OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Todo modo

Todo modo és un pel·lícula italiana dirigida per Elio Petri, estrenada el 1976. Ha estat doblada al català.

## Argument

Nombroses personalitats de la Democràcia Cristiana es troben en un seminari organitzat en el soterrani d'un hotel. Aquest ambient tancat es transformarà ràpidament en ajustos de comptes definitius.

## Repartiment

* Gian Maria Volontè: M.
* Marcello Mastroianni: Don Gaetano
* Mariangela Melato: Giacinta, dona di M.
* Ciccio Ingrassia: Voltrano
* Franco Citti: Autista di M.
* Tino Scotti: Il Cuoco
* Renato Salvatori: Dr. Scalambri
* Michel Piccoli: Ell

## Referències

* ↑ esadir.cat. Todo modo. esadir.cat.
* ↑ «Todo modo». The New York Times.
# Apol·lònides de Càrdia

Apol·lònides de Càrdia (en llatí Apollonides, en grec Ἀπολλωνίδης), fou un macedoni que va rebre del rei Filip II de Macedònia el territori del Quersonès com a domini privat. Després fou ambaixador davant de Caridem enviat per Filip, segons Demòstenes.

## Referències

* ↑ 3.Apollonides a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 236
# Carlo Fontana

Carlo Fontana (Novazzano i Suïssa, 22 d'abril de 1638 - Roma, 5 de febrer de 1714) fou un arquitecte italià, considerat com un dels millors del barroc romà. Pertanyia a una família notable d'arquitectes, originaris del Cantó de Ticino, que al llarg dels segles xvi i xvii van realitzar intervencions tècniques i funcionals en el teixit urbà de Roma. Era nebot de Domenico Fontana. Va començar a treballar amb Pietro da Cortona, C.Rainaldi i L.Bernini. En les seves obres, com Santa Maria dei Miracoli, Santa Maria di Montesanto, façana de San Marcello del Corso, Palazzo Odescalchi, santuari de Loiola, mostren la seva preferència per les cúpules i les rotondes i un tractament arquitectònic academicista dins el seu barroquisme. Com a teòric publicà un estudi sobre el Vaticà (Templum Vaticanum) i uns altres d'urbanisme i d'acústica.

## Referències

* ↑ «Carlo Fontana (1638-1714)» (en italià). Repubblica e Cantone Ticino. [Consulta: 13 abril 2020].
* ↑ «Carlo Fontana». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Telmatoscopus laurenci

Telmatoscopus laurenci és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: la Gran Bretanya.

## Referències

* ↑ Eaton, A. E., 1904. New Genera of European Psychodidae. Entomologist's Monthly Magazine. 40:55-59.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Ježek, J., 1989. Contribution to the taxonomy of the genus Telmatoscopus Eat. (Diptera, Psychodidae). Acta Musei Nationalis Pragae. 44B:75-104.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* Q-bank Arthropods (anglès)
# Carrefour de l'Horloge

El Carrefour de l'Horloge, anteriorment Club de l'Horloge (1974–2015), és un laboratori d'idees d'extrema-dreta francès, fundat el 1974 i presidit per Henry de Lesquen. L'organització promou una filosofia neo-darwinista, caracteritzada per una forma de liberalisme econòmic influenciat pel nacionalisme ètnic.
Nascut com una escissió de GRECE, el Carrefour de l'Horloge comparteix moltes similituds amb la Nouvelle Droite, tot i que destaca per la seva defensa del Catolicisme i del liberalisme econòmic. Com la Nouvelle Droite, utilitzen meta-estratègies polítiques per difondre les seves idees al gruix de la societat; tanmateix, el Carrefour de l'Horloge fa servir mètodes més directes, com entryism als principals partits polítics i espais de poder, juntament amb la creació d'eslògans per influir el debat públic. Són els responsables de conceptes com la prioritat nacional, o la re-informació, i va participar en la difusió dels conceptes "Gran reemplaçament" i la "remigració" a França.
El setembre de 2015, el Club de l'Horloge va ser rebatejat com "Carrefour de l'Horloge", i es va fusionar amb les associacions més petites Voix des Français, Renaixement 95, SOS Identité i el Mouvement associatif pour l'union de la droite.

