OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vermes

Vermes ('cucs') és un tàxon obsolet usat per Carl von Linné per a tots els animals invertebrats no artròpodes. En el sistem linneà aquest grup tenia el rang de classe, ocupant el sisè (i darrer) lloc dins la seva classificació dels animals. Aquesta classe estava dividida en els següents ordres:
* Intestina
* Mollusca
* Testacea
* Lithophyta
* Zoophyta
De les classes de Vermes proposades per Linnaeus, només Mollusca (els mol·luscs) s'ha mantingut com un fílum, i la seva composició ha canviat gairebé completament. Un gran nombre dels organismes classificats com a Vermes per Linnaeus eren molt poc coneguts i un gran nombre d'ells fins i tot no es consideraven que fossin animals.

## Referències

* ↑ Linnaeus, Carolus. Systema Naturae. 10th Edition, 1758, p. 641–643 [Consulta: 30 setembre 2008].
# Krefelder Fußballclub Uerdingen 05

El Krefelder Fußballclub Uerdingen 05 és un club esportiu alemany de la ciutat de Krefeld, Rin del Nord-Westfàlia. Uerdingen és el nom d'un districte de la ciutat.

## Història

El club es fundà el 17 de novembre de 1905 amb el nom de FC Uerdingen 05. El 1953 es fusionà amb el Werkssportgruppe Bayer AG Uerdingen, l'equip de treballadors de l'empresa Bayer AG esdevenint FC Bayer 05 Uerdingen. L'empresa retirà el seu patrocini el 1995 i el club adoptà el nom de KFC Uerdingen 05. Bayer continua donant suport als departaments no futbolístics amb el nom de SC Bayer 05 Uerdingen.

## Futbolistes destacats

* Oliver Bierhoff
* Manfred Burgsmüller
* Stéphane Chapuisat
* Bernd Dreher
* Holger Fach
* Friedhelm Funkel
* Matthias Herget
* Stefan Kuntz
* Brian Laudrup
* Erik Meijer
* Stephan Paßlack
* Robert Prytz
* Franz Raschid
* Wolfgang Rolff
* Jaime Rodríguez
* Ludgar van de Loo
* Werner Vollack
* Marcel Witeczek
* Chris Tadrosse
* Michael Klein

## Palmarès

* Copa alemanya de futbol: 1985

## Enllaços externs

* Web oficial
* Web a Abseits Soccer Arxivat 2008-05-11 a Wayback Machine.
# Bodianus leucosticticus

Bodianus leucosticticus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Somàlia, Moçambic, KwaZulu-Natal (Sud-àfrica), Maurici, Reunió, sud del Japó i, probablement també, a les Seychelles.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Conservatori reial de Brussel·les

El Conservatori reial de Brussel·les és un Conservatori de música de nivell superior. Va crear-se durant el Primer Imperi Francès (1813) i rebre el seu nom actual el 1832. És d'ençà aquesta època, la principal i la més alta escola del regne de Bèlgica en els àmbits de la música i del teatre. Són mestres com François-Joseph Fétis, primer director de l'establiment, François-Auguste Gevaert o Joseph Jongen que li han donat el rang que ocupa.
De manera inicial instal·lat al palau de la família Thurn i Tassis, els edificis que ocupa actualment, barreja de tres ales disposades al voltant d'un pati d'honor, són obra de l'arquitecte Jean-Pierre Cluysenaar i han estat edificats entre 1872 i 1876.
1967 va ser l'any de la separació en dues institucions lingüístiques autònomes, el Conservatoire royal de Bruxelles, actualment sota la direcció de Frédéric de Roos, i el Koninklijk Conservatorium Brussel sota la direcció de Peter Swinnen. Les dues institucions es reparteixen els mateixos edificis i entretenen una intensa col·laboració.

