OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jerry Fodor

Jerry Fodor (1935-2017) va ser un filòsof especialitzat en cognició, dins la branca d'estudi de filosofia de la ment. Va ser professor de Princeton la Universitat de Colúmbia i el MIT i va guanyar amb el Premi Jean Nicod. També era crític d'òpera.

## Idees principals

Fodor sostenia que la ment és un conjunt de mòduls interrelacionats i amb un correlat físic en el cervell. Determinats estímuls físics externs activen els mòduls, que es posen en funcionament per a complir la seva funció dins del pensament. La ment, però, té també estats abstractes, els estats mentals, que afecten tota la persona, incloent-hi els estats d'ànim, les creences i el llenguatge.
Un estat mental sorgeix a partir de la reflexió sobre el concepte o imatge mental d'un fet determinat, expressat lingüísticament en el cervell en un llenguatge universal, diferent de les llengües naturals (seguint els postulats de Noam Chomsky). En sentir una expressió determinada o veure una realitat que s'adigui amb la representació mental o proposició lingüística associada, s'activa l'estat mental corresponent; és a dir, en sentir la paraula "gat" o en veure un d'aquests animals, la ment etiqueta el fenomen amb un signe lingüístic mental. Aquest signe actua com a índex (segons els termes de Charles Sanders Peirce), ja que en variar la realitat externa (desaparèixer el gat de l'exemple), varia el signe. Són, per tant, les relacions amb l'exterior les que provoquen un canvi d'estat mental i configuren la relació entre els mòduls de la ment.
Les idees sobre el llenguatge del pensament han rebut les mateixes crítiques que les del seu predecessor Chomsky: o bé provoquen una regressió a l'infinit (Ludwig Wittgenstein) o bé és un concepte innecessari. A més a més, defensors del relativisme lingüístic afirmen que la llengua apresa en la socialització modifica el pensament, que no pot existir de manera independent.

## Referències

* ↑ Fodor, Jerry A. Representations.. 2. print.. Cambridge, Mass.: MIT Pr., 1981. ISBN 0-262-06079-5.
* ↑ Fodor, Jerry A. The modularity of mind : an essay on faculty psychology. 3. pr.. Cambridge, Mass. [u.a.]: MIT Press, 1984. ISBN 0-262-56025-9.
* ↑ Blackburn, Simon. Spreading the word groundings in the philosophy of language. Reprint.. Oxford: Clarendon Press, 1990. ISBN 019824651X.
# Kizílivka

Kizílivka (en (ucraïnès): Кизилівка) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 76 habitants. Pertany al districte de Bilogorsk.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Crescendo (pel·lícula de 2019)

Crescendo és una pel·lícula dramàtica alemanya del 2019 dirigida per Dror Zahavi. El 3 de juliol de 2019 es va estrenar al Festival Internacional de Cinema de Múnic, on va rebre una ovació de deu minuts. El 16 de gener de 2020 es va estrenar per a tots els públics a Alemanya i estava previst que s'estrenés als cinemes estatunidencs al juny a través de Menemsha Films. A causa de la pandèmia de COVID-19, la pel·lícula s'estrenà en format de cinema virtual a partir de l'1 de maig. La pel·lícula es va doblar al català oriental i es va projectar, per primera vegada, en cinemes de Sant Feliu de Llobregat (Baix Llobregat) i Lleida (Segrià) del 19 al 22 d'octubre de 2020. També s'ha editat una versió en valencià per a À Punt.

## Argument

Karla de Fries aborda un director de fama mundial, Eduard Sporck, per reunir una orquestra juvenil israeliana-palestina per a una actuació en favor de la pau. Accepta, però primer ha de fer que el seu grup superi les seves creences, pors i fanatismes per reunir-se.

