OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Faizabad

Faizabad o Fyzabad (hindi फ़ैज़ाबाद urdú فیض آباد) és una ciutat de l'Índia a l'estat d'Uttar Pradesh. És la capital del districte de Faizabad, a la riba del Ghaghra. Està molt propera a Ayodhya, la ciutat sagrada on va nàixer Rama i capital d'un antic regne. Fou capital dels nawabs d'Oudh del 1756 al 1781 i ja abans Mansur Ali Khan hi havia residit temporalment després de 1732. La població al cens del 2001 era de 144.924 habitants. El 1881 tenia 43.927 habitants. Va entrar en decadència el 1816 després de la mort de la coneguda Bahu Begam que la va posseir lliure de renda des de 1798 i que va viure i morir a la ciutat; el seu mausoleu és un dels més interessants d'Oudh.

## Enllaços externs

* Faizabad city website
* Official district web site Arxivat 2011-09-03 a Wayback Machine.
# Lisa Marie Presley

Lisa Marie Presley (Memphis, 1 de febrer de 1968 - West Hills, 12 de gener de 2023) fou una actriu i cantant estatunidenca, filla d'Elvis Presley i Priscilla Beaulieu Presley. Els seus pares es van divorciar quan ella era encara petita, però els va veure amb regularitat malgrat la separació. El seu pare va morir l'any 1977, quan ella tenia només nou anys. Com a adulta es va endinsar en el món de la música i va arribar a treure tres àlbums. Es va casar amb el famós cantant Michael Jackson l'any 1994, de qui se'n va divorciar el 1996, dos anys després del casament. Va ser la parella també del músic Danny Keough (amb qui va tenir 2 fillsː Riley Keough i Danny Keough), de l'actor Nicolas Cage i del productor musical Michael Lockwood. Al llarg de la seva vida va tenir problemes de drogodependència i va morir a l'hospital després d'una aturada cardíaca.

## Referències

* ↑ «Mor Lisa Marie, filla única d'Elvis Presley, als 54 anys», 13-01-2023. [Consulta: 13 gener 2023].
# Ahmad II Paixà Karamanli

Ahmad II Paixà Karamanli fou governador otomà de la Regència de Trípoli, fill d'Ali I Paixà Karamanli.
Fou nomenat bey el 1791 després de l'assassinat del seu germà gran Hasan, mantenint el seu pare el càrrec de governador. El seu germà Yusuf aspirava al poder i tenia el suport dels àrabs, i es va revoltar el 1792 i va assetjar Trípoli (juny). En mig d'aquestes lluites els notables locals van demanar al sultà el nomanement de nou governador, ja que Ali I era molt vell i no podia mantenir l'orde. Llavors va aparèixer Ali Burghul Pahsa Çezayrli, un alt funcionari otomà que havia estat expulsat d'Alger, que al·legava haver estat investit governador pel sultà, i que tenia el suport dels notables i els oficials militars i va ocupar la ciutat el 30 de juliol de 1793. Ahmad II i seu pare Ali, i el mateix rebel Yusuf, van fugir a Tunísia.
El 1794 Ali Burghul Pahsa Çezayrli es va apoderar de l'illa de Gerba durant 58 dies. Llavors el bey husaynita de Tunísia, Hammuda Paixà, va donar suport als exilitats Karamanli per recuperar el poder. Iniciada la revolta Ahmad va gafar la direcció mentre el seu pare restava a Tunis. Ahmad va reconquerir Trípoli el 20 de gener de 1795 i Ali Burghul Pahsa Çezayrli va fugir a Egipte (febrer). Ali I va romandre a Tunis renunciant al govern a favor del seu fill.
Però aprofitant una absència d'Ahmed que havia anat a Tadjura, Yusuf es va presentar a Trípoli i es va fer proclamar governador l'11 de juny de 1795. Ahmed finalment va desistir i es va retirar a Malta (febrer de 1796). Yusuf Pasha Karamanli fou reconegut pel sultà. El 1800 els americans van tenir un conflicte amb Yusuf i el van portar a Cirenaica proclamant-lo governador en oposició a Yusuf Pasha, però finalment el conflicte d'aquest amb els americans va quedar arranjat amb inbtrevenció britànica i Ahmad es va retirar a Egipte (juny de 1805).

