OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nueva España (Madrid)

Nueva España és un barri del districte de Chamartín (Madrid). Limita al nord amb el barri de Castilla, al sud amb Hispanoamérica, a l'oest amb Castillejos (Tetuán) i a l'est amb Colina i Atalaya, a Ciudad Lineal. Està delimitat pel Carrer de Mateo Inurria al nord, la M-30 a l'est, l'Avinguda d'Alberto Alcocer, Plaça de la República Dominicana i el Carrer de Costa Rica al sud, i pel Passeig de la Castellana a l'oest, entre la Plaça de Castilla i la Plaça de Cuzco.

## Població

D'acord amb l'avanç del padró municipal d'habitants, la població del barri l'1 de gener de 2007 era de 23.409 persones, de les quals 20.361 són de nacionalitat espanyola, i 3.048 d'altres nacionalitats. Això representa un percentatge de població estrangera del 13%, sensiblement inferior a la mitjana de la ciutat.

## Transport

Estacions de Metro de Madrid:
* Estació de Plaza de Castilla:
* Estació de Cuzco:
* Estació de Duque de Pastrana:
* Estació de Pío XII:

## Política

A les eleccions a l'Ajuntament de Madrid del 25 de maig de 2003, 9.842 vots van ser al PP, 2.170 al PSOE, 437 a IU. En les eleccions a l'Assemblea de Madrid del 26 d'octubre de 2003, 9.544 vots van ser al PP, 1.843 al PSOE i 448 a IU. Finalment a les eleccions generals espanyoles de 2004, el PP va obtenir 10.154 vots, el PSOE 2.776, i IU 358.

## Enllaços externs

* Ortofoto del districte amb els límits de cada barri
* Districtes de Madrid
* Barrio de Nueva España Arxivat 2012-10-10 a Wayback Machine. a la Madripedia, amb llicència GNU
# Leuciscus montenigrinus

Leuciscus montenigrinus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: riu Moraca, a prop de Titograd.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.

## Bibliografia

* Bogutskaya, N.G. i A.M. Naseka 2004: Catalogue of agnathans and fishes of fresh and brackish waters of Russia with comments on nomenclature and taxonomy. Russian Academy of Sciences, Moscou, Rússia. 1-389. [en rus].
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M., 1997. European freshwater fishes. Biologia 52, Suppl. 5:1-271.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nosaltres a l'endemà

Nosaltres a l'endemà (títol original en anglès, We Will Not Fade Away) és un documental ucraïnès del 2023 escrit i dirigit per Alisa Kovalenko. La pel·lícula es va fer amb un tema centrat en els nens i els adolescents, ja que reflecteix la vida dels joves que aspiren a assolir els seus objectius vitals enmig de circumstàncies caòtiques incertes que amenacen d'enderrocar els seus somnis i esperances. La pel·lícula es va estrenar a la secció Generation 14plus al 73è Festival Internacional de Cinema de Berlín el 19 de febrer de 2023. La pel·lícula també es va estrenar a la secció de documentals creatius al Festival Internacional de Cinema de Ginebra 2023 i al Fòrum sobre Drets Humans. S'ha subtitulat al català.

## Referències

* ↑ Cunningham, Nick. «Berlin Generation: We will Not Fade Away by Alisa Kovalenko» (en anglès britànic). Business Doc Europe, 22-02-2023. [Consulta: 19 març 2023].
* ↑ [Consulta: 19 març 2023].
* ↑ «Marking 75th anniversary of UN Human Rights Declaration through film» (en anglès). euronews, 14-03-2023. [Consulta: 19 març 2023].
* ↑ «Nosaltres a l'endemà». DocsBarcelona. [Consulta: 19 desembre 2023].
# Lierde

Lierde és un municipi belga de la província de Flandes Oriental a la regió de Flandes. Està compost per les seccions de Deftinge, Hemelveerdegem, Sint-Maria-Lierde i Sint-Martens-Lierde.
# Uhrwiller