## Repartiment

Els principals actors i actrius que participen a la pel·lícula són:
* Peter Simonischek
* Daniel Donskoy
* Sabrina Amali
* Mehdi Meskar
* Bibiana Beglau
* Götz Otto

## Referències

* ↑ Tenorio, Rich. «In film ‘Crescendo,’ an Israeli-Palestinian orchestra struggles to get in tune» (en anglès). The Times of Israel, 16-01-2020. [Consulta: 30 març 2020].
* ↑ Barraclough, Leo. «Menemsha Picks Up North American Rights to ‘Crescendo’» (en anglès). Variety, 17-10-2019. [Consulta: 30 març 2020].
* 1 2 «La pel·lícula - Crescendo». Gencat.cat. [Consulta: 19 octubre 2020].
* ↑ «Projeccions - Crescendo». Gencat.cat. [Consulta: 19 octubre 2020].
* ↑ «Crescendo». À Punt, 06-02-2023. [Consulta: 11 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Crescendo - Lloc web oficial
* Crescendo - Lloc web oficial
# Cal Cabrer (Vinyols)

Cal Cabrer, o la Casa del Cabrer, és un casal al Carrer Major de Vinyols (el Baix Camp) protegit com a bé cultural d'interès local. Cal Cabrer forma part de l'illa de cases amb més regust antic del poble, al Carrer Major, construïdes probablement a les darreries del segle xvi. Presenta modificacions a la façana fetes entorn de l'any 1700.

## Arquitectura

És un edifici de planta rectangular, obra de paredat amb reforços de maons i rajoles. La façana arrebossada permet apreciar el tipus de parament i les reformes fetes, especialment pel que fa a les finestres, ja que hom pot veure les primitives obertures que han estat cegades amb rajoles. La línia de finestres del pis noble presenta quatre obertures, decorades individualment. La primera a la dreta de la porta, té la inscripció "IHS", i la de damunt la porta i la següent tenen trencaaigües, l'última reduïda a una línia horitzontal damunt la llinda. La porta és àmplia, d'arc rodó, amb dovelles grans, decorada la clau amb una mena d'escut amb llegenda de difícil lectura. La part superior, sota un ràfec de volada decorat, amb golfes obertes d'arc rodó, correguts.

## Referències

* ↑ «Cal Cabrer». Pat.mapa: arquitectura. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 gener 2019].

## Enllaços externs

* «Cal Cabrer». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Afrani Dextre

Afrani Dextre (en llatí: Afranius Dexter) va ser un magistrat romà del segle i. Formava part de la gens Afrània, una gens romana d'origen plebeu.
Va ser cònsol sufecte l'any 98 durant el regnat de Trajà. Era amic de Marc Valeri Marcial, que el menciona en un epigrama. Durant l'exercici del seu càrrec va ser assassinat.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 996.
# Salm-Reifferscheid-Dyck

Salm-Reifferscheid-Dyck fou un comtat del Sacre Imperi Romanogermànic format el 1639 per divisió de Salm-Reifferscheid-Bedburg (o Salm-Reifferscheid) en dues línies. El seu territori es va concretar en la comarca entorn de Dyck (avui a Renània del Nord-Westfàlia ak sud-est de Mönchengladbach). El comtat fou mediatitzat el 1806 i annexionat a França el 1811. Va passar a Prússia com a comtat mediatitzat el 1814. El comte Josep fou creat príncep i par de Prússia el 1816. La línia es va extingir el 1888 i el títol heretat pel príncep de Salm-Reifferscheid-Krautheim. El títol complet era príncep imperial de Salm, duc d'Hogstraten, wildgravi i comte de Dhaun i Kyrburg, ringravi i comte de Stein i senyor de Diemeringen i Anholt.

## Referències

* Llista de comtes de Salm Arxivat 2009-04-22 a Wayback Machine.
# Ardon (Valais)

Ardon és un municipi del cantó suís del Valais, situat al districte de Conthey.

## Geografia

El poble compta aproximadament amb 2.600 habitants. Era situat originàriament sobre els primers pendents de l'Haut de Cry, al peu del serral d'Isèra, a l'abric de la plana del Roine i de les seves inundacions. Després dels treballs de correcció del Roine (segle xix), la plana és sanejada i el poble s'hi estén. La Lizerne baixa dels Diablerets i passa a l'oest del poble. El seu curs ha estat canalitzat durant els treballs de correcció del Roine.
El poble comprèn entre altres una escola (centre de Cordée), una guarderia i un casal de joves. L'escola compta aproximadament amb 300 alumnes.