## Bibliografia

* E. Rossi. Storia di Tripoli e della Tripolitania dalla conquesta araba el 1911, Roma 1968
* Mantran, R. "Ḳaramānlī". Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. 21 de maig de 2016 <http://www.encquran.brill.nl/entries/encyclopaedia-of-islam-2/karamanli-SIM_3918>
# Gregori III de Túsculum

Gregori III de Túsculum fou fill de Gregori II de Túsculum al que va succeir en el comtat i altres possessions familiars vers el 1058. Fou el pare de Ptolemeu I de Túsculum que el va succeir. És considerat l'ancestre de la família Família Colonna.

## Referències

* ↑ «Kingdoms of Italy - Consuls and Senators». [Consulta: 29 abril 2021].
# Santa Elena de Trejuvell

Santa Elena de Trejuvell és una església del municipi de les Valls d'Aguilar protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici religiós. Considerat per alguns com preromànic, però degut a tantes transformacions és difícil saber que pot quedar de preromànic. D'una nau rectangular i absis lleugerament desviat trapezoïdal amb modificacions. Nau actualment coberta amb fusta. L'absis coberta amb volta de canó. Construcció rústega de pedres no en filades. Porta actual al frontis. Una altra porta al costat de l'Epístola tapiada.

## Referències

* ↑ «Santa Elena de Trejuvell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 gener 2014].

## Enllaços externs

* «Santa Elena de Trejuvell». Via Romànica. Consell Comarcal de l'Alt Urgell. Arxivat de l'original el 2014-02-22. [Consulta: 12 gener 2014].
# Masoveria de la Vila

La Masoveria de la Vila és una obra de Viladrau (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta quadrada (12x12) coberta a quatre vessants presentant una llucana a sota el carener. La façana més utilitzada és la situada a tramuntana, adossada parcialment al pendent del terreny donant a peu de primer pis. Consta de planta, dos pisos i un cos de corts de planta rectangular (14x9), de planta i primer pis, adossat a la façana E. La façana principal presenta, a la planta, un portal rectangular amb llinda de fusta i tres finestres amb llinda de fusta i reixa forjada; al cos de corts presenta dos portals rectangulars; al primer pis presenta tres finestres. La façana E (cos de corts) presenta quatre finestres amb muntants de pòrtland, i quatre més idèntiques al segon pis. La façana presenta un portal central d'arc escarser, i dues finestres quadrades laterals d'arc escarser, i un portal que dona al garatge; al primer pis un porxo central de dos badius i tres finestres laterals; al segon pis un porxo de tres badius i barana de ferro; el cos de corts, a la planta, presenta un portal central i dues finestres amb muntant de pòrtland i dues més al primer pis. La façana O presenta la planta i el primer adossats a la cambreria i al segon pis tres finestres.

## Història

Edifici del segle XVIII- XIX relacionat amb l'antic mas La Vila que probablement formava part dels 82 masos que existien en el municipi pels volts de 1340, segons consta en els documents de l'època. El trobem registrat en els fogatges de la "Parròquia i terme de Viladrau fogajat a 6 de octubre 1553 per Joan Masmiguell balle com apar en cartes 230", juntament amb altres 32 que continuaven habitats després del període pestes, on consta un tal "Carles Vila ". Els actuals propietaris no mantenen la cognominació d'origen, que perdurà fins a finals del segle passat.

## Referències

* 1 2 «Masoveria de la Vila». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2020].
# Jean-Philippe Daurelle

Jean-Philippe Daurelle (Antony, 28 de desembre de 1963) és un tirador d'esgrima francès, ja retirat, especialista en sabre, que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1992 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Barcelona, on disputà dues proves del programa d'esgrima. Guanyà la medalla de bronze en la prova del sabre per equips, mentre en la prova de sabre individual fou novè. Quatre anys més tard, als Jocs d'Atlanta, tornà a disputar dues proves del programa d'esgrima. Fou cinquè en la prova del sabre per equips i dotzè en la de sabre individual.
En el seu palmarès també destaquen cinc medalles al Campionat del Món d'esgrima, dues d'or, una de plata i dues de bronze, entre les edicions de 1989 i 1999; així com una medalla d'or als Jocs del Mediterrani de 1993. A nivell nacional guanyà el campionat individual de 1994, 1998 i 1999.
Des del 2013 passà a exercir d'entrenador de la selecció francesa femenina i des del 2016 també ho és la selecció masculina.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Jean-Philippe Daurelle». [Consulta: 21 juliol 2024].
* ↑ «Jean-Philippe Daurelle - Escrime» (en francès). [Consulta: 21 juliol 2024].
* ↑ «Palmarès» (en francès). [Consulta: 21 juliol 2024].
* ↑ «Daurelle : «J'avais des doutes» (Escrime)» (en francès). [Consulta: 21 juliol 2024].
# Font de Sant Salvador (desambiguació)

