# Diagnòstic mèdic

El diagnòstic mèdic o diagnosi és el procés a través del qual es determina quina malaltia o condició explica els símptomes o signes d'un pacient a través de l'observació de diversos signes diagnòstics. El coneixement s'obté a través de la història clínica, l'observació clínica i l'estudi analític. L’observació clínica pot ser ocular, per palpitació, per percussió i per auscultació; mentre que els estudis analítics poden ser biològics, anatomicopatològics, radiològics o isotòpics, entre d'altres.

## Història

Els primers exemples registrats de diagnòstic mèdic es troben en els escrits d'Imhotep (2630–2611 aC) a l'antic Egipte (el papir Edwin Smith). Un manual mèdic babilònic, el Manual de diagnòstic escrit per Esagil-kin-apli (1069-1046 aC), va introduir l'ús de l'empirisme, la lògica i la racionalitat en el diagnòstic d’una malaltia o malaltia. La medicina tradicional xinesa, tal com es descriu al cànon interior de l'emperador Huangdi Neijing, especificava quatre mètodes diagnòstics: inspecció, auscultació-olfacció, interrogació i palpació. Es sabia que Hipòcrates feia diagnòstics provant l'orina dels seus pacients i olorant-ne la suor.
Hi ha obres que ofereixen una bibliografia específica sobre la diagnosi mèdica.

## Eines pel diagnòstic

* Anamnesi: És la informació proporcionada pel pacient durant l'entrevista clínica útil per analitzar la seva situació clínica.
* Símptomes: Són les experiències subjectives negatives físiques que refereix el pacient, recollides pel metge en l'anamnesi durant l'entrevista clínica, amb un llenguatge mèdic, és a dir comprensible per a tots els metges. Per exemple, els pacients a la sensació de falta d'aire o percepció incòmoda i desagradable en la respiració (dispnea), en diuen ofec, angoixa, fatiga, cansament fàcil ...
* Signes: Són les troballes objectius que detecta el metge observant a el pacient, per exemple la taquipnea a més de 30 respiracions per minut. La semiòtica mèdica o semiologia clínica és la part de la medicina que tracta dels signes de les malalties des del punt de vista de la diagnosi i de el pronòstic.
* Exploració física o Semiotécnica: Consisteix en diverses maniobres que realitza el metge sobre el pacient, sent les principals la inspecció, palpació, percussió, olorar i auscultació, amb les que s'obtenen signes clínics més específics.
Tots els símptomes referits en l'anamnesi i els signes objectivats en l'exploració física són anotats en la història clínica del pacient.
Generalment, els signes i símptomes defineixen una síndrome que pot estar ocasionat per diverses malalties. El metge ha de formular una hipòtesi sobre les malalties que poden estar ocasionant la síndrome i per comprovar la certesa de la hipòtesi sol·licita exploracions complementàries.

## Tipus

Els subtipus de diagnòstics inclouen:

### Diagnòstic clínic

    Un diagnòstic fet sobre la base de signes mèdics i de símptomes reportats.
Diagnòstic de laboratori
    Un diagnòstic basat significativament en els informes de laboratori o els resultats de les proves, en lloc de l'examen físic del pacient. Per exemple, un diagnòstic adequat de malalties infeccioses sol requerir tant un examen de signes i símptomes, com els resultats de les proves de laboratori i les característiques del patogen implicat.
Diagnòstic de radiologia
    Un diagnòstic basat principalment en els resultats d'estudis d'imatge mèdica. Les fractures de Greenstick són diagnòstics radiològics habituals.

### Diagnòstic de teixits

    Un diagnòstic basat en l'examen macroscòpic, microscòpic i molecular de teixits com ara biòpsies o òrgans sencers. Per exemple, un diagnòstic definitiu de càncer es realitza mitjançant l'examen de teixits per un patòleg.
Diagnòstic principal
    Diagnòstic mèdic únic que és més rellevant per a la queixa principal o la necessitat de tractament del pacient. Molts pacients tenen diagnòstics addicionals.
Diagnòstic d'admissió
    El diagnòstic donat com a motiu pel qual el pacient va ingressar a l'hospital; pot diferir del problema real o dels "diagnòstics d'alta", que són els diagnòstics registrats quan es dona l'alta a l'hospital.

### Diagnòstic diferencial

    Un procés d'identificació de tots els possibles diagnòstics que es podrien relacionar amb els signes, símptomes i troballes de laboratori i, a continuació, descartar els diagnòstics fins que es pugui fer una determinació final.

### Diagnòstic per exclusió

    Quan s'arriba al diagnòstic per un procés d'eliminació d'altres trastorns similars.

