OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Oulad Yahia Lagraire

Oulad Yahia Lagraire (en àrab أولاد يحيى لكراير, Ūlād Yaḥyà Lagrāyr; en amazic ⵡⵍⴰⴷ ⵉⵃⵢⴰ ⵍⴳⵕⴰⵢⵕ) és una comuna rural de la província de Zagora, a la regió de Drâa-Tafilalet, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 12.019 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Santa Maria de la Pobla de Lillet

Santa Maria de la Pobla de Lillet és un edifici del municipi de la Pobla de Lillet (Berguedà) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'una església parroquial construïda el segle xviii (fou acabada l'any 1784) dins d'una estètica barroca per Jacint Moretó i Soler segons projecte del seu germà Josep. Consta d'una sola nau amb quatre capelles laterals per banda. El campanar, de dimensions considerables, és de planta quadrada i coronat per un cos vuitavat modern. A la façana principal (migdia) destaca la porta d'entrada, emmarcada per tota una estructura monumental d'estil barroc: dues pilastres adossades emmarquen la porta i el seu immediat coronament, format per una motllura de traçat còncavo-convex que acull l'escut de la vila; dels elements que les culminen sorgeix una altra motllura que defineix l'espai ocupat per la fornícula, acollidora en altre temps d'una marededéu, ara perduda. Al cim de l'estructura del portal s'obre un òcul circular.
Antigament, l'arrebossat simulava un aparell format per maons regulars, però després es va picar l'arrebossat deixant la pedra vista i, a principis del segle xxi, es va tornar a arrebossar i pintar, però sense simular carreus. Una altra modificació són les finestres obertes a la banda de l'evangeli -abans de dues fulles i rectangulars- que ara són quadrades i formades per quatre grans blocs de pedra. L'any 1981 es recuperà de l'interior l'escassa decoració neoclàssica que restava, es pintaren les parets, s'arrebossaren els murs i es treballà en el paviment.
A l'altar major es conservava la Majestat de Lillet, talla romànica del segle xii policromada procedent de la canònica de Lillet i desapareguda durant la Guerra Civil. Segons alguns testimonis, la imatge que hi ha des dels anys quaranta sembla que no és l'autèntica.

## Història

L'església parroquial de Santa Maria de Lillet fou construïda a mitjans del segle xviii sobre les restes del castell dels Mataplana, que s'havia cremat.
La nova parroquial fou projectada per Josep Morató i Soler al primer terç del segle xviii i la portada fou realitzada pel seu germà, Jacint Morató i Soler, entre 1724 i 1737. les obres foren acabades a finals del segle xviii.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Santa Maria de la Pobla de Lillet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].
* ↑ «Monestir de Santa Maria de Lillet». Monestirs de Catalunya. [Consulta: 29 novembre 2015].
# Jarana huasteca

La jarana huasteca, jarana de son huasteco o simplement jarana és un instrument de corda, un cordòfon amb forma de guitarra, amb 5 cordes.
És més petita que la guitarra huapanguera i usualment forma part del conjunt huasteco, juntament amb la huapanguera i el violí, prenent el paper d'acompanyament rítmic. Aquest tipus de guitarra és afinada en intervals de tercera en una escala més alta que la guitarra huapanguera, sent una afinació comuna la de les notes sol, si, re, fa sostingut i la.

## Referències

* Atles Cultural de Mèxic. Música.. Mèxic: Grupo Editorial Planeta, 1988. ISBN 968-406-121-8.
# Orazio Frugoni

Orazio Frugoni (Davos, 28 de gener de 1921 - 16 d'abril de 1997) va ser un pianista italià.