## Membres destacats

* Henry de Lesquen
* Jean-Yves Le Gallou
* Yvan Blot
* Bruno Mégret
* Alain Madelin
* Gérard Longuet
* Pierre Chaunu
* Daniel Garrigue
* Jules Monnerot
* Achille Dauphin-Meunier
* Franck Gilard
* Christian Noyer
* Henri de La Bastide
* Christian Vanneste
* Yves-Thibault de Silguy
* Maryvonne de Saint-Pulgent
* Pascal Lorot
* Yvan Durand
* Pierre Debray-Ritzen

## Referències

* ↑ Camus i Lebourg, 2017, p. 121.
* ↑ Camus i Lebourg, 2017, p. 42, 121.
* ↑ Dupin, 2017.
* ↑ Laurens 2014
* ↑ Albertini, Dominique. La Fachosphère. Comment l'extrême droite remporte la bataille d'Internet (en francès). Flammarion, 2016. ISBN 9782081354913.
* ↑ de Boissieu, Laurent. «Carrefour de l'Horloge (CDH)». France Politique, 03-05-2019.
* 1 2 Lamy, 2016, p. 422.

## Bibliografia

* Camus, Jean-Yves; Lebourg, Nicolas. Far-Right Politics in Europe. Harvard University Press, 2017. ISBN 978-0674971530.
* Dupin, Éric. La France identitaire: Enquête sur la réaction qui vient (en francès). La Découverte, 2017. ISBN 9782707194848.
* Venner, Fiammetta. Extreme France (en francès). Grasset, 2006. ISBN 9782246666097.
* (tesi).
* Laurens, Sylvain «Le Club de l’horloge et la haute administration : promouvoir l’hostilité à l’immigration dans l'entre-soi mondain». Agone, vol. 54, 2, 2014, pàg. 73–94. DOI: 10.3917/agone.054.0073.
* McCulloch, Tom «The Nouvelle Droite in the 1980s and 1990s: Ideology and Entryism, the Relationship with the Front National» (en anglès). French Politics, vol. 4, 2, 2006, pàg. 158–178. DOI: 10.1057/palgrave.fp.8200099. ISSN: 1476-3427.
# Gregori d'Illiberis

* Per a altres significats, vegeu «Gregori».
Gregori de la Bètica o Gregori d'Illiberis, va ser un escriptor eclesiàstic del segle iv. Va ser bisbe d'Illiberis, a l'antiga província Bètica). És venerat com a sant per diverses confessions cristianes.
Va ser amic de Lucífer de Caralis (o Lucífer de Caller) i enemic declarat dels arrians. Mort Lucífer va prendre la direcció de la seva tendència a Hispània. Teodosi I el Gran va dictar un edicte dirigit al prefecte d'Hispània Cinegi (Cynegius) ordenant-li defensar a Gregori contra els arrians dels atacs i les injuries que li feien.
Va escriure diversos tractats entre els quals De Fide que cal no confondre amb De Fide contra Arianos que va ser obra realment de Faustí. Jeroni d'Estridó qualifica aquest llibre de Gregori com a elegans libellus ('llibre elegant'). Vivia encara l'any 392, però ja era molt vell. La seva festa se celebra el dia 24 d'abril.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Gregorius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 23 desembre 2022].
# Susanna Kallur

Susana Elisabeth Kallur (nascuda el 16 de febrer 1981) és una atleta sueca especialitzada en curses de tanques que competeix sobretot als 60 metres tanques i als 100 metres tanques. Ha guanyat diverses medalles internacionals, entre elles la medalla d'or en els 100 metres tanques al Campionat d'Europa d'Atletisme 2006. Kallur té el rècord mundial de pista coberta de 60 metres tanques.

## Resultats a destacar

* Mundials Junior Annecy 1998 - Bronze en 100 m tanques (13,77)
* Mundials Junior Santiago de Xile 2000 - 1a en 100 m tanques (13,02)
* Mundials Edmonton 2001 - 6a semif. 100 m tanques (12,85)
* Europeus Múnic 2002 - 7a en 100 m tanques (13,09)
* Mundials Indoor Birmingham 2003 - 7 ª en 60 m tanques (7,97)
* Mundials París 2003 - 6a semif. 100 m tanques (12,94)
* Mundials Indoor Budapest 2004 - 5a en 60 m tanques (7,89)
* Jocs Olímpics Atenes - 7a semif. 100 m tanques (12,67)
* Europeus Indoor Madrid 2005 - Or en 60 m tanques (7,80)
* Mundials Hèlsinki 2005 - 3a semif. 100 m tanques (13,05)
* Mundials Indoor Moscou 2006 - Bronze en 60 m tanques (7,87)
* Europeus Göteborg 2006 - Or en 100 m tanques (12.59)
* Europeus Indoor Birmingham 2007 - Or en 60 m tanques (7.87)

