OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Reserva de Cattaraugus (comtat d'Erie)

La Reserva índia Cattaraugus és una reserva índia amb una part al comtat d'Erie, Nova York, Estats Units. La població era de 2.100 habitants en el cens del 2010. La majoria dels residents són de la Nació Seneca. També hi ha parts la reserva al comtat de Cattaraugus i una petita part al comtat de Chautauqua. Aquesta és una de les reserves de la Nació Seneca d'Indis.

## Geografia

D'acord amb l'Oficina del Cens dels Estats Units, la reserva índia té una àrea total de 66,5 km². Només l'1,36% és d'aigua. Cattaraugus Creek corre al llarg de la part sud de la divisió del cens, i el llac Erie ajuda a formar el límit occidental.

## Demografia

Segons el cens de 2000, hi havia 2,001 persones, 703 cases, i 480 famílies residint a la reserva. La densitat de població era de 30.5/km². El 86,81% de la població són amerindis, i l'11,74% blancs.

## Notables habitants

* Deerfoot, notable corredor
* Bemus Pierce, antic entrenador de futbol de la Universitat de Buffalo

## Referències

* ↑ «American FactFinder». United States Census Bureau. [Consulta: 31 gener 2008].
# Nobuyuki Kojima

Nobuyuki Kojima (Maebashi, Prefectura de Gunma, Japó, 17 de gener de 1966) és un exfutbolista japonès. Va disputar 4 partits amb la selecció japonesa.

## Referències

* ↑ «【スペシャルインタビュー Vol.12】ザスパ草津：小島伸幸選手». J's GOAL, 08-09-2005. [Consulta: 2007年5月26日].
* ↑ «「夢を2人でもう一度…」　元日本代表GK小島伸幸、54歳でJクラブコーチ初挑戦の理由». FOOTBALL ZONE, 23-02-2020. [Consulta: 30 març 2024].
* ↑ «引退試合でダブルハットトリック　中村俊輔が最後までこだわり続けた「三ツ沢」と「フリーキック」». 日本放送オンラインニュース, 20-12-2023. [Consulta: 15 març 2024].

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Núria Pastor Amorós

Núria Pastor Amorós (Barcelona, 2 de maig de 1966) és una atleta catalana especialitzada en curses de fons. Ha competit en diversos clubs d'atletisme, com el CA Sant Andreu, el CG Barcelonès, la Unió Deportiva Atlètica Gramenet, el Futbol Club Barcelona i el club New Balance. Va començar a participar en diverses curses populars. El 1992 es va proclamar campiona d'Espanya dels 10.000 metres. També ha estat campiona de Catalunya de 3.000 en els anys 1992 i 1993, de 5.000 en 1995 i 1996 i de 10.000 metres en 1994 i 1995, de camp a través en els anys 1992, 1993, 1995 i 1996, de 10 quilòmetres en ruta en 1994, de mitja marató en 1992 i de marató en 1995. També va assolir el títol català dels 3.000 m en pista coberta l'any 1992. L'any 1994 va guanyar el Campionat d'Espanya de cros amb la selecció catalana i el 1996 va disputar el Mundial d'aquesta especialitat amb la selecció espanyola. També va aconseguir diversos pòdiums en curses populars, com per exemple la Cursa de la Mercè, que ha guanyat en set ocasions, la Cursa d'El Corte Inglés, amb cinc victòries consecutives en els anys 1991, 1992, 1993, 1994 i 1995, o la Cursa de l'Ametlla de Merola.

## Referències

* 1 2 «Núria Pastor Amorós». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 14 març 2019].
* ↑ «Récords de España y Mejores Marcas». RFEA. Arxivat de l'original el 4 d’agost 2017 [Consulta: 14 març 2019].
* ↑ «Historial del Campionat de Catalunya de marató». Federació Catalana d'Atletisme. Arxivat de l'original el 3 de març 2021. [Consulta: 14 març 2019].
* ↑ Wirth, Rafael «Amos de la ciudad por una mañana». La Vanguardia (Hemeroteca), 25-09-1994, pàg. 4 [Consulta: 15 març 2019].
* ↑ «La Cursa del Corte Inglés bate el récord mundial de participación». La Vanguardia, 12-04-2015 [Consulta: 15 març 2019].
# Retaule ceràmic de la Verge del Tremedal a Picassent

El retaule ceràmic de la Verge del Tremedal, situat al carrer del Campanar 11 a Picassent, és un retaule devocional catalogat dins l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià com bé de rellevància local amb número 30 dels del municipi.
La devoció per la Mare de Déu del Tremedal es troba també a altres llocs del País Valencià, com VIla-real, Borriana o Montant. Tronxó, al Maestrat aragonès, va estar un centre devocional d'esta verge i és el lloc d'origen de la família Tronchoni.