## Monuments

* Molts vestigis gal·loromans van ser descoberts al segle xix sobre el serral i a l'hort del capellà. Oblidats en el transcurs de la primera meitat del xx, la renovació de l'església l'any 1959 permet redescobrir-les i sobretot posar al dia un seguit d'edificis precristians i cristians. La posada en valor d'aquest passat data de 1996, amb la disposició sota l'església parroquial dels vestigis dels segles iii a l'xi de la nostra era.
* L'església parroquial Sant-Jean és un edifici neogòtic construït l'any 1892 per Emile Vuilloud. El campanar-porxo d'estil gòtic data de 1525. L'any 1959-60, els registres encara visibles han permès el descobriment dels vestigis dels santuaris que han precedit l'església actual i el més antic es remunta al segle v o vi.
* La Pontaise és el segon edifici el més antic encara dempeus i datat d'Ardon. El seu gran volum i l'alçada de les seves peces recorden el seu caràcter senyorial.
* El Cafè dels Alps és situat al centre de l'antic poble d'Ardon. El seu ambient rock’n'roll agrada als seus clients i fa d'aquest establiment un lloc històric i molt freqüentat del Valais Central.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
* ↑ «Ardon».
* ↑ Ex Libris. Guide culturel de la Suisse (en francès), 1982, p. 43-44.
# Marquard IV d'Eppenstein

Marquard IV (+16 de juny de 1076) fou un noble de Caríntia i Estíria, fill d'Adalberó de Caríntia.
Quan Adalberó fou enderrocat per l'emperador i va perdre el ducat (1035), morint quatre anys després al comtat d'Ebersberg (origen de la seva mare) el 1039, el va succeir el seu fill Marquard IV d'Eppenstein, que apareix esmentat en diverses donacions. Després de la mort d'Enric III i les lluites que van seguir pel tron, i la Querella de les Investidures, va aconseguir el suport de la noblesa local, i va agafar el control efectiu del ducat de Caríntia especialment de la part sud, si bé no apareix mai amb el títol de duc. Segons Lampert d'Hersfeld el duc Bertold I de Zähringen fou deposat el 1073 i nomenat Marquard, però aquesta afirmació és discutida. De fet Bertold fou deposat formalment el 1077 a la dieta d'Ulm, i això només seria possible si després de ser deposat el 1073 hagués estat nomenat altre cop, cosa força improbable. Es va casar amb Liutburga de Plain i va tenir:
* Liutold († 1090), duc de Caríntia i marcgravi de Verona (1076-1090), comte d'Eppenstein, vogt d'Aquileia
* Enric V de Caríntia († 1122), comte d'Eppenstein, duc de Caríntia i marcgravi de Verona (1090-1122), (1090-1122), marcgravi de Carniola (1077-1093), marcgravi de Friül (1077-1093), marcgravi d'Ístria (1077/1086? -1093), governador d'Aquileia (1076/1090? -1101/02) i vogt de Moosburg.
* Marquard, comte
* Ulric († 1121), abat de Sant Gall (des 1077), abat de Reichenau (1079), patriarca d'Aquileia (des 1085)
* Herman († 1087), (anti)bisbe de Passau (1085-1087)
* Hartman
* Beatrix
* Cunegunda
* Hemma

## Referències

* Fundació per la Genealogia Medieval
# Jaume

«Jaume» té aquests significats:
* Sants: Sant Jaume
* Beats: Beat Jaume
Viccionari
# Yoshiki Kuramoto

Yoshiki Kuramoto (1940) és un físic japonès del grup de la Dinàmica No Lineal de la Universitat de Kyoto, conegut per haver formulat el model de Kuramoto i també és conegut per l'equació de Kuramoto–Sivashinsky. També és el descobridor dels anomenats estats de quimera de xarxes d'oscil·ladors acoblats.
Kuramoto s'especialitzà en dinàmica no lineal (també coneguda com a ciència no lineal) i en mecànica estadística no equilibrada. Notablement, ha treballat en la dinàmica de xarxes creada per oscil·ladors de cicle límit. Entre els seus èxits es troba la derivació de l'equació de Kuramoto-Sivashinsky, que descriu la inestabilitat de fase dels camps oscil·lants. Aquest fet es considera el primer exemple de caos espaciotemporal. Un altre assoliment és la seva proposta d'un model solucionable per a les poblacions d'oscil·ladors, ara conegut com el model de Kuramoto. Altres èxits inclouen derivar la complexa equació de Ginzburg-Landau en sistemes de difusió de reacció i estudiar el fenomen d'arrossegament en sistemes oscil·ladors acoblats.