## Millors marques

* 60 metres llisos (pista coberta) - 7.24 (Birmingham, 3 de març de 2007)
* 60 metres tanques (pista coberta) - 7.68 (Karlsruhe, 10 de febrer de 2008) Rècord del Món.
* 100 metres llisos- 11.30 (Malmö, 22 d'agost de 2006)
* 100 metres tanques- 12.49 (Berlín, 16 de setembre de 2007)
* 200 metres llisos- 23.32 (Göteborg, 28 d'agost de 2005)
* 800 metres llisos- 2:27.87 (Huddinge, 6 de setembre de 1998)

## Progressió als 100 metres tanques

* 2007- 12.49 (Berlín, 16-09)
* 2006- 12.52 (Roma, 1914-2007)
* 2005- 12,65 (Hengelo, 1929-2005)
* 2004- 12,67 (Atenes, 1923-2008)
* 2003- 12,88 (Bydgoszcz, 1920-2007)
* 2003- 12,88 (Enskede, 1924-1905)
* 2002- 12,94 (Madison, 1918-1905)
* 2001- 12,74 (Edmonton, 1909-2008)
* 2000- 13,02 (Santiago de Xile, 19-10)
* 1999- 13,41 (Estocolm, 1930-1907)
* 1998- 13,48
* 1997- 14,11

## Referències

* ↑ «Susanna Kallur». Olympic Games. [Consulta: 13 setembre 2016].
* ↑ «Hurdler Susanna Kallur sets world record» (en anglès). The Seattle Times, 11-02-2008. [Consulta: 25 desembre 2012].

## Enllaços externs

* Susanna Kallur Arxivat 2008-01-16 a Wayback Machine.
* fansite Susanna Kallur Arxivat 2008-08-21 a Wayback Machine.
* IAAF Perfil Susanna Kallur
# Tigermilk

Tigermilk és l'àlbum de debut, el 1996, de la banda de pop Belle & Sebastian. Gravat com al treball de fi de curs d'un curs de producció musical i havent-se editat (1,000 còpies) a través del segell Electric Honey, l'àlbum va ser reeditat el 1999 pel segell Jeepster Records.

## Cançons

Totes les cançons escrites per Stuart Murdoch
* "The State I Am In" - 4:57
* "Expectations" - 3:34
* "She's Losing It" - 2:22
* "You're Just A Baby" - 3:41
* "Electronic Renaissance" - 4:50
* "I Could Be Dreaming" - 5:56
* "We Rule The School" - 3:27
* "My Wandering Days Are Over" - 5:25
* "I Don't Love Anyone" - 3:56
* "Mary Jo" - 3:29

## Formació en el moment de la gravació

* Stuart Murdoch - Veus, Guitarra
* Stuart David - Baix
* Isobel Campbell - Violoncel
* Chris Geddes - Teclats, piano
* Richard Colburn - Bateria
* Stevie Jackson - Guitarra
* Mick Cooke - Trompeta

## Enllaços externs

* Web oficial:informació de l'àlbum Arxivat 2010-11-24 a Wayback Machine. (anglès)
# Aplastodiscus cavicola

Aplastodiscus cavicola és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Gonçalves da Cruz, C.A., Potsch de Carvalho-e-Silva, S. & Peixoto, O.L. 2004. Aplastodiscus cavicola. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Casa Solé (la Vall de Boí)

La Casa Solé és una obra de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una unitat familiar, agrícola i ramadera, formada per una casa, un paller, estable, era i cobert de grans dimensions.
La casa s'organitza en tres pisos d'alçada. Cal destacar, com a elements rellevants, el seu colomar sota teulada i balconada de fusta al pis superior. Presenta bastants obertures, petites i rectangulars.
La porta d'entrada està adovellada i conserva el fustam primitiu.
El paller es tanca amb fusta i la coberta és a doble vessants.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa Solé». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 desembre 2018].
# Sveti Đorđe

L'illa Sveti ĐorđeSveti Dorde o Sveti Juraj (en montenegrí "Illa de Sant Jordi") és un dels dos illots de la costa de Perast a la badia de Kotor, Montenegro (l'altre és Gospa od Škrpjela). A diferència de Gospa od Škrpjela, és una illa natural. Una petita acció militar hi va tenir lloc durant el setge de Cattaro el 14 d'octubre de 1813 quan l'illa, controlada per França, va ser capturada per una força naval britànica i siciliana. L'illa compta amb el monestir benedictí de Sant Jordi, construït al segle XII, i l'antic cementiri de l'antiga noblesa de Perast i de més lluny, de tota la badia de Kotor. Podria haver estat una inspiració per a la pintura Illa dels morts.

