OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Diane Benson

Diane Benson (Yakima, 10 de maig de 1954) també coneguda en tlingit com a Lxeis, és una intel·lectual, política, escriptora i dramaturga d'Alaska pertany a la tribu índia, tlingit. Va ser la candidata demòcrata de 2010 a tinent governador d'Alaska, derrotant altres tres opositors a les primàries demòcrates.
Ha estat fundadora de l'Alaska Native Performance and Film Commission el 1993, també és periodista lliure i col·laboradora a diversos museus. Ha participat en els films White fang i Crimes of the heart (1985), així com a Kusah Hakwaan, primer film fet a Alaska per un nadiu.
Benson es va presentar com a governadora d'Alaska com a candidata del Partit Verd el 2002 i per a la Cambra dels Estats Units contra el veterà titular Don Young com a candidat demòcrata el 2006, aconseguint un resultat històricament bo del 40% amb poc suport per part del partit. En la seva segona candidatura a la Cambra el 2008, va ser derrotada a les primàries demòcrates per Berkowitz, la persona amb la qual es presentaria al bitllet de governador del 2010 i que aquell any va ser candidata "de vermell a blau" amb el suport del Comitè de campanya del Congrés Demòcrata.

## Referències

* ↑ Alaska Dispatch August 24, 2010 Arxivat November 4, 2010, a Wayback Machine.
* ↑ «Diane E. Benson (Lxeis), 1959-» (en anglès). Student Brands, LLC. [Consulta: 9 març 2024].
* ↑ O'Brien, Michael «Stevens wins primary, Young locked in a nail biter». The Hill, August 27, 2008.

## Vegeu també

* Eleccions per a Governador d'Alaska de 2010
# Deols

«Deols» té aquests significats:
* Déols, municipi francès, situat a la regió del Centre - Vall del Loira, al departament de l'Indre.
* Senyoria de Déols, jurisdicció feudal d'Aquitània.
# Torrent Salat (Vilanoveta)

* Aquest article tracta sobre corrent fluvial del Pallars Jussà. Vegeu-ne altres significats a «Torrent Salat».
El torrent Salat és un barranc o torrent del terme de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, dins dels antics termes d'Hortoneda de la Conca i d'Aramunt.
Es forma al sud-oest del Serrat Gros, al nord de la partida de Viars, a la de la Vinya, des d'on davalla cap al sud-oest, per adreçar-se a la llau de Cotura, on s'aboca en quasi 500 metres de recorregut que discorren a ponent de Viars i a llevant de la Borda de Cotura. Els darrers metres, just abans d'abocar-se en la borda de Cotura, entra en terres de l'antic terme d'Aramunt.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Tres Esteles de Set

Les Tres Esteles de Set és el cinquè i últim llibre del Còdex VII dels Manuscrits de Nag Hammadi. És un text gnòstic inclòs entre els apòcrifs del Nou Testament escrit en llengua copta cap al segle iii, però traduït d'un text grec més antic. El nom fa referència a Set, un dels fills d'Adam i Eva.
El llibre explica la revelació a Dositeu, un samarità fundador d'una secta gnòstica, del contingut de tres esteles (unes pedres especialment creades per a escriure aquest text). Són, en essència, tres himnes escrits per a adorar a un ésser abstracte, Barbelo, que seria un arquetip de Set ("Emmakha Seth") i del seu pare Adam (o "Geradamas"). Aquestes esteles haurien estat escrites pel mateix "Emmakha Seth", fundador de la filosofia gnòstica, i per aquest motiu el text és considerat pseudo-epigràfic (que atribueix uns escrit a un personatge del passat).
Els himnes pressuposen que el lector està familiaritzat amb els coneixements místics dels gnòstics setians, tal com s'expliquen al manuscrit anomenat Zostrià i a l'Evangeli apòcrif de Joan. Les Tres Esteles contenen un total de set himnes, i van acompanyats d'instruccions per al seu ús. L'última secció del text descriu l'ascens místic de l'ànima al Pleroma
El conegut historiador del segle primer, Flavi Josep, menciona en les seves Antiguitats una història on Set, fill d'Adam, va deixar unes tauletes de pedra inscrites amb informació esotèrica dirigides a la seva futura descendència. Una història semblant es repeteix a l'Evangeli Copte dels Egipcis, i també a l'Apocalipsi d'Adam. Les Tres Esteles de Set podrien ser un intent d'un autor desconegut d'honrar o verificar aquesta tradició.

