OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alejandro Magariños Cervantes

Alejandro Magariños Cervantes (Montevideo, 3 d'octubre de 1825 - Rocha, 1893) fou un polític, escriptor, professor i advocat uruguaià.
Relacionat amb el Partit Colorado, Magariños Cervantes va ser un polític destacat, que va arribar a ocupar càrrecs ministerials, així com de docència i de la seva professió, l'advocacia. També va ser Rector de la Universitat de la República i un dels escriptors uruguaians en castellà més destacats del segle xix.

## Vida política

Culmina els seus estudis a Espanya, i es gradua com a doctor en jurisprudència.
Després d'un llarg viatge per França, Magariños torna a l'Uruguai el 1855. Aquest any revalida el seu títol d'advocat i és nomenat Cònsol General a Buenos Aires. Un any més tard el president Bernardo Prudencio Berro el designa Fiscal i retorna novament a Montevideo. No obstant això, amb el triomf de Venancio Flores en els comicis de 1865, Magariños decideix emigrar novament a Buenos Aires.
Quan el president Lorenzo Batlle y Grau assumeix el poder, Magariños retorna a la pàtria i és nomenat Ministre d'Hisenda i comença a exercir la docència a la Facultat de Dret, quan finalment, el 1878, i sota el govern del General Lorenzo Latorre, és nomenat Rector de la Universitat de la República. Durant el seu rectorat es restableixen els preparatoris universitaris, es consagra la llibertat d'estudis i s'atorga les primeres franquícies a l'Institut Politècnic de Salto. Finalment, Magariños formaria part del cos del Senat de la República fins a la seva posterior defunció el 1893.

## Obra

Va estudiar a Espanya, on es va graduar com a doctor en Jurisprudència. El 1855 va publicar a la Revista de Ambos Mundos,que ell dirigia a Madrid, un article escrit a París titulat La Revolución Hispanoamericana (Apuntes para una mejor inteligencia de la historia del señor don Mariano Torrente. L'objectiu era netejar el nom de Mariano Moreno de tot allò que li atribuïa el "projecte o informe secret" que havia esmentat Torrente al seu llibre La Revolución Hispanoamericana de 1829, a Madrid. Sent un reconegut escriptor uruguaià va resultar estrany que aquest article sobre Torrente i el Pla d'operacions de Moreno no fos conegut a Buenos Aires.
Va acompanyar la seva poesia de variades notes on introdueix explicacions al cos dels seus textos narratius i assagístics. Presenta a més un petit vocabulari temàtic que reuneix una sèrie de veus vinculades a l'àmbit del vocabulari gautxesc. La seva tasca lexicogràfica esta unida a la seva producció literària de tipus romàntic.

## Referències

* ↑ Hernández Prieto, Maria Isabel «El escritor uruguayo Magariños Cervantes y la villa de Madrid». Revista de Indias, 1983, pàg. 835-846.
* ↑ Valinoti, Beatriz C. «Crónicas para una Historia de la Edición y la Lectura en el siglo XIX. La Biblioteca Americana de Alejandro Magariños Cervantes». Palabra Clave (La Plata), 9, 2, 2020, pàg. 3. ISSN: 1853-9912.
* ↑ Coll More, Magdalena «Lexicografía en clave literaria. El caso de Alejandro Magariños Cervantes». Nueva revista de filología hispánica, 66, 1, 2018, pàg. 43–70. ISSN: 0185-0121.
# Hale Center

Hale Center és una ciutat a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 2.263 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hale Center tenia 2.263 habitants, 798 habitatges, i 572 famílies. La densitat de població era de 801,6 habitants per km².
Dels 798 habitatges en un 37,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57% hi vivien parelles casades, en un 9,4% dones solteres, i en un 28,3% no eren unitats familiars. En el 26,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 17% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,78 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,41.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,9% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 17,1% de 45 a 60 i un 17,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.240 $ i la renda mediana per família de 32.138 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.318 $ mentre que les dones 16.359 $. La renda per capita de la població era de 12.873 $. Aproximadament el 17% de les famílies i el 19,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hale Center». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hale Center». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].