## Galeria

* Vista del monestir.
* Illot Sveti Dorde.
* Entrada al monestir de Sant Jordi.
* Monestir amb la sortida a l'Adriàtic al fons.
* Vista des del nord.
* Vista des del sud.

## Referències

* ↑ http://www.geographic.org/geographic_names/name.php?uni=9067430&fid=3875&c=montenegro
* ↑ http://www.traveljournals.net/explore/serbia_and_montenegro/map/p9067430/otocic_sveti_dorde.html%5BEnllaç+no+actiu%5D
# Bouconville

Bouconville és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 49 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bouconville era de 49 persones. Hi havia 24 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 29 habitatges, 24 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 1 estava desocupat. 27 eren cases i 1 era un apartament. Dels 24 habitatges principals, 22 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien tres cambres, 2 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 20 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 10 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bouconville el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 8 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 29 persones, 21 eren actives i 8 eren inactives. De les 21 persones actives 20 estaven ocupades (13 homes i 7 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 8 persones inactives 3 estaven jubilades i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de construcció.
Els 2 serveis als particulars que hi havia el 2009 eren lampisteries.
L'any 2000 a Bouconville hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bouconville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bouconville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Caràcter

«Caràcter» té aquests significats:
* Caràcter o tret (biologia), cadascuna de les característiques que s'utilitza en la descripció dels éssers vius
* Caràcter genètic, característica, funció o atribut determinat per un gen o un conjunt de gens
* Caràcter (tipus de dada), unitat d'informació que es correspon aproximadament amb una grafema o amb una unitat o símbol semblant
* Caràcter (música), indica el sentiment o la intenció d'una obra
* Caràcter o personalitat, conjunt de valors, qualitats, defectes, creences i experiències que distingeixen a una persona de les altres quant a la manera d'ésser, al marge de l'aspecte físic
* Caràcter tipogràfic, peça metàl·lica (generalment un aliatge amb base de plom) en forma de paral·lelepípede que du en relleu una lletra o signe
* Caràcter (pel·lícula)
Viccionari
# Google Web Server

Google Web Server (GWS) és el servidor web que Google usa en les seues infraestructures i servidors. Google intencionadament dona una imatge vaga sobre GWS, simplement s'ha limitat a dir que és un servidor personalitzat de desenvolupament propi que s'executa en sistemes UNIX com GNU/Linux. A més hi ha especulacions sobre que GWS és una versió modificada i adaptada del servidor HTTP Apache que Google utilitza per a la seua pròpia explotació.

## Referències

* ↑ «Study: Google runs more than 10 million Web sites». cnet, 30-10-2008. [Consulta: 29 gener 2010].
* ↑ «Google Operating System», 17-09-2007. [Consulta: 29 gener 2010].
# Solutré-Pouilly

Solutré-Pouilly és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 377 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1986- ¿ | Fernand Bucchianeri | MRG |
| 2001- | Annie Besson | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 369 | 378 | 374 | 360 | 366 | 424 | 377 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Aplastodiscus callipygius

Aplastodiscus callipygius és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Potsch de Carvalho-e-Silva, S. & Gonçalves da Cruz, C.A. 2004. Aplastodiscus callipygius. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Carlos Frick Davie

Carlos Frick Davie (Montevideo, 1907 - 1985) fou un advocat i polític uruguaià pertanyent al Partit Colorado. Va ser ministre de Ramaderia, Agricultura i Pesca de l'Uruguai entre 1968 i 1969.
D'ascendència escocesa, Frick es va interessar per la política des de molt petit. Era un home rural, interessat en l'agricultura. Es va casar i va tenir cinc fills. Un d'ells, Carlos Frick Jr., va demostrar simpaties cap als tupamaros, el moviment polític revolucionari d'esquerres que va utilitzar les armes durant la dictadura uruguaiana (1973-1985).
El 1969 va deixar el càrrec de ministre per discrepàncies amb el govern de Jorge Pacheco Areco. Poc temps després, Frick va ser segrestat pels tupamaros però va ser finalment alliberat el 1972.
Va morir el 1985.

