OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# De mujer a mujer

De mujer a mujer és una pel·lícula dramàtica espanyola dirigida per Luis Lucia Mingarro en 1950. Basada en una obra de Jacinto Benavente, fou protagonitzada per Amparo Rivelles i Ana Mariscal i representa una de les nombroses pel·lícules produïdes per CIFESA adaptades en el segle xix.. No va tenir gaire èxit a la taquilla.

## Argument

Durant la celebració de l'aniversari de la filla d'Isabel i Luis, aquesta mor en un accident. A causa del dolor Isabel es torna boja i és internada a un sanatori, on Luis no la pot veure. Només l'infermera Emilia dona les notícies al marit.

## Repartiment

* Amparo Rivelles - Isabel
* Ana Mariscal - Enfermera Emilia
* Eduardo Fajardo - Luis
* Manuel Luna - Padre Víctor
* Mariano Asquerino - Pediatra
* Francisco Bernal - José, cotxer
* Irene Caba Alba - Enferma mental 1
* Lola del Pino - Soledad, donzella
* Fernando Fernández de Córdoba - Doctor Hernández
* Manolo Fábregas - Javier
* Manuel Guitián - Ferrater
* Juana Mansó - Enferma mental 2
* Arturo Marín - Viandante
* Eloísa Muro - Vicenta – Mare d'Isabel
* Antonio Riquelme - Gutiérrez
* Rosario Royo - enfermera Adela
* Selica Torcal - Maribel
* Jesús Tordesillas - Antonio – pare d'Isabel

## Premis
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor actriu | Ana Mariscal | Guanyadora |

## Referències

* ↑ Mira, Alberto. The Cinema of Spain and Portugal. Wallflower Press, 2005. p. 65
* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 1950». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2020-08-01. [Consulta: 8 desembre 2015].
# Paština Závada

Paština Závada és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1439.
# Pașcani

Pașcani (pronunciació en romanès: [Paʃkanʲ]) és una ciutat en Iaşi a la regió de Moldàvia de Romania, al riu Siret. A 2011, té una població de 33.745 habitants. La ciutat administra cinc pobles: Blăgești, Boșteni, Gâstești, Lunca i Sodomeni.
La ciutat deriva el seu nom de la finca del Boiar Oana Pasca. És la ciutat on té lloc la novel·la de Mihail Sadoveanu El lloc on no va passar res. Un lloc local important és l'Església dels Sants Arcàngels.

## Fills il·lustres

* Octavian Nemescu
* Visarion Puiu
* Mihail Sadoveanu
* Neculai Rățoi
* Ion Vasilenco

## Referències

* ↑ Rezultatele finale ale Recensământului din 2011: «Tab8. Populația stabilă după etnie – județe, municipii, orașe, comune», iulie 2013. Arxivat de l'original el 2016-01-18. [Consulta: 5 agost 2013].
# Parallé

Parallé és una localitat de l'Uruguai, ubicada a l'oest del departament de Rocha. Es troba 157 metres sobre el nivell del mar. Segons les dades del cens del 2004 Parallé tenia 35 habitants, el 2011 només en quedaven 16.
| Any | Població |
| 1963 | 100 |
| 1975 | 74 |
| 1985 | 42 |
| 1996 | 34 |
| 2004 | 35 |
| 2011 | 16 |

## Referències

* ↑ «Censo 2004-Departamento de Rocha: Población por grupo de edades, según localidad y sexo» (xls) (en castellà). Instituto Nacional de Estadística. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 23 febrer 2016].
* ↑ «Resultados Censo 2011-Departamento de Rocha» (en castellà). Instituto Nacional de Estadística. Arxivat de l'original el 2012-11-11. [Consulta: 27 desembre 2013].
# Balasor

«Balasor» té aquests significats:
* Nom alternatiu de Balasore a Orissa
* Pic Balasor (Banasura) a Kerala
# BIIK Kazygurt

El BIIK Kazygurt és un club femení de futbol de Ximkent que juga al Campionat del Kazakhstan, habitual a les primeres rondes de la Lliga de Campions. És el successor del Alma-KTZh d'Almaty, que es va traslladar a Ximkent al 2010. És el equip més llaureat del campionat amb nou títols.
El FC Barcelona s'ha enfrontat al BIIK en dues ocasions, totes dues als setzens de final. Encara que va eliminar-lo en totes dues vegades, no va aconseguir guanyar cap dels desplaçaments, i al 2018 va haver de remuntar una renda de dos gols.