## Professors i alumnes destacats

* Jean Absil (1893-1974)
* Isaac Albéniz i Pascual (1860-1909), compositor i pianista
* Antoni Brosa i Vives (1894-1979), violinista
* Charles-Auguste de Bériot (1802-1870), violinista i compositor
* August De Boeck, compositor
* Berthe Di Vito-Delvaux (1915-2005), compositora
* Lara Fabian (1970), cantant
* Paul Gilson, compositor
* Rubén Gimeno (1972), director d'orquestra
* Emmanuel Hiel (1834-1899), escriptor, professor de dicció
* Emma Luart (1892-1968), soprano
* Joseph Mertens (1834-1901), violinista, compositor i director d'orquestra
* Philip Newman (1904-1966), violinista
* Charles Kennedy Scott (1876-1965) musicòleg, guanyador 1r premi d'orgue l'any 1897.
* Alexander Sebald (1869-1934) violinista i compositor hongarès.
* Jules de Swert (1843-1891) violoncel·lista i compositor. 1r premi el 1858.
* Bart Van den Bossche (1965-2013), cantautor
* Alexandra Vandernoot (1965), actriu
* Henri Vieuxtemps (1820-1881), violinista i compositor
* Eugène Ysaÿe (1858-1931), violinista, compositor i director d'orquestra
* Berthold Tours (1838-1897), compositor i director d'orquestra holandès.
* Jules De Glimes (1814-1881), compositor i professor.

## Referències

* ↑ Franco, Enrique «Dos intérpretes catalanes: Brosa y Trotta» (en castellà). El País, 03-05-1979. ISSN: 1134-6582.

## Enllaços externs

* Web del Conservatoire royal de Bruxelles (secció francòfona)
* Web del Koninklijk Conservatorium Brussel (secció neerlandòfona)
* El Conservatori està situat al n° 30 rue de la Régence-Regentschapsstraat Arxivat 2009-02-27 a Wayback Machine..
# Therese von Bacheracht

Therese von Bacheracht, nascuda von Struve (Stuttgart, 4 de juliol de 1804-Cilacap, Índies Orientals Neerlandeses, 16 de setembre de 1852) fou una baronessa i escriptora alemanya.

## Biografia

Filla d'una família acomodada, sos pares eren Heinrich von Struve i Elisabeth Wilhelmine de Sidonie Oexle, comtessa de Friedeberg. El seu cosí Gustav Struve fou un lluitador en la Revolució alemanya de 1848-1849.
Se n'anà a viure primer a Hamburg i més tard a Sant Petersburg, on el seu pare havia estat nomenat ambaixador. En els darrers anys de la seua vida acompanyà el seu segon marit, el coronel von Lützow, a Java, on va morir.

## Obra

És molt coneguda la seua correspondència amb Wilhelm von Humboldt i amb la seua amiga Charlotte Diede (1847). Les seues altres obres inclouen novel·les de societat i llibres de viatges.
* Briefe aus dem Süden, 1841 (digitalitzat)
* Ein Tagebuch, 1842
* Falkenberg, 1843
* Am Theetisch, 1844 (digitalitzat)
* Lydia, 1844
* Weltglück, 1845
* Menschen und Gegenden, 1845
* Heinrich Burkart, 1846
* Paris und die Alpenwelt, 1846
* Eine Reise nach Wien, 1848 (digitalitzat)
* Ànima. Roman, 1848
* Sigismund, 1848
* Novellen, 1849

## Referències

* ↑ La autora, en Wikisource. 1ª ed. New York: Dodd, Mead

## Enllaços externs

* «Bibliografia relacionada amb Therese von Bacheracht» (en alemany). Al catàleg de la Biblioteca Nacional d'Alemanya.
* (en alemany) Texte Therese von Bacherachts im Internet.
# Pelayo

«Pelayo» té aquests significats:
* Trinquet de Pelayo, al carrer Pelai de València
* Vaixell Pelayo

## Topònims

* Pelayos (Salamanca)
* Pelayos del Arroyo (Segòvia)
* Pelayos de la Presa (Madrid)
* Pobladura de Pelayo García (Lleó)
* San Pelayo (Valladolid)
* San Pelayo de Guareña (Salamanca)

## Noms

* Don Pelayo, nom castellà de Pelai I
* Justo Pelayo de la Cuesta Núñez (1823-1899), ministre d'Hisenda espanyol
* Pelayo de Tui (segle x), bisbe
* Pelayo Mancebo i Ágreda (1845-1912), enginyer i polític castellà
* Pelayo Varela (Uviéu, 1969), artiste asturià resident a Xàbia
* Wifredo Pelayo Ricart Medina (1897-1974), enginyer automobilístic barceloní
# Christopher Ogbonna Kanu

Christopher Kanu (Owerri, 4 de desembre de 1979 és un futbolista nigerià, que ocupa la posició de defensa. És germà del també futbolista Nwankwo Kanu.
Format al planter de l'AFC Ajax i de l'Inter de Milà, comença la seua carrera a les files del conjunt d'Amsterdam, que el cedira a equips de Suïssa, País Basc i Països Baixos. Després de deixar l'Ajax el 2002, la seua carrera ha prosseguit per equips modestos, destacant al conjunt nigerià de l'Eagle Cement, amb qui ha sumat 184 partits i 9 gols.

## Proves

La carrera del defensa nigerià s'ha caracteritzat per fer proves o trials en un bon nombre d'equips europeus:
* 2002 TOP Oss
* 2003 Peterborough United
* 2005 Queens Park Rangers FC
* 2005 Millwall FC
* 2005 Dagenham and Redbridge FC
* 2005 Esbjerg fB
* 2005 Barnet FC
* 2006 Odd Grenland
* 2006 Stevenage Borough FC
* 2006 IFK Mariehamn
* 2007 HJK Helsinki
* 2007 A.F.C. Bournemouth
* 2008 Aldershot Town
* 2009 Stampede

## Internacional

Ha estat internacional amb la selecció de Nigèria en tres ocasions.
# Valverde

* No s'ha de confondre amb Val Verde.
«Valverde» té aquests significats:
* Toponímia:
** Valverde (Sicília), municipi italià a la província de Catània
** Valverde (República Dominicana), província de la República Dominicana
** Espanya:
*** Valverde (El Hierro), municipi de les illes Canàries al nord-est de l'illa del Hierro
*** Valverde (Madrid), barri de la vila de Madrid
*** Valverde de Alcalá, municipi de la comunitat autònoma de Madrid
*** Valverde de los Arroyos, municipi de la província de Guadalajara a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa
*** Valverde de Burguillos, municipi de la província de Badajoz a la comunitat autònoma d'Extremadura
*** Valverde del Camino, municipi de la província de Huelva a la comunitat autònoma d'Andalusia
*** Valverde de Campos, municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
*** Valverde-Enrique, municipi de la comarca de Sahagún (província de Lleó, Castella i Lleó)
*** Valverde del Fresno o Valverde do Fresno, municipi de la Vall de Xàlima a la província de Càceres
*** Valverde de Júcar, poble de la província de Conca al costat de l'embassament d'Alarcón
*** Valverde de Leganés, municipi de la província de Badajoz a la comunitat autònoma d'Extremadura
*** Valverde de Llerena, municipi a la comarca de Campiña Sur (província de Badajoz, Extremadura)
*** Valverde del Majano, municipi de la província de Segòvia a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
*** Valverde de Mérida, municipi de la província de Badajoz a la comunitat autònoma d'Extremadura
*** Valverde de Valdelacasa, municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
*** Valverde de la Vera, municipi de la província de Càceres a la comunitat autònoma d'Extremadura
*** Valverde de la Virgen, municipi de la província de Lleó a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
* Biografies:
** Primer cognom:
*** Alejandro Valverde Belmonte (Las Lumbreras, 1980), ciclista murcià
*** Cecilio Valverde Mazuelas (Còrdova, 1927 - 2001), polític i advocat espanyol que fou President del Senat
*** Ernesto Valverde Tejedor (Viandar de la Vera, 1964), futbolista i entrenador espanyol
*** José María Valverde Pacheco (Valencia de Alcántara, 1926 - Barcelona, 1996), poeta, assagista, crític literari, historiador de les idees i traductor espanyol
*** Julián García Valverde (Madrid, 1946), polític espanyol que fou Ministre de Sanitat i Consum
*** Llorenç Valverde Garcia (Felanitx, 1953), matemàtic i informàtic mallorquí
*** María Valverde Rodríguez (Madrid, 1987), actriu espanyola
*** Roberto Valverde Maestra (Baza, 1966), futbolista andalús que ocupava la posició de davanter
*** Vicente Valverde (1498 - 1541), dominic espanyol que va acompanyar Francisco Pizarro en la conquesta del Perú
*** Víctor Valverde o Carmel Valverde i Mellado (Mataró, 1938), actor
** Segon cognom:
*** Juan Ignacio Barrero Valverde (Mèrida, 1943), polític, advocat i professor universitari
*** Xosé Fernando Filgueira Valverde (Pontevedra, 1906 - 1996) escriptor, investigador, erudit i crític gallec
# Bodianus diplotaenia

Bodianus diplotaenia és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 76 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Golf de Califòrnia fins a Xile, incloent-hi les Illes Galápagos i les Illes Revillagigedo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Compota

La compota o composta és un plat a base de fruita cuinada. Consisteix en una mena de puré de fruita que, tallada o triturada, es cou amb aigua i sucre. A diferència de la melmelada o la confitura, la compota té menys del 14% de sucre afegit. És un plat que, en la seva forma actual, es va originar al Regne Unit al segle xvii.
A la cuina occitana, la francesa, a la cuina anglesa i a la cuina dels Estats Units la compota es prepara amb diverses fruites i es pot utilitzar com a farciment de pastissos, sent la més senzilla simplement una base de pasta rompuda coberta de compota. Sense sucre, o amb menors quantitats, la compota es pot fer servir com a acompanyament de carns.
La compota és molt popular a França i a algunes comarques del nord de la Catalunya del Sud. Es menja per postres.
A la cuina catalana la compota més comuna és la compota casolana de poma, aromatitzada amb canyella, nou moscada i pell de llimona. Són unes postres que tradicionalment es feien per a aprofitar pomes massa àcides o poc saboroses. La compota de poma s'acompanyava sovint amb pa de pessic.
Actualment les compotes i pastissos a base de compota se solen servir acompanyats amb crema o amb gelat de vainilla. També es pot afegir kirsch o rom a la compota.
Al mercat hi ha aliments infantils que es comercialitzen amb el nom de "compota".

## Referències

* ↑ Sabaté, Jordi. «¿En qué se diferencian la mermelada y la confitura y cuál es más sana?» (en castellà), 05-11-2020. [Consulta: 27 febrer 2022].
* ↑ Robuchon, Joël, "Members of the Gastronomic Committee". Larousse Gastronomique.
* ↑ Gencat - Salut -Llom a la sal amb compota de poma

## Vegeu també

* Compota de poma

## Enllaços externs

* La petita vegana - Compota de Poma
* Club de Cuines - Ànec confitat amb compota de poma Arxivat 2010-01-06 a Wayback Machine.
# Isidor (escultor)

Isidor (en llatí Isidorus, en grec antic Ἰσίδωρος) fou un escultor grec d'època desconeguda i país incert.
És conegut per la seva estàtua d'Hèrcules a Pàrion a la Propòntida, que Plini li atribueix si bé podria ser una mala lectura. (Naturalis Historia XXXIV, 8. s. 19.16). Una base d'una estàtua amb el nom d'Isidor es va trobar també a Cumes, al fòrum.

## Referències

* ↑ 1.Isidorus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 630
# Peoria (Illinois)

Peoria és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del tenia 112.936 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Peoria tenia 112.936 habitants, 45.199 habitatges, i 27.345 famílies. La densitat de població era de 982,1 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,7% tenia menys de 18 anys, un 12% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 14,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85 homes.
Cap de les famílies i el 18,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Peoria». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Peoria». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# El-Sayed El-Dhizui

El-Sayed El-Dhizui (àrab: محمد التابعى) (Port Saïd, 14 de setembre de 1926 - 24 de desembre de 1991) fou un futbolista egipci de la dècada de 1950.
Fou internacional amb la selecció d'Egipte amb la qual participà en els Jocs Olímpics de 1948 i 1952.
Pel que fa a clubs, destacà a Al-Masry Club i Al Ahly.

## Referències

* ↑ «El-Sayed Al-Tabei Biography and Statistics». Sports Reference. Arxivat de l'original el 28 gener 2012. [Consulta: 6 agost 2009].
* ↑ El-Sayed El-Dhizui Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Said, Tarek. «Egypt - All-Time Topscorers». RSSSF. [Consulta: 6 agost 2009].
# Valvasone

Valvasone (friülà Voleson) és un antic municipi italià, dins de la província de Pordenone. L'any 2007 tenia 2.190 habitants. Limitava amb els municipis d'Arzene, Casarsa della Delizia, Codroipo (UD), San Martino al Tagliamento, San Vito al Tagliamento i Sedegliano (UD).
El 2015 es fa fusionar amb el municipi d'Arzene creant així el nou municipi de Valvasone Arzene.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004-? | Maurizio Claudio Bellot | Centreesquerra |

## Referències

* ↑ «ENTI LOCALI: IL COMUNE "VALVASONE ARZENE" NASCERÀ IL 1° GENNAIO 2015». regione.fvg.it, 10-10-2014 [Consulta: 5 abril 2017].
# Waurá

El waurá (wauja) és una llengua arawak del grup de llengües Paresí-Waurá parlada al parc indígena del Xingu del Brasil pels wauja. És "parcialment intel·ligible" amb el mehinaku. Tota la població de l'ètnia, un s 320 individus, parla l'idioma.

## Referències

* ↑ Seki, Lucy. 2011. Alto Xingu: uma área lingüística? In: Franchetto, Bruna (ed.), Alto Xingu: uma sociedade multilíngue, p. 57-85. Rio de Janeiro: Museu do Índio/FUNAI. (portuguès)
* ↑ Ramirez, Henri (2019). Enciclopédia das línguas arawak: acrescida de seis novas línguas e dois bancos de dados. (no prelo)
* ↑ Ramirez, Henri, & França, Maria Cristina Victorino de. (2019). Línguas Arawak da Bolívia. LIAMES: Línguas Indígenas Americanas, 19, e019012. https://doi.org/10.20396/liames.v19i0.8655045

## Bibliografia

* Joan Richards. 2015. Waurá dictionary. In: Key, Mary Ritchie & Comrie, Bernard (eds.) The Intercontinental Dictionary Series. Leipzig: Max Planck Institute for Evolutionary Anthropology. http://ids.clld.org/contributions/267
# Bill Bennet

Bill Bennett (nascut el 1953) és un director, productor i guionista de cinema australià.

## Carrera

Bennett va néixer a Londres de pares australians i es va criar a Brisbane. Va estudiar periodisme i va obtenir un cadet amb l'ABC el 1972. Va passar dos anys treballant a Adelaide a This Day Tonight i després va anar a treballar per a Mike Willesee a Sydney. Després va treballar a The Big Country i The Australians abans de passar al cinema amb A Street to Die (1985).
Va abandonar la medicina a la Universitat de Queensland el 1972 i es va unir a l'Australian Broadcasting Corporation com a periodista. Durant una carrera de deu anys com a periodista, va guanyar el premi de televisió més important d'Austràlia, els Logie Awards (Emmy d'Austràlia) al Reporter de Televisió de l'Any, i després al Documental més destacat. Això el va portar al llargmetratge.
Bennett ha dirigit 16 llargmetratges des de 1983. La seva pel·lícula Backlash es va projectar a la secció Un Certain Regard al 39è Festival Internacional de Cinema de Canes. Tres anys després la seva pel·lícula Malpractice es projectaria a la mateixa secció al 42è Festival Internacional de Cinema de Canes.