Uhrwiller (en alsacià Örwíller) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 697 habitants.
Forma part del cantó de Reichshoffen, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat d'aglomeració de Haguenau.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 697 | 704 | 681 | 704 | 715 | 697 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Alfred Slovencik | | |
# Truebella tothastes

Truebella tothastes és una espècie d'amfibi de la família dels bufònids. Viu al Perú de forma endèmica a la zona de Carapa i Yanamonte, en els vessants de la Serralada Oriental dels Andes al centre, també a Abra Tapuna, al costat oest del Riu Apurímac, al departament d'Ayacucho. Es tracta d'una espècie terrestre i d'aigua dolça. El seu hàbitat natural és probablement la puna (praderies d'alta elevació). No hi ha amenaces conegudes per a la superviviència d'aquesta espècie, a més que no se l'ha estudiat prou.

## Referències

* ↑ Ariadne Angulo; Ulrich Sinsch; Daniel Neira; Wilfredo Arizabal. Truebella tothastes. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 30-08-2014.
# Un casament perfecte

Un casament perfecte (títol original en anglès, Perfect Match) és un telefilm del 2015 dirigida per Ron Oliver protagonitzada per Danica McKellar i Paul Green. S'ha doblat al català.

## Sinopsi

En Paul i la Lucy són dos joves a punt de casar-se, però tots dos estan en desacord amb qualsevol decisió a prendre. La mare del nuvi decideix contractar un organitzador de noces i un organitzador d'esdeveniments per ajudar els nuvis amb els seus preparatius. Els dos planificadors són molt diferents entre ells i sovint discuteixen entre ells, però amb el temps es coneixen millor i aconsegueixen excel·lents resultats no només a la feina.

## Referències

* ↑ «Due cuori e un matrimonio - Film (2015)» (en italià). [Consulta: 17 juliol 2023].
* ↑ «Un casament perfecte». ésAdir. [Consulta: 17 juliol 2023].
# Un cel de plom

Un cel de plom és una pel·lícula catalana de drama biogràfic de 2023, dirigida per Miquel Romans i basada en la novel·la homònima de Carme Martí. És protagonitzada per Nausicaa Bonnín en el paper de Neus Català. Es va estrenar als cinemes el 28 d'abril de 2023. Abans, havia tingut la seva estrena a la secció oficial del BCN Film Fest el 22 d'abril.

## Sinopsi

El 1945, després de l'alliberament dels camps de concentració nazis, Neus Català torna a França després de ser presonera de l'exèrcit alemany. Mentre es recupera en llibertat, recorda els fets que ha viscut un any abans a Txecoslovàquia amb un grup de dones, quan van sabotejar la fàbrica de producció de bales on els nazis les havien forçat a treballar. Aquest grup de dones era conegut com "El Comando de les Gandules".

## Repartiment

* Nausicaa Bonnín: Neus Català
* Raquel Lascar: Frau Koch
* Roger Batalla: Albert
* Iria del Río: Noemí
* Natàlia Barrientos: Ángela
* Nuria Campbell: Titi
* Adriana Galo: Marianne
* Natascha Wiese: Simone

## Referències

* ↑ «'Un cel de plom', el film basat en el llibre de la montblanquina Carme Martí, arriba als cinemes». EFMR.cat, 27-04-2023. [Consulta: 30 abril 2023].
* ↑ Marimon Molas, Sílvia «"La lluita de Neus Català per la memòria és l'essència de la pel·lícula"». Ara, 26-04-2023 [Consulta: 26 abril 2023].
* ↑ «‘Un cel de plom’, un largometraje sobre la luchadora antifascista Neus Català» (en castellà). Naiz, 10-03-2023. [Consulta: 30 abril 2023].
* ↑ «La vida de Neus Català arriba al cinema aquest divendres amb la coproducció de TV3, "Un cel de plom"». CCMA, 25-04-2023. [Consulta: 30 abril 2023].
* ↑ «Es roda la coproducció de TV3 "Un cel de plom"». CCMA, 06-04-2022. [Consulta: 30 abril 2023].
# Unicoi

Unicoi és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 3