## Biografia

Va estudiar piano amb Gaspare Scuderi al Conservatori de Milà, on es va graduar el 1939. Més tard va estudiar a Siena a "l'Accademia Chigiana", sent alumne d'Alfredo Casella, i més tard al Conservatori de Ginebra amb Dinu Lipatti on va rebre un premi al virtuosisme. el 1945. Per fugir del règim feixista el 1943 es va refugiar als EUA. Allà va debutar el 1947. Les seves actuacions van ser molt apreciades, cosa que va donar lloc a una sèrie de concerts als Estats Units (inclòs al Carnegie Hall) i després a Amèrica Llatina, Europa i Orient Mitjà i Extrem. Del 1952 al 1967 va ensenyar a "l'Eastman School of Music" de la Universitat de Rochester.
Les seves actuacions es referien a l'abast del repertori romàntic, del qual va fer una sèrie d'enregistraments. El 1967 va tornar a Itàlia, on es va convertir en degà de l'escola d'art establerta a la "Villa Schifanoia" de Florència. A la mateixa ciutat va ser professor al Conservatori Luigi Cherubini des de 1972.
Sovint va ser convidat com a jurat a concursos internacionals de piano: Bolzano, Varsòvia, Leeds, París, Brussel·les i altres. Va ser jurat al Concurs Internacional de Piano Fryderyk Chopin el 1975 i al Concurs Internacional de Mestres de Piano Arthur Rubinstein el 1983. Va ser membre de "l'Académie Internationale d'Eté" de Niça.

## Discografia

* Música espanyola per a piano [Albeniz et al.], New York, Vox, 1955

## Notes

* 1 2 Gran Enciclopèdia de la Música.
* ↑ https://arims.org.il/jury/orazio-frugoni// su The Arthur Rubinstein International Music Society. URL consultato il 6 agosto 2019.

## Bibliografia

* https://www.esm.rochester.edu/about/portraits/frugoni a l'Escola de Música Eastmann. Consultat el 6 d'agost de 2019.
# Chermizy-Ailles

Chermizy-Ailles és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 83 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Chermizy-Ailles era de 83 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 44 habitatges, 35 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 43 habitatges eren cases. Dels 35 habitatges principals, 29 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 3 en tenien tres, 4 en tenien quatre i 27 en tenien cinc o més. 31 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 19 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Chermizy-Ailles el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 8 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 8 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 8 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 56 persones, 40 eren actives i 16 eren inactives. De les 40 persones actives 32 estaven ocupades (19 homes i 13 dones) i 8 estaven aturades (2 homes i 6 dones). De les 16 persones inactives 9 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa immobiliària.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una fusteria.
L'any 2000 a Chermizy-Ailles hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Chermizy-Ailles a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Chermizy-Ailles a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Pita de les Sangihe

La pita de les Sangihe (Erythropitta caeruleitorques) és una espècie d'ocell de la família dels pítids (Pittidae) que habita els boscos de les illes Sangihe, al nord-est de Sulawesi.

## Referències

* ↑ «Pita de les Sangihe». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29-12-2020 (català)
# Oulad Yahya Louta

Oulad Yahya Louta (em àrab ولاد يحيى لوطا, Wlād Yaḥyà Lūṭā; en amazic ⵡⵍⴰⴷ ⵉⵃⵢⴰ ⵍⵓⵟⴰ) és una comuna rural de la província de Benslimane, a la regió de Casablanca-Settat, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 9.430 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Boiensdorf

Boiensdorf és un municipi situat al districte de Mecklenburg Nord-occidental, a l'estat federat de Mecklenburg-Pomerània Occidental, al nord-est d'Alemanya. Es troba a una alçada de 34 metres sobre el nivell del mar i la seva població a finals de 2016 era de 509 habitants, amb una densitat poblacional de 40 hab/km².
Està situat a la costa del mar Bàltic i a la frontera amb el districte de Rostock.