## Descripció

Representa l'advocació mariana de la Mare de Déu del Tremedal. Sobre una peanya i un nuvolet, es troba la Mare de Déu dempeus coberta amb mantell blau. Porta el Nen Jesús al braç esquerre -vestit igualment amb mantell blau cònic rígid- i a la mà dreta porta un orb; corona coberta i cèrcol lluminós del darrere.
Davant de la Verge hi ha un pastor agenollat amb barret i caigut a terra; amb sarró i manc. Aquest pastor representa al mencionat a la llegenda de la trobada de la imatge de la Verge: una bellíssima senyora, que li va demanar que li donés un tros de coca que ell portava al sarró i que es disposava a menjar. El pastor mancava de la mà dreta i va fer ús de l'esquerra; i la senyora li va demanar que ho fera amb la dreta, que li aparegué miraculosament.
Darrere hi ha una església cupulada. L'orla té banda blanca amb fulles d'olivera en espiga.
El retaule està realitzat amb pintura ceràmica polícroma; vidriat sobre fons estamnífer llis. Al cantó baix dret, en una banda blanca, presenta la inscripció N.ª S.ª del Tremedal. En una rajola adjacent a dalt, hi ha una inscripció en castellà referent a l'orige del retaule: A expensas de Joaquin Tronchoni y Garcia Seròn.año 1801. (sic)
El retaule té un format rectangular, de 0,6 x 0,5 m. Té un total de nou peces; sis de 0,2 x 0,2 i tres de 0,2 x 0,1 m. No presenta fornícula: es troba encastat en la façana de rajola cara vista.

## Conservació

La fitxa de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport de la Generalitat Valenciana, la qual data del 20 de juny de 1995, qualifica de molt alt el risc de destrucció de la peça, per tractar-se d'un objecte d'interés històric i datat el 1801, que es troba en un lloc força accesible -a l'altura del primer pis de l'edifici, en la façana al carrer. Tot i això, considerava que l'estat de conservació era bo, llevant d'un rajola trencada.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Sección 2ª. Bienes de relevancia local - Patrimonio Cultural y Museos - Generalitat Valenciana» (en espanyol europeu). [Consulta: 27 setembre 2022].
* ↑ Berges Sánchez, Juan Manuel. El culto a la Virgen del Tremedal. 1ª ed. Tramacastilla, Teruel: Centro de Estudios de la Comunidad de Albarracín, 2012. ISBN 978-84-695-4107-4.
* ↑ «La Virgen del Tremedal y el pastor que recuperó la mano perdida» (en espanyol europeu), 08-09-2019. [Consulta: 27 setembre 2022].
# Retaule ceràmic de Santa Llúcia

El retaule ceràmic de Santa Llúcia, a Vilafermosa, a la comarca de l'Alt Millars és un panell ceràmic ritual, catalogat, de manera genèrica, com Bé Immoble de Rellevància Local segons la Disposició Addicional Cinquena de la Llei 5/2007, de 9 de febrer, de la Generalitat, de modificació de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià (DOCV Núm. 5.449 / 13/02/2007).