«Font de Sant Salvador» té aquests significats:
* Font de Sant Salvador (Altadill), font d'Altadill.
* Font de Sant Salvador (Breda), font de Breda.
* Font de Sant Salvador (Margalef), font de Margalef.
* Font de Sant Salvador (Santa Coloma de Farners), font de Santa Coloma de Farners.
* Font de Sant Salvador d'Horta, font de Barcelona.
# Poephila

Poephila és un gènere d'ocells de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.7, 2011) aquest gènere està format per tres espècies:
* Poephila personata - diamant emmascarat.
* Poephila acuticauda - diamant cuallarg.
* Poephila cincta - diamant gorjanegre.
# Albert E. Brumley

Albert Edward Brumley (Spiro, Oklahoma, 29 d'octubre de 1905 – 15 de novembre de 1977), fou un compositor i editor de música gospel.
La població on va néixer era una comunitat agrícola d'escassos recursos, i la família del compositor no era diferent. Passà gran part de la seva infància tallant i recol·lectant cotó en la finca familiar. El 1926, es matriculà en l'Institut Hartford Musical de la mateixa ciutat, Hartford (Arkansas) i allí estudià fins al 1931. l'Institut estava dirigit per Eugene Monroe Bartlett (1884-1941), propietari de l'empresa de "Music Hartford Company" i compositor de la coneguda cançó de gospel "Victòria en Jesús". El 1948 Brumley adquirí aquesta empresa de música.
El 1931 Brumley es casà amb Goldie Edith Schell. Vivien a la vora del riu Big Creek en el poblat de Powell, (Missouri), on criaren sis fills.
Va escriure més de 800 cançons. Entre les més conegudes hi ha: "Go a Fly Away", "Engegar la Radio", "Go a Meet You in the mooornig", "The mine Free" entre una multitud de favorites escrites per A. E. Brumley. Albert està inscrit entre els compositors famosos del Gospel Hall de Nashville, d'Oklahoma, etc. Fundà el Brumley Sundow Sunup Evàngeli a Springdale, (Arkansas), que avui porta el seu nom.
Albert Brumley va ser ministre de l'Església de Crist i està enterrat al cementiri de l'Església d'aquest mateix nom a prop de Powell. Va morir el 15 de novembre de 1977. El fill de Brumley, Tom, que moriria el 2009, més tard es va convertir en un respectat guitarrista d'acer en la música country i compositor a l'Església de Crist de Powell.

## Referències

* ↑ https://es.findagrave.com/memorial/5659883/albert-edward-brumley
* ↑ Freeman, Greg (2013-02-21). "E. M. Bartlett (1885 1941)". Enciclopèdia d'història i cultura d'Arkansas (ed. del sud). [Consulta: 2013-07-11].
* ↑ Wolfe, Carles (1998). ↑ «Albert E. Brumley». A Paul Kingsbury (ed.). Enciclopèdia de la Música Country. Nova York: Oxford University Press. pp. 62–63.

## Enllaços externs

* (anglès) Troba una tomba. Recuperat el 3 de setembre de 2010.
* (anglès)
* (anglès)
* (anglès)
# Guineu teumèsia