## Referències

* ↑ Nadis, Steven «Complex systems: All together now». Nature, 20-02-2003, p. 780–782 [Consulta: 3 desembre 2010].
* ↑ «Asahi Prize: Past winners». Asahi Newspaper. [Consulta: 7 novembre 2009].
# Creu de terme de Castellví de Rosanes

La Creu de terme és una creu de terme al terme municipal de Castellví de Rosanes (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es tracta d'una creu de terme de base circular concèntrica amb tres cossos superiors. El fust de la columna és poligonal, tot seguit ens trobem la base de la creu pròpiament dita formava per querubins. Per acabar, a manera de remat, trobem la creu, a un dels costats trobem el crucificat i a l'altre, la verge amb el nen. Els braços estan ornamentats amb motius voluntats.

## Referències

* 1 2 «CREU DE TERME». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 novembre 2015].
* ↑ «Creu de terme (Castellví de Rosanes - Baix Llobregat)». Pobles de Catalunya. [Consulta: 30 novembre 2015].
# Cal Cabra (Montmajor)

Cal Cabra és una masia situada al municipi de Montmajor, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ «Cal Cabra (Montmajor)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «masia727». API Dades Obertes - Diputació de Barcelona. [Consulta: 7 novembre 2023].
# Afrixalus wittei

Afrixalus wittei és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Angola, República Democràtica del Congo, Tanzània i Zàmbia.

## Referències

* Pickersgill, M. &, Schiøtz, A. 2004. Afrixalus wittei. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 d'abril del 2008.
# Rothschild (Wisconsin)

Rothschild és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 4.970 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rothschild tenia 4.970 habitants, 1.922 habitatges, i 1.406 famílies. La densitat de població era de 294,8 habitants per km².
Dels 1.922 habitatges en un 34,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,7% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 26,8% no eren unitats familiars. En el 21,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,4% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 25,6% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.543 $ i la renda mediana per família de 58.149 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.468 $ mentre que les dones 25.439 $. La renda per capita de la població era de 22.236 $. Aproximadament el 2,6% de les famílies i el 4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rothschild» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rothschild». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Araba Euskaraz

Araba Euskaraz (èuscar per Àlaba en basc) és la festa que organitzen les ikastoles d'Àlaba per tal de recaptar fons i potenciar l'ús de l'èuscar. Cada any se celebra en una localitat diferent, i l'objectiu concret sol ser la reforma o millora de la ikastola del poble on se celebra la festa. S'acostuma a celebrar el juny, tot i que la data pot variar.
Aquesta festa inclou concerts, bertsolaris i altres actuacions i se celebrà per primera vegada l'any 1981 a Vitòria, arribant l'any 2009 a la seva 29a edició a Oion. L'any 2010 es va celebrar a Agurain sota el lema gogo biziz ('amb moltes ganes').

