Cellnex nombra presidenta no ejecutiva a Anne Bouverot en sustitución de Betrand Kan» (en castellà), 27-03-2023. [Consulta: 27 octubre 2023].
* ↑ D.S.U/À.F.MM, Abertis Telecom es rebateja com a Cellnex per a la sortida a borsa, Diari Ara, 24 de març de 2015.
* ↑ «Cellnex instal·larà un sistema DAS al nou metro de París». VIA Empresa, 27-09-2021. [Consulta: 27 setembre 2021].
# Chaetocauda sichuanensis

Chaetocauda sichuanensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels lirons. És endèmic de Sichuan (Xina). Es tracta d'un animal nocturn que s'alimenta de vegetació verda. Nia als arbres, a tres metres o una mica més del sòl. El seu hàbitat natural són els boscos subalpins mixtos de coníferes i frondoses. Probablement està amenaçat per la destrucció del seu entorn a causa de la tala d'arbres.

## Referències

* ↑ Smith, A. T.; Johnston, C. H. Chaetocauda sichuanensis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 13 novembre 2015.
Espècies vivents de lirons :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Glirinae :
Graphiurinae :
Leithiinae :
Categoria :