OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zhan Ziqian

Zhan Ziqian (Chinese: 展子虔; pinyin: Zhǎn Zǐqián) fou un cèlebre pintor xinès que va viure en la segona meitat del segle vi, sota la dinastia Sui. Es coneix poc de la seva biografia. Oriünd de Bohai actualment comtat de Yangxin, província de Shandong no se saben les dates del seu naixement ni de la seva mort. Va exercir càrrecs en l'Administració Sui.
Zhan va ser el més important i influent pintor del període Sui. Va abandonar la tradició pictòrica del període de les Sis Dinasties i la seva pintura sovint era força realista Va ser un artista de murals amb temes budistes que també pintava paisatges, figures humanes, pavellons i cavalls. De les seves obres només es conserva el que es considera una còpia de “Passeig en primavera”.

## Bibliografia

* ”The Art of Chinese painting” (中国绘画艺术) de Lin Ci (林茨).ISBN 7-5085-0964-1 .Pàgs 23, 25-29, 32, 70 i 75.
* “ The Art Book of Chinese Paintings” de Ming Deng. Ed Long River Press
* ”Encyclopedia of China: The Essential Reference to China, Its History and Culture. Dorothy Perkins. "Zhan Ziqian." de Dorothy Perkins. New York:.1998.

## Enllaços externs

* http://www.chinaculture.org/gb/en_artqa/2003-09/24/content_39749.htm Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine.
* http://paisatge.blogspot.com.es/2013/02/normal-0-21-false-false-false-ca-x-none.html
* http://arts.cultural-china.com/en/77Arts6538.html Arxivat 2015-03-09 a Wayback Machine.
* http://www.orientaldiscovery.com/html/2011/12/201112220952006049.html
* http://www.chinaonlinemuseum.com/painting-zhan-ziqian.php
# Zećira Mušović

Zećira Mušović (Falun, 26 de maig de 1996) és una futbolista sueca que juga com a portera al Chelsea FC i a la selecció de Suècia.

## Trajectòria

Mušović va néixer a Falun en una família d'origen bosnià. La seva família va emigrar de Prijepolje, a Sèrbia, a causa de la Guerra de Iugoslàvia. La família es va traslladar a Escània, on Mušović es va unir als nou anys al club juvenil de l'Stattena IF d'Helsingborg.
Mušović va capitanejar la selecció de Suècia a la fase final del Campionat Femení Sub-19 de la UEFA 2015 a Israel.
Va debutar amb la selecció absoluta el març de 2018, mantenint la porteria a zero en la victòria per 3-0 contra la selecció de Rússia a la Copa de l'Algarve 2018. El maig de 2019 va ser una de les tres porteres seleccionades per a la Copa del Món de 2019, juntament amb Hedvig Lindahl i Jennifer Falk.
El 13 de juny de 2023 va ser inclosa a la llista de 23 jugadores seleccionades per a la Copa del Món de 2023. En el partit de vuitens de final contra la selecció dels Estats Units, va fer 11 aturades i l'equip rival no va marcar cap gol. Finalment, Suècia va passar als quarts de final imposant-se a la tanda de penals.

## Referències

* ↑ Griñán, Marta. «Musovic, la portera serbia que juega con Suecia por agradecimiento» (en castellà). As, 05-08-2023. [Consulta: 6 agost 2023].
* ↑ «Musovic: "Karriären var ett skämt"» (en suec). Aftonbladet, 16-09-2017.
* ↑ «Zećira Mušović: Želim biti najbolja na svijetu» (en bosnià). Dnevni avaz, 14-01-2019.
* ↑ «Zecira Musovic: "Jag ska bli bäst i världen"» (en suec), 16-04-2016. [Consulta: 6 agost 2023].
* ↑ «Musovic om kärleken: "Alen är väldigt stolt"» (en suec), 10-03-2018. [Consulta: 6 agost 2023].
* ↑ «Sverige föll tungt efter missen: "Är olyckligt"» (en suec). Expressen, 09-10-2018.
* ↑ «Gerhardssons VM-trupp presenterad» (en suec). Swedish Football Association, 16-05-2019. [Consulta: 19 maig 2019].
* ↑ «Sweden veteran Seger to play at fifth World Cup» (en anglès-gb). BBC Sport.
# Floyd McFarland

Floyd McFarland (San José, 9 de juliol de 1878 - Newark, 17 d'abril de 1915) fou un ciclista estatunidenc, professional des del 1900 fins al 1909. Va destacar en les curses de sis dies.
McFarland va morir en una baralla durant una cursa a Newark.