## Referències

* ↑ Estadísticas bundestag. Consulta: 4 de juny de 2018
# Schofield

Schofield és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 2.117 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Schofield tenia 2.117 habitants, 965 habitatges, i 551 famílies. La densitat de població era de 464,4 habitants per km².
Dels 965 habitatges en un 23,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,7% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 42,8% no eren unitats familiars. En el 34,4% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,3% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 31,6% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 15,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.158 $ i la renda mediana per família de 50.850 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.765 $ mentre que les dones 24.932 $. La renda per capita de la població era de 20.287 $. Aproximadament el 6,3% de les famílies i el 7,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Schofield» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Schofield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Jenny De Smet

Jenny De Smet (Hamme, 3 de juliol de 1958) va ser una ciclista belga. Va aconseguir una medalla al Campionat del Món en Ruta de 1994, per darrere de la neerlandesa Petra de Bruin.

## Palmarès en pista

* 1982
** Campiona de Bèlgica en Persecució
* 1983
** Campiona de Bèlgica en Persecució

## Palmarès en carretera

* 1982
** Campiona de Bèlgica en ruta

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Portadora

Una portadora o semal (Girona) és un recipient de fusta amb dos agafadors, tradicionalment usat per a transportar els raïms collits en la verema des de la vinya fins al local on seran transformats en vi. La forma típica de les portadores és lleugerament cònica i de secció el·lipsoidal. En una portadora, la base és més petita que la boca i les dogues que la formen es van eixamplant des de baix cap a dalt. A més de les dogues de fusta hi ha un parell (o més) de cèrcols de ferro que lliguen i reforcen el conjunt.

## Mesures

Les mesures de les portadores eren variables, segons l'indret de fabricació i l'artesà que les feia. Aproximadament tenien una alçària d'un metre i un diàmetre màxim a la boca d'uns 80 cm.
* La capacitat era variable: entre 80, 100 i 120 litres.
* Carregades de raïm pesaven uns 60-70kg.

## Altres detalls
### Tapa

Moltes portadores disposaven de tapadores de fusta, més menys ajustades a la boca. Aquestes tapadores permetien protegir la càrrega, impedint eventuals entrades de pols o de materials no desitjats des de l'exterior.

### Transport

En trajectes curts els agafadors permetien el transport d'una portadora carregada (60-70 kg) per part de dues persones: una a cada costat subjectant un agafador. També hi havia la possibilitat d'emprar un parell de vares auxiliars. Passant cada vara o barra per sota d'un agafador, el transport era més fàcil (sempre amb dues persones). A més facilitava el pas per camins estrets.

## Transport de mesquita

A vegades es feien servir les portadores per al transport de mesquita, carregades per dues persones, per a ser utilitzada com adob en els camps de conreu, per exemple, a l'Uruguai -entre molts altres llocs-: "transporten el contingut de les latrines (mesquita), que barregen en la proporció d'una part d'excrements i dues d'aigua; batent la barreja amb una perxa, deixant-la fermentar uns 15 dies, i després amb unes portadores, la bolquen a les feixes preparades prèviament".

## Referències

* ↑ DCVB: Portadora.
* ↑ Rogeli Montalà Magriñà. Evolució del treball de la terra a Catalunya. Cossetània Edicions, 2006, p. 92–. ISBN 978-84-9791-220-4.
* ↑ Labernia, Pere. Diccionari de la llengua catalana ab la correspondencia castellana y Llatina: per Pere Labernia. Estampa dels hereus de la V. Pla, 1840, p. 465–.
* ↑ José Espinosa. Cartilla agraria, o sea La práctica de la agricultura y de la ganaderia, según los autores más clásicos de estos tiempos. Imp. de León Amarita, 1822, p. 390–.
* ↑ Pedro Abarca Castellano. Manual de colmeneros: ó compendio de los que debe saber y método práctico...para el cuidado, conservación y aumento de sus colmenas el que se dedique a este ramo de la industria.... Imp. de Eusebio Aguado, 1835, p. 166–.
* ↑ Agustin de Quinto. Novisima quia de labradores jardineros, hortelanos y arbolistas: ó tratado práctico de agricultura y economia rural. L. Lopez, 1861, p. 185–.
* ↑ mesquita a Optimot
* ↑ Francisco Torregrosa. Agricultura uruguaya. Tall. Don Bosco, 1908.
# Porxos de Fontdepou