## Enllaços externs

* Hale Center - Lloc web oficial
* Hale Center, TX de la Handbook of Texas Online
* 1358638 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Hale Center, Texas (en anglès)
# Donzell de ratpenat

El donzell de ratpenat (Coenagrion pulchellum) és una espècie d'odonat zigòpter europeu de la família Coenagrionidae, present a Catalunya.
El seu comportament és molt similar al d'altres cenagriònids; en general es manté prop de la vegetació. Els immadurs volten sovint pels prats adjacents o zones cobertes d'herba sense tallar.

## Descripció

El mascle té un distintiu en forma de "copa de vi" al segon segment de l'abdomen. Es tracta d'una marca en forma d'U de color negre amb una línia negra que uneix la banda negra estreta terminal del segment. Això el distingeix del donzell de ferradura (Coenagrion puella) que té la forma d'U, però una no té cap línia que connecta la banda terminal estreta.

## Distribució

El donzell del ratpenat es distribueix per tot Europa. És dispers i poc comú a la Gran Bretanya, però molt estès i comú a Irlanda.

## Galeria

* Coenagrion pulchellum mascle
* Coenagrion pulchellum mascle
* Coenagrion pulchellum
* Coenagrion pulchellum còpula
* Coenagrion pulchellum posta

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 3 desembre 2021].
* ↑ «Espècies». [Consulta: 3 desembre 2021].
* ↑ Brooks, Steve. Field Guide to the Dragonflies and Damselflies of Great Britain and Ireland. British Wildlife Publishing, 1997. ISBN 0-9531399-0-5.
* ↑ «Variable Damselfly». British Dragonfly Society. [Consulta: 27 maig 2011].

## Enllaços externs

* http://www.brocross.com/dfly/species/pulch.htm
* Oxygastra. Grup d'estudi dels odonats de Catalunya. http://www.oxygastra.org/fotos1esp.php?especie=Coenagrion%20pulchellum&localitzacio=Europa&familia=Coenagrionidae
* Biodiversidad Virtual. http://www.biodiversidadvirtual.org/insectarium/Coenagrion-pulchellum-%28Vander-Linden-1825%29-cat4377.html
# Sverrir Ingi Ingason

    En aquest nom islandès, el darrer nom és un patronímic, no pas un cognom. La manera de referir-se a aquesta persona és pel nom de pila.
Sverrir Ingi Ingason (Kópavogur, 5 d'agost de 1993) és un futbolista islandès que actualment juga al Lokeren com a defensa.
# Ricardo Gascón i Ferré

Ricardo Gascón i Ferré (19 de març de 1910, Barcelona - 1988, Barcelona) fou un guionista i director de cinema nascut a Barcelona. Gascón va destacar per les comèdies policials que va dirigir.

## Biografia

Gascón començà en el cinema com a extra l'any 1931. Més tard s'inicia en el cinema amateur i la crítica cinematogràfica. En finalitzar la Guerra Civil Espanyola va seguir treballant com a periodista cinematogràfic i al mateix temps ho feia com a ajudant de director. En 1945 va dirigir la seva primera pel·lícula, titulada Un ladrón de guante blanco, amb el seu propi guió, i a partir d'aquest moment va continuar lligat al cinema com a guionista i director. El Franquisme va considerar les cintes de Gascón d'alt interès per a la propaganda de l'estat. El 1959 va aturar la seva activitat i va marxar a l'Argentina. L'any 1981 tornà a Barcelona. Nou anys més tard va morir.

