OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cançó d'Armuris

La cançó d'Armuris és una obra de la literatura romana d'Orient escrita al segle xi que constitueix un dels primers exemples de les anomenades cançons acrítiques, un tipus d'èpica medieval que canta les gestes dels herois romans d'Orient en la seva resistència contra els àrabs. El cicle presenta paral·lelismes amb altres èpics com la matèria de França però amb particularitats pròpies de la regió, com la presència de presoners com a desencadenant central de moltes accions.

## Argument

Armuris és un jove heroi que destaca ben aviat en gestes contra els sarraïns al llarg de diversos territoris. La seva mare l'envia a la guerra perquè el seu pare no hi és, va ser capturat fa anys i està presoner. En una batalla, Amuris perd el cavall i comença un viatge per recuperar-lo de mans enemigues. Els seus rivals, però, han portat el cavall a presència del pare, qui en veure l'animal assumeix que el seu fill és mort. Els musulmans, espantats per una possible revenja, li revelen la veritat i llavors fan escriure al pare una carta on ordena que Armuris cessi en les seves incursions. Aquest, però, desobeeix i continua vencent en nombrosos combats fins que l'emir accedeix a alliberar el seu pare. El poema acaba amb el casament d'Armuris amb la filla de l'emir per intentar mantenir la pau a la regió.

## Anàlisi

L'obra està escrita en grec medieval en versos iàmbics sense rima que es conserva en dos manuscrits del segle xv, però per la llengua s'observa que va ser composta al segle xi i recull una tradició oral encara anterior. Mostra influència dels contes populars, com en el final feliç amb el casament amb la filla del rival o les proves que ha de superar el protagonista per demostrar el seu valor. Aquest estaria basat en Miquel III amb afegits llegendaris.

## Referències

* ↑ Beaton, Roderick (2004). Folk Poetry of Modern Greece. Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-60420-8
* ↑ Beck, Hans Georg (1971). Geschichte der byzantinischen Volksliteratur. Múnic: C.H. Beck. ISBN 978-3-406-01420-8
# Cecilia Bouzat

Cecilia Bouzat va néixer al 10 de novembre de 1961 a Bahía Blanca, Argentina. Va realitzar els seus estudis primaris a l'escola La Inmaculada. És una bioquímica i biofísica. Directora de l'Institut d'Investigacions Bioquímiques de Bahía Blanca (INIBIBB), investigadora principal a la Universitat Nacional del Sur (UNS)-Consell Nacional d'Investigacions Científiques i Tècniques (CONICET), professora associada de la Universitat Nacional de Sur (UNS) a la càtedra de Farmacologia II, membre de l'Acadèmia de Ciències d'Amèrica Llatina.

## Trajectòria

Els seus primers estudis van girar al voltant de com els receptors de bucle Cys estan implicats a les sinapsis i permeten unes comunicacions ràpides entre les neurones i com els fàrmacs i els compostos poden modificar el funcionament de les proteïnes de membrana específiques del sistema nerviós.
A 2014, va ser guardonada amb els Premis l'Oréal UNESCO a dones en Ciència, degut al treball que va fer sobre com funcionen els receptors cys-loop que intervenen en la comunicació de les cèl·lules cerebrals entre sí i amb els músculs. Pot ajudar a trastorns neurològics i neuromusculars com ve a ser la malaltia Alzheimer, va ser la tercera argentina en rebre aquest premi.
En el 2015 li van donar el premi a les 100 Dones de la BBC.
Des de 1997 treballa per la INIBIBB. Avui en dia és directora.

## Referències

* ↑ «Bouzat, Cecilia | ACAL». [Consulta: 15 novembre 2023].
* ↑ Stadler, Marta Macho. «Cecilia Bouzat, biofísica» (en castellà), 10-12-2015. [Consulta: 17 novembre 2023].
* 1 2 «Premio L’Oréal-Unesco a la Dra. Cecilia Bouzat – Sociedad Argentina de Biofísica» (en anglès americà). [Consulta: 17 novembre 2023].
* ↑ «Cecilia Bouzat fue incorporada a la Academia Nacional de Ciencias» (en castellà). [Consulta: 17 novembre 2023].
# Khamrabaevita

La khamrabaevita és un mineral de la classe dels elements natius. Anomenada així per Ibragim Khamrabaevich Khamrabaeva, director de l'Institut de Geologia i Geofísica de Tashkent, Uzbekistan. És àmpliament utilitzat en la indústria ceràmica, tot i que generalment s'empren espècimens sintètics.