## Descripció

Es tracta d'un retaule amb forma quadrada de 0,4 metres de costat, constituït per sis peces de dimensions diferents, unes quadrades de 0,2 metres de costat i altres rectangulars de 0,1 x 0,2 metres. Totes les peces se situen en una fornícula amb forma d'arc de mig punt i aspecte de retaule amb entablamento en el qual es distingeixen els dos capitells sobre els quals havia de recolzar-se.
L'obra es troba en la façana de l'edifici situat al carrer Sant Julián número 8, i presenta a la santa dempeus, vestida amb túnica groga i mantell rosat. Porta en, la seva mà esquerra, un platet amb els dos ulls, mentre que amb la dreta porta el palmell que simbolitza el martiri. La imatge s'emmarca en un paisatge estavellat en el qual es veuen el mar i les muntanyes, i dues mates en primera línia de visió. Està envoltada d'una orla en la qual grans fulles s'alternen amb petites fulles, ambdues de tons marrons, fetes amb la tècnica d'estarcido.
El retaule presenta una inscripció a baix amb el nom de la Santa i una signatura en el costat inferior dret consistent en “A¿”.

## Referències

* 1 2 3 4 http://www.cult.gva.es/dgpa/brl/Detalles_brl.asp?IdInmueble=13990

## Enllaços externs

* El retaule a Google Street View
# Rhinecanthus aculeatus

Rhinecanthus aculeatus és un peix teleosti de la família dels balístids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 30 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes del Mar Roig fins a Sud-àfrica, Hawaii, Illes Marqueses, Tuamotu i Japó. També a l'Atlàntic oriental (des del Senegal fins a Sud-àfrica).

## Galeria

* Espècimen d'aquari.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Rhabdamia mentalis

Rhabdamia mentalis és una espècie de peix pertanyent a la família dels apogònids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 5 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central: les illes Filipines.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Weber M., 1909. Diagnosen neuer Fische der Siboga-Expedition. Notes Leyden Mus. v. 31 (note 4). 143-169.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Evermann, B. W. & A. Seale, 1907. Fishes of the Philippine Islands. Bull. Bur. Fish. v. 26 (for 1906): 49-110.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Evermann, B. W. & A. Seale, 1907.
* ↑ Herre, A.W.C.T. i A.F. Umali, 1948. English and local common names of Philippine fishes. U. S. Dept. of Interior and Fish and Wildl. Serv. Circular Núm. 14, U. S. Gov't Printing Office, Washington. 128 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* Thresher, R.E., 1984. Reproduction in reef fishes. T.F.H. Publications, Inc. Ltd., Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. 399 p.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Rhabdamia nigrimentum

Rhabdamia nigrimentum és una espècie de peix pertanyent a la família dels apogònids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 5,5 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Eritrea.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Weber M., 1909. Diagnosen neuer Fische der Siboga-Expedition. Notes Leyden Mus. v. 31 (note 4). 143-169.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Smith, J. L. B., 1961. Fishes of the family Apogonidae of the western Indian Ocean and the Red Sea. Ichthyol. Bull. J. L. B. Smith Inst. Ichthyol. Núm. 22: 373-418, Pls. 46-52.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Smith, J.L.B., 1961. Fishes of the family Apogonidae of the Western Indian Ocean and the Red Sea. Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. (22):373-418.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* Thresher, R.E., 1984. Reproduction in reef fishes. T.F.H. Publications, Inc. Ltd., Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. 399 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Relacions entre Angola i el Japó

Les relacions entre Angola i el Japó es refereix a les relacions bilaterals històriques i actuals entre la República d'Angola i Japó. Ambdós països van establir relacions diplomàtiques en 1976. Des de 2007 les relacions econòmiques tenen «un paper fonamental en les relacions bilaterals entre els dos governs».
Des de desembre de 2014 Kuniaki Ito és l'ambaixador del Japó a Angola.

## Visites

Angola i Japó establiren relacions en setembre de 1976. L'ambaixador d'amistat d'UNICEF Tetsuko Kuroyanagi va visitar Angola en 1989. Masakuni Murakami, membre de la Casa dels Consellers, va visitar el país en 1994. Tetsuro Yano, membre de la Casa dels Consellers, va visitar el país en 1998, 2000, 2001, 2002, 200e (com a viceministre d'afers estrangers), 2004. El ministre d'afers estrangers Yoriko Kawaguchi el va visitar en 2001. Pedro de Castro van Dúnem, ministre de relacions exteriors, va visitar Japó en 1989, 1991 i 1992. El ministre de comerç i turisme Dias el visità en 1993. En 1995, el primer ministre Marcolino Moco, el ministre d'afers estrangers Venâncio da Silva Moura, la ministra de patroli Albina F. de Assis, el secretari del consell de ministres Feijo, el ministre de geologia i mines Dias, i la ministra de pesca i medi ambient Marta de F. M. Jardim visitaren Jaó en 1995. Antonio D.P. Costa Neto, ministre d'administració pública, treball i seguretat social, ho va fer en 1998. El secretari del consell de ministres Van-Dunem en 1999. El President José Eduardo dos Santos, el ministre d'Hotels i Turisme Valentin, i el ministres d'afers estrangers Miranda el visitaren el 2001. El ministres de comerç Hossi hi va fer en 2002. El ministre de finances Moras i el ministre assistent del primer ministre Jaime ho van fer en 2003.