## Palmarès

* 1896
** Campió dels Estats Units en Velocitat amateur
* 1900
** 1r als Sis dies de Nova York (amb Harry Elkes)
* 1901
** Campió dels Estats Units en Madison
* 1902
** 1r als Sis dies de Boston (amb Otto Maya)
* 1904
** Campió dels Estats Units en Madison
* 1908
** 1r als Sis dies de Nova York (amb Jim Moran)
* 1909
** 1r als Sis dies de Berlín (amb Jim Moran)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Joaquín Sabina y Viceversa

Joaquín Sabina y Viceversa és el sisè disc de Joaquín Sabina i va ser gravat en directe al Teatre de Salamanca de Madrid els dies 14 i 15 de febrer de 1986. Músics invitats Luis Eduardo Aute, Javier Krahe, Javier Gurruchaga.

## Llista de cançons
### CD 1

* "Ocupen su localidad" - 3:01
* "Cuando era más joven" - 4:32
* "Princesa" - 4:04
* "Hay mujeres" - 5:02
* "Zumo de neón" - 3:17
* "El joven aprendiz de pintor" - 4:05
* "Como decirte, como contarte" - 3:49
* "Tratado de impaciencia nº 11" - 2:33
* "Que demasiao" - 3:27
* "Juana la Loca" - 5:55

### CD 2

* "Calle melancolía" - 4:16
* "Pongamos que hablo de Joaquín" - 3:35
* "Caballo de cartón" - 4:41
* "Cuervo ingenuo" - 4:15
* "Whisky sin soda" - 4:22
* "Rebajas de enero" - 3:39
* "Adios, adios" - 3:36
* "Pisa el acelerador" - 3:49
* "Pongamos que hablo de Madrid" - 4:04
* "Eh Sabina" 3:14
* "Despedida" - 1:30

## Referències

* ↑ Joaquín Sabina.Perdonen la tristeza". Javier Menéndez Flores. ISBN 84-01-37701-3
# Formiguer tacat

El formiguer tacat (Hylophylax naevioides) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).
Habita el sotabosc de la selva pluvial, densa vegetació secundària de les terres baixes de l'est d'Hondures, est de Nicaragua, Costa Rica, Panamà, oest i nord de Colòmbia i oest de l'Equador.

## Referències

* ↑ «Formiguer tacat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Jellico

Jellico és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 2.448 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jellico tenia 2.448 habitants, 1.022 habitatges, i 657 famílies. La densitat de població era de 216,8 habitants/km².
Dels 1.022 habitatges en un 26,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,1% hi vivien parelles casades, en un 16,2% dones solteres, i en un 35,7% no eren unitats familiars. En el 32,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 25,1% de 45 a 60 i un 21% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.303 $ i la renda mediana per família de 25.709 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.619 $ mentre que les dones 16.953 $. La renda per capita de la població era d'11.587 $. Entorn del 28,8% de les famílies i el 31,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jellico». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jellico». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Enneasartorita

L'enneasartorita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de la sartorita.

## Característiques

L'enneasartorita és una sulfosals de fórmula química Tl₆Pb$_{32}$As$_{70}$S$_{140}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2015. Cristal·litza en el sistema monoclínic.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Lengenbach, a Fäld, a la Vall de Binn (Valais, Suïssa). Es tracta d'una pedrera on s'han descobert més d'una quarantena d'espècies minerals noves. És l'únic indret on ha estat trobada l'enneasartorita.