## Filmografia
### Director

* Su majestad la risa (1981)
* El aventurero (1957) (codir. Kenneth Hume)
* Atacando el peligro (1957)
* Pleito de sangre (1955)
* Los agentes del quinto grupo (1954)
* Misión extravagante (1953)
* El final de una leyenda (1950)
* El correo del rey (1950)
* La niña de Luzmela (1949)
* El hijo de la noche (1949)
* Don Juan de Serrallonga (1948)
* Ha entrado un ladrón (1948)
* Conflicto inesperado (1947)
* Cuando los ángeles duermen (1946)
* Un ladrón de guante blanco (1945)

### Guionista

* Su majestad la risa (1981)
* El aventurero (1957)
* Atacando el peligro (1957)
* Pleito de sangre (1955)
* Los agentes del quinto grupo (1954)
* Misión extravagante (1953)
* El final de una leyenda (1950)
* El correo del rey (1950)
* La niña de Luzmela (1949)
* El hijo de la noche (1949)
* Don Juan de Serrallonga (1948)
* Ha entrado un ladrón (1948)
* Conflicto inesperado (1947)
* Cuando los ángeles duermen (1946)
* Un ladrón de guante blanco (1945)

### Ajudant de direcció

* Ángela es así (1945)
* Un enredo de familia (1943)
* Boda accidentada (1943)
* Alma de Dios (1941)
* Usted tiene ojos de mujer fatal (1939)
* Nosotros somos así (1936)

### Actor

* La noche del cine español 1 episodio de TV (22-4-1985)

### Productor

* Misión extravagante (1954)

## Referències

* ↑ «Ricardo Gascón». IMDb. [Consulta: 14 novembre 2018].
* 1 2 Magí., Crusells,. Directores de cine en Cataluña: de la A a la Z. Barcelona: Publicacions i Edicions, Universitat de Barcelona, [2009], ©2008. ISBN 9788447533169.
* ↑ Carlos., Rentero, Juan. Diccionario de directores. Madrid: Ediciones JC, 1996. ISBN 8485741986.
# 1404
## Esdeveniments
### Resta del món

* Grans inundacions a Holanda.
* Un terratrèmol acaba de destruir el Mausoleu d'Halicarnàs.
* Inici del pontificat d'Innocenci VII.

## Naixements
### Resta del món

* Constantí XI, últim emperador de l'Imperi Romà d'Orient.

## Necrològiques
### Resta del món

* 1 d'octubre, Roma, Estats Pontificis: Bonifaci IX, Papa (n. 1350).

## Referències

* ↑ «BONIFACIO IX, papa in "Dizionario Biografico"» (en italià). [Consulta: 27 octubre 2020].
# Granger (desambiguació)

«Granger» té aquests significats:
* Geografia:
** Granger (Indiana)
** Granger (Iowa)
** Granger (Missouri), població dels Estats Units a l'estat de Missouri
** Granger (Washington)
** Granger (Wyoming)
* Biografies:
** Clive Granger (Swansea, 1934 - Rotterdam, 2009), economista i professor universitari gal·lès
** Hermione Granger, personatge de la sèrie de llibres de Harry Potter
** Jayson Granger (Montevideo, Uruguai, 1989), jugador de bàsquet uruguaià
** Walter Willis Granger (Middletown Springs, 1872 - Lusk, 1941), paleontòleg estatunidenc
# Donzell de trinxant

El donzell de trinxant (Coenagrion scitulum) és una espècie odonat zigòpter de la família Coenagrionidae de coloració blava i negra. Es distribueix principalment per l'Europa central i del sud, l'Àfrica del nord, el sud-oest d'Àsia i l'Amèrica Central. És present a Catalunya.
Els adults viuen en rius, estanys i pantans d'aigües lentes amb abundant vegetació flotant on puguin pondre els ous. Volen d'abril fins a setembre, preferentment entre maig i agost. Espècie discreta poc coneguda en la seva biologia, escassa a Catalunya.

## Galeria

* Coenagrion scitulum
* Coenagrion scitulum
* Coenagrion scitulum

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 3 desembre 2021].
* ↑ «Espècies». [Consulta: 3 desembre 2021].

## Enllaços externs

* Coenagrion scitulum (en anglès). Dainty Damselfly.
* Oxygastra. Grup d'estudi dels odonats de Catalunya.http://www.oxygastra.org/fotos1esp.php?especie=Coenagrion%20scitulum&localitzacio=Catalunya&familia=Coenagrionidae
* Biodiversidad Virtual. http://www.biodiversidadvirtual.org/insectarium/Coenagrion-scitulum-%28Rambur-1842%29-cat4378.html
# Sveta (cràter)

Sveta és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 21 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim rus, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1991.

## Referències

* ↑ «Sveta». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Abd-al-Qàdir

Abd-al-Qàdir és el nom dels següents personatges:
Abd-al-Qàdir forma part del nom de molts personatges:
* Abd el-Kader (1808 - 1883), emir de Mascara a Algèria, líder de la resistència als francesos.
* Abd-al-Qàdir al-Jilaní (1077 - 1166), xeic sufí fundador de l'orde dels qadiriyya
* Abd-al-Qàdir al-Quraixí, professor de jurisprudència egipci del segle XIV
* Abd-al-Qàdir al-Fassí (1599 -1680), sufí marroquí
* Abd-al-Qàdir ibn Úmar al-Baghdadí, filòleg àrab del segle xvii
* Abd-al-Qàdir Dihlawí, teòleg indi del segle xviii

## Notes

* ↑ Per a l'elaboració d'aquesta llista s'ha respectat la forma emprada a la Viquipèdia i s'ha seguit estrictament una ordenació alfabètica. S'ha pres com a criteri per a la inclusió a la llista que en el nom de l'article hi aparegués el nom Abd-al-Qàdir, tot i que no en fos el nom principal
# Roger Casal Fernàndez

Roger Casal Fernàndez (Sant Cugat del Vallès, Vallès Occidental, 9 de gener de 1981) és un orientador català.
Durant la seva trajectòria esportiva ha competit en diferents clubs. A més de ser membre del Club Orientació Catalunya, també ha format part dels clubs suecs IFK Göteborg des del 2004, del Ronneby OK des del 2006, i del Centre Esportiu Colivenc, d'Onil, Alacant, el seu lloc de residència, des del 2008. Ha guanyat els Campionats d'Espanya de curses d'orientació en totes les categories inferiors, i el 2001 es proclamà campió d'Europa júnior de mitja distància. Fou el primer orientador becat al Centre d'Alt Rendiment de Sant Cugat del Vallès. En categoria absoluta, entre el 2001 i el 2011, assolí vint-i-cinc títols estatals en diferents disciplines i especialitats, entre els quals cal destacar vuit de relleus, els anys 2001, 2002, 2003, 2004 2005, 2006, 2007 i 2009, i dos de BTT-O el 2002 i el 2003. Entre els anys 2000 i 2005 fou vencedor de sis Lligues espanyoles consecutives, i entre el 2002 i el 2006 set Campionats Llatins en diferents distàncies. També guanyà els 5 Dies de Txèquia el 2009, i disputà vuit Campionats del Món des de l'any 2001.

## Referències

* ↑ «Roger Casal Fernàndez». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* «Conociendo a la selección (entrevistes)ː Roger Casal i Fernández». Federació Espanyola d'Orientació (FEDO).
# Sericornis

Sericornis és un gènere d'ocells de la família dels acantízids (Acanthizidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 10.2, 2020) aquest gènere està format per 8 espècies:
* Sericornis keri - espineta de l'Atherton.
* Sericornis humilis - espineta fosca.
* Sericornis frontalis - espineta cellablanca.
* Sericornis maculatus - espineta clapada.
* Sericornis magnirostra - espineta becuda.
* Sericornis beccarii - espineta de Beccari.
* Sericornis nouhuysi - espineta de Nouhuys.
* Sericornis virgatus - espineta desconcertant.

## Referències

* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Bristlebirds, pardalotes, Australasian warblers» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2.
# 14-bis

El 14-Bis, també conegut com a Oiseau de proie III ("ocell rapinyaire" en francès), va ser un avió creat pel brasiler Alberto Santos Dumont, que va volar per primera vegada el 23 d'octubre de 1906, a Bagatelle, França.

## Història

El 14-Bis va enlairar-se usant els seus propis mitjans i sense l'auxili de dispositius de llançament, va recórrer 60 metres en 7 segons, davant de més de 1.000 espectadors. En aquesta gesta, va estar present, la Comissió Oficial de l'Aeroclub de França, entitat reconeguda internacionalment i autoritzada per ratificar qualsevol esdeveniment important, tant en el camp dels globus aerostàtics com en el dels més pesats que l'aire.
El 12 de novembre del mateix any, novament enlairant-se pels seus propis mitjans, va recórrer 220 metres en 21,5 segons, establint el rècord de velocitat de l'època (36,84 km/h).

## Especificacions
### Característiques generals

* Tripulació: 1
* Longitud: 9,7 m (31,8 ft)
* Envergadura: 11,2 m (36,7 ft)
* Altura: 3,4 m (11,2 ft)
* Superfície alar: 52 m² (559,7 ft²)
* Pes carregat: 330 kg (727,3 lb)
* Planta motriu: 1× motor en v Antoinette 8V.
** Potència: 37 kW (51 HP; 50 CV)

### Rendiment

* Velocitat màxima operativa (V$_{no}$): 30 km/h (19 MPH; 16 kt)
* Abast: sobre 220 m
* Càrrega alar: 5.7 kg/m²
* Potència/pes: 0,12 kw/kg

## Homenatge

Durant la cerimònia d'obertura dels Jocs Olímpics de Rio de Janeiro 2016, en una escena es va volar una rèplica del 14-bis per a homenatjar tant l'avió com a Alberto Santos Dumont. Aquest homenatge va generar l'obertura d'un debat històric entre el Brasil i els Estats Units sobre qui va ser el veritable pioner de l'aeronàutica que es va veure reflectit en els mitjans de comunicació i en les xarxes socials (sobretot a Twitter).

## Referències

* ↑ Bruce, Stuart E. «Mechanical Flight». Flight International, 20-02-1909, pàg. 108.
* ↑ Turner, Perry. «10 Milestone Flights» (en anglès americà). Smithsonian Magazine, 01-03-2003. Arxivat de l'original el 2024-05-24. [Consulta: 8 setembre 2022].
* 1 2 «Os 110 anos do voo do “Oiseau de Proie III”» (en portuguès brasiler). IFSC/USP, 28-11-2016. Arxivat de l'original el 2024-05-24. [Consulta: 8 setembre 2022].
* ↑ «14-Bis: el avión de la inauguración de las Olimpiadas de Río 2016 que reabrió el debate sobre el verdadero padre de la aviación». BBC Mundo, 06-08-2016 [Consulta: 8 agost 2016]. Arxivat 2024-05-24 a Wayback Machine.

## Bibliografia complementària

* Barros, Henrique Lins de. Santos Dumont e a invenção do vôo (en portuguès). Rio de Janeiro: Zahar, 2003. ISBN 8571107149.
* Hoffman, Paul. Asas da Loucura : a extraordinaŕia vida de Santos-Dumont (en portuguès). Rio de Janerio: Objetiva, 2004. ISBN 85-7302-592-1.

## Vegeu també

* Història de l'aviació
* Cronologia de l'aviació
# Domènec Moner i Basart

Domènec Moner i Basart (Lloret de Mar, Selva, 19 de juny de 1907 - Sant Pere de Ribes, Garraf, 9 de març de 2003) fou un compositor de sardanes i música coral.
Va iniciar els seus estudis musicals amb Joan Coll i a partir dels 11 anys els va aprofundir a l'Escola Municipal de Música de Barcelona amb Joan Balcells (solfeig), Lluís Millet (teoria) i Enric Morera (harmonia). El 1921, amb catorze anys, va escriure la seva primera sardana, gènere en el qual es va especialitzar, fins a confeccionar un prou extens catàleg enmig d'una intensa activitat musical centrada en la sardana però també dedicada al món coral. Va dirigir l'Orfeó Barcelonès (1925) i l'Orfeó Pirinenc (1926) i va fundar i dirigir l'Orfeó Lloretenc. Com a instrumentista la seva activitat es va basar en l'acompanyament a piano del Quartet Vocal Orpheus (1932 a 1935) per al qual va escriure algunes obres en les quals va destacar per la nova modalitat del tractament que hi va aplicar a les veus. Va formar part de jurats musicals en concursos d'obres com a Lloret, Mataró, Sabadell, Lleida i Barcelona.

## Premis

* Figueres vila reial – Premi Figueres, segon (1967)
* Girona donant-vos les mans – Premi Girona, segon (1966)
* La devesa de Girona – Premi Girona, tercer (1967)
* La sardana de Girona – Premi Girona, tercer (1965)
* Lloret ciutat pubilla – Sardana de l'Any, primer (1971)

## Referències

* Carles Riera, Josep Maria Serracant, Josep Ventura Diccionari d'autors de sardanes i de música per a cobla Girona: SOM, 2002

## Enllaços externs

* Llista de sardanes a Sardanista.cat
# Abd-al-Qahhar (nom)

Abd-al-Qahhar és un nom masculí teòfor àrab islàmic (àrab: عبد القهار, ʿAbd al-Qahhār) que literalment significa ‘Servidor del Vencedor’, essent «el Vencedor» un dels epítets de Déu. Si bé Abd-al-Qahhar és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Abdul Qahhar... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a teòfor, també el duen molts musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.
Vegeu aquí personatges i llocs que duen aquest nom.

## Notes

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «قهر». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. «قهر». ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. «قهر» (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Roger Béteille (enginyer)

Roger Béteille (28 d'agost del 1921 – 14 de juny del 2019) fou un enginyer aeronàutic francès. Nasqué a Vors (Avairon). El 1952 començà a treballar per Sud-Aviation a Tolosa, on ocupà diversos càrrecs importants: responsable de proves en vol (1952 a 1957), responsable de la divisió de coets i satèl·lits (1957 a 1967) i director tècnic i responsable del programa Airbus A300.
Béteille treballà amb Air France i Lufthansa, així com aerolínies dels Estats Units com ara United Airlines, Trans World Airlines i American Airlines. Així mateix, decidí que la llengua de treball seria l'anglès i que les mesures no s'havien de fer en sistema mètric, car la majoria d'aerolínies ja tenien aeronaus fabricades als Estats Units.
És conegut pels èxits d'Airbus i de vegades era anomenat «Sr. Airbus».

## Referències

* ↑ Karl Morgenstern, Jan Schulz, « L'histoire d'Airbus: une équipe européenne, un succès mondial. Ce sont des pionniers, réalistes dans l'action et visionnaires dans la pensée tels que Roger Beteille « Monsieur Airbus », qui ont permis, finalement, de réaliser cette idée européenne de l'aviation. », 26 juliol 2004, a Deutschland magazine Arxivat 2 April 2008$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
# Governació d'Hama

La governació o muhàfadha d'Hama (àrab: مُحافظة حماة, muḥāfaẓat Ḥamāt) és una divisió administrativa (muhàfadha) de Síria. La seva superfície és de 8.844 km² i la població d'1.491.000 habitants (estimació del 2007). La capital és la ciutat d'Hama o Hamat.
Administrativament està dividida en cinc districtes:
* Hama
* As-Suqaylabiyah
* Muhardeh
* Masyaf
* Salamiyah

## Geografia

La Governació d'Hama està situada a la part nord-oest del país. Limita amb les governacions d'Idlib, Homs, Tartus, Ar-Raqqa, Latakia i Alep. La capital d'aquesta governació és la ciutat d'Hama.

## Població

Té una superfície de 8.883 quilòmetres quadrats i una població d'1.491.000 habitants (estimacions del 2007). La densitat poblacional d'aquesta governació siriana és de 167,85 habitants per cada quilòmetre quadrat de la governació.

## Enllaços externs

* Hama