### Criteris de diagnòstic

    Designa la combinació de signes, símptomes i resultats de proves que el clínic utilitza per intentar determinar el diagnòstic correcte. Són estàndards, normalment publicats per comitès internacionals, i estan dissenyats per oferir la millor sensibilitat i especificitat possibles, respectant la presència d'una condició, amb la tecnologia més avançada.

### Diagnòstic prenatal

    Treball de diagnòstic realitzat abans del naixement

### Diagnòstic d'exclusió

    Una condició mèdica la presència de la qual no es pot establir amb total confiança en la història, l'examen o les proves. Per tant, el diagnòstic és l'eliminació de totes les altres possibilitats raonables.

### Diagnòstic dual

    El diagnòstic de dues afeccions mèdiques o comorbiditat relacionades, però separades. El terme es referia gairebé sempre al diagnòstic d'una malaltia mental greu i d'una addicció a substàncies, però, la prevalença creixent de proves genètiques ha revelat molts casos de pacients amb trastorns genètics concomitants múltiples.

### Autodiagnòstic

    El diagnòstic o la identificació d'una malaltia en un mateix. L'autodiagnòstic és molt freqüent.

### Diagnòstic remot

    Un tipus de telemedicina que diagnostica un pacient sense estar físicament a la mateixa habitació que el pacient.

### Diagnòstic d'infermeria

    En lloc de centrar-se en processos biològics, el diagnòstic d'infermeria identifica les respostes de les persones a situacions de la seva vida, com ara la disposició a canviar o la voluntat d'acceptar ajuda.

### Diagnòstic assistit per ordinador

    Proporcionar símptomes permet a l'ordinador identificar el problema i diagnosticar l'usuari al màxim de les seves possibilitats. El cribratge de salut comença identificant la part del cos on es troben els símptomes; l'ordinador fa referències creuades a una base de dades per a la malaltia corresponent i presenta un diagnòstic.

### Sobrediagnòstic

    El diagnòstic de la "malaltia" que mai no causarà símptomes, angoixa o mort durant la vida del pacient

### Diagnòstic de la paperera

    Una etiqueta mèdica o psiquiàtrica vaga, o fins i tot completament falsa, que s'atorga al pacient o al departament d'arxius mèdics per raons essencialment no mèdiques, com ara per tranquil·litzar el pacient proporcionant una etiqueta que soni oficialment, per fer que el proveïdor sembli efectiu, o obtenir l'aprovació per al tractament. Aquest terme també s'utilitza com a etiqueta despectiva per als diagnòstics disputats, mal descrits, utilitzats en excés o dubtosament classificats, o per descartar els diagnòstics que suposen una sobredimedicació, com l'etiquetatge de respostes normals a la fam com a hipoglucèmia reactiva.

### Diagnòstic retrospectiu

L'etiquetatge d'una malaltia en una figura històrica o un esdeveniment històric específic mitjançant coneixements, mètodes i classificacions de malalties moderns.

## Referències

* ↑ «Diagnosis | medicine» (en anglès). [Consulta: 2 juliol 2021].
* 1 2 «Diagnòstic mèdic». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Edwin Smith Papyrus».
* ↑ H. F. J. Horstmanshoff, Marten Stol, Cornelis Tilburg (2004), Magic and Rationality in Ancient Near Eastern and Graeco-Roman Medicine, pp. 97–98, Brill Publishers, ISBN 90-04-13666-5
* ↑ Jingfeng, C.. «Medicine in China». A: Encyclopaedia of the History of Science, Technology, and Medicine in Non-Western Cultures, 2008, p. 1529–34. DOI 10.1007/978-1-4020-4425-0_8500. ISBN 978-1-4020-4559-2.
* ↑ «What Would Hipocrates Do?».
* ↑ National Library of Medicine (U.S.). Bibliography of the History of Medicine. U.S. Department of Health, Education, and Welfare, Public Health Service, National Library of Medicine, 1993, p. 267 (Public Health Service publication).
* ↑ Cardellach, F.; Junyent, J.M.G.; Borstnar, C.R.. Compendio de anamnesis y exploración física (en castellà). Elsevier Health Sciences Spain, 2014. ISBN 978-84-9022-436-6.
* ↑ Clinic, T.M.. Mayo Clinic A to Z Health Guide: Everything You Need to Know About Signs, Symptoms, Diagnosis, Treatment and Prevention. Time Incorporated Books, 2015. ISBN 978-0-8487-4696-4.
* ↑ Collins, D.R.; Collins, R.D.. Algorithmic Diagnosis of Symptoms and Signs: A Cost-Effective Approach. Wolters Kluwer Health, 2012. ISBN 978-1-4511-7343-7.
* ↑ Ball, J.W.; Joyce E Dains, D.; Flynn, J.A. [et al.].. Guía Seidel de Exploración Física (en castellà). Elsevier Health Sciences, 2023. ISBN 978-84-1382-465-9.
* ↑ Paula, M.; Santos, E.R.; Silva, M. Semiotécnica: Fundamentos para a Prática Assistencial de Enfermagem (en portuguès). Elsevier Editora Ltda., 2016. ISBN 978-85-352-8635-9.
* ↑ Caja Nacional de Seguro Social (Peru). Informaciones Sociales (en castellà), 1962, p. 8-PA9.
* ↑ «[https: // medical-dictionary.thefreedictionary.com/admitting+diagnosis admitting diagnostic]».
* ↑ Abramsky, L.; Chapple, J. Prenatal Diagnosis: The human side. Springer US, 2013. ISBN 978-1-4899-3027-9.
* 1 2 «La precisió de les eines de diagnòstic basades en ordinador per a la identificació de trastorns genètics concurrents». American Journal of Medical Genetics Part A, 176, 12, 2018, pàg. 2704-09. DOI: 10.1002 / ajmg.a.40651. PMID: 30475443.
* ↑ «Rendiment de quatre sistemes de diagnòstic basats en ordinador». New England Journal of Medicine, 330, 25, 1994, pàg. 1792–96. DOI: 10.1056 / NEJM199406233302506. PMID: 8190157.
* ↑ Solucions WebMed. «Connexió entre l'aparició dels símptomes i el diagnòstic». Arxivat de l'original el 13 de febrer de 2019.