## Referències

* ↑ «Enneasartorite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Imatge d'una enneasartorita
# Mantidactylus ventrimaculatus

Mantidactylus ventrimaculatus és una espècie de granota de la família dels mantèl·lids endèmica de Madagascar.
Està en perill d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al (2006). Mantidactylus ventrimaculatus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 5 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Manuela Antonia Márquez García-Saavedra

Manuela Antonia Márquez García-Saavedra (1844 - 1890) fou una escriptora, poetessa, compositora i pianista peruana, considerada una de les poetesses més destacades de la generació de 1870.
Va estudiar al Colegio Sagrados Corazones Belén de Lima, i va publicar articles costumistes i poemes a diverses publicacions com El Correo de Perú, El Cosmorama o La Alborada. Alguns poemes van ser inclosos a les obres col·lectives Parnaso peruano (1871) i Poetisas americanas (1896). També és autora de diverses composicions per al cant i per a piano, així com una sarsuela dramàtica titulada La novia del colegial.

## Biografia

Manuela Antonia Márquez García-Saavedra fou una inspirada poetessa, descendent d'una il·lustre familia que va tenir èxit en les belles arts, i a qui ella va fer honor, escrivint articles de costums i poesies plenes de tendresa. Fou germana de Luis i d'Arnaldo Márquez, considerats entre els primers grans escriptors de Perú. També va ser mare de l'escriptora Delia Castro Márquez i àvia de la també escriptora Serafina Quinteras.
Els seus primers articles els va publicar a El Correo del Perú i a El Cosmorama, sempre amagant-se modestament darrere d'un pseudònim. El Parnaso Peruano, la considera en primera línia, i la cita no només com estilista del gust clàssic, sinó principalment pel sentit dels seus versos, a través dels quals es transparentaven sempre els grans infortunis, els quals van amargar la seva existència.
Dotada de noble inspiració, no només dominava la rima i la mètrica en la paraula, sinó que fou eximia pianista, cultivant la música a la vegada que les belles lletres. Les seves poesies són nombroses i es troben disseminades a revistes de molts anys enrere, les quals s'han anat oblidant al cap dels anys.
Es va fer distingir, a més, com a música molt notable, havent escrit la partitura per a la sarsuela dramàtica, que va compondre el seu germà, Arnaldo Márquez, titulada La Novia del Colegial.

## Referències

* ↑ Aída Balta. Presencia de la mujer en el periodismo escrito peruano (1821-1960). Universidad de San Martín de Porres, Facultad de Ciencias de la Comunicación, Turismo y de Psicología, 1998, p. 80.
* 1 2 3 José Domingo Cortés. Parnaso peruano. Imprenta Albion de Cox y Taylor, 1871, p. 403.
* 1 2 AADD. Poetas peruanas del siglo XIX (en castellà). Lima: Municipalidad de Lima, 2020. Arxivat 2021-05-13 a Wayback Machine.
* 1 2 3 4 «La mujer peruana a traves de los siglos;» (en anglès). [Consulta: 14 març 2021].
# Malovídne

Malovídne (en (ucraïnès): Маловидне, en rus: Маловидное, Malovídnoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 914 habitants. Pertany al districte de Bakhtxissarai. Fins al 1945 la vila es deia Ideix-Elí, i fins al 1962 Nagórnoie.

## Població

Segons les dades del 2001 la composició de la població de la vila de Malovídne d'acord amb la llengua que empren és la següent:

## Referències

* ↑ «Учь азиз дюрбеси (Айвовое / Эфендикой, АР Крым)». IMUSLIM. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
* ↑ Встречается также написание Коджа-Сала
* ↑ «Розподіл населення за рідною мовою, Автономна Республіка Крим». Державна служба статистики України. Arxivat de l'original el 2013-06-26. [Consulta: 26 octubre 2014].
# Abbasabad (safàvida)

Abbasabad fou una estació de caravanes i fortalesa del període safàvida de Pèrsia, prop del Shashme-yi-gaz, a la carretera de Gran Khorasan, entre Esfahan i Mazanderan, situada a 120 km de Sabzawar i a 109 km de Shahrud. Fou fundada per Abbas I el Gran que hi va instal·lar una colònia de georgians.

