OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Liparis latifrons

Liparis latifrons és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.
Fa 23,3 cm de llargària màxima. És un peix marí, demersal i de clima polar que viu entre 0-360 m de fondària (normalment, entre 65 i 178). Es troba al nord i l'oest del mar d'Okhotsk i l'estret de Tartària. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Schmidt, P. Yu, 1950. Fishes of the Sea of Okhotsk [= Ryby Okhotskogo morya]. Transactions of the Pacific Committee Acad. Sci. U.S.S.R. v. 6: 1-370, Pls. 1-20.
* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Shmidt, P. I︠U︡. Fishes of the Sea of Okhotsk = Ryby Okhotskogo morya (en anglès). Jerusalem; Springfield, Va: Israel Program for Scientific Translations ; Available from U.S. Dept. of Commerce, Clearinghouse for Federal Scientific and Technical Information, 1965.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Fedorov, V.V., I.A. Chereshnev, M.V. Nazarkin, A.V. Shestakov i V.V. Volobuev, 2003. Catalog of marine and freswater fishes of the northern part of the Sea of Okhotsk. Vladivostok: Dalnauka, 2003. 204 p.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.
* ↑ Sokolovskaya, T.G., A.S. Sokolovskii i E.I. Sobolevskii, 1998. A list of fishes of Peter the Great Bay (the Sea of Japan). J. Ichthyol. 38(1):1-11.

## Bibliografia

* Chernova, N.V., D.L. Stein i A.P. Andriàixev, 2004. Family Liparidae]' (Scopoli, 1777) snailfishes. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (31):72.
# Domici Afer

Domici Afer (en llatí Gnaeus Domitius Afer) va ser un pretor romà que va exercir el càrrec l'any 25.
Va guanyar el favor de Tiberi per haver acusat a Clàudia Pulcra, parenta d'Agripina Major, l'any 26.
Des d'aquell moment es va convertir en un dels més famosos oradors a Roma, segurament el més gran del seu temps, però aquesta circumstància està enfosquida per les seves denúncies. L'any 27, segons diu Tàcit, va acusar Publi Quintili, el fill de Clàudia Pulcra. Com a conseqüència de l'acusació de Clàudia Pulcra i d'alguna ofensa a Calígula, va ser acusat per l'emperador al senat, però va ocultar la seva habilitat en parlar, i fingint ser dominat per l'eloqüència de Calígula, no només va escapar del perill, sinó que es va convertir en cònsol sufecte l'any 39. A la seva vellesa, Afer va continuar fent discursos quant ja no tenia la fluïdesa mental per a fer-los i va perdre el seu prestigi. Va morir en el regnat de Neró, l'any 60 com a conseqüència d'un excés, segons diu Jeroni d'Estridó a la Chronica Eusebii.
Quintilià, de jove, va escoltar a Domici Afer, i parla d'ell com el més distingit orador del seu temps, només comparable a Juli Africà, i al seu judici, fins i tot superior a aquest. Menciona també una obra seva, Testimoniatge i alguns dels seus discursos, d'entre els quals, els que portaven per títol Domitilla, Cloantilla, i Volusenus Catulus semblen haver estat els més celebrats.

## Referències

* ↑ Tàcit. Annals IV,25
* 1 2 Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 54.
# Turó de les Guixeres

El Turó de les Guixeres és una muntanya de 402 metres que es troba al municipi d'Òdena, a la comarca de l'Anoia.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Còrit

Còrit és el nom dels següents personatges:
* Còrit (fill de Zeus)
* Còrit (fill de Paris)
* Còrit de Tegea
# Filo Cañete Carrillo