## Educació

Japó ja esdevingut el primer país d'Àsia que té una associació educativa amb una escola a Angola des del 21 de gener de 2013. La Universitat Ryukoku del Japó (Ciutat de Kyoto) i la Universitat Agostinho Neto d'Angola participen en un intercanvi d'estudiants i un acord cooperatiu d'investigació acadèmica. L'acord de cooperació va ser signat a l'Ambaixada d'Angola al Japó pel degà de la Ryukoku Akamatsu, pel degà de la Universitat Agostinho Neto, i l'ambaixador d'Angola al Japó.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 20 juliol 2017].
* ↑ Palavras do Embaixador Kuniaki Ito : Embassy of Japan in Angola (portuguès)
* ↑ «Japan-Angola relations». The Ministry of Foreign Affairs of Japan, 2008. Arxivat de l'original el 11 desembre 2007. [Consulta: 16 gener 2008].
* ↑ «龍谷大学とアゴスティーニョ ネト大学（アンゴラ共和国）が大学間協定を締結！ アンゴラ共和国としてはアジア初！ ＜調印式＞ 1月21（月） 駐日アンゴラ共和国大使館». Ryukoku University. [Consulta: 3 febrer 2013].

## Enllaços externs

* Ambaixada d'Angola al Japó
* Ambaixada del Japó a Angola Arxivat 2019-09-01 a Wayback Machine. (portuguès) (japonès)
# Riu Aral

El riu Aral és un curs d'aigua pel qual el llac Manchhar (al districte de Karachi, Pakistan) descarrega la seva aigua al riu Indus. Té una longitud de 19 km i és navegable. Juntament amb el riu Nara i el llac Manchhar forma un curs continu de 160 km que corre paral·lel a l'Indus.

## Referències

* Imperial Gazetteer of India, 1885.
# Rendalen

Rendalen és un municipi situat al comtat d'Innlandet, Noruega. Té 1.881 habitants (2016) i la seva superfície és de 3.180 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Bergset. Forma part de la regió tradicional d'Østerdalen.

## Informació general

El municipi de Rendalen es va establir l'1 de gener de 1838. Rendalen es va dividir en dos municipis independents (Ytre Rendall i Øvre Rendal) el 1880, quan tenia 3.529 habitants. Ambdós municipis es van tornar a unir l'1 de gener de 1965 amb el nom de Rendalen.

### Nom

La forma en nòrdic antic del nom era Reindalr. El primer element és rein, que significa "ren". L'últim element és dalr que significa "vall". Per tant, el topònim significa "la vall dels rens".

### Escut d'armes

L'escut d'armes és modern. Se'ls hi va concedir el 2 de juny de 1989. L'escut mostra els caps de dos rens platejats sobre un fons blau. L'escut simbolitza la importància de la cria de rens a la comunitat. El nombre de dos caps representa els dos antics municipis d'Øvre Rendal i Ytre Rendal. L'escut va ser dissenyat per l'artista Arvid Sveen.

## Geografia

Rendalen limita al nord-oest amb els municipis d'Alvdal i Tynset, al nord amb Tolga, a l'est amb Engerdal, al sud amb Trysil i Åmot, i a l'oest amb Stor-Elvdal.
Rendalen està situat a la vall homònima, sent part de la gran vall d'Østerdalen. A més, el municipi comprèn la part nord de Storsjø, una zona muntanyosa a l'est de Rendalen. També comprèn el llac Sølensjøen.
El municipi té una superfície de 3.180 quilòmetres quadrats, que el converteix en el municipi més gran del sud de Noruega. La muntanya més alta és Sølen, amb una alçada de 1755 msnm.