## Classificació

A la classificació de Nickel-Strunz apareix classificat com a metall o aliatge intermetàl·lic i dins d'aquest grup com a carbur (1.BA.20). A la classificació de Dana apareix com a element natiu o aliatge i dins d'aquest grup com a metall (1.1.19.2).

## Característiques

La khamrabaevita és un mineral de fórmula química (Ti,V,Fe)C. La seva duresa a l'escala de Mohs és 9 a 9,5.

## Formació i jaciments

S'ha descrit a l'Uzbekistan i al Tadjikistan. S'ha localitzat en pòrfirs basàltics, associada amb cristalls de suessita.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Khamrabaevite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].

## Bibliografia

* Bowman, A.L. (1961) The variation of lattice parameter with carbon content of tantalum carbide. Journal of Physical Chemistry: 65: 1596-1602.
* Novgorodova, M.I., R.G. Yusupov, M.T. Dmitrieva, A.I. Tsepin, A.V. Sivtsov, and A.I. Gorshkov (1984) Khamrabaevite, (Ti,V,Fe)C, a new mineral. Zapiski Vserossiyskogo Mineralogicheskogo Obshchestva: 113(6): 697-703.
* American Mineralogist (1985): 70: 1329 (abstract).
* Mineralogical Abstracts (1986) 37, 98.
# Traspic

Traspic (Thlaspi arvense) és una planta silvestre comestible de la família Brassicàcia.

## Descripció

Thlaspi arvense és una planta anual fètida i sense pèl, que creix fins a 60 cm d'alçada, amb branques verticals. Les fulles de la tija tenen forma de fletxa, estretes i dentades. Floreix entre maig i juliol, amb raïms o espigues de petites flors blanques que tenen 4 sèpals i 4 pètals més llargs. Més tard té beines rodones, planes i alades amb una osca apical profunda, mesura 1 cm de diàmetre. Contenen llavors petites de color marró-negre.
El nom comú 'pennycress' deriva de la forma de les llavors que sembla un antic penny anglès. Altres noms comuns anglesos són: stinkweed, bastard cress, fanweed, field pennycress, frenchweed i mostassa mithridate. Pennycress és una herba anual que hiverna amb una olor desagradable quan s'espremen les fulles. Creix de 40 a 80 cm segons les condicions ambientals. Les flors blanques, lavanda o rosa amb quatre pètals desenvolupen entre cinc i vuit llavors. El nombre de cromosomes és 2x. Pennycress, té beines dentades planes i circulars. Les seves llavors tenen un alt contingut en oli i l'espècie ha guanyat interès com a matèria primera potencial per a la producció de biocombustibles. És similar al creixen però més basta, ja que fa una olor fètida i per això normalment es consumeix bullida per treure'n el gust amargant.
El Calendari republicà francès li va dedicar amb el nom de Thlaspi un dia de l'hivern.

## Referències

* 1 2 Stace, C. A.. New Flora of the British Isles. 3rd. Cambridge, U.K.: Cambridge University Press, 2010. ISBN 978-0-521-70772-5.
* 1 2 3 Reader's Digest Field Guide to the Wild Flowers of Britain. Reader's Digest, 1981, p. 53. ISBN 978-0-276-00217-5.
* ↑ Zanetti, Federica; Isbell, Terry A.; Gesch, Russ W.; Evangelista, Roque L.; Alexopoulou, Efthymia; Moser, Bryan; Monti, Andrea «Turning a burden into an opportunity: Pennycress (Thlaspi arvense L.) a new oilseed crop for biofuel production». Biomass and Bioenergy, vol. 130, 01-11-2019, pàg. 105354. DOI: 10.1016/j.biombioe.2019.105354.
# Eleccions legislatives txeques de 1998