## Històric
### Palmarès

* 18 Campionats del Kazakhstan
** 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2011, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024
* 12 Copes del Kazakhstan
** 2007, 2008, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019

### Trajectòria

Lliga de Campions de la UEFA :
| Edició | | 1ª Fase prèvia ¹ | 2ª Fase prèvia ¹ | Quarts de final | Semifinals | Final |
| 04/05 | | Slavia | Energiya |
| 05/06 | | NSA | Valur |
| 06/07 | | Rossiyanka |
| 07/08 | | Femina | Bardolino |
| 08/09 | | Clujana | Bardolino |
| Edició | Fase prèvia ¹ | Setzens de final | Vuitens de final | Quarts de final | Semifinals | Final |
| 09/10 | | Sparta |
| 12/13 | NSA | Røa |
| 14/15 | | Wolfsburg |
| 15/16 | | Barcelona |
| 16/17 | Gintra | Verona | PSG |
| 17/18 | Sporting | Glasgow | Lyon |
| 17/18 | Elpides | FC Barcelona |
* ¹ Fase de grups. Equip classificat pillor possicionat en cas d'eliminació o equip eliminat millor possicionat en cas de classificació.
Lliga kazakhstani :
| | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 |
| Primera divisió | | | | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 3 | 2 | 1 | ? | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |

## Referències

* ↑ FC Barcelona
* ↑ RSSSF
# David Generelo Miranda

David Generelo Miranda (Badajoz, 11 d'agost de 1982) és un exfutbolista professional extremeny, que jugava com a migcampista, i actualment entrenador de futbol.
Durant la seva carrera professional, de 16 anys de durada, va jugar un total de 100 partits a La Liga, en els quals marcà 6 gols, representant el Reial Saragossa, el Gimnàstic de Tarragona i l'Elx CF (només un partit amb el club). A més a més, va jugar 145 partits, amb 9 gols, a la Segona Divisió.

## Trajectòria

Sorgeix del planter del Reial Saragossa. A la temporada 02-03, amb els aragones a Segona Divisió, hi juga 4 partits. Eixe any el Zaragoza puja a primera divisió, i al següent, hi guanya la Copa del Rei i la Supercopa. A partir d'este moment, el migcampista es consolida en el primer equip, on romandria fins al 2009, alternant tant la titularitat com la suplència a Primera i Segona Divisió. A la campanya 06-07 va ser cedit al Nàstic de Tarragona, mentre que la següent no va jugar-hi a causa d'una lesió.
L'estiu del 2009 deixa el Zaragoza i fitxa per l'Elx CF.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Partit Comunista de l'Azerbaidjan (Plataforma del marxisme-leninisme)

El Partit Comunista de l'Azerbaidjan (Plataforma del marxisme-leninisme) (en àzeri: Azərbaycan Kommunist Partiyası (Marksizm-Leninizm Platformasında) és un partit polític azerbaidjanès fundat el 2000 per Telman Nurullayev i dirigida per ell.

## Història

Durant el 33è Congrés del Partit Comunista de la República Socialista Soviètica de l'Azerbaidjan, celebrat el 16 de setembre de 1991, es va decidir per àmplia majoria la seva dissolució. Les forces comunistes del país es van dividir en diferents faccions, les quals al seu torn, es van organitzar en quatre partits polítics distintos: Partit Comunista de l'Azerbaidjan (Post-soviètic), Partit Comunista de l'Azerbaidjan (Plataforma del marxisme-leninisme), Partit Comunista Unit de l'Azerbaidjan i Partit Reformista Comunista de l'Azerbaidjan.
El Partit Comunista de l'Azerbaidjan (Plataforma del marxisme-leninisme) es va formar el 2000, després d'una escissió del Partit Comunista Unit de l'Azerbaidjan. El partit està afiliat al Partit Comunista de la Unió Soviètica (Post-soviètic) a Rússia, que va ser dirigit per Oleg Shenin fins a la seva mort.

## Referències

* ↑ Political organization in Central Asia and Azerbaijan: sources and documents. Vladimir Babak, Demian Vaisman i Aryeh Wasserman. Pàgina 37. (anglès)

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (àzeri)
# Partit Comunista de l'Azerbaidjan (postsoviètic)

El Partit Comunista de l'Azerbaidjan (en àzeri: Azərbaycan Kommunist Partiyası) és un partit polític azerbaidjanès fundat el novembre de 1993 per Firuddun Hasanov i dirigit per Ramiz Ahmadov, considerat oficialment el successor del PCA de la República Socialista Soviètica de l'Azerbaidjan.

## Història

Durant el 33è Congrés del Partit Comunista de l'RSS de l'Azerbaidjan, celebrat el 16 de setembre de 1991, es va decidir per àmplia majoria la seva dissolució. Les forces comunistes del país es van dividir en diferents faccions, les quals al seu torn, es van organitzar en quatre partits polítics distintos: Partit Comunista de l'Azerbaidjan (Post-soviètic), Partit Comunista de l'Azerbaidjan (Plataforma del marxisme-leninisme), Partit Comunista Unit de l'Azerbaidjan i Partit Reformista Comunista de l'Azerbaidjan.
Firuddun Hasanov va fundar el PCA post soviètic en el novembre de 1993. Els seus membres fundadors van ser principalment ciutadans d'origen rus. Hasnov i els seus seguidors van donar suport al govern de Heidar Alíev, en conseqüència, van ser reconeguts com l'únic partit comunista de l'Azerbaidjan. Al març de 1994 va ser oficialment registrat i habilitat per participar en eleccions, però al setembre de 1995 va ser prohibit degut la seva posició favorable a la restauració de la Unió Soviètica, la qual cosa constituïa un perill per la recent independència del país. El partit va ser reanomenat Partit Comunista Unit de l'Azerbaidjan.

## Referències

* 1 2 3 Political organization in Central Asia and Azerbaijan: sources and documents. Vladimir Babak, Demian Vaisman i Aryeh Wasserman. Pàgina 37. (anglès)

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2014-08-04 a Wayback Machine. (àzeri)
# Partit Comunista de l'Iran

El Partit Comunista de l'Iran (en persa: حزب کمونیست ایران) és el nom de tres organitzacions sense relació entre elles i existents en moments diferents a l'Iran. Actualment el partit comunista iranià és una organització política clandestina de l'Iran que lluita contra el règim islàmic. El partit comunista lluita per la democràcia, els drets nacionals kurds, la igualtat de la dona i els drets dels treballadors.

## Història del partit
### Anys 20, 30 i 40

El Partit Comunista de l'Iran (en persa: حزب کمونیست ایران) va ser una organització política formada a l'Iran en el mes de juny de l'any 1920 a Bandar-e Anzali (Gilan) després de la proclamació de la república Soviètica de Gilan. Heidar Amou Oghly, un dels líders de la revolució de Gilan, fou escollit secretari general. En l'any 1921, van ser derrotats els revolucionaris de Gilan, i el partit comunista fou prohibit, però va seguir operant clandestinament fins a la fundació del partit Tudeh en l'any 1941, quan aquest partit va esdevenir el partit comunista oficial de l'Iran.

### Anys 70, 80 i 90

En l'any 1979 es va formar el Partit Comunista de l'Iran (Hezb-e Komunist Iran) perque alguns militants deien que el partit Tudeh era dirigit des de Moscou. Després de l'any 1982, el Partit comunista de l'Iran va ser prohibit. En l'any 1989 el partit es va dividir en dues faccions: una comunista i una socialdemòcrata. En l'any 1991 el sector obrerista liderat per Mansur Hekmat es va escindir i va formar el Partit Comunista Treballador de l'Iran.

### Any 2000

En l'any 2000 el Partit Comunista de l'Iran es va dividir, i el Komala fou establert com una organització independent amb el nom de Partit Komala del Kurdistan, la resta del partit va continuar funcionant com a Partit Comunista de l'Iran, i els membres del Komala que no van sortir del partit van formar la secció kurda del PCI.

## Notes

* ↑ Worker Communist Parties of Iran and Iraq: The dangers of radical Stalinism a "World Revolution ", No. 293, April 2006.

## Enllaços externs

* Partit Comunista de l'Iran (persa)
# Badia de Helgoland

La badia de Helgoland o badia de Heligoland, (en alemany:Helgoländer Bucht) és una badia formada a la desembocadura del riu Elba. Aquesta badia va de la desembocadura del riu Elba a les illes de Heligoland i es troba entre l'illa de Wangerooge i la península del nord de Frísia d'Eiderstedt.
Ha estat escenari de batalles navals a la Primera i Segona guerres mundials. A més de les illes Heligoland s'hi troba la petita illa de Neuwerk.

## Referències

* ↑ «Badia de Helgoland». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# César Broto Villegas

César Broto Villegas (Saragossa, 3 de novembre de 1914 – la Pobla del Duc, Vall d'Albaida, 15 de març 2009) fou un anarcosindicalista català d'origen aragonès.

## Biografia

Fill d'un ferroviari de tendència socialista, de ben petit es traslladà amb tota la seva família a Lleida. Es va afiliar a la Societat d'Impressors de la CNT el 1925 (amb només 11 anys). El 1933 fou cofundador del diari Acracia i de l'Ateneu Llibertari de Lleida amb Félix Lorenzo Páramo, cap de la FAI a Lleida. Ambdós foren clausurats el novembre de 1933. El 1935 va desertar de l'exèrcit i assolí el càrrec de secretari provincial de la CNT. Per contactes amb aragonesos que feien el servei militar a Lleida se n'assabentà de les intencions dels militars del cop d'estat del 18 de juliol de 1936.
La nit del 18 de juliol de 1936 la passà al peu del castell de Lleida per tal d'evitar que els miliars se sumessin a la insurrecció i després marxà a Barcelona a demanar reforços. A finals de 1936 marxà amb la Columna Durruti al Front d'Aragó com a motorista del cap de la columna, Ricardo Sanz García. A començaments de 1939 fou ferit a una cama a l'Artesa de Segre i la fi de la guerra civil espanyola el va sorprendre a un hospital de la Creu Roja a Barcelona.
Reconegut per les tropes franquistes, fou traslladat a Lleida, jutjat en consell de guerra i condemnat a 15 anys de presó. El 1943 fou alliberat i es traslladà a Barcelona, on treballà clandestinament en la reorganització de la CNT. Escollit secretari regional de Catalunya, participà en el Ple de París de 1945 i en fou secretari general de juliol a octubre de 1945. Poc després de tornar a de París a Barcelona fou detingut per la Brigada Político-Social franquista, interrogat durant 53 dies i traslladat a Alcalá de Henares. El 21 de març 1947 fou sotmès a un nou consell de guerra i condemnat a 30 anys de presó. Va complir la condemna a la presó Model de Barcelona, a la Presó de Lleida, i degut als intents de fuga fou traslladat a les d'Alcalà d'Henares (1945-1948), Ocaña (1948), el Dueso (1948), Yeserías (1948-1949) i Sant Miquel dels Reis (1949-1962).
El 30 de març de 1962 fou alliberat i es traslladà a València i d'ací a Lleida, però el 1966 tornà a ser detingut. A finals de 1966 se n'anà a França i s'instal·là a Évreux, on va mantenir contactes amb el moviment llibertari i d'on no en tornaria fins al 1980. El 1999 s'instal·là a la Pobla del Duc (la vall d'Albaida)

## Obres

* La Lleida anarquista. Memòries d'un militant de la CNT durant la República, la guerra civil i el franquisme (Pagès Editors, 2006)
* La Gran trata de Esclavos (FAL, 2021)

## Referències

* ↑ Pagès i Blanch, Pelai. Franquisme i repressió: La repressió franquista als Països Catalans. Universitat de València, 2004, p. 268. ISBN 978-84-370-5924-2.
* ↑ Dunthorn, D. Britain and the Spanish Anti-Franco Opposition. Palgrave Macmillan UK, 6 d'octubre de 2000, p. 98. ISBN 978-1-4039-1944-1.

## Enllaços externs

* (català) Ha mort Cesar Broto, històric militant anarquista de Lleida i autor de "La lleida anarquista" a alasbarricadas.org
* (català) César Broto Villegas a estelnegre.org
# Universitat de Kentucky

La Universitat de Kentucky (University of Kentucky, en anglès), és una universitat bastant important de Lexington (Kentucky), Estats Units. També és coneguda com a universitat de UK. Va ser fundada el 1865 com una escola d'agricultura i mecànica de Kentuchy i el 2015 tenia 30.720 alumnes. A la Universitat hi ha 15 biblioteques universitàries. Un dels grans estudiants que hi van passar, va ser Thomas Hunt Morgan, un genetista americà.

## Referències

* ↑ «A Brief History of the University of Kentucky». University of Kentucky. [Consulta: 6 gener 2012].
* ↑ UK Fact Booklet 2015-2016 (PDF). University of Kentucky. 2016. Retrieved on October 7, 2016
# Haineaultita

La haineaultita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la zorita. Rep el nom en honor del col·leccionista i distribuïdor de minerals canadenc Gilles Haineault (16 de juny de 1946), prolífic col·leccionista i una autoritat sobre els minerals del Mont Saint-Hilaire.

## Característiques

La haineaultita és un silicat de fórmula química (Na,Ca)₅Ca(Ti,Nb)₅(Si₆O$_{17}$)₂(OH,F)₈·5H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1997. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la haineaultita pertany a «09.DG - Inosilicats amb 3 cadenes senzilles i múltiples periòdiques» juntament amb els següents minerals: bustamita, ferrobustamita, pectolita, serandita, wol·lastonita, wol·lastonita-1A, cascandita, plombierita, clinotobermorita, riversideïta, tobermorita, foshagita, jennita, paraumbita, umbita, sørensenita, xonotlita, hil·lebrandita, zorita, chivruaïta, epididimita, eudidimita, elpidita, fenaksita, litidionita, manaksita, tinaksita, tokkoïta, senkevichita, canasita, fluorcanasita, miserita, frankamenita, charoïta, yuksporita i eveslogita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Poudrette, dins el municipi regional de comtat de La Vallée-du-Richelieu, a Montérégie (Quebec, Canadà), tractant-se de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Haineaultite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 gener 2020].
# Pedrola

Pedrola és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca de la Ribera Alta de l'Ebre.

## Referències

* ↑ «Pedrola». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Lluïsa de Borja i d'Aragó
# Pedroche (desambiguació)

«Pedroche» té aquests significats:
* Pedroche, un municipi de la província de Còrdova a la comunitat autònoma d'Andalusia, a la comarca de Valle de los Pedroches.
* Valle de los Pedroches, una comarca situada a la província de Còrdova, Andalusia.
* Cristina Pedroche (1988-), una model, actriu i presentadora espanyola.
# Pedronet dels Caiguts

El Pedronet dels Caiguts és una escultura pública del municipi de Folgueroles (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. En el marc de la desfranquització i de la Llei de Memòria Històrica va ser retirat de la via pública a principi del segle xxi.

## Descripció

És un un monument commemoratiu de les tropes franquistes insurrectes que s'assenta sobre una base quadrada damunt la qual hi ha un prisma que, amb l'alçada s'estreny i és coronat per un cos quadrangular amb els angles arrodonits i una creu llatina de ferro. És de pedra, gres de Folgueroles.

## Història

La cara de ponent del pedronet duu la següent inscripció: "Record de la Santa Missió 1946 / Caidos por Dios y por España / José A. Primo de Rivera Rdo. Jose Serra Molist / Rdo. Jose Campdelacreu / Rd. Francisco Serrabou / Sr. Rosa Jutglar Gallach / Antonio Torrens Soler / Miguel Vaquer Paradell / Presentes!".

## Referències

* ↑ Panyella, Jordi «Catalunya manté dempeus cinc monuments als ‘caiguts’». El Punt Avui, 12-08-2022, pàg. 6.
* 1 2 3 «Pedronet dels Caiguts». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r març 2016].
# The Impatient Maiden

The Impatient Maiden és una pel·lícula dramàtica estatunidenca de 1932 pre-Codi dirigida per James Whale, protagonitzada per Lew Ayres i Mae Clarke, i publicat per Universal Pictures. El guió va ser escrit per Richard Schayer i Winifred Dunn, basat en la novel·la The Impatient Virgin, de Donald Henderson Clarke.

## Argument

Els somnis d'una minyona es fan realitat, tret que no són el que esperava.

## Repartiment

* Lew Ayres com el Dr. Myron Brown
* Mae Clarke com a Ruth Robbins
* Una Merkel com a Betty Merrick
* Andy Devine com a Clarence Howe
* John Halliday com Albert Hartman
* Oscar Apfel com el Dr. Wilcox
* Ethel Griffies com a infermera Lovett
* Helen Jerome Eddy com a Sra. Gilman
* Bert Roach com el Sr. Gilman
* Cecil Cunningham com a Sra. Rosy
* Lorin Raker com el Sr. Rosy
* Blanche Payson com a Sra. Tomàs
* Arthur Hoyt com el Sr. Thomas
* Monte Montague com a conductor d'ambulància

## Resposta crítica

International photographer es va mostrar reservat en els seus elogis: "Universal sembla haver sobreestimat les possibilitats de la novel·la de Donald Henderson Clarke de la qual es va fer l'adaptació", però va destacar Whale per la seva "direcció capaç" i Divine per la seva "molt divertida caracterització."

## Referències

* ↑ Sawdon, Clara M. "When Seen Through Feminine Eyes." The International Photographer Vol. 3 No. 12 p34-35. February, 1932. Accessed 7 May 2023.

## Enllaços externs

* The Impatient Maiden a YouTube
# Fritz Flemming

Fritz Flemming (Brunsvic, 9 de març de 1873 - 1947) va ser un oboista alemany.
Fritz Flemming va estudiar oboè a París amb Georges Gillet. El 1897 va ser nomenat oboista solista de la Royal Opera Orchestra de Berlín. Richard Strauss va treballar estretament amb Flemming en el seu paper de director de la cort reial prusiana. Strauss era un fan de l'oboè francès i sovint s'emportava l'oboè quan dirigia altres orquestres. Per exemple, Flemming era de vegades membre de l'Orquestra del Festival de Bayreuth. Flemming es va casar amb la neboda de Richard Strauss, cosa que va segellar l'estreta relació.
El 1907 l'Acadèmia de Música de Berlín el va nomenar professor. Entr els seus estudiants hi va haver Willi Gerlach i Josef Tal.
El mèrit particular de Flemming és la introducció de l'oboè francès a Alemanya. A causa de la seva influència, molts oboistes alemanys van seguir el seu exemple als anys vint.

## Bibliografia

* Wilhelm Altmann: Tonkünstler-Lexikon. Regensburg 1936
# Eclogues

Les Eglogues són dos poemes hexàmetre en llatí d'estil bucòlic de Dante Alighieri, i fan referència a les Eglogues de Giovanni del Virgilio. Els dos poemes són el de 68 versos Vidimus in nigris albo patiente lituris i el de 97 versos Velleribus Colchis prepes detectus Eous. Van ser compostos entre 1319 i 1320 a Ravenna, però només es van publicar per primera vegada a Florència el 1719.

## Referències

* ↑ Richard Lansing. The Dante Encyclopedia (en anglès). Routledge, 2010. ISBN 9781136849725.
* ↑ Bibliothèque nationale de France {BnF Data}. "Eclogae".

## Bibliografia

* E. Moore. Egloghe. Stamperia dell'Università, 1894.
# Larivière (Territori de Belfort)

Larivière és un municipi francès al departament del Territori de Belfort (regió de Borgonya - Franc Comtat). L'any 1999 tenia 190 habitants. És a la vora d'un petit riu anomenat Saint-Nicolas que neix al massís dels Vosges. És a 2 km de Fontaine i a 13 km de Belfort.
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 136 | 138 | 181 | 166 | 197 | 190 |
# Passa Quatro

Passa-Quatro (Passa Quatre) és un municipi de l'estat de Minas Gerais al Brasil. La població el 2000 era de 14.485, i estimada de 15.907 habitants el 2009. La densitat de població és de 55,23/km² i l'àrea és de 277 km². És part de la microrregió de São Lourenço.
La ciutat va ser declarada un balneari de tractament hidromineral el 1941, a causa de les seves diverses fonts d'aigües radioactives de tori, que suposadament es curen problemes de fetge i ronyó.

## Referències

* ↑ «Passa Quatro» (PDF) (en portuguès). Arxivat de l'original el 2005-02-09. [Consulta: 22 abril 2010].
# Ruri

Ruri fou un territori o comarca a la regió del Tigris superior. Salmanassar I hi va fer la seva quinzena expedició a la meitat del segle xiii aC i va lliurar una batalla a la ciutat de Murari, que com sempre és descrita com una victòria. La situació exacta de Ruri no és coneguda però segurament era cap a occident del país de Qurkhi (alternativament Kurkhi, Kirkhi o Kilkhi), entre Tushan i Tuskha.

## Referències

* ↑ G. Maspero, History Of Egypt, Chaldaea, Syria, Babylonia, and Assyria, Volum 6, a
Viccionari