## Ciutats agermanades

Rendalen manté una relació d'agermanament amb les següents localitats:
* Aalborg, Nordjylland, Dinamarca
* Liperi, Itä-Suomi, Finlàndia
* Orsa, Dalarna, Suècia

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 11 març 2016].
* ↑ Norske Kommunevåpen. «Nye kommunevåbener i Norden», 1990. [Consulta: 29 desembre 2008].
* ↑ «Rendalens Kommunevåpen» (Microsoft Word) (en noruec). Rendalen kommune. Arxivat de l'original el 2011-07-24. [Consulta: 29 desembre 2008].
# Riverside (Washington)

Riverside és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 348 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Riverside tenia 348 habitants, 143 habitatges, i 95 famílies. La densitat de població era de 151 habitants per km².
Dels 143 habitatges en un 30,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49% hi vivien parelles casades, en un 11,9% dones solteres, i en un 32,9% no eren unitats familiars. En el 24,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 18,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.125 $ i la renda mediana per família de 28.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 19.375 $. La renda per capita de la població era d'11.297 $. Aproximadament el 12,9% de les famílies i el 18,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Riverside». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Riverside». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Riverside Park

Riverside Park és un parc al nord-oest de l'illa de Manhattan a New York. És una estreta banda de verdor (de 100 a 200 m d'amplada per aproximadament 6 km de longitud) encallada entre el riu Hudson i la Riverside Drive, el passeig que enllaça el barri de l'Upper West Side amb Morningside Heights, Harlem i Washington Heights. Originalment, el parc no anava fins a la riba del riu, ocupada per la via de ferrocarril de les companyies New York Central RR i Hudson Line. Aquesta va ser aleshores recoberta per una esplanada.
La construcció del parc es va iniciar al començament dels anys 1870, sobre els plànols de Frederick Law Olmsted, igualment dissenyador de Central Park. La primera etapa dels treballs va ser acabada el 1910, però hi va haver altres disposicions ulteriors. Tanmateix, el parc va ser durant un temps deixat a l'abandonament, i el jove Robert Moses el descrivia com una «massa bruta i fangosa», contaminada per l'espès fum dels trens que porten el bestiar cap als escorxadors de Manhattan. Sota la seva administració, entre 1937 i 1941, s'hi van efectuar treballs d'embelliment, després el parc ha estat renovat aels anys 1980.
Riverside Park està dividit en 2 parts: la primera s'estén del carrer 72 al 125, a la vora de l'Hudson, i la segona del carrer 145 al 158, al costat de Riverbank State Park. Els passeigs vorejant la riba són connectats a les del Hudson River Park al sud i a les del Fort Washington Park al nord.
Riverside Park conté algunes estàtues i monuments:
* l'Eleanor Roosevelt Monument (realització de l'escultor Penelop Jencks)
* el Monument dels Soldats i Mariners (Soldiers and Sailors Monument)
* una estàtua de Joana d'Arc (realització de l'escultora Anna Hyatt Huntington)
* una reproducció del Mausoleu d'Halicarnàs (una de les set meravelles del món antic), que serveix de tomba a l'antic President Ulysses Grantː General Grant National Memorial
S'hi troben igualment terrenys d'esport, tennis, bàsquet, voleibol, futbol i una pista per a skateboards. Hi ha també un petit port esportiu i una base de caiacs.

## Enllaços externs

* la web sobre Riverside Park del New York City Parks and Recreation Dept.
# Omobranchus verticalis

Omobranchus verticalis és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,8 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Johnson, J.W., 1999. Annotated checklist of the fishes of Moreton Bay, Queensland, Australia. Memoirs of the Queensland Museum 43(2):709-762.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V. G. i M. F. Gomon, 1975: Revision of the blenniid fish genus Omobranchus with descriptions of three new species and notes on other species of the tribe Omobranchini. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 177: i-iii + 1-135.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.G., J.T. Williams i T.M. Orrell, 1991. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 2: Blenniidae. Smithson. Contrib. Zool. 519:28.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB