OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nico Hirtt

Nico Hirtt (Grevenmacher, 21 de juny de 1954) és un professor i assagista luxemburguès, autor de nombrosos articles i llibres sobre els problemes de l'escola contemporània i els sistemes educatius europeus, amb una perspectiva crítica tant de l'escola posada al servei dels interessos econòmics privats com de l'escola dominada per la pedagogia, ineficient i incapaç de transmetre la cultura que mereix la ciutadania en una democràcia.

## Biografia

Nico Hirtt va cursar l'ensenyament primari i la secundària a Anvers, primer en francès i després en neerlandès. És llicenciat en Ciències Físiques per la Universitat Catòlica de Lovaina. Entre 1977 i 2015 va treballar com a professor de física i matemàtiques en una escola secundària de Brabant Való. Ha estat un participant actiu sobre educació en les trobades del Fòrum Social Mundial de Porto Alegre i del Fòrum Social Europeu.
És també encarregat de recerca de l'associació belga Appel pour une école démocratique. De 1996 a 2003 fou redactor en cap de la revista trimestral L'école démocratique. Els seus centres d'interès atenen les desigualtats i la segregació escolar, la mercantilització de l'ensenyament, la crítica a l'aproximació per competències, i l'anàlisi marxista de les funcions, contradiccions i evolució històrica de l'ensenyament en els països capitalistes avançats.

## Obra publicada

* L’École sacrifiée, la démocratisation de l'enseignement à l'épreuve de la crise du capitalisme, Bruselas: EPO, 1996 (amb Hugo Vandroogenbroek i Annemie Mels).
* Les Nouveaux Maîtres de l'École, l'enseignement européen sous la coupe des marchés, Bruselas: EPO i París: VO-Éditions, 2000
* L’École prostituée. L’offensive des entreprises sur l'enseignement’, Éditions Labor/Espaces de Liberté, Bruxelles, 2001 (ISBN 2-93000-134-8)
* L'École de l'inégalité. Les discours et les faits, colección Liberté j'écris ton nom, Bruselas: Éditions Labor/Espaces de Libertés, 2004, (ISBN 2-93000-160-7)
* Déchiffrer le monde: Contre-manuel de statistiques pour citoyens militants, colección La Petite Bibliothèque d'Aden, Bruselas: Aden, 2007.
* De school van de ongelijkheid, Amberes: EPO, 2008.
* L'École et la peste publicitaire (con Bernard Legros), Bruxelles: Aden, 2007.
* Je veux une bonne école pour mon enfant. Pourquoi il est urgent d'en finir avec le marché scolaire, Bruxelles: Aden, 2009
* Qu'as-tu appris à l'école? Essai sur les conditions éducatives d'une citoyenneté critique, Bruselas: Aden, 2015 (amb J. P. Kerckhofs i P. Schmetz).

## Referències

* ↑ Tremblay, Jean-Marie. «Nico Hirtt, Les nouveaux maîtres de l'école. L'enseignement européen sous la coupe des marchés», 02-02-2005. [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ «Nico Hirtt. El menyspreu del coneixement.». [Consulta: 7 setembre 2021].
* ↑ Diez, Xavier. «Aquesta mena d’escola no ensenya a comprendre el món, sinó a adaptar-s’hi sense resistir». Vilaweb, 04-09-2019. [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ «L’école de l’inégalité» (en francès), 25-10-2004. [Consulta: 5 setembre 2021].
# Copa d'Europa de futbol 1989-90

La Copa d'Europa de futbol 1989-90 fou l'edició número trenta-cinc en la història de la competició. Es disputà entre el setembre de 1989 i el maig de 1990, amb la participació inicial de 32 equips de 31 federacions diferents.
La competició fou guanyada per l'AC Milan a la final davant del SL Benfica, guanyant així el seu quart títol.

## Primera ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Malmö FF | 2-1 | Internazionale | 1-0 | 1-1 |
| Rosenborg BK | 0-5 | KV Mechelen | 0-0 | 0-5 |
| AC Milan | 5-0 | HJK Helsinki | 4-0 | 1-0 |
| Spora Luxemburg | 0-9 | Reial Madrid CF | 0-3 | 0-6 |
| Rangers FC | 1-3 | Bayern Múnic | 1-3 | 0-0 |
| Sliema Wanderers | 1-5 | 17 Nëntori Tirana | 1-0 | 0-5 |
| Steaua Bucarest | 5-0 | Fram | 4-0 | 1-0 |
| PSV Eindhoven | 5-0 | FC Luzern | 3-0 | 2-0 |
| Sparta Praga | 5-2 | Fenerbahçe SK | 3-1 | 2-1 |
| Ruch Chorzów | 2-6 | CSKA Sofia | 1-1 | 1-5 |
| Olympique de Marsella | 4-1 | Brøndby IF | 3-0 | 1-1 |
| Dynamo Dresden | 4-5 | AEK Atenes | 1-0 | 3-5 |
| Budapest Honvéd FC | (c)2-2 | FK Vojvodina | 1-0 | 1-2 |
| Derry City FC | 1-6 | SL Benfica | 1-2 | 0-4 |
| Linfield FC | 1-3 | FC Dniprò Dnipropetrovsk | 1-2 | 0-1 |
| FC Swarovski Tirol | 9-2 | AC Omonia | 6-0 | 3-2 |

## Segona ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Malmö FF | 1-4 | KV Mechelen | 0-0 | 1-4 |
| AC Milan | 2-1 | Reial Madrid CF | 2-0 | 0-1 |
| Bayern Múnic | 6-1 | 17 Nëntori Tirana | 3-1 | 3-0 |
| Steaua Bucarest | 2-5 | PSV Eindhoven | 1-0 | 1-5 |
| Sparta Praga | 2-5 | CSKA Sofia | 2-2 | 0-3 |
| Olympique de Marsella | 3-1 | AEK Atenes | 2-0 | 1-1 |
| Budapest Honvéd FC | 0-9 | SL Benfica | 0-2 | 0-7 |
| FC Dniprò Dnipropetrovsk | 4-2 | FC Swarovski Tirol | 2-0 | 2-2 |

## Quarts de final

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| KV Mechelen | 0-2 | AC Milan | 0-0 | 0-2 (pr) |
| Bayern Múnic | 3-1 | PSV Eindhoven | 2-1 | 1-0 |
| CSKA Sofia | 1-4 | Olympique de Marsella | 0-1 | 1-3 |
| SL Benfica | 4-0 | FC Dniprò Dnipropetrovsk | 1-0 | 3-0 |

## Semifinals

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| AC Milan | (c)2-2 | Bayern Múnic | 1-0 | 1-2 (pr) |
| Olympique de Marsella | 2-2(c) | SL Benfica | 2-1 | 0-1 |

## Final

| AC Milan | 1 – 0 | SL Benfica |
| Rijkaard 68' | | |
* Guanyador de la Lliga de Campions 1989-90
* AC Milan Quart títol

## Enllaços externs

* Temporada 1989-90 a la web de la UEFA
* RSSSF
# Vepric

Vepric és un santuari marià de Croàcia. Se situa al Comtat de Split-Dalmàcia, a uns dos quilòmetres al nord-oest de la ciutat de Makarska, al peu de la serralada de Biokovo. Es tracta d'un dels santuaris més visitats i més coneguts de la regió de Dalmàcia. Fou edificat el 15 d'octubre de 1908 arran de la voluntat del bisbe de Split-Makarska, Juraj Carić (que hi fou enterrat després de la seva mort), de crear un lloc de devoció a Vepric per a celebrar el cinquantè aniversari de l'aparició de la Verge Maria a Lorda tot seguint el model del santuari de la ciutat. S'hi celebren pelegrinatges importants l'11 de febrer, el 25 de març, el 15 d'agost i els 7 i 8 de setembre.

## Enllaços externs

* Vepric na stranici Glasa Koncila Arxivat 2010-05-08 a Wayback Machine. (croat)
* Vepric na stranici TZ Makarske (croat)
# Solella Gran (Bertí)

La Solella Gran és una solana del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès. Pertany a l'antic poble rural de Bertí.
És en el sector oriental del terme municipal i en el central-occidental del territori de Bertí. És al sud-est del lloc on hi hagué la masia del Soler de Bertí, a llevant del Turó de l'Onyó i del Pla del Lledoner, a la dreta del torrent de l'Ullar. És a ponent del Sot del Colomer i del Serrat del Colomer. Al mig de la Solella Gran hi ha la Vinyota.
Travessa la Solella Gran el Camí de l'Ullar.

## Referències

* ↑ Cingles de Bertí i de Gallifa [Document cartogràfic] : Gallifa, Vall de S. Miquel, Sots Feréstecs, Sot del Bac, Vall de Neu, Castell Cir, Sauva Negra: mapa topográfico excursionista: topografía procedente del mapa nacional del Instituto Geográfico y Catastral, de otros centros y observaciones directas por el equipo técnico de editorial Alpina / cartografía: A. Bescós; cartografía complementaria y res.tecn. X. Coll. Granollers: Editorial Alpina, 1986. ISBN 84-7011-033-0.

## Enllaços externs

* La Solella Gran en el seu entorn a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cecco Bravo

Francesco Montelatici, conegut com a Cecco Bravo (Florència, 15 de novembre de 1601 - Innsbruck, 11 de desembre de 1661), va ser un pintor italià, actiu durant el Barroc. Artista relativament desconegut, ha experimentat una revalorització durant l'últim segle, fins al punt de ser considerat un dels més interessants i arriscats pintors de la Florència del segle xvii.

## Biografia

Va començar el seu aprenentatge al taller de Giovanni Biliverti i posteriorment també al de Sigismondo Coccapani.
A la dècada de 1620 va participar en els grans projectes decoratius dirigits per Matteo Rosselli. El 1629 va obrir el seu propi taller. Les seves primeres obres conservades demostren un atent estudi de la tradició florentina, d'Andrea del Sarto a Pontormo.
Va treballar en la decoració de la Casa Buonarroti de Florència, pintant La Fama i posteriorment, els Retrats de personatges toscans il·lustres, empresa que va abandonar per discrepàncies amb els comitents. D'altres artistes van concloure el treball.
Poc després va ser cridat per completar els frescos de la Sala degli Argenti del Palau Pitti, que Giovanni da San Giovanni havia deixat inacabats a la seva mort. Seves són dues escenes: Llorenç el Magnífic protector de les Arts i Llorenç el Magnífic missatger de la Pau.
Amb el temps Montelatici va desenvolupar un estil molt personal i lliure, sobretot en les seves petites obres de caràcter profà, aconseguint efectes gairebé impressionistes a base de pinzellades molt soltes (Angelica i Ruggiero, Kress Collection). La seva forma de pintar s'acosta molt a la morbidesa de contemporanis com Francesco Furini. També l'últim Tiziano va ser un dels seus referents, per la seva dissolució dels contorns de les figures.
La part final de la seva vida (1659-1661) va transcórrer a Innsbruck, al servei de l'arxiduc Ferran Carles d'Habsburg-Mèdici, fill de Clàudia de Mèdici i casat amb una altra princesa florentina, Anna de Mèdici.

## Obres destacades

* Mare de Déu amb Sant Joan i àngels (c. 1628-29, San Marco, Florència)
* Caritat (Basilica della Santissima Annunziata, Florència)
* Jocs infantils (c. 1631, Villa Mezzamonte, Impruneta)
* Escenes de la vida del beat Bonaventura Bonaccorsi(1633, Santissima Annunziata, Pistoia)
* La Fama (Casa Buonarroti, Florència)
* Personatges toscans il·lustres (1636, Casa Buonarroti, Florència)
* Frescs de la Sala degli Argenti (1638-39, Palazzo Pitti, Florència)
** Llorenç el Magnífic, protector de les Arts
** Llorenç el Magnífic, missatger de la Pau
* Aurora (Palazzo Montecitorio, Roma)
* Agar i l'àngel (1650, Musée des Beaux-Arts, Dijon)
* Legoria de l'Aurora (Kunsthistorisches Museum, Viena)
* Retrat de l'arxiduc Ferran Carles d'Àustria (Castell d'Ambras)
# Trabada

Trabada és un municipi de la província de Lugo, a Galícia. Pertany a la comarca d'A Mariña Oriental. En 2017 comptava amb una població de 1117 habitants empadronats segons l'INE.

## Geografia

Limita al nord amb els municipis de Barreiros i Ribadeo, al sud amb A Pontenova, a l'est amb San Tiso d'Abres (Astúries) i a l'oest amb Riotorto i Lourenzá. Es troba a 75 km de la capital provincial, Lugo.
El seu relleu és accidentar, alternant alts cims de serres com A Cadeira (alt de Cerrochán, 776 m), i valls profundes i fèrtils fins a la ria de Ribadeo. Està banyat pel riu Eo i els seus afluents Trabada i Vilapena. Té un clima oceànic suau amb poca oscil·lació tèrmica provocada per la proximitat al mar Cantàbric. Està inclòs en la Reserva de la Biosfera Río Eo, Oscos e Terras de Burón.

## Parròquies

* Fornea (San Esteban)
* Ría de Abres (Santiago)
* Sante (San Julian)
* Trabada (Santa María)
* Valboa (Santa María Magdalena)
* Vidal (San Mateo)
* Vilaformán (San Juan)
* Vila Pena (Santiago)

## Llocs d'interès

* Castros de Trabada, Sante i Vidal.
* Menhir del Marco da Pena Verde.
* Església de Sante, del segle xvi.
* Església de Vilapena, amb retaule barroc.

## Enllaços externs

* Ajuntament de Trabada
* Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Trabada.
* Trabada (Lugo) en OpenStreetMap.
# Nicteri de Wood

El nicteri de Wood (Nycteris woodi) és una espècie de ratpenat de la família dels nictèrids que es troba a Malawi, Moçambic, Sud-àfrica, Tanzània, Zàmbia i Zimbàbue.

## Subespècies

* N. w. woodi
* N. w. sabiensis

## Referències

* ↑ Monadjem, A; Cotterill, F; Hutson, A.M; Mickleburgh, S.; Bergmans, W. (2017). "Nycteris woodi." 2017 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2017. [Consulta: 13 abril 2023]
* ↑ Distribució (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
Espècies vivents de rinolofoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Hipposideridae :
Família Megadermatidae :
Família Nycteridae :
Família Rhinolophidae :
Família Rhinonycteridae :
# Concoret

Concoret (en bretó Konkored) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 753 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 614 | 683 | 731 | 668 | 626 | 645 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2001 | Pierre Pompei | |
| 2001- | Jean-Yves Bourien | |
# Retrat d'un cavaller (ca.1607)

El Retrat d'un cavaller, datat circa 1607, és una obra atribuïda a El Greco. Consta amb el número X-175 en el catàleg raonat d'obres d'aquest pintor, realitzat pel seu especialista Harold Wethey.

## Anàlisi de l'obra

Oli sobre llenç; 108 x 86 cm.;1607 circa; Col·lecció privada; No està signat.
Obra autèntica segons August L. Mayer, Josep Gudiol i J. Camón Aznar. Segons Harold Wethey, és una obra de taller, o de l'escola d'El Greco.
Segons Josep Gudiol, aquest retrat pictòric de més de mig-cos, tot i que està inacabat i en deficient estat de conservació, és una obra autógrafa d'El Greco. Està realitzat amb una destresa que no hauria estat assolida ni per els seus millors col·laboradors. Les mans del personatge no es veuen, perquè están amagades pels punys, i el trajo està sumàriament realitzat, però el rostre és típic d'El Greco tant en la seva tipología com en el tractament pictòric.
Aquest llenç inacabat ha estat netejat abusivament i resta poc de la pintura original.

## Procedència

* Miguel Borondo, Madrid.
* L.Harris, Londres.
* Kleinberger, París.
* Julius Böhler, Múnich.
* Un comerciant de Lucerna, Suïssa.
* Reinhart, Nova York.
* Herschel V. Jones, Minneapolis (fins a l'any 1934)
* Minneapolis Institute of Art (1934-1957)
* Julius Weitzner, Nova York.
* Col·lecció privada a Milà, Itàlia.

## Referències

* ↑ Frati, Tiziana. op. cit., p. 119.
* ↑ Gudiol, José. op. cit., p. 251.
* ↑ Wethey, Harold E. op. cit., p. 219.

## Bibliografia

* Frati, Tiziana; La Obra pictòrica completa de El Greco ; Noguer Rizzoli; Barcelona-Milano-1969;
* Wethey, Harold Edwin; El Greco y su Escuela (Volumen-II); Ediciones Guadarrama; Madrid-1967.
* Cossío; Manuel Bartolomé; El Greco de Cossío; Lecturas Hispánicas; Zaragoza-2016; ISBN 978 1539 832690.
* Gudiol, José; Doménikos Theotokópoulos, El Greco; Ediciones Polígrafa, S.A.; Barcelona-1982; ISBN 84-343-0031-1.
# Venèticu

Venèticu (italià: Venetico) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Messina. L'any 2009 tenia 3.784 habitants. Limita amb els municipis de Roccavaldina, Spadafora i Valdina.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Carlo Lamberti | Llista cívica |

## Galeria d'imatges

* Església de San Nicolò
* Venetico Superior amb el castell
* Església de la Immacolata
# Syncope antenori

Syncope antenori és una espècie de granota que viu al Perú, Equador i, possiblement també, al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Coloma, L.A., Ron, S., Monteza, J.I., Jungfer, K.-H. & Cisneros-Heredia, D. 2004. Syncope antenori.Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 7 d'abril del 2008.
# Ceccoli

Ceccoli és el nom dels següents personatges:
* Alvin Ceccoli (1974), futbolista australià retirat
* Nicoletta Ceccoli (San Marino, 1973), il·lustradora
# Tom Relou

Tom Relou (Delft, 27 de gener de 1987) és un ciclista neerlandès que fou professional del 2006 fins al 2011.

## Palmarès

* 2009
** Vencedor d'una etapa al Tour de Berlín

## Referències

* ↑ «Tom Relou» (en anglès). Procyclingstats.com. [Consulta: 30 juny 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Coggon

Coggon és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 745 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Coggon tenia 745 habitants, 277 habitatges, i 209 famílies. La densitat de població era de 456,6 habitants per km².
Dels 277 habitatges en un 36,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,9% hi vivien parelles casades, en un 6,9% dones solteres, i en un 24,2% no eren unitats familiars. En el 21,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,2% tenia menys de 18 anys, un 5,2% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 19,1% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.000 $ i la renda mediana per família de 58.214 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.958 $ mentre que les dones 26.111 $. La renda per capita de la població era de 19.871 $. Entorn del 4,4% de les famílies i el 6,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Coggon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Coggon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Copa de la Lliga anglo-italiana de futbol

La Copa de la Lliga anglo-italiana de futbol fou una competició futbolística que enfrontà clubs d'Anglaterra i Itàlia.

## Història

La competició s'inicià paral·lelament a la copa Anglo-Italiana el 1969, però només hi participaren els campions de la Copa de la Lliga anglesa i la Coppa Italia, a dos partits, anada i tornada. Només es disputà tres edicions. Fou reinstaurada breument el 1975, aquest cop entre els campions de la FA Cup i la Coppa Italia, però només durà dues temporades, essent abandonada definitivament el 1976.

## Historial

| Any | Campió | Finalista | Anada campió en primer lloc | Tornada campió en primer lloc | Agregat |
| 1969 | Swindon Town | AS Roma | 1 – 2 | 4 – 0 | 5 – 1 |
| 1970 | Bologna | Manchester City | 1 – 0 | 2 – 2 | 3 – 2 |
| 1971 | Tottenham Hostpur | Torino | 1 – 0 | 2 – 0 | 3 – 0 |
| 1972–1975 no es disputà ||||||
| 1975 | ACF Fiorentina | West Ham United FC | 1 – 0 | 1 – 0 | 2 – 0 |
| 1976 | Napoli | Southampton | 0 – 1 | 4 – 0 | 4 – 1 |

## Enllaços externs

* RSSSF
# Torneig d'escacs de Carlsbad de 1923

El torneig d'escacs de Carlsbad de 1923 fou un dels quatre coneguts torneigs d'escacs internacionals que se celebraren a la ciutat balneari de Carlsbad (Bohèmia, llavors dins la Primera República de Txecoslovàquia). Els altres tres torneigs se celebraren els anys 1907, 1911 i 1929.
Els divuit participants, sota la direcció de Viktor Tietz, van jugar les seves partides a l'Hotel Helenenhof Imperial, entre el 27 d'abril i el 22 de maig de 1923.
Aleksandr Alekhin va mostrar uns escacs molt lluitadors, i va obtenir el primer lloc, tot i que el darrer classificat del moment, Rudolf Spielmann el va vèncer a la penúltima ronda, i Géza Maróczy el va atrapar. Iefim Bogoliúbov va arribar també al liderat en la darrera ronda.
El quadre de classificació i resultats fou:
    #Jugador123456789101112131415161718Total 1-3 Aleksandr Alekhin (França)x11½1½00½½1111½10111.5 1-3 Iefim Bogoliúbov (Alemanya)0x½0½11½½1110½111111.5 1-3 Géza Maróczy (Hongria)0½x½1½½1½½½½½1111111.5 4-5 Richard Réti (Txecoslovàquia)½1½x½½½111½110½10010.5 4-5 Ernst Grünfeld (Àustria)0½0½x11½½1½½1½½½1110.5 6-7 Aron Nimzowitsch (Dinamarca)½0½½0x01½11111101010.0 6-7 Karel Treybal (Txecoslovàquia)10½½01x0½½½½1½½11110.0 8 Frederick Yates (Anglaterra)1½00½01x½½1½011½1½9.5 9 Richard Teichmann (Alemanya)½½½0½½½½x½0½½½½1119.0 10 Savielly Tartakower (Polònia)½0½000½½½x½½½½11118.5 11 Siegbert Tarrasch (Alemanya)00½½½0½01½x011½1018.0 12 Akiba Rubinstein (Polònia)00½0½0½½½½1x00111½7.5 13 Jacob Bernstein (Estats Units)01½00001½½01x½01017.0 14 Heinrich Wolf (Àustria)0½01½0½0½½01½x0½106.5 15 Friedrich Sämisch (Alemanya)½00½½0½0½0½011x0016.0 16 George Alan Thomas (Anglaterra)0000½10½00000½1x115.5 17-18 Rudolf Spielmann (Àustria)1001000000101010x05.0 17-18 Oscar Chajes (Estats Units)0001010½000½01001x5.0
Els tres vencedors varen guanyar 3,505 corones txeques, i Alekhin va obtenir un "Premi d'Honor" addicional, que consistia en una copa de cristall valorada en 1,000 corones, i Bogoljubov va rebre un premi en metàl·lic de la meitat del premi d'Alekhin. També es varen repartir deu premis a partides brillants, tres d'ells "primers premis", que foren per Alekhin per la seva victòria contra Grünfeld, Nimzowitsch per la seva victòria contra Yates, i Yates per la seva victòria contra Alekhin.

## Referències

* ↑ «Karlsbad 1923» (en anglès). endgame.nl. Arxivat de l'original el 2012-07-29. [Consulta: 11 abril 2014].
* ↑ Paige, Roger. «Taules de torneigs històrics (1923)» (en anglès). Arxivat de l'original el 2014-05-13. [Consulta: 11 abril 2014].
* ↑ «Resum i partides del torneig de Carlsbad de 1923» (en anglès). chessgames.com. [Consulta: 11 abril 2014].

## Enllaços externs

* «Partides de Karlsbad 1923». pgnmentor.com.
# Biadi

Biadi (en rus: Бяди) és un poble de la república de Sakhà, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 316 habitants, pertany al districte de Borogontsi.

## Referències

* ↑ Хохлачев В.. Заполярный Помпей.
# Ust-Kandiga

Ust-Kandiga (en rus: Усть-Кандыга) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que el 2017 tenia 450 habitants. Pertany al districte de Zaoziorni.

## Referències

* ↑ «Топокарты ГГЦ». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 26 març 2020].
* ↑ Список населенных мест Сибирского края. Том II. Округа Северо-Восточной Сибири. Новосибирск. 1929
# South Carthage

South Carthage és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 1.302 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, South Carthage tenia 1.302 habitants, 554 habitatges, i 366 famílies. La densitat de població era de 193,3 habitants/km².
Dels 554 habitatges en un 33% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,2% hi vivien parelles casades, en un 12,8% dones solteres, i en un 33,9% no eren unitats familiars. En el 30,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 16,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.592 $ i la renda mediana per família de 35.066 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.080 $ mentre que les dones 20.577 $. La renda per capita de la població era de 14.425 $. Entorn del 10,7% de les famílies i el 15,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- South Carthage». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- South Carthage». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.