Les eleccions legislatives txeques de 1998 se celebraren el 19 i 20 de juny de 1998 per a renovar els 200 diputats del Parlament txec. El partit més votat fou el Partit Socialdemòcrata Txec i el seu cap Miloš Zeman fou nomenat primer ministre en un govern de coalició amb els democristians i la Unió de la Llibertat.
Resultats de les eleccions de 20 de juny de 1998 per a renovar la Cambra de Diputats de la República Txeca
| Partits i coalicions | Partits i coalicions | Partits i coalicions | Vots | % | Escons |
| | Partit Socialdemòcrata Txec (Česká strana sociálně demokratická) | Partit Socialdemòcrata Txec (Česká strana sociálně demokratická) | 1.928.660 | 32,31 | 74 |
| | Partit Democràtic Cívic (Občanská demokratická strana) | Partit Democràtic Cívic (Občanská demokratická strana) | 1.656.011 | 27,74 | 63 |
| | Partit Comunista de Bohèmia i Moràvia (Komunistická strana Čech a Moravy) | Partit Comunista de Bohèmia i Moràvia (Komunistická strana Čech a Moravy) | 658.550 | 11.03 | 24 |
| | Unió Democristiana–Partit Popular Txecoslovac (Křesťansko-demokratická unie – Československá strana lidová) | Unió Democristiana–Partit Popular Txecoslovac (Křesťansko-demokratická unie – Československá strana lidová) | 537.013 | 9,00 | 20 |
| | Unió de la Llibertat (Unie svobody) | Unió de la Llibertat (Unie svobody) | 513.596 | 8,60 | 19 |
| | Associació per la República-Partit Republicà de Txecoslovàquia (Sdružení pro republiku – Republikánská strana Československa) | Associació per la República-Partit Republicà de Txecoslovàquia (Sdružení pro republiku – Republikánská strana Československa) | 232.965 | 3,90 | – |
| | Pensionistes per Assegurances Vitals (Důchodci za životní jistoty) | Pensionistes per Assegurances Vitals (Důchodci za životní jistoty) | 182,900 | 3.06 | – |
| | Unió Democràtica (Demokratická unie) | Unió Democràtica (Demokratická unie) | 86,431 | 1.45 | - |
| | Partit Verd (Strana zelených) | Partit Verd (Strana zelených) | 67,143 | 1.12 | – |
| Total (participació, 74,03%) | Total (participació, 74,03%) | Total (participació, 74,03%) | | 100.00 | 200 |
| Font: Oficina Estadística Txeca ||||

## Enllaços externs

* http://www.volby.cz - Web amb resultats detallats de les eleccions de 1994 fins ara
* Arxiu d'eleccions d'Adam Carr
* Partits i eleccions
# Marc Fadi Gal

Marc Fadi Gal (en llatí Marcus Fadius Gallus) va ser un militar i notable romà amic de Ciceró i de Tit Pomponi Àtic.
Era un home de gran coneixements i de caràcter amigable. Entre les cartes de Ciceró n'hi ha diverses adreçades a ell. Va pertànyer al partit de Juli Cèsar durant la Segona guerra civil amb Pompeu, i va combatre a Hispània com a legat de Cèsar l'any 49 aC. Era seguidor de la filosofia epicúria però tot i així va escriure un elogi de Cató d'Útica que s'ha perdut. La majoria d'edicions de Ciceró el mencionen com a Marc Fabi Gal (Marcus Fabius Gallus) però el nom correcte es Fadi (Fadius).

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/237?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=GallusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 227-228. ]
# Fitosociologia

La fitosociologia és la branca de la ciència que tracta de les comunitats vegetals, la seva composició i el seu desenvolupament, i de les relacions entre les espècies que les componen. Un sistema fitosociològic és el que es dedica a classificar aquestes comunitats. El terme "fitosociologia" va ser creat pel botànic polonès Józef Paczoski l'any 1896.
Així s'arriba a confeccionar una sistemàtica de les comunitats vegetals (sintaxonomia) anàloga a la que existeix per classificar les espècies (taxonomia).
L'escola fitosociològica que ha predominat als Països Catalans és la de Zuric-Montpellier o sigmatista, el pare de la qual va ser el botànic Josias Braun-Blanquet.
La unitat bàsica del sistema és l'associació. Hom agrupa les associacions en una unitat d'abast més ample anomenada aliança, a son torn, les aliances s'agrupen en ordres, i aquests en classes i aquestes en divisions, formant així un sistema jerarquitzat. Aquesta jerarquirtzació no segueix criteris evolutius (com és el cas de la taxonomia d'espècies, que segueix vincles parentius), sinó fisiognòmics i ecològics, és a dir, segueix els vincles que proporciona la dinàmica de la vegetació (successió i regressió) amb les formes vitals que la colonitzen (herbes, arbusts, arbres).
Els inventaris serveixen per caracteritzar les unitats bàsiques d'aquesta classificació (les associacions). És el que anàlogament hom fa amb les mostres d'espècimens per caracteritzar les espècies. Així, igual que existeixen espècies tipus, també existeixen inventaris tipus.
Vegeu:
* Astragalo Balearici-Teucrietum Mari
* Rhamno-Quercion Cocciferae

## Referències

* ↑ Oxford English Dictionary
* ↑ Rabotnov TA. 1970-1979. Phytocoenology. In: The Great Soviet Encyclopedia, 3rd ed.
# Khami

Khami (també escrit com Khame, Kame o Kami) és una ciutat en ruïnes situada a 22 quilòmetres a l'oest de Bulawayo, a Zimbàbue. Va ser la capital del Regne de Butua, de la dinastia Torwa. Ara és un monument nacional, i es va convertir en Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO el 1986.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Khami Ruins National Monument» (en anglès). [Consulta: 26 febrer 2021].
# Gai Flavi

Gai Flavi és el nom dels següents personatges:
* Gai Flavi (prefecte), praefectus fabrum de Juni Brut.
* Gai Flavi (pompeià), cavaller romà d'Asta, colònia romana d'Hispània
* Gai Flavi Fímbria, diversos personatges.
# Jonathan Ames

Jonathan Ames (Nova York, 1964) és un escriptor novaiorquès, exboxejador, home espectacle, còmic de stand-up i creador de la sèrie Bored to Death de l'HBO. És un narrador honest dels seus infortunis i baixeses que ha publicat diferents llibres, entre ells ¡Despierte, señor! (Principal de los Libros, 2012) i el còmic El alcohólico (Planeta DeAgostini Cómics, 2010). Col·laborador habitual del reputat programa d'entrevistes nocturn televisiu de David Letterman, en la presentació de la seva darrera novel·la va deixar que un tal Throwdini li llancés ganivets.

## Referències

* ↑ «Jonathan Ames». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
# Jonathan Archer

Jonathan Archer és un personatge fictici de l'univers Star Trek interpretat per Scott Bakula en la sèrie Star Trek: Enterprise (2001-2005). És el capità de nau estel·lar Enterprise (NX-01) des del 2151 al 2161 i posteriorment president de la Federació Unida de Planetes. Va passar molts anys la seva vida a San Francisco, Califòrnia.
Posteriorment l'Archer és batejat com "L'explorador més gran del segle XXII" per l'historiador John Gill. Dos planetes van ser batejats en el seu honor: el planeta Archer IV, i el planeta Archer, al Sector Gamma Triangular. Una nau estel·lar també seria batejada en el seu honor, l'USS Archer (NCC-44278).
El seu esport preferit és el waterpolo i té un gos de la raça beagle anomenat Porthos.

## Biografia

Fill del famós enginyer warp Henry Archer i la seva esposa Sally, Archer va néixer al nord de l'estat de Nova York. El seu somni d'explorar començà ja des de nen. Després d'anar a viure a San Francisco, on afirmaria haver passat la majoria de la seva vida, es va unir a la Flota Estel·lar. Va créixer amb una desconfiança cap als vulcanians, ja que considerava que els havien entorpit el progrés de la Humanitat, particularment pel que fa al motor warp del seu pare.
Entrà a la flota estel·lar com a pilot en proves en nous motors de curvatura, gràcies a ell, al seu company A.G. Robinson i el futur cap d'enginyeria de l'Enterprise Charles "Trip" Tucker III aconseguiren fer anar un motor a més de factor 2.
Al final aconseguí assegurar el seu paper com a capità de l'Enterprise NX-01, la primera nau estel·lar amb capacitat de factor 5 de la humanitat.
# Jonathan Aspas Juncal

Jonathan Aspas Juncal és un futbolista gallec, que ocupa la posició de migcampista. Va nàixer a Moaña el 28 de febrer de 1982.