## Referències

* ↑ Ferrier, J. P.. Caravan Journeys and Wanderings in Persia, Afghanistan, Turkistan, And Beloochistan (en anglès). 1856, p.80.
# Sevilla la Nueva

Sevilla la Nueva és un municipi de la Comunitat Autònoma de Madrid. Limita amb Villanueva de Perales, Brunete, Villaviciosa de Odón, Navalcarnero i Villamanta.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1920 | 1940 | 1960 | 1981 | 1987 | 1990 | 1992 | 1996 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 356 | 483 | 463 | 384 | 800 | 686 | 975 | 1433 | 2650 | 3243 | 3632 | 4054 | 4495 | 5197 | 5832 | 6357 | 6731 | 7387 |

## Història

La primera fundació del municipi es produeix amb a l'elecció del primer Concejo el 23 de desembre de l'any 1544 en la casa d'Antón Sevillà i dels seus primers alcaldes, el mateix Antón Sevillà i Pedro Serrano. El nom que es posa al lloc de la nova pobla és en honor del promotor de la idea; Antón Sevillà. Tot just nascuda la nova població es va iniciar una feroç oposició contra l'incipient nucli veïnal per part del Comte de Chinchón i de la seva vila de Brunete. Els plets i sentències que es van succeir, destacant especialment una Executòria de l'Audiència Real, que empara a Segòvia i Sevilla la Nova en les seves pretensions fundacionals, es van substanciar deu anys més tard en la segona fundació (refundació) del municipi el 14 d'abril de 1554 amb assenyalament de solar per a església, elecció de Concejo, lliurament de solars per a cases i donació de terres laborables als pobladors. ("Origen i fundació de Sevilla la Nova", Autor: Teo Rojo. Edita: Ajuntament de Sevilla la Nova, ISBN 84-606-3121-4)

## Enllaços externs

* Página del Col·legi Públic Duque de Rivas de Sevilla la Nueva Arxivat 2008-07-18 a Wayback Machine..
* Diari digital de Sevilla la Nueva.
# Macaco de cua de porc meridional

El macaco de cua de porc meridional (Macaca nemestrina) és un mico del Vell Món de mida mitjana.

## Etimologia i taxonomia

La paraula que fa referència a l'espècie, nemestrina, és un adjectiu (derivat del llatí Nemestrinus, el déu de les arbredes) modificat per concordar en gènere amb el nom genèric femení.
Anteriorment es considerava que el macaco de cua de porc septentrional, el macaco de l'illa Pagai i el macaco de Siberut eren subespècies d'aquesta espècie.

## Descripció

Macaca nemestrina pot arribar a un pes de 5-15 kg en mascles grans. Aquests micos són marrons amb un to més fosc cap enrere i amb les parts inferiors com a parts més clares del cos. El seu nom comú es refereix a la seva cua semi-erecte, la qual recorda a la cua d'un porc.

## Comportament i ecologia

Ells són principalment terrestres però també són escaladors experts. A diferència de gairebé tots els primats els encanta l'aigua. Viuen en grans grups i es divideixen en grups més petits durant el dia quan estan buscant aliment. Són omnívors, s'alimenten principalment de fruits,llavors,baies,cereals,fongs i invertebrats.
Hi ha una jerarquia entre els homes, basada en la força, i entre les femelles, basada en l'herència. Per tant, la filla de la femella dominant immediatament es col·locarà per sobre de totes les altres dones en el grup. La femella dominant lidera el grup, mentre que el paper masculí és més per gestionar conflictes dins el grup i per defensar-la.
La maduresa sexual s'aconsegueix a l'edat de 3-5 anys. La gestació de la dona dura aproximadament 6 mesos. Ella donarà a llum a un nadó cada dos anys. El deslletament es produeix als 4-5 mesos.

## Hàbitat i distribució

Aquest macaco omnívor viu principalment al bosc, però també entra a plantacions i jardins.
Viu a la meitat sud de la península de Malaca (el seu àmbit de distribució amb prou feines arriba a l'extrem sud de Tailàndia), Borneo, Sumatra i l'illa de Bangka.Hi ha informes que mencionen que aquesta espècie havia estat trobada a Singapur abans de 1950, però segurament eren mascotes que van escapar-se.