## Filmografia selecta

* A Street to Die (1985) (llargmetratge): escriptor/productor/director
* Backlash (1986): escriptor/productor/director
* Dear Cardholder 1987 (llargmetratge): escriptor/productor/director
* Jilted (llargmetratge 1988): escriptor/productor/director
* Malpractice (1989): escriptor/director
* Mortgage (llargmetratge 1990): escriptor/director
* The Banjo & The Bard (drama documental 1991): escriptor/productor/director
* Last Man Hanged (drama documentary 1992) producer
* Spider and Rose (llargmetratge 1994): escriptor/director
* Cors robats (llargmetratge 1995): director
* Besar o morir (llargmetratge 1996): escriptor/productor/director
* En una terra salvatge (llargmetratge 1999): escriptor/productor/director
* Tempted (llargmetratge 2000): escriptor/productor/director
* Cut (llargmetratge 2000): writer (uncredited)/producer
* The Nugget (2002): escriptor/productor/director
* Deck Dogz (llargmetratge 2005): producer
* Uninhabited (2010): escriptor/productor/director
* PGS - Intuition is your Personal Guidance System (2018) documental: presentador/escriptor/productor/director

## Referències

* ↑ David Stratton, The Avocado Plantation: Boom and Bust in the Australian Film Industry, Pan MacMillan, 1990 p54
* ↑ «Festival de Cannes: Backlash». festival-cannes.com. [Consulta: 12 juliol 2009].
* ↑ «Festival de Cannes: Malpractice». festival-cannes.com. Arxivat de l'original el 3 octubre 2012. [Consulta: 2 agost 2009].

## Enllaços externs

* Official website
# Compostos del californi

S'han fet i estudiat pocs compostos del californi. L'únic ió estable de californi en una solució aquosa és el catió californi (III). Els altres dos estats d'oxidació són el IV (fort agent oxidant) i el II (fort agent reductor). L'element forma clorur, nitrat, perclorat i sulfat solubles en aigua, i es precipita com un fluorur, oxalat o hidròxid. Si els problemes de disponibilitat de l'element es deixen de banda, llavors el CfBr₂ i el CfI₂ segurament serien estables.
L'estat d'oxidació +3 està representat per l'òxid de californi (III) (groc-verd, Cf₂O₃), el fluorur de californi (III) (verd, CfF₃) i el iodur de californi (III) (groc llimona, CfI₃). Els altres estats d'oxidació +3 inclouen el sulfur i el metal·locè. L'òxid de californi (IV) (marró fosc, CfO₂) i el fluorur de californi (IV)) (verd, CfF₄) representen l'estat d'oxidació IV. L'estat d'oxidació II es troba representat pel bromur de californi (II) (groc, CfBr₂) i el iodur de californi (II) (violeta fosc, CfI₂).

## Referències

* ↑ Krebs, Robert. The History and Use of our Earth's Chemical Elements: A Reference Guide (en anglès). Westport, Connecticut: Greenwood Publishing Group, 2006, p. 327–328. ISBN 978-0-313-33438-2.
* ↑ CRC, 2006, p. 4-8.
* 1 2 3 Jakubke, 1994, p. 166.
* ↑ Seaborg, 2004.
* ↑ Greenwood, 1997, p. 1272.
* ↑ Cotton, 1999, p. 1163.

## Bibliografia

* Cotton, F. Albert; Wilkinson, Geoffrey; Murillo, Carlos A.; Bochmann, Manfred. Advanced Inorganic Chemistry (en anglès). 6a edició. New York City: John Wiley & Sons, 1999. ISBN 0-471-19957-5.
* CRC contributors. David R. Lide. Handbook of Chemistry and Physics (en anglès). 87a ed.. Boca Raton, Florida: CRC Press, Taylor & Francis Group, 2006. ISBN 0-8493-0487-3.
* Cunningham, B. B.. «Californium». A: Clifford A. Hampel. The Encyclopedia of the Chemical Elements (en anglès). New York City: Reinhold Book Corporation, 1968. LCCN 68-29938.
* Greenwood, N. N.; Earnshaw, A.. Chemistry of the Elements (en anglès). 2a edició. Oxford, England: Butterworth-Heinemann, 1997. ISBN 0-7506-3365-4.
* Concise Encyclopedia Chemistry (en anglès). Berlin: Walter de Gruyter, 1994. ISBN 3-11-011451-8.
* Seaborg, Glenn T. «Californium». A: Geller, Elizabeth. Concise Encyclopedia of Chemistry (en anglès). New York City: McGraw-Hill, 2004. ISBN 0-07-143953-6.