## Referències

* ↑ Uruguayan rulers: Ministries, etc. (anglès)
* 1 2 «Hijo de ganadero secuestrado por el MLN elogia a Mujica» (en castellà). Últimas Noticias, 04-01-2010. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 19 octubre 2010].
* ↑ «En Voz Alta, Uruguay» (en castellà). En Voz Alta. Arxivat de l'original el 16 de febrer 2010. [Consulta: 19 octubre 2010].
# Alticus montanoi

Alticus montanoi és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar de la Xina Meridional.

## Referències

* ↑ «Alticus montanoi». Catalogue of Life. (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* 1 2 «Alticus montanoi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (editors), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Carritxar

El Carritxar és un espai obert situat als afores del poble d'Oliva (La Safor), que compta amb zona d'acampada, espai per a les torrades, pícnic i zona d'entreteniment amb piscina municipal. Fins feia uns anys, s'hi podia gaudir d'una vegetació frondosa i aire fresc de la muntanya. Actualment es troba en situació d'abandó i desatenció.

## Referències

* ↑ «Gent d'Oliva pide la limpieza del Carritxar». Las Provincias. [Consulta: 6 setembre 2011].
# Sebastián Manuel Corona Nacarino

Sebastián Manuel Corona Nacarino (Lora del Río, Província de Sevilla, 8 de juliol de 1976) és un exfutbolista andalús. Va jugar de defensa en diversos equips de la Segona divisió.

## Biografia

Jugador format al planter del Sevilla FC, on va militar en l'equip filial i va pujar a la primera plantilla, jugant en primera i segona divisió. D'allí va fitxar per l'Albacete Balompié, CD Tenerife, Real Múrcia, on la seva última temporada va jugar cedit a l'Àguilas CF. En tots aquests anys, Corona va jugar sobretot a Segona, sent titular en els diversos clubs en què va militar.
El 8 d'agost de 2007 va signar un contracte amb la SD Huesca amb el qual es vincularia amb l'equip de l'Alt Aragó fins al 2010. Posteriorment va fitxar pel Club Deportivo Leganés on va retirar-se el 2013.

## Enllaços externs

* Sebastián Manuel Corona Nacarino a BDFutbol
* Sebastián Manuel Corona Nacarino, Fitxa a Soccerway
# Rafael Clavero Prados

Rafael Clavero Prados (Còrdova, 10 de gener de 1977) és un futbolista andalús, que ocupa la posició de defensa.

## Trajectòria

Després de sobresortir en el Montilla i el Córdoba CF, el 1999 fitxa pel Mérida, de Segona Divisió, on juga 11 partits. La 00/01 la passa entre el Reial Madrid B i el CD Numancia, que el fa debutar en primera divisió, sumant només cinc partits, tot acabant cuers els sorians.
L'estiu del 2001 fitxa pel Reial Múrcia, on es fa un lloc en l'onze titular, tot aconseguint l'ascens a la màxima categoria el 2003. A primera divisió, Clavero juga 24 partits amb els murcians. Tot i que el seu equip perd la categoria, la temporada 04/05 el defensa s'incorpora al CA Osasuna, on juga dos anys més a Primera, de suplent en la majoria de casos, però.
L'estiu del 2006 fitxa pel CD Tenerife. Al club canari és titular de nou i assoleix un altre ascens a primera divisió, al final de la temporada 08/09. Eixe darrer any ja havia perdut la titularitat i a la campanya següent marxa al FC Cartagena, també de Segona Divisió.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Aristodem de Megalòpolis

Aristodem de Megalòpolis (en llatí Aristodemus, en grec Ἀριστόδημος) va ser tirà de Megalòpolis durant el regnat d'Antígon II Gònates, poc després de la formació de la Lliga Aquea.
Era nascut a Figales (Phigalea) i el seu pare es deia Artila. Va ser un dels molts tirans que es van establir per Grècia sota la influència dels macedonis.
Durant el seu govern Cleòmenes II d'Esparta i el seu fill Acrotat van envair el territori de Megalòpolis i es va lliurar una batalla en la qual Aristodem va derrotar a l'enemic i Acrotat va morir en la lluita.
Va morir un temps després assassinat per emissaris d'Edemos i Demòfanes, dos ciutadans de Megalòpolis del partit rival amics de Filòpemen. Pausànies va veure la seva tomba a la rodalia de Megalòpolis.

## Bibliografia

* 1 2 Pausànies, Descripció de Grècia, VIII, 27 i 11