## Referències

* ↑ Fooden, J. «Taxonomy and evolution of liontail and pigtail macaques (Primates : Cercopithecidae)». Fieldiana Zoology, 67, 1975, pàg. 1–169. DOI: 10.5962/bhl.title.3016.
* 1 2 Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 163. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
* ↑ Payne, J. i C. M. Francis. 1998. A Field Guide to the Mammals of Borneo. The Sabah Society, Kota Kinabalu, Sabah. ISBN 967-99947-1-6 (anglès)
* ↑ Corlett, R.T. & Lucas, P.W.. «Mammals of Bukit Timah». A: The Gardens' Bulletin Singapore Supplement No. 3. Singapore Botanic Gardens: National Parks Board, p. 98 [Consulta: 14 agost 2015].
# Macaco de Tonkean

El macaco de Tonkean (Macaca tonkeana) és una espècie de primat de la família dels cercopitècids. Viu al centre de Cèlebes i les illes Togian (Indonèsia. Està amenaçat per la pèrdua d'hàbitat.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 165. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
* ↑ Supriatna, J. i Richardson, M. Macaca tonkeana. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 4 gener 2009.
# Manuela Brečko

Manuela Brečko o ManuElla (Celje, 31 de gener del 1989) és una cantautora eslovena, coneguda internacionalment per haver representat a la seva nació al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2016 amb la cançó "Blue and Red" (en català, blau i vermell).

## Referències

* ↑ http://www.eurovision.tv/page/news?id=its_manuella_for_slovenia
# Marcelo H. del Pilar

Marcelo Hilario del Pilar i Gatmaitan (30 d'agost de 1850 - 4 de juliol de 1896), va ser un escriptor filipí, reformista, periodista i líder revolucionari de la Revolució Filipina i un dels principals propagandistes o Ilustrado de la Propaganda del Moviment de les Filipines a finals del segle xix.
El 1882, es va convertir en editor del diari Diariong Tagalog, que va criticar fortament la forma en què els espanyols corrien el govern i es tracta del poble filipí. Utilitzant el seu nom de ploma, Plaridel, va escriure sàtires contra els frares espanyols, en particular, Dasalan at Tocsohan i Caiingat Cayo. Les còpies van ser introduïts de contraban a les Filipines en tagal i van ser llegits pels revolucionaris. A Espanya, va prendre el lloc de Graciàno López Jaena com l'editor de “La Solidaridad”, la, el portaveu dels propagandistes de treball per a les reformes dels filipins.
Perspectiva militant i progressista Del Pilar derivats de la tradició de la Illustració clàssica dels filòsofs francesos i l'empirisme científic de la burgesia europea. Part d'aquest panorama va ser transmès per la francmaçoneria, a la qual del Pilar subscrit. Del Pilar influït en la formació de la Katipunan i els historiadors creuen que hi havia una intervenció directa en la seva organització. Va morir el 1896, lluny de la seva família.

## Referències

* Zaide, Gregorio F. (1984). La història de les Filipines i de Govern. National Bookstore Printing Press.
* Gatmaitan, Magne S. (1987). La vida i escrits de Marcelo Hilario del Pilar. Historical Conservation Society, Los Angeles, Califòrnia; Filipines expressions Corporation.

## Enllaços externs

* "The Philippine Revolution: La Solidaridad." http://www.msc.edu.ph/centennial/solidaridad.html
# Makanruixi

Makanruixi (en rus Маканруши; en japonès 磨勘留島; Makanru-tō) és una petita illa volcànica situada al nord de les illes Kurils, al mar d'Okhotsk. El seu nom deriva de l'ainu. Actualment es troba deshabitada, tot i que hi ha documentat el seu ús per part dels ainus.