Els Porxos de Fontdepou és una obra del municipi d'Àger (Noguera) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Els porxos de Fontdepou se situen a l'extrem oest del nucli de Fontdepou, agregat d'Àger. Es tracta d'edificacions adossades a cases de la vila, de fet formen la planta baixa d'algun d'aquests habitatges.
Els portals són d'un sol nivell, l'accés al porxo és de mig punt amb carrerons mitjans irregulars amb petits contraforts. Es troben els dos arcs adovellats al seu interior, en el darrer tram amb maons, el sostre és recte amb bigues de fusta i revoltons de rajola.
Tot i que no es pot conèixer exactament, aquest passatge emporxat podria formar part de l'entramat defensiu del poble de Fontdepou, ja que es troba en l'extrem del perímetre que, encara actualment, rodeja la Torre de Fontdepou. Les cases actuals d'aquest contorn, alguna de les quals data de l'any 1811, estarien edificades sobre les restes de muralles medievals.

## Història

No es coneixen dades directes del portals de Fontdepou. No obstant, es tenen dades de la vila, ipsa font, l'any 1066 quan apareix a les afrontacions que es donen de la quadra de Montesquiu en el terme del castell de Cas. El 1072 o 1073 Gerberga donà una peça de terra de Fontdepou a Sant Pere d'Àger. El 1196 Joan Bret lliurà certes cartes de compra a l'abadia d'Àger.
Darrerament, la presència de la data 1811 en una de les cases cobertes pels porxos és la darrera notícia que es coneix del lloc.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Porxos de Fontdepou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 desembre 2015].

## Bibliografia

* Pladevall i Font, Antoni, dir.; Catalunya Romànica. Noguera, 1994
# Vieja zonata

Vieja zonata és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Amèrica Central: conca del riu Tehuantepec.

## Referències

* ↑ Fernández-Yépez, A. 1969. Contribución al conocimiento de los cichlidos. Evencias Núm. 22: 7 unnum. pp., Pls. 1-10.
* ↑ BioLib
* 1 2 «Vieja zonata» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Conkel, D., 1993. Cichlids of North and Central America. T.F.H. Publications, Inc., Estats Units.
* Fernández-Yépez, A. 1969. Contribución al conocimiento de los cichlidos. Evencias Núm. 22: 7 unnum. pp., Pls. 1-10.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Meek, S. E. 1905. A collection of fishes from the Isthmus of Tehuantepec. Proc. Biol. Soc. Wash. v. 18: 243-246.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Jaime Moreno Verdejo

Jaime Moreno Verdejo (1958) és un jurista espanyol.

## Trajectòria

Va començar la carrera fiscal el 1983 i el seu primer destí va ser la Fiscalia de l'Audiència Territorial d'Oviedo, on va estar del 1983 al 1988. Després va ser destinat a les seccions penal, laboral i contenciós administratiu de la Fiscalia Provincial de Madrid. Entre 1994 i 2003 va treballar a la Secretaria Tècnica. Després va ascendir a fiscal del Tribunal Suprem espanyol a la secció penal. El 2014 fou nomenat fiscal en cap de la Secretaria Tècnica del Tribunal Suprem.
En el Judici contra Mas, Ortega i Rigau pel 9-N va rebutjar les al·legacions a la sentència argumentant que "no hi va haver cap vulneració de la llibertat ideològica" dels encausats i que el dret fonamental a votar al referèndum "no existia perquè no existia el dret a votar en una consulta proclamada inconstitucional pel TC". Va ser un dels fiscals del Tribunal Suprem durant el Judici al procés independentista català.