## Trajectòria

Format a l'equip de la seua vila natal i al Celta B, debutaria amb el primer conjunt del Celta de Vigo a la temporada 03/04, tot jugant 4 partits a la màxima categoria. Aspas formaria part del Celta durant les següents tres temporades, jugant a Primera i a Segona Divisió, sense arribar a consolidar-se com a titular.
L'estiu del 2007, després del descens del Celta a la categoria d'argent, marxa a l'equip italià de la Piacenza Calcio, on roman dos anys abans de recala al Mouscron belga.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Kenan Paixà

Kenan Paixà, de malnom Sari, (? - 16 de febrer de 1659), fou kapudan paixà otomà. Era oriünd de la costa nord-est de la mar Negra i probablement circassià; com a esclau fou posat al servei de Bakirdji Ahmed Pasha (1632-1635), governador otomà d'Egipte, fins a la seva execució, passant aleshores al servei del sultà Murat IV.
Fou favorit del sultà Ibrahim I quan aquest va pujar al tron (1640) i es va casar amb la seva filla Atike Sultana, sent elevat al rang de tercer visir. A la mort d'Ibrahim (1648) fou desterrat a Creta, retornant el setembre de 1652; un any després fou nomenat governador d'Ofen, i va exercir dos anys; el 1656 fou nomenat governador de Silistra i el 3 de maig nomenat gran almirall (kapudan paixà).
Va dirigir la flota contra els venecians i el 27 de juny fou derrotat per aquestos als Dardanels, en la més greu derrota otomana després de Lepant; els venecians van ocupar les illes que controlaven l'accés a l'estret i van tallar les comunicacions. Kenan Pasha fou empresonat per ordre del sultà però fou alliberat per la intercessió de la reina mare Kosem Walida, si bé fou revocat com kapudan paixà (18 de juliol de 1656).
Va ocupar després alguns càrrecs menors entre els quals el de comandant de la guarnició de Bursa, càrrec que va abandonar per unir-se al rebel Abaza Hasan; com altres caps rebels fou atret a Alep i executat el 16 de febrer de 1659.

## Referències

* ↑ No figura a les llistes oficials potser a causa de la seva greu derrota contra els venecians a la batalla dels Dardanels del 1656.
* ↑ Babinger, Franz. " Kenʿān Pas̲h̲a". Encyclopaedia of Islam, primera edició (1913-1936). Editada per: M. Th. Houtsma, T.W. Arnold, R. Basset, R. Hartmann. Brill Online, 2012. 9 d'abril de 2012 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-1/kenan-pasha-SIM_4045>
# Kenansville

Kenansville és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 1.149 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kenansville tenia 1.149 habitants, 281 habitatges i 180 famílies. La densitat de població era de 234,7 habitants per km².
Dels 281 habitatges en un 22,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,2% hi vivien parelles casades, en un 10,7% dones solteres, i en un 35,6% no eren unitats familiars. En el 32,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 11,8% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 35,7% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 23% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 167,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.053 $ i la renda mediana per família de 41.307 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.917 $ mentre que les dones 23.021 $. La renda per capita de la població era d'11.933 $. Entorn de l'11,9% de les famílies i el 28,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kenansville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kenansville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Gai Plauci Pròcul

Gai Plauci Pròcul (en llatí: Gaius Plautius Proculus) va ser un magistrat romà que formava part de la gens Plàucia.
Va ser elegit cònsol l'any 358 aC amb Cesó Fabi Ambust. Va fer la guerra als hèrnics als quals va derrotar i va obtenir els honors del triomf. Dos anys més tard va ser nomenat magister equitum del dictador Gai Marci Rútil que era el primer dictador plebeu mentre Pròcul va ser el primer magister equitum plebeu.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 541.
# Kelheim

Kelheim és un municipi de Baviera, Alemanya, capital del districte de Kelheim. Està situat a la confluència dels rius Altmühl i Danubi. En el cens de 2005, tenia 15.667 habitants.
Kelheim va ser també la seu d'un gran oppidum de l'Edat del Ferro dins el període La Tène. Kelheim ha donat el seu nom a l'estil de construcció amb pals de fusta verticals pfostenschlitzmauer.
G. Schneider & Sohn hi tenen una gran fàbrica de cervesa tipus weissbier.