## Edicions i lemes

* 1981 - Vitòria.
* 1982 - Vitòria.
* 1983 - Laudio.
* 1984 - Oion.
* 1985 - Agurain.
* 1986 - Amurrio.
* 1987 - Kanpezu.
* 1988 - Urkabustaiz.
* 1989 - Bastida.
* 1990 - Vitòria (Ikastolan arin arin, euskara zabal dadin).
* 1991 - Vitòria.
* 1992 - Vitòria.
* 1993 - Laudio
* 1994 - Lapuebla Labarka (Non eta mugan).
* 1995 - Vitòria (Baietz atera!).
* 1996 - Amurrio.
* 1997 - Oion.
* 1998 - Zalduondo.
* 1999 - Lapuebla de Labarca (Uztaz uzta, alez ale).
* 2000 - Laudio.
* 2001 - Argantzun.
* 2002 - Zigoitia.
* 2003 - Oion (Oro bil borobil).
* 2004 - Bastida.
* 2005 - Amurrio (Ekiozu bideari).
* 2006 - Vitòria (Barruan daramagu).
* 2007 - Argantzun (Garenaren jostun).
* 2008 - Bastida (Ametsak dirau).
* 2009 - Oion (Hauspoari eraginez).
* 2010 - Agurain (Gogo biziz).
* 2011 - Laudio (Izan zirelako gara, garelako izango dira).
* 2012 - Bastida (Barneratu, Barreiatu lelopean).
* 2013 - Amurrio (Mihian kili-kili, euskaraz ibili lelopean)
* 2014 - Lapuebla de Labarca (Mugan bizi, bizi lelopean).
* 2015 - Armenia, Vitòria (Piztu euskara lelopean).

## Referències

* ↑ El Araba Euskaraz retornará en 2010 a la Llanada oriental 25 años después Arxivat 2009-10-04 a Wayback Machine.(castellà)

## Enllaços externs

* Araba Euskaraz Arxivat 2009-06-10 a Wayback Machine. (basc)
# Marquesat de Sant Mori

El marquesat de Sant Mori és un títol nobiliari creat per la reina regent Maria Cristina d'Àustria el 3 de juliol de 1893 a favor de Maria Mercè de Sentmenat i de Patiño i dels seus descendents sobre la baronia de Sant Mori. A la seva mort el 1935, passà als seus descendents, els Moxó (o Moixó).
Armes: quarterat, 1r d'or, dues bandes de gules; 2n d'or, un món d'atzur centrat i travessat de gules; 3r d'atzur, tres ocells (moixons) d'argent, ben ordenats; 4t d'or, un bust de perfil de sable.
La residència principal del llinatge fou el Palau Moxó, del segle xviii, a la plaça de Sant Just de Barcelona. El castell-palau de Sant Mori, dels segles xv-xvi, fou reconstruït el 1920 per Francesc de Moxó, fill de la primera marquesa, i per la seva esposa, Francesca Güell, i emprat com a residència d'estiu.

## Marquesos de Sant Mori

| | Titular | Període |
| Creació per Maria Cristina d'Àustria |||
| I | Maria Mercè de Sentmenat i de Patiño | 1893-1935 |
| II | Antoni de Moxó i Güell | 1935-1977 |
| III | Francesc d'Assís de Moxó i Alonso-Martínez | 1977-2016 |

## Història dels Marquesos de Sant Mori

* 1r. Maria Mercè de Sentmenat i de Patiño (1857-1935), XXa baronessa de Sant Mori, marquesa de Sant Mori des de 1893, casada (1879) amb Dídac de Moxó i Cerdà, marquès consort que, com a promotor del barri de la Salut, dona nom a un carrer de Badalona. El seu fill comú, Francesc de Moxó i de Sentmenat, que fou Diputat a Corts per Vilademuls i president del FC Barcelona (1913-1914), casat amb Francesca Güell i López, filla dels comtes de Güell, els premorí.
* 2n. Antoni de Moxó i Güell (†1977), net de l'anterior, casat amb María Josefa Alonso-Martínez y Huelín. Promotor de la marina residencial Empuriabrava.
* 3r. Francesc d'Assís de Moxó i Alonso-Martínez (1952-2016), fill de l'anterior, casat amb Sílvia Poch i Lacalle.
* 4a Anna de Moxó i Poch, filla de l'anterior.

## Documentació

La documentació històrica (tant familiar com sobre la gestió patrimonial) acumulada per aquesta branca del llinatge Moixó, senyors de la baronia de Montcortès i marquesos de Sant Mori, entre 1145 i 1972 ha estat dipositada a l'Arxiu Nacional de Catalunya.

## Referències

* ↑ Materiales para la historia institucional de la ciudad (en castellà). Volum 16. Instituto Municipal de Historia, 1966, p. 22.