## Referències

* 1 2 Meyer, Marvin. The Nag Hammadi scriptures. Nova York: Harper One, 2008, p. 623. ISBN 9780061626005.
* ↑ Gènesi. 4:25 i següents

## Enllaços externs

* The Three Steles of Seth (text en anglès)
# Frussasc

Frussasc (italià Frossasco, piemontès Frossasch) és un municipi italià, situat a la ciutat metropolitana de Torí, a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 2.669 habitants. Està situat al Pinerolese, una de les Valls Occitanes. Limita amb els municipis de Chantaloba, Cumiana, Pinascha, Pinerolo, Piscina i Roletto.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Silvano Francia | Llista cívica |
# Toni Benages i Gallard

Antoni «Toni» Benages i Gallard (Badalona, 6 de març de 1970) és un il·lustrador, dibuixant i professor de còmic.

## Biografia

Es va llicenciar en Belles Arts per la Universitat de Barcelona. Com a dibuixant ha treballat amb diverses editorials, dedicades sobretot al públic infantil i juvenil, entre d'altres, Les extraordinàries aventures de Francesc Pujols (2015) i Narcís Monturiol i les pedres de l'infern (2017). També participa habitualment amb les seves il·lustracions a revistes i diaris, com Petit Sàpiens, entre d'altres. També ha fet diverses exposicions de dibuix i pintura, tant individual com conjunta, a Espanya, Andorra i Suïssa, a més de ser comissari d'una exposició sobre Rubén Pellejero, realitzada a l'Espai Betúlia de Badalona. Com a docent, fa classes de dibuix i conferències sobre còmic, a més d'haver organitzat diversos tallers sobre la temàtica. És o ha sigut programador de Filmets Badalona Film Festival, i director del Cryptshow Festival.

## Referències

* ↑ «Antoni Benages Gallard» (en castellà). Tebeoesfera. [Consulta: 14 desembre 2023].
* 1 2 3 «Toni Benages i Gallard» (en castellà). Festival Internacional de Cinema d'Osca, 2013. [Consulta: 18 gener 2019].
* ↑ Escritores.org. «Benages, Toni» (en castellà-es). [Consulta: 20 febrer 2018].
* ↑ «Cryptshow Festival se prepara para sembrar el terror». La Vanguardia.
# Districte de Boane

El districte de Boane és un districte de Moçambic, situat a la província de Maputo. Té una superfície de 820 kilòmetres quadrats. En 2007 comptava amb una població de 102.457 habitants. Limita al nord amb el districte de Moamba, a l'oest i sud-oest amb el districte de Namaacha, al sud i sud-est amb el districte de Matutuíne i a l'est amb el municipi de Matola.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en dos postos administrativos (Boane i Matola-Rio), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Boane:
** Vila de Boane
** Eduardo Mondlane
** Gueguegue
* Posto Administrativo de Matola-Rio:
** Matola-Rio Sede

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2008-03-08. [Consulta: 8 març 2008].
# Frontera entre l'Índia i Bhutan

La frontera entre l'Índia i Bhutan és la línia frontera que separa el Regne de Bhutan de l'Índia. Té una superfície de 699 km, i uneix als estats indis d'Assam (267 km), Arunachal Pradesh (217 km), Bengala Occidental (183 km) i Sikkim (32 km), tocant dos trifinis entre ambdós estats i la República Popular de la Xina.

## Història

El Tractat de Sinchula entre la Gran Bretanya i el Bhutan va marcar la frontera el 1865, després de la guerra de Bhutan. El límit es va detallar i refinar més en el període 1973-1984 a través de converses entre Bhutan i l'Índia. Les disputes restants han estat mínimes i afecten una part de la frontera amb Arunachal Pradesh, i la regió entre Sarbhang i Geylegphug.

## Transport i pas

La frontera entre Bhutan i l'Índia és l'únic accés terrestre per entrar a Bhutan, ja que la frontera amb Xina està completament tancada. L'únic punt d'entrada per a estrangers està entre les ciutats de Jaigaon a l'estat indi de Bengala Occidental i Phuntsholing, al sud-oest de Bhutan.

## Protecció fronterera

El govern indi desplega 12 batallons del Sashastra Seema Bal (SSB), i 132 passos de frontera, per protegir el seu costat de frontera. S'ha establert el Grup de Gestió i Seguretat de la Frontera Índia-Bhutan bilateral per avaluar i assegurar de manera col·laborativa la frontera entre els dos països.
Després de l'incident de la frontera entre la Xina i l'Índia de 2017, el govern indi va augmentar la quantitat de llocs fronterers.