## Enllaços externs

* City Website
* Kelheim360.de Arxivat 2012-03-30 a Wayback Machine. - Virtual 360° Panoramic Tour of old Town Kelheim
# Kelime Çetinkaya

Kelime Aydın Çetinkaya (Kars, 15 de juny de 1982) és una cross-country skier de Turquia i ha estat la primera dona turca en participar en uns Jocs Olímpics d'hivern el 2002. L'any 2004 va ser 4a a Predel, Romania. Ha participat també als Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 (Vancouver) i de 2014 (Sochi).
En els Jocs Olímpics de 2012 de Londres ha estat un dels corredors turcs que portaven la torxa olímpica.

## Referències

* ↑ http://www.sporstudyosu.com/kelime-aydin-cetinkaya-roportaji/ Arxivat 2009-04-30 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.milliyet.com.tr/2004/03/07/spor/spo15.html
* ↑ http://tkf.org.tr/tr/olimpik-kayakcilar/kelime-aydin-cetinkaya%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.bolugundem.com/kelime-aydin-cetinkaya-ulkemizi-temsil-etti-57028h.htm

## Enllaços externs

* Fitxa de Kelime Çetinkaya a International Ski Federation
# Gerrit Jan Michaëlis

Gerrit Jan Michaëlis (Amsterdam, 1775 – Haarlem, 1857) fou un pintor holandès.

## Biografia

Fill de l'escultor H.C. Michaëlis, Gerrit Jan Michaëlis va estudiar a la Koninklijke Academie voor Beeldende Kunsten (en català, Reial Acadèmia d'Art d'Amsterdam) i va ser membre de la Societat de Dibuix d'Amsterdam, anomenada Tekengenootschap Zonder Wet of Spreuk. Va ser alumne de George Nikolaus Ritter i Jurriaen Andriessen.
Conegut pels seus paisatges, el 1805 va guanyar un premi a l'acadèmia de dibuix d'Amsterdam Felix Meritis. Posteriorment, va continuar enviant amb èxit exemples del seu art a l'esmentada acadèmia de dibuix d'Amsterdam a les competicions dels anys 1808, 1810, 1813, 1814, 1816 i 1818.
Entre els anys 1819 i 1854 es va traslladar a Haarlem per substituir Wybrand Hendriks en el càrrec de conservador i conserge de la col·lecció d'art del Museu Teyler. També va ser el director de Haarlem Stadstekenacademie.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Gerrit Jan Michaëlis» (en neerlandès). Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie. Arxivat de l'original el 2012-04-15. [Consulta: 8 abril 2012].
* 1 2 Van der Willigen, Adriaan; Van Eynden, Roeland. Geschiedenis der Vaderlandsche Schilderkunst (en neerlandès), p. 193.

## Enllaços externs

* Gerrit Jan Michaëlis, Biografisch Portaal (neerlandès)
* Gerrit Jan Michaëlis a artnet (anglès)
# Gerrit Peters

Gerard "Gerrit" Peters (Haarlem, 31 de juliol de 1920 - Haarlem, 6 d'abril de 2005) va ser un ciclista neerlandès que fou professional entre 1942 i 1956. De la seva carrera destaca el Campionat del món de Persecució i un Campionat d'Europa de madison. També aconseguí sis victòries en curses de sis dies. Tots aquests triomfs els va fer fent parella amb Gerrit Schulte.

## Palmarès

* 1946
** Campió del Món de persecució
** Campió dels Països Baixos de persecució
* 1950
** Campió d'Europa de Madison (amb Gerrit Schulte)
** 1r als Sis dies de Gant (amb Gerrit Schulte)
** 1r als Sis dies de París (amb Gerrit Schulte)
* 1953
** 1r als Sis dies de París (amb Gerrit Schulte)
* 1954
** 1r als Sis dies de Berlín (amb Gerrit Schulte)
** 1r als Sis dies d'Anvers (amb Gerrit Schulte)
* 1955
** 1r als Sis dies de Münster (amb Gerrit Schulte)

### Resultats al Tour de França

* 1951. Abandona

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1953. Abandona

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it