Filomena «Filo» Cañete Carrillo (Barcelona, 29 d'abril de 1970) és una política catalana, actual i primera dona en ser alcaldessa de Sant Adrià de Besòs.
Formada com a psicòloga, ha treball en l'àmbit de la inserció laboral. És militant del PSC i regidora de l'Ajuntament de Sant Adrià de Besòs des del 2007, període durant el qual va ocupar-se de diverses àrees del govern municipal com Recursos Humans, Promoció Econòmica, Comerç, Ocupació, i des de 2015 Benestar i Famílies. El 9 d'abril de 2021 va ser nomenada oficialment alcaldessa de Sant Adrià de Besòs, amb el suport del PSC i del regidor de MES, en substitució de Joan Callau i Bartolí, que havia dimitit el 6 d'abril. Es marcà com a eixos la sanitat i la reactivació econòmica del municipi, posant èmfasi en l'ocupació, l'habitatge, l'atenció social i una educació sense diferències socials.
El 3 de novembre de 2022 va ser elegida per l'agrupació socialista de Sant Adrià com a candidata a alcaldessa de la ciutat pel Partit dels Socialistes en les eleccions municipals de 2023. Va obtenir el 43,31% dels vots als comicis i va obtenir la majoria absoluta al consistori adrianenc, amb onze regidors. Des de 2023 també és diputada a la Diputació de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Alts càrrecs i càrrecs eventuals». Ajuntament de Sant Adrià de Besòs. [Consulta: 9 abril 2021].
* 1 2 3 «Filo Cañete, nova batllessa de Sant Adrià de Besòs: “Em comprometo a treballar des del diàleg, el consens i l’acord”». Vilaweb, 09-04-2021.
* ↑ «Joan Callau renuncia a l'alcaldia de Sant Adrià de Besòs». Nació Digital, 24-03-2021.
* ↑ G. Navarro, Jose «PSC i ICV-EUiA blinden Serveis Socials, Educació i Economia». El Punt Avui, 01-07-2011.
* ↑ «El govern redistribueix les funcions i competències de les quatre exregidores socialistes». Diari de Sant Adrià, 18-02-2015.
* ↑ «Sant Adrià de Besòs escoge la primera alcaldesa de su historia». La Vanguardia, 09-04-2021.
* ↑ «La futura alcaldesa de Sant Adrià reivindica fortalecer el Eje del Besòs». La Vanguardia, 25-03-2021.
* ↑ «Filo Cañete candidata del PSC de Sant Adrià de Besòs para las municipales del 2023». La Vanguardia, 04-11-2022.
* ↑ Hidalgo, Rubén «Cañete aconsegueix la majoria absoluta a Sant Adrià». Línia, 28-05-2023.
* ↑ Vázquez, Ángela «Filo Cañete (PSC) consigue la mayoría absoluta en Sant Adrià de Besòs». Metrópoli, 28-05-2023.
* ↑ «Filo Cañete Carrillo». Diputació de Barcelona. [Consulta: 14 desembre 2023].
# Zigzag diario

Zigzag diario és un programa cultural de Televisión de Galicia, dirigit per Xosé Luis Muñoz Portabales. Fou estrenat el 18 de gener de 2010.
Informa diàriament de l'actualitat cultural. A més, durant tota la setmana ha dedicat espai a la literatura, les tendències, la música, el cinema i les arts escèniques. A més, cada dia ofereix una entrevista amb un personatge relacionat amb el tema.

## Premis i nomenaments
### Premis Mestre Mateo

| Any | Categoria | Resultat |
| 2011 | Millor programa de televisió | Guanyador |
| 2012 | Millor programa de televisió | Guanyador |
| 2013 | Millor programa de televisió | Guanyador |
| 2014 | Millor programa de televisió | Guanyador |

## Notes

* ↑ La Guía TV Arxivat 04 de febreiro de 2014 a Wayback Machine. ABC (castellà).
* ↑ "'Zigzag diario', novo espazo..." Arxivat 2016-03-08 a Wayback Machine. El Correo Gallego, 14/01/2010.
* ↑ Listado dos gañadores do PMM 2011 Arxivat 02 de febreiro de 2014 a Wayback Machine. AGA.

## Enllaços externs

* Audiovisual Galego Consello da Cultura Galega.
# Philautus hypomelas

Philautus hypomelas és una espècie extinta de granota que va viure a l'illa de Sri Lanka.