## Geografia

L'illa té una forma rectangular, amb una superfície de 49 km² i es troba 28 km de l'extrem nord-oest de l'illa d'Onekotan. L'illa consta d'un estratovolcà, el Mitaka, que s'eleva fins a 1.169 msnm. La costa té penya-segats escarpats i no hi ha platges de sorra, cosa que en dificulta l'arribada.

## Referències

* ↑ Викторовна, Осипова Марина «Христианизация айнов как способ распространения российского влияния на Курильских островах». Вестник Дальневосточного отделения Российской академии наук, 1 (161), 2012, pàg. 15–22. ISSN: 0869-7698.
* ↑ «Kuril Islands - Makanrushi», 13-11-2010. Arxivat de l'original el 2010-11-13. [Consulta: 19 març 2024].
# Martialis heureka

Martialis heureka és una espècie de formiga de la subfamília Martialinae, descoberta en la selva amazònica prop a la ciutat de Manaos al Brasil.
Com a primera espècie del gènere nou i el seu aspecte estrany, es va triar el nom Martialis, llatí per a «marciana», com si vingués de Mart i l'epítet heureka (grec antic per a «he trobat!») que resumeix la història embolicada del redescobriment de l'espècie. Cinc anys després que M. Verhaagh descobrís dues obreres en una mostra de sòl i es perdessin es va tornat a trobar una sola obrera que buscava menjar en un túnel subterrani. No va ser fins que un nou espècimen fos descobert el 2003 per Christian Rabeling, un estudiant graduat de la Universitat de Texas, que la troballa va sortir a la llum.

## Referències

* 1 2 3 Rabeling, Christian; Brown, Jeremy M.; Verhaagh, Manfred «Newly discovered sister lineage sheds light on early ant evolution [El llinatge german recentment descobert fa llum sobre l'evolució primerenca de les formigues]». Proceedings of the National Academy of Sciences (PNAS), 2008, pàg. 14913-14917.
# Malcoha de Raffles

El malcoha de Raffles (Rhinortha chlorophaea) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) i única espècie del gènere Rhinortha, si bé ha estat inclosa al gènere Phaenicophaeus. Habita selva, boscos i matolls de la Península Malaia, Sumatra i Borneo.
# Malenconia (desambiguació)

«Malenconia o Melancolia» té aquests significats:
* Malenconia, trastorn humorístic
* Melancolia (pel·lícula de 2011), pel·lícula de Lars von Trier
* Melancolia (Edvard Munch), pintura d'Edvard Munch
Viccionari
# Masonita

La Masonita, també coneguda com a masonite (de la paraula en anglès) és un tipus d'aglomerat o tàblex inventada per William H. Mason.

## Història

La Masonita va ser inventada el 1924 a Laurel, Mississipi, per William H. Mason. La producció en massa va començar el 1929. En els anys 1930 i 1940 la masonita ja es feia servir per a moltes aplicacions, incloent portes, sostres, parets, escriptoris i canoes.

## Usos

Sovint s'utilitza per al revestiment de cases i, si es manté pintada a intervals regulars, dura el mateix que la vida de la casa. La seva popularitat es va esvair després, però encara s'utilitza, sobretot pels aficionats a la construcció i a la fusteria. És àmpliament utilitzada per a la fabricació de portes interiors i va donar nom a una empresa que porta el mateix nom (Masonite).
També és usada a vegades per artistes, com ara Joan Miró, com a suport.

## Producció

La masonita es produeix utilitzant el mètode de Mason, fent servir voladures i estelles de fusta disposant-les en forma de fusta. Les juntes es premsen i s'escalfen per formar el producte final. El producte final s'obté sense fer servir cap tipus d'adhesiu o aglutinant. Les fibres de la masonita mostren una alta resistència a la flexió, resistència a la tracció, la densitat i l'estabilitat. A diferència d'altres panells de fusta composta, la masonita es produeix sense fer servir resines a base de formaldehids.

## Vegeu també

* Pintures sobre masonita, sèrie de pintures de Joan Miró feta el 1936

## Referències

* ↑ «1925 - Masonite Europe». Masonite Europe<!. Arxivat de l'original el 2009-08-05. [Consulta: 23 setembre 2009].