## Bibliografia

* Pere Català i Roca i Armand de Fluvià, "Castell de Sant Mori", a Els castells catalans, 7 vols., Barcelona, Rafael Dalmau, 1967-1979, vol. 2, pp. 520-523.
* Armand de Fluvià i Escorsa, Repertori de grandeses, títols i corporacions nobiliàries de Catalunya, 2 vols., Lleida, Pagès, 1998 i 2004.
* Josep Fernández i Trabal, El fons Llinatge Moixó de l'Arxiu Nacional de Catalunya, Sant Cugat del Vallès, Arxiu Nacional de Catalunya, 1992.

## Enllaços extrens

* Rutes dels castells: Castell de Sant Mori Arxivat 2012-06-21 a Wayback Machine.
* Escudos heráldicos de la Corona de Aragón: Moxó (castellà)
* Fons Llinatge Moixó de l'Arxiu Nacional de Catalunya
# Javier Ángel Balboa Osa

Javier Ángel Balboa Osa (Madrid, 13 de maig del 1985) és un futbolista espanyol amb ascendència equatoguineana. Juga d'extrem dret i el seu primer equip va ser el Reial Madrid Castella. Actualment juga al FC Cartagena cedit pel SL Benfica.

## Biografia

Balboa va debutar amb el primer equip del Reial Madrid el 26 d'octubre del 2005 amb Vanderlei Luxemburgo d'entrenador, en substitució de David Beckham. Va ser a l'estadi de Riazor davant el Deportivo de la Coruña.
Va fer la pretemporada de la campanya 2006/07 amb el primer equip amb una gira per Àustria, però finalment va ser cedit al Racing de Santander. On va jugar 30 partits de lliga i 2 de Copa del Rei.
Ha estat el jugador que més minuts ha disputat amb el Reial Madrid a la pretemporada 2007/08, fet que li ha permès tenir fitxa amb el primer equip, encara que l'arribada de jugadors com Saviola, Baptista i Sneijder li va impedir gaudir de minuts a l'equip entrenat per Bernd Schuster.
El jugador va debutar amb la selecció de Guinea Equatorial (els seus pares hi van néixer) el 2 de juny del 2007, perdent contra la selecció de Ruanda.
Al juny del 2008 va signar per quatre temporades amb el SL Benfica que entrenarà Quique Sánchez Flores.

## Palmarès

| Títol | Equip | País | Any |
| Lliga espanyola | Reial Madrid | Espanya | 2008 |

## Referències

* ↑ Perfil del jugador a la plana oficial del Reial Madrid (castellà)
* ↑ «Balboa assina por quatro anos - Web del SL Benfica (portuguès)». Arxivat de l'original el 2008-06-28. [Consulta: 27 juny 2008].

## Enllaços externs

* Estadístiques a transfermarkt.de (alemany)
# Xocolata amb llet

La xocolata amb llet és una xocolata que conté entre un 25% i un 40% de cacau i de mantega de cacau, i llet generalment en forma de llet en pols, i també sucre o edulcorant.

## Composició

Compostos de la xocolata amb llet en 100 g :
| Compost | Quantitat |
| Aigua | <1.5g |
| Proteïna | 7-11g |
| Lípids | 30-33 g |
| Glúcids | 50-60g |
| Glúcids assimilables | 54g |
| K cal | 520-570 |
| Minerals | 2.2g |
| * Calci | 180–200 mg |
| * Magnesi | 60–90 mg |
| * Potassi | 470 mg |
| * Sodi | 58 mg |
| * Fòsfor | 242 mg |
| * Ferro | 2 mg |
| Zinc | 0.2 mg |
| Coure | 2 mg |
| Àcid oxàlic | 60 mg |
| Teobromina | 100–300 mg |
| Cafeïna | 20 mg |
| Vitamina B1 | 0.11 mg |
| Vitamina B2 | 0.37 mg |
| Vitamina B3 | 0.46 mg |
| Vitamina B6 | 0.11 mg |
| Vitamina B9 | 0.01 mg |

## Vegeu també

* Xocolata desfeta
* Beguda de xocolata amb llet: cola cao, nesquik, etc.
* Xocolata

## Referències

* ↑ Vierling Elisabeth Aliments et boissons: fillières et produits Le Poin