La Guineu teumèsia (en grec antic Αλωπεξ Τευμησιος) va ser, segons la mitologia grega, una criatura fantàstica relacionada amb el Cicle tebà. Els autors més antics no parlen de la seva genealogia però se la fa filla de Tifó i de Gea.
Amfitrió, desterrat de Micenes per Estènel per haver matat el seu sogre accidentalment, va anar a purificar-se a la cort de Creont, rei de Tebes. Va demanar-li també ajuda per lluitar contra els tafis, que havien mort els germans d'Alcmena, la seva dona. Creont, després de purificar-lo, va dir que l'ajudaria si matava la Guineu teumèsia, que atacava els tebans. Mentre la guineu atacava els territoris vora Tebes, els tebans li oferien el fill d'un dels ciutadans cada mes, ja que si no ho feien així la fera s'hauria apoderat de molta gent. Els motius de l'atac no són clars, però sembla que l'havia enviat Dionís. Amfitrió va buscar la manera de matar-la, però aquesta guineu estava destinada a no ser caçada mai, ningú la podia atrapar. Amfitrió llavors va anar a Atenes, a la cort de Cèfal i, a canvi d'una part del botí dels tafis, li va demanar el gos Laelaps, que sempre agafava les seves preses. Aquest gos l'havia portat de Creta, Procris, la dona de Cèfal, que l'havia rebut del rei Minos. Però quan el gos que no deixava mai d'atrapar una presa va perseguir la guineu que no podia ser atrapada es va presentar una paradoxa que Zeus va resoldre convertint-los a tots dos en pedra.

## Referències

* ↑ Apol·lodor. Biblioteca, II, 4, 7

## Bibliografia

* Antoní Liberal. Recull de metamorfosis, XLI
# Santa Elena de Jamuz

Santa Elena de Jamuz és un municipi de la província de Lleó, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1601 | 1458 | 1344 | 1305 |

## Referències

* ↑ «Provincia de León (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 març 2021].
# María Dolores Galovart Carrera

María Dolores Galovart Carrera (Huelva, 5 de gener de 1955) és una jutgessa i política espanyola, diputada pel PSdG al Congrés durant les XI i XII legislatures.

## Biografia

Llicenciada en Dret per la Universitat de Santiago de Compostel·la, va exercir com a magistrada a Ferrol i Puenteareas, abans d'assumir la seva posició com a jutgessa especialitzada en casos de família en els jutjats de Vigo. Entre 2005 i 2012 va ser vicevaledora do Pobo a Galícia. En 2014 va ser nomenada Viguesa Distingida. Va encapçalar la llista del PSOE per Pontevedra en les eleccions de 2015 i 2016, sent triada diputada al Congrés.

## Referències

* ↑ Congreso de los Diputados. «Galovart Carrera, María Dolores». [Consulta: 13 setembre 2017].
* ↑ Punzón, Carlos «Caballero ficha a la jueza Dolores Galovart para liderar la lista del PSOE a las elecciones generales». , 15-09-2015 [Consulta: 13 setembre 2017].
* ↑ «Dimite María Dolores Galovart como vicevaledora do Pobo». , 04-05-2012 [Consulta: 13 setembre 2017].
# Jesús Abrego Narbarte

Jesús Abrego Narbarte (Arroniz, Navarra, 7 de març de 1910) va ser un pilotari professional en la modalitat de erremonte (remonte), fent el seu debut l'any 1924, anomenat com "el Mag d'Arroniz". Es va iniciar al món de la pilota de la mà del seu pare, que era corredor d'apostes en l'Euskal Jai de Pamplona. Va arribar molt ràpid al professionalisme, l'any 1924, amb prou feines 14 anys, gràcies a les seves condicions innates pel remonte. El seu major èxit va ser el campionat assolit l'any 1944 en el Campionat individual, sent est l'únic títol oficial que va obtenir, atès que per aquella època no es disputaven, si no que eren més habituals els desafiaments i festivals de pilota. Durant la dècada dels trenta i quaranta va ser el millor remontista, sent habitual que se'l esmenti així mateix com el millor de la història. Fins i tot era habitual que formés parella amb un altre pilotari i s'enfrontessin a trios per igualar els partits. La majoria de la seva carrera va transcórrer en els frontons de Recoletos a Madrid, l'Urumea a Sant Sebastià i l'Euskal Jai a Pamplona.

## Referències

* ↑ El mag d'Arroniz
# Flashback

«Flashback» té aquests significats:
* Flashback (anglès) o salt enrere, tècnica utilitzada tant en el cinema com en la literatura, que altera la seqüència cronològica de la història, connecta moments diferents i trasllada l'acció al passat
* Flashback (pel·lícula), pel·lícula estatunidenca dirigida per Franco Amurri estrenada el 1990
* Flashback: Estiu sagnant, pel·lícula de terror alemanya dirigida per Michael Karen
* Flashback (videojoc), videojoc fet per Sunsoft per jugar amb la Super Nintendo
# Llista d'alcaldes de Pollestres