## Referències

* Manamendra-Arachchi, K. & de Silva, A. 2004. Philautus hypomelas. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 de gener de 2008.
# Lliga de Catalunya-Partit Liberal Català

* No s'ha de confondre amb l'agrupació política catalanista fundada el 1887 i anomenada Lliga de Catalunya..
Lliga de Catalunya-Partit Liberal Català (LC-PLC) fou una coalició electoral catalana formada per la Lliga Liberal Catalana, d'Octavi Saltor i Salvador Millet i Bel, i Acció Democràtica, de Josep Maria Figueras i Bassols, formada per a les eleccions generals espanyoles de 1977. Pretenia ser l'hereva de la Lliga Catalana. S'adherí a la Federació de Partits Demòcrates i Liberals de Joaquín Garrigues Walker i, a través d'ella, a la Internacional Liberal, alhora que accepta l'Estatut de 1932 com a punt de partida i reconegué la legitimitat de Josep Tarradellas. Però a les eleccions, malgrat la forta despesa econòmica, només va obtenir 20.103 vots (0,66%) i es va dissoldre. La major part dels seus membres ingressaren a la Unió de Centre de Catalunya.

## Referències

* Joan B. Culla L'evolució de l'espai centrista a Catalunya (1976-1982) (1989) UAB, Working Paper n.4 Versió online
# Domfessel

Domfessel (en alsacià Dumfässel) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2006 tenia 300 habitants.
Forma part del cantó d'Ingwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes de l'Alsace Bossue.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 248 | 276 | 275 | 276 | 279 | 298 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Marc Clauss | |
# Joan Ramon Casals i Mata

Joan Ramon Casals i Mata (Molins de Rei, 2 d'agost de 1974) és un polític català, alcalde de Molins de Rei i diputat al Parlament de Catalunya en la XI Legislatura.

## Biografia

És llicenciat en dret per la Universitat de Barcelona i especialitzat en Dret Financer i Tributari en la Universitat Abat Oliba i ESADE.
El 1993 començà a militar en la Joventut Nacionalista de Catalunya, de la que en formà part del comitè executiu nacional i en Convergència Democràtica de Catalunya. Des de 2006 es dedicà a assessorar alcaldes i regidors del seu partit arreu de Catalunya, i en 2011 fou nomenat assessor de la Diputació de Barcelona.
Membre del Comitè Executiu Nacional de CDC, des de 2012 va ser secretari executiu de Territori Política Municipal. El 1997 va entrar en el consistori municipal de Molins de Rei com a portaveu del grup municipal. Fou cap de llista per CDC a les eleccions municipals espanyoles de 2007 i 2011. De 2011 a 2013 fou primer tinent d'alcalde i portaveu municipal de CiU. En 2013 fou escollit alcalde de Molins de Rei, càrrec que va revalidar a les eleccions municipals espanyoles de 2015.
A les eleccions al Parlament de Catalunya de 2015 fou elegit diputat per la circumscripció electoral de Barcelona dins les llistes de Junts pel Sí.
Casals va dixar l'alcaldia de Molins de Rei l'any 2019 per ser director de l'Oficina del President Quim Torra. Posteriorment, l'any 2021, és nomenat director general de Dret, Entitats Jurídiques i Mediació, del Departament de Justícia.

## Referències

* ↑ March, Oriol «La refundació de CDC passa pels alcaldes» (paper). Diari Ara, 27-12-2015, pàg. 22 [Consulta: 27 desembre 2015].
* ↑ Joan Ramon Casals (CiU) ha estat nomenat assessor de la Diputació de Barcelona
* ↑ Currículum Arxivat 2018-01-29 a Wayback Machine. al web de l'ajuntament de Molins
* ↑ Fitxa del Parlament de Catalunya
* ↑ «Joan Ramon Casals abandona l'alcaldia per ser director de l'oficina de Quim Torra», 29-01-2019. [Consulta: 29 març 2022].
* ↑ «El Govern nomena l'ex alcalde de Molins de Rei Joan Ramon Casals Mata, director general de Dret, Entitats Jurídiques i Mediació», 15-06-2021. [Consulta: 29 març 2022].

## Enllaços externs

* Joan Ramon Casals al web de l'Ajuntament de Molins de Rei Arxivat 2018-01-29 a Wayback Machine.
# Còricos

Còricos (en grec antic Κώρυκος, en llatí Corycus) era un promontori de Cilícia que formava part de la Cilícia Tràquea, a Anatòlia, segons diu Estrabó, que no menciona la fortalesa i la ciutat amb el mateix nom allà situades. És l'actual Korghoz.
Titus Livi, Pomponi Mela i Esteve de Bizanci sí que mencionen la ciutat, de la que s'han trobat algunes monedes. A l'antiguitat, Còricos era una important ciutat comercial i portuària. Va ser el port de Selèucia d'Isàuria, on, l'any 191 aC, la flota d'Antíoc el gran va ser derrotada pels romans. A l'època romana conservava les seves lleis antigues. Els emperadors romans hi estacionaven una flota per vigilar els pirates que freqüentaven aquelles costes. Còricos era també el nom d'una moneda de l'antiguitat i se'n conserven alguns exemplars.
La ciutat formava part de l'Imperi Romà d'Orient. Justinià I va restaurar els banys públics i un hospital. L'almirall Eustacios Kimineianos va fortificar el lloc seguint les ordres d'Aleix I Comnè a principis del segle xii, i hi va agregar un castell que va situar en una petita illa. Aquest castell es va anomenar més tard "castell de les donzelles", perquè es deia que un rei hi tenia la seva filla en captivitat perquè hi havia una profecia que deia que moriria de la mossegada d'una serp verinosa. La van aïllar al castell per protegir-la, però una serp va entrar al castell dins d'una cistella, va mossegar la noia i va morir. Còricos va ser conquerida pels armenis poc després que la reconstruïssin els romans d'Orient.
El lloc és famós a la mitologia grega perquè allí hi havia la cova que mencionen Píndar i Èsquil, i el llit del gegant Tifó. En aquesta cova, diu Estrabó, s'hi cultivava el millor safrà.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). «2. Corycus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 2 maig 2021].
* ↑ Edwards, Robert W. The fortifications of Armenian Cilicia. Washington (D.C.): Dumbarton Oaks Research Library and Collection, 1987, p. 161-167. ISBN 9780884021636.
# Filipp Gólikov

Filipp Ivànovitx Gólikov (30 de juliol de 1900 – 29 de juliol de 1980) va ser un comandant militar soviètic, promogut a Mariscal de la Unió Soviètica el 1961.
Gólikov serví durant la Guerra Civil Russa. Immediatament abans de l'esclat de la Gran Guerra Patriòtica estava al capdavant del Directori Principal d'Intel·ligència (GRU) soviètic (1940-41), portant a terme personalment missions a Gran Bretanya i als Estats Units. Durant la II Guerra Mundial comandà el Front de Briansk (1942) (sent destituït per derrotista en afirmar que seria impossible detenir l'avanç alemany fins a Stalingrad) i de Vorónej (1942-43), abans de ser nomenat Adjunt al Ministre de Defensa (abril de 1943), càrrec des del qual va ser responsable de la repatriació de ciutadans soviètics i, posteriorment, dels presoners de guerra alemanys. Després de la guerra ocupà diversos càrrecs al Ministeri de Defensa.

## Condecoracions

* Orde de Lenin (4)
* Orde de la Revolució d'Octubre
* Orde de la Bandera Roja (4)
* Orde de Suvórov de 1a classe
* Orde de Kutuzov de 1a classe
* Orde de la Bandera Roja del Treball
* Orde de l'Estrella Roja (2)
* Orde del Servei a la Pàtria a les Forces Armades de 3a classe
* Medalla del Centenari de Lenin
* Medalla de la defensa de Stalingrad
* Medalla de la defensa de Moscou
* Medalla de la victòria sobre Alemanya en la Gran Guerra Patriòtica 1941-1945
* Medalla del 20è Aniversari de la Victòria en la Gran Guerra Patriòtica
* Medalla del 30è Aniversari de la Victòria en la Gran Guerra Patriòtica
* Medalla dels Veterans de les Forces Armades Soviètiques
* Medalla del 20è Aniversari de l'Exèrcit Roig
* Medalla del 30è Aniversari de l'Exèrcit i l'Armada Soviètics
* Medalla del 40è Aniversari de les Forces Armades Soviètiques
* Medalla del 50è Aniversari de les Forces Armades Soviètiques
* Medalla del 60è Aniversari de les Forces Armades Soviètiques
# Secretaria General de la Presidència de la Generalitat de Catalunya

La Secretaria General de la Presidència de la Generalitat de Catalunya és la persona que dirigeix la Secretaria General de la Presidència de la Generalitat de Catalunya.
La funcions actuals d'aquest organisme es deriven de les que li atribueix l'article 13 de la Llei 13/1989, de 14 de desembre, d'organització, procediment i règim jurídic de l'Administració de la Generalitat de Catalunya:
* Actuar com a portaveu del Govern de la Generalitat amb les funcions derivades de l'exercici d'aquesta condició.
* Coordinar la Secretaria de Comunicació i fer el seguiment de les seves actuacions.
* Coordinar l'Oficina del President i fer el seguiment de les seves actuacions.
* Les altres funcions de naturalesa anàloga que li siguin encomanades.

## Llista de Secretaris Generals

* Víctor Torres i Perenya (1948-1954)
* Joaquim Triadú (1996-2000)
* Carles Duarte (2000-2003)
* Francesc Homs i Molist (2011-2013)
* Jordi Vilajoana (2013-
* Joaquim Nin i Borredà (2016-2018)
* Meritxell Masó (2018-)

## Referències

* ↑ País, El «Triadú relevará mañana a Trias como consejero de la Presidencia» (en castellà). El País [Madrid], 01-02-2000. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Vilajoana, nuevo secretario general de Presidència» (en castellà), 03-01-2013. [Consulta: 9 agost 2020].
* ↑ «El nuevo Govern nombra a los secretarios generales, el sottogoverno de Quim Torra» (en castellà), 02-06-2018. [Consulta: 9 agost 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa de la Secretaria General
# Can Margarit

«Can Margarit» té aquests significats:
* Can Margarit o el Margarit, masia del poble de Riells del Fai (Bigues i Riells, Vallès Oriental)
* Can Margarit (Castellbisbal), masia
* Can Margarit (Sant Esteve Sesrovires), mas al terme municipal de Sant Esteve Sesrovires (Baix Llobregat)
* Can Margarit (Sant Julià de Ramis), masia a l'oest del nucli de Sant Julià de Ramis (Gironès)
# Philautus limbus

Philautus limbus és una espècie de granota que es troba a Sri Lanka.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Manamendra-Arachchi, K. & Pethiyagoda, R. 2004. Philautus limbus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 de gener de 2008.
# Domhnall Gleeson

Domhnall Gleeson (12 de maig de 1983, Dublín, Irlanda) és un actor, director i escriptor irlandès. Ha actuat tant en cinema com en teatre, guanyant una nominació als Tony Award de 2006 per la seva participació en la producció de Broadway The Lieutenant of Inishmore. Ha actuat diverses vegades en el Gate Theatre de Dublín, incloent les adaptacions d'American Buffalo i Great Expectations.
A més de les seves treball en cinema, Gleeson ha aparegut en sèries de televisió com The Last Furlong, el xou de comèdia Your Bad Self i en les pel·lícules Six Shooter, Studs i Boy Eats Girl. Va personificar a Bill Weasley en les pel·lícules Harry Potter i les relíquies de la Mort - Part 1 i Part 2, estrenades a 2010/2011. És fill de l'actor Brendan Gleeson, que personifica a Alastor Moody en els films.

## Filmografia
### Pel·lícula

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2004 | Six Shooter | Cashier | Curt |
| 2005 | Stars | Brian (veu) | Curt |
| 2005 | Boy Eats Girl | Bernard | |
| 2006 | Studs | Trampis | |
| 2009 | Dog Year, AA Dog Year | Anthony Armstrong | |
| 2009 | What Will Survive of Us | | Curt; director i escriptor |
| 2009 | Perrier's Bounty | Clifford | |
| 2009 | Corduroy | Mahon | Curt |
| 2010 | Sensation | Donal Ron Weasel. | |
| 2010 | Noreen | | Curt; director i escriptor |
| 2010 | Never Let Me Go | Rodney | |
| 2010 | True Grit | Moon (el nen) | |
| 2010 | When Harvey Met Bob | Bob Geldof | Pel·lícula per a televisió |
| 2010 | Harry Potter and the Deathly Hallows – Part 1 | Bill Weasley | |
| 2011 | Harry Potter and the Deathly Hallows – Part 2 | Bill Weasley | |
| 2012 | Dredd | Clan Techie | |
| 2012 | Anna Karenina | Konstantin Levin | |
| 2012 | Shadow Dancer | Connor | |
| 2013 | About Time | Tim Lake | |
| 2014 | Harry Potter and the Escape from Gringotts | Bill Weasley | |
| 2014 | Frank | Jon | |
| 2014 | Calvary | Freddie Joyce | |
| 2014 | Unbroken | Russell Allen Phillips | |
| 2015 | Ex Machina | Caleb | |
| 2015 | Brooklyn | Jim | |
| 2015 | Star Wars episodi VII: El despertar de la força | General Hux | |
| 2015 | The Revenant | Andrew Henry | |
| 2017 | Mena | Monty Schafer | |
| 2017 | Star Wars episodi VIII: Els últims jedi | General Hux | |

### Televisió

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2005 | Last Furlong, TheThe Last Furlong | Sean Flanagan | 3 capítols |
| 2010 | Your Bad Self | Various | 6 capítols; també escriptor |
| 2013 | Black Mirror | Ash | Capítol: Be Right Back |
# Un conte de Noël

Un conte de Noël és una pel·lícula francesa dirigida per Arnaud Desplechin, estrenada l'any 2008 al Festival de Canes. Ha rebut 9 nominacions als premis César.

## Argument

Drama sobre una família que ha de lluitar contra una rara malaltia genètica, per la qual han perdut ja un fill i perdran un altre membre de la família si no troben un donant compatible de medul·la òssia.

## Repartiment

* Catherine Deneuve: Junon
* Jean-Paul Roussillon: Abel
* Anne Consigny: Elizabeth
* Mathieu Amalric: Henri
* Melvil Poupaud: Ivan
* Emmanuelle Devos: Faunia
* Chiara Mastroianni: Sylvia
* Hippolyte Girardot: Claude
* Romain Goupil: el psicoanalista

## Referències

* ↑ La Vanguardia 17 de maig de 2008

## Enllaços externs

* Pàgina del film Arxivat 2011-01-07 a Wayback Machine.
# Corytophanes

Corytophanes és un gènere de sauròpsids (rèptils) escatosos de la família dels coritofànids de distribució neotropical.

## Taxonomia

El gènere Corytophanes inclou tres espècies:
* Corytophanes cristatus (Merrem, 1820)
* Corytophanes hernandezi (Wiegmann, 1831)
* Corytophanes percarinatus A. Duméril, 1856

## Referències

* ↑ The Reptile Database - Corytophanes
# Filipinos

Filipinos® és una marca de galetes de l'empresa Artiach, que es comercialitza a la península Ibèrica, i als Països Baixos sota la marca de Verkade®, que pertany a United Biscuits.
Els Filipinos són galetes en forma d'aro, recobertes de xocolata blanca o negra, d'aproximadament uns 4 cm de diàmetre.
Es venen en envasos en forma de plàstic en forma de tub, i la marca "Filipinos" té una gran varietat de productes segons el tipus de xocolata, i la mida de les galetes.
# Sant Joan de Llorac

Sant Joan de Llorac és una església del municipi de Llorac inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'actual església de Llorac fou bastida aprofitant elements i estructures de l'antiga església romànica. És de nau única i absis semicircular amb coberta amb volta de canó. La façana, molt senzilla, presenta una portada simple amb un petit rosetó que ha perdut el vitrall, i frontó de coronament. El campanar de planta quadrada està coberta a quatre vessants. La façana estava arrebossada i conserva un plafó amb una inscripció o una imatge segurament mutilada durant la Guerra Civil.

## Història

La parròquia de Sant Joan de Llorac apareix documentada el segle XII. El 1164, el Papa Anastasi IV insta que retorni a l'arquebisbat de Tarragona. No obstant això, el bisbe de Vic Galceran Çacosta hi fa visites pastorals el 1331 i 1339.

## Referències

* ↑ «Sant Joan de Llorac». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
* ↑ Español Bertran, Francesca. L'arquitectura religiosa romànica a la Conca de Barberà i Segarra tarragonina. Montblanc: Centre d'Estudis de la Conca de Barberà, 1991, p. 171 i 172. ISBN 84-604-0615-6.

## Enllaços externs

* «Sant Joan de Llorac». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.