## Vinculació política

La seva imparcialitat ha estat posada en dubte per la seva col·laboració amb el PP sobretot durant l'etapa d'Alberto Ruiz Gallardón com a ministre de Justícia però també anteriorment amb la FAES. Essent jutge en excedència va assessorar Ruiz Gallardón en la reforma del poder judicial, motiu pel qual va rebre la creu de Sant Ramon de Penyafort, màxima distinció de la Justícia, al costat de Juan Damián Moreno i Carlos Lesmes.
També va formar part, juntament amb Juan Damián Moreno, d'un tribunal designat pel CGPJ que va donar un càrrec vitalici a Luis Javier Mieres Mieres, familiar de Lesmes i casat amb una filla d'Ángel Juanes.
El 4 d'octubre de 2010 va ser ponent en unes jornades de la FAES, on va fer una conferència sobre el ministeri fiscal coordinada per Francisco Javier Zarzalejos.

## Referències

* ↑ Press, Europa. «Torres-Dulce nombrará a Jaime Moreno como sustituto del fiscal del Estado Fernando Herrero-Tejedor», 20-03-2014. [Consulta: 4 febrer 2019].
* ↑ Lorente, Fernando. «La Fiscalía rechaza el recurso de Mas: los derechos tienen "límites y cauces"» (en espanyol europeu), 28-06-2017. [Consulta: 4 febrer 2019].
* ↑ «Guia del judici de l'1-O». [Consulta: 4 febrer 2019].
* 1 2 3 «El fiscal que interroga a Homs fue asesor del gobierno del PP». [Consulta: 4 febrer 2019].
* ↑ «Memòria FAES 2010». Fundació FAES, 2010. Arxivat de l'original el 2017-12-08. [Consulta: 2018].
# Cherokee (Iowa)

Cherokee és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 5.369 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cherokee tenia 5.369 habitants, 2.362 habitatges, i 1.393 famílies. La densitat de població era de 323,4 habitants per km².
Dels 2.362 habitatges en un 25,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,3% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 41% no eren unitats familiars. En el 37,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 19% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,16 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 22,9% entre 25 i 44, un 24,9% de 45 a 60 i un 21,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.240 $ i la renda mediana per família de 42.333 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.350 $ mentre que les dones 21.333 $. La renda per capita de la població era de 17.846 $. Entorn del 5% de les famílies i el 7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cherokee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cherokee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Portadown Football Club

El Portadown Football Club és un club de futbol nord-irlandès de la ciutat de Portadown.

## Història

El club va ser fundat l'any 1924. El seu primer gran èxit no arribà fins al 1989/1990, quan es proclamaren campions de lliga per primer cop, iniciant una brillant època per al club amb un total de 8 grans títols fins al 2002.

## Palmarès

* Lliga nord irlandesa de futbol: 4
** 1989/90, 1990/91, 1995/96, 2001/02
* Copa nord irlandesa de futbol: 3
** 1990/91, 1998/99, 2004/05
* Copa de la Lliga nord irlandesa de futbol: 1
** 1995/96
* Gold Cup: 6

## Jugadors destacats

* Vinny Arkins
* Stevie Cowan
* Sandy Fraser
* Gary Hamilton
* Ryan Harpur
* Garry Haylock
* Mickey Keenan
* Philip Major
* John McClelland
* Pat McGibbon
* Kevin Pressman
* Allan Smart
* Brian Strain

## Enllaços externs

* Web oficial
# Rabfak

Rabfak (del rus: рабфак, acrònim de рабочий факультет, "facultat dels treballadors") va ser un tipus d'institució educativa durant la Unió Soviètica que preparava els treballadors soviètics per entrar a institucions d'educació superior.

## Referències

* ↑ «Рабочие факультеты» (en rus). Большой Советской Энциклопедии. [Consulta: 1r abril 2024].
* ↑ Unfried, Berthold. »Ich bekenne«: Katholische Beichte und sowjetische Selbstkritik (en alemany). Campus Verlag GmbH, 2006, p. 308. ISBN 978-3593378695 [Consulta: 1r abril 2024].