## Bibliografia

* Surós Batlló A, Surós Batlló J. Semiología médica y técnica exploratoria (8 ed). Barcelona: Elservier Doyma; 2001.
* Friedman HH. Manual de diagnóstico médico (5 ed). Barcelona: Masson; 2004.
* Prieto Valtueña JM, Balcells Gorina A. Exploración clínica práctica (26 ed). Barcelona: Elsevier España; 2005.
* Duque Ramírez LG, Rubio Vanegas H. Semiología médica integral. Medellín: Universidad de Antioquia; 2006.
* Argente HA, Álvarez ME. Semiología Médica Fisiopatología, Semiotecnia y Propedéutica. Buenos Aires: Médica Panamericana; 2008.
* Sackett DL, Haynes RB, Guyatt GH, Tugwell P. Epidemiología clínica. Ciencia básica para la medicina clínica. 2.ª ed. Madrid: Editorial médica panamericana; 1994.
* Sandler G. The importance of the history in the medical clinic and the cost of unnecessary test. Am Heart J. 1980; 100:928.
* Morrison AS. Screnning in Chronic disease. Second edition. New York: Oxford University Press; 1992.
* Altman D.G., Bland J.M. Statistics Notes: Diagnostic tests 1: sensitivity and specificity. BMJ. 1994; 308:1552.
* Altman D.G., Bland J.M. Statistics Notes: Diagnostic tests 2: predictive values. BMJ. 1994; 309:102.
* Altman D.G., Bland J.M. Statistics Notes: Diagnostic tests 3: receiver operating characteristic plots. BMJ. 1994; 309:188.
* Dujardin B, Van der Ende J, Van Gompel A, Unger JP, Van der Stuyft P. Likelihood ratios: a real improvement for clinical decision making? Eur J Epidemiol. 1994; 10:29-36.
* Burgueño MJ, García Bastos JL, González Buitrago JM. Las curvas ROC en la evaluación de las pruebas diagnósticas. Med Clin (Barc). 1995; 104:661-670.
* Zweig MH, Campbell G. Receiver-operating characteristics (ROC) plots: a fundamental evaluation tool in clinical medicine. Clin Chem. 1993; 39:561-77.
* López de Ullibarri Galparsoro I, Pita Fernández S. Curvas ROC. Cad Aten Primaria. 1998; 5(4): 229-35.
* Argimon Pallás JM, Jiménez Villa J. Métodos de investigación clínica y epidemiológica. 2ª ed Barcelona: Harcourt; 2000.
* Fletcher RH, Fletcher SW, Wagner EH. Clinical epidemiology: the essentials. 3ª ed. Baltimore: Williams and Wilkins; 1996.
* Cabello López JB, Pozo Rodríguez F. Estudios de evaluación de las pruebas diagnósticas en cardiología. Rev Esp Cardiol. 1997; 50:507-19.
* Greenhalgh T. How to read a paper: papers that report diagnostic or screening tests. BMJ. 1997; 315:540-3.