## Referències

* ↑ «Índia». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* 1 2 «Management of Indo-Bhutan border». Ministry of Home Affairs, Government of India. Arxivat de l'original el 2018-12-25. [Consulta: 27 maig 2018].
* ↑ (anglès) Bhutan, Lindsay Brown, Bradley Mayhew, Stan Armington, Richard W. Whitecross, Lonely Planet, 2007, p.261 ISBN 1740595297
* ↑ «Foreign Relations: India». Country Studies: Bhutan. Library of Congress. [Consulta: 3 setembre 2013].
* ↑ Lonely Planet: Bhutan
* ↑ «SSB to strengthen presence on India-Bhutan border». Times of India, 20 Dec 2017.
# Dinei

Dinei és el nom dels següents personatges:
* Vatinei César Moreira dos Santos (1979), futbolista brasiler
* Ednet Luís De Oliveira (1981), futbolista brasiler
* Telmario de Araújo Sacramento (1983), futbolista brasiler
* Claudinei Alexandre Pires (1971), futbolista brasiler retirat
* Valdinei Rocha de Oliveira (1971), futbolista brasiler retirat
# Torre de Can Cens

Torre de Can Cens és una obra de Fontanilles (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt d'habitatge agrícola unifamiliar mitjaner, amb l'aparició de graner i coberts adossats en ella.
El nucli més antic de l'habitatge està construït pel que fa a la estructura portant amb pedra i morter de calc, s'hi observa també la col·locació de peces ceràmiques entre les pedres. La coberta és de teula àrab.
Les ampliacions com el graner o la pallissa, estan fets amb totxana.
El nucli és de dues plantes.

## Història

El nucli format per l'habitatge ha anat creixent tant horitzontalment (coberts i pallisses), com verticalment amb l'aparició d'un nou cos en la part superior, construït amb totxana i una posterior capa de morter de ciment per arrebossar-se'l.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Torre de Can Cens». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 gener 2019].
# Tuc dera Pincèla

El Tuc dera Pincèla és una muntanya de 2.535 metres que es troba entre els municipis de Naut Aran i de Vielha e Mijaran, a la comarca de la Vall d'Aran.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# Gasparita-(La)

La gasparita-(La) és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de la monazita. Rep el nom per la seva relació amb la gasparita-(La) i el seu lantànid dominant, segons la nomenclatura dels minerals de terres rares.

## Característiques

La gasparita-(La) és un arsenat de fórmula química La(AsO₄). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2018, sent publicada per primera vegada el 2019. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 19692.

## Formació i jaciments

Va ser descrita a partir de les mostres obtingudes a dos indrets: el dipòsit d'Ushkatyn, a Zhayrem (província de Kharagandí, Kazakhstan), i a la glacera Wanni, a Binn (Valais, Suïssa). També ha estat trobada en alguns indrets d'Itàlia i Àustria.

## Referències

* ↑ «Gasparite-(La)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 juliol 2021].
# Vallesa de la Guareña

Vallesa de la Guareña és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 211 | 194 | 171 | 163 |
# West Valley City

West Valley City és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 108.896 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, West Valley City tenia 108.896 habitants, 32.253 habitatges, i 25.931 famílies. La densitat de població era de 1.187,7 habitants per km².
Dels 32.253 habitatges en un 47,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,3% hi vivien parelles casades, en un 13,2% dones solteres, i en un 19,6% no eren unitats familiars. En el 14,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,71.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,7% tenia menys de 18 anys, un 12,9% entre 18 i 24, un 30,7% entre 25 i 44, un 17,4% de 45 a 60 i un 5,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 27 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.773 $ i la renda mediana per família de 48.593 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.116 $ mentre que les dones 22.693 $. La renda per capita de la població era de 15.031 $. Entorn del 6,7% de les famílies i el 8,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- West Valley City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- West Valley City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Krattigen

Krattigen és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), situat a l'antic districte de Frutigen i a l'actual Frutigen-Niedersimmental.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Globus (espeleotema)

Els globus són un rar tipus d'espeleotema en forma de petita bossa plena de gas, semblant a un globus, generalment d'hidromagnesita.
El seu origen no es coneix amb seguretat, però està probablement relacionat amb un altre espeleotema, la llet de Lluna, un material d'alta plasticitat. Sembla que els globus es generen quan l'aigua subterrània es filtra sota pressió en una cova a través d'esquerdes o forats de les parets poroses de pedra calcària. Si es forma llet de Lluna en la seva sortida, el material pot expandir-se de forma molt similar a un globus de goma. El recobriment de llet de Lluna que forma el motlle és molt prim, per la qual cosa pot esquerdar-se o assecar-se, deixant al descobert el globus hidromagnesita subjacent. L'extrema fragilitat dels globus permet explicar l'escassetat d'aquest tipus d'espeleotemes. Tenen gruixos de paret de 0,02 mm i diàmetres de fins a 5 cm.

## Referències

* 1 2 Bewley, D.; Bunnell, D. «Ballons». The Virtual Cave. [Consulta: 13 febrer 2015].
* 1 2 «Cave Ballons». Views of the National Parks. Natural Resource Program Center of the National Park Service. Arxivat de l'original el 2013-02-25. [Consulta: 13 febrer 2015].
Viccionari
# Globus

* Per a altres significats, vegeu «Globus (desambiguació)».
Un globus o bufa és una bufeta de cautxú, làtex, niló o neoprè que s'infla amb aire, heli o algun altre gas i es fa servir com a joguina, decoració o article de festa. Els globus inflats amb hidrogen o heli es poden utilitzar per a enlairaments de globus, una pràctica il·legalitzada cada vegada a més jurisdiccions pels seus efectes nefastos sobre l'atmosfera terrestre, la fauna i les línies elèctriques. Malgrat que són una joguina, es recomana que els nens de fins a vuit anys no juguin amb globus sense supervisió adulta i que en cap cas manipulin globus rebentats o desinflats. Els globus són la primera causa de mort per asfíxia en els infants després dels aliments.

## Referències

* ↑ «globus» Diccionari Normatiu Valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ «bufa» Diccionari Normatiu Valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ Ryan, C. A. «Childhood Deaths From Toy Balloons» (en anglès). Archives of Pediatrics & Adolescent Medicine, 144, 11, 1990, pàg. 1.221. DOI: 10.1001/archpedi.1990.02150350053023. ISSN: 1072-4710.
# Gymnocladus dioicus

Gymnocladus dioicus és una espècie d'arbre en la subfamília Caesalpinioideae dintre de la família de les Fabaceae, nativa del Mig Oest de Nord-amèrica. La seva àrea de distribució és limitada, ocorrent des de l'extrem sud d'Ontario, al Canadà, i en els Estats Units des de Kentucky (on els europeus ho van trobar per primera vegada) a l'oest, Pennsilvània en l'est, a Kansas, aquest de Nebraska, i sud-est de Dakota del Sud en l'oest, i el nord de Louisiana en el sud. És l'arbol emblema de l'estat de Kentucky.
# Gymnocorymbus bondi

Gymnocorymbus bondi és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Orinoco.

## Referències

* ↑ «Gymnocorymbus bondi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Baensch, H.A. i R. Riehl 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Kenny, J.S. 1995. Views from the bridge: a memoir on the freshwater fishes of Trinidad. Julian S. Kenny, Maracas, St. Joseph, Trinitat i Tobago. 98 p.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Gray Court

Gray Court és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 1.021 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gray Court tenia 1.021 habitants, 371 habitatges i 270 famílies. La densitat de població era de 213,1 habitants/km².
Dels 371 habitatges en un 31,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,8% hi vivien parelles casades, en un 21,6% dones solteres, i en un 27,2% no eren unitats familiars. En el 24,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,75 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,9% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 28,4% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 12,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.146 $ i la renda mediana per família de 34.545 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.639 $ mentre que les dones 19.648 $. La renda per capita de la població era de 13.066 $. Entorn del 16,4% de les famílies i el 20,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gray Court». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gray Court». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Grave (Països Baixos)

Grave és un municipi de la província del Brabant del Nord, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 12.801 habitants repartits sobre una superfície de 28,04 km² (dels quals 0,83 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Oss, Wijchen (Gelderland) i Heumen (Gelderland), i al sud amb Landerd, Mill en Sint Hubert i Cuijk.

## Centres de població

* Escharen
* Gassel
* Grave
* Velp

## Llocs d'interès

Prop de la ciutat es troba un pont, construït el 1929. És la connexió nord a Gelderland, que abasta el riu Maas. El pont va ser un dels punts estratègics claus en l'Operació Horta; la ciutat va ser alliberada el 17 de setembre de 1944, però va patir molt pocs danys. El pont va ser nomenat des del 2004 tinent John S. Thompson, que comandava el gran grup de la 82a Divisió Aerotransportada que va conquerir el pont. La Hampoort és l'antiga entrada a la ciutat, que encara és intacte i pot ser visitada.

## Ajuntament

* VVD 3 regidors
* CDA 3 regidors
* Lokale Partij Grave 3 regidors
* 3Dorpenpartij 2 regidors
* SP 2 regidors
* PvdA 2 regidors

## Galeria d'imatges

* Pont de Grave
* Pont de Grave
* Escala de peixos
* Canal
* Pont: John S Thompsonbrug
* Cases al centre

## Enllaços externs

* www.grave.nl
Viccionari