Els alcaldes del municipi rossellonès de Pollestres han estat:
| Data inicial | Fi del mandat | Nom |
| 1792 | 1794 | André |
| 1794 | 1796 | Pierre Cantort |
| 1796 | 1798 | François Sarris |
| 1798 | 11.11.1803 | Pierre Cantort |
| 11.11.1803 | 26.9.1830 | Joseph André |
| 26.9.1830 | 25.10.1846 | Pierre André |
| 25.10.1846 | 2.3.1848 | Joseph André |
| 2.3.1848 | 18.8.1855 | Étienne Édouard |
| 18.8.1855 | 9.4.1862 | Antoine Roca-Tres Cases |
| 9.4.1862 | 14.7.1862 | Alexis Tastu-Jaubert |
| 14.7.1862 | 21.9.1865 | Bonaventure Mascle |
| 21.9.1865 | 11.9.1868 | Antoine Roca-Tres Cases |
| 11.9.1868 | 8.11.1870 | Pierre Deprade |
| 8.11.1870 | 17.5.1871 | Joseph Lenan |
| 17.5.1871 | 16.3.1874 | Joseph Giral |
| 16.3.1874 | 13.10.1876 | Antoine Puig-Ripoll |
| 13.10.1876 | 11.5.1878 | Joseph Giral |
| 11.5.1878 | 25.1.1881 | Jacques Mascle |
| 25.1.1881 | 11.7.1884 | Janer |
| 11.7.1884 | 11.5.1896 | Baptiste Duffau |
| 11.5.1896 | 1.3.1906 | Jean Barde |
| 1.3.1906 | 6.5.1907 | Pierre Tremy |
| 6.5.1907 | 22.5.1908 | Joseph Maumill |
| 22.5.1908 | 11.7.1910 | Joseph Bousquet |
| 11.7.1910 | 10.12.1919 | François Perpignane |
| 10.12.1919 | 18.5.1929 | André Ablard |
| 18.5.1929 | 19.5.1935 | Joseph Puig |
| 19.5.1935 | 3.11.1939 | Albert Aliès |
| 3.11.1939 | 1.1.1941 | François Bazeries |
| 1.1.1941 | 9.3.1941 | Albert Aliès |
| 9.3.1941 | 8.8.1942 | Jean Parayre |
| 8.8.1942 | 2.9.1944 | Philippe Matignon |
| 2.9.1944 | 3.1977 | Albert Aliès |
| 3.1977 | 3.1989 | Jacky Pugnet |
| 3.1989 | 3.1995 | René-Louis Fayaud |
| 3.1995 | | Daniel Mach |

## Enllaços externs

* Llista d'alcaldes de Pollestres

## Referències

* ↑ Fabricio Cardenas, Vieux papiers des Pyrénées-Orientales, Un maire anti-clérical à Pollestres en 1881 , 9 de octubre 2014
# Prionurus maculatus

Prionurus maculatus és una espècie de peix pertanyent a la família dels acantúrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 45 cm de llargària màxima.
* 24-26 radis tous a l'aleta dorsal i 23-25 a l'anal.
* És de color gris blavós amb unes estretes franges verticals i grogues als costats del cos i petites taques grogues a la part dorsal del cos i al cap.

## Alimentació

Menja algues bentòniques.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigua salabrosa, associat als esculls i de clima subtropical (20 °C-24 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba des de Nova Gal·les del Sud i l'illa de Lord Howe fins a Queensland. També és present a l'illa Norfolk, les illes Kermadec i Nova Zelanda.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Prionurus maculatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Randall, J.E., G.R. Allen i R.C. Steene, 1990. Fishes of the Great Barrier Reef and Coral Sea. University of Hawaii Press, Honolulu, Hawaii. 506 p.
* ↑ Lieske, E. i R. Myers, 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.
* ↑ Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* ↑ Baensch, H.A. i H. Debelius, 1997. Meerwasser atlas. Mergus Verlag GmbH, Postfach 86, 49302, Melle, Alemanya. 1216 p. 3a edició.
* ↑ Francis, M.P., 1993. Checklist of the coastal fishes of Lord Howe, Norfolk, and Kermadec Islands, Southwest Pacific Ocean. Pac. Sci. 47(2):136-170.
* ↑ Francis, M.P., 1996. Geographic distribution of marine reef fishes in the New Zealand region. N.Z. J. Mar. Freshwat. Res. 30:35-55.
* ↑ Johnson, J.W., 1999. Annotated checklist of the fishes of Moreton Bay, Queensland, Australia. Memoirs of the Queensland Museum 43(2):709-762.
* ↑ Paulin, C., A. Stewart, C. Roberts i P. McMillan, 1989. New Zealand fish: a complete guide. National Museum of New Zealand Miscellaneous Series Núm. 19. xiv+279 p.
* ↑ Randall, J.E., 2001. Acanthuridae. Surgeonfishes (tangs, unicornfishes). p. 3653-3683. A: K.E. Carpenter i V. Niem (editors). FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae), estuarine crocodiles.. FAO, Roma.
* ↑ Randall, J.E., 2001. Surgeonfishes of Hawai'i and the world. Mutual Publishing and Bishop Museum Press, Hawaii. 123 p.

## Bibliografia

* Choat, J.H. i L.M. Axe, 1996. Growth and longevity in acanthurid fishes: an analysis of otolith increments. Mar. Ecol. Prog. Ser. 134:15-26.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Aguínskoie

«Aguínskoie» té aquests significats:
* Aguínskoie (Zabaikàlie), localitat del krai de Zabaikàlie, a Rússia
* Aguínskoie (Krasnoiarsk), localitat del krai de Krasnoiarsk, a Rússia
# Servei Andorrà d'Atenció Sanitària

El Servei Andorrà d'Atenció Sanitària (SAAS) és una entitat parapública responsable de proveir la major part de l'assistència sanitària a Andorra per delegació del Ministeri de Salut. Gestiona l'Hospital Nostra Senyora de Meritxell, onze centres d'atenció primària i un centre sociosanitari. El SAAS es va crear el 1986 i té la missió de prestar serveis sanitaris a tota la població del país.

## Centres sanitaris

El SAAS gestiona els següents centres:
* L'Hospital Nostra Senyora de Meritxell, l'únic d'Andorra, situat a Escaldes-Engordany.
* El Centre d'Atenció Primària de Canillo.
* El Centre d'Atenció Primària d'Encamp.
* El Centre d'Atenció Primària del Pas de la Casa.
* El Centre d'Atenció Primària d'Ordino.
* El Centre d'Atenció Primària de la Massana.
* El Centre d'Atenció Primària La Sardana, a Andorra la Vella.
* El Centre d'Atenció Primària d'Andorra la Vella.
* El Centre d'Atenció Primària de Santa Coloma
* El Centre d'Atenció Primària de Sant Julià de Lòria.
* El Centre d'Antenció Primària d'Escaldes-Engordany.
* El Centre d'Atenció Primària Fiter i Rossell, a Escaldes-Engordany.
* El Centre sociosanitari El Cedre, d'atenció a persones grans o discapacitades, a Andorra la Vella.

## Referències

* ↑ «Memòria 2018». Servei Andorrà d'Atenció Sanitària.
# Gasparo Gozzi

Gasparo Gozzi (Venècia, 4 de desembre de 1713 — Pàdua, 26 de desembre de 1786) va ser un escriptor italià, germà de Carlo Gozzi.
Va fundar “La Gazzeta Veneta” i va escriure diverses obres amb tocs humorístics i moralistes de la vida quotidiana.

## Obres

* Lettere diverse (1750)
* Lettere serie, facete, capricciose, strane e quasi bestiali (1752)

## Referències

* ↑ «Gasparo Gozzi». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# María Eugenia Romero Rodríguez

María Eugenia Romero Rodríguez (20 de juliol de 1970) és una política espanyola membre del Partit Popular. És diputada per Sevilla des del 20 de novembre de 2011 per a les X, XI i XII legislatura.

## Biografia
### Professió

Llicenciada en Dret per la Universitat de Sevilla, ha seguit un curs de doctorat mercantil i posseeix un màster en consultoria jurídica.

### Carrera política

És sotssecretària d'economia i de treball de la federació popular de Sevilla i coordinadora d'organització social popular d'Andalusia.
El 20 de novembre de 2011 va ser triada diputada per Sevilla al Congrés dels Diputats i reelegida en 2015 i 2016.

## Referències

* ↑ Error en el títol o la url.«».

## Enllaços externs

* Maria Eugenia Romero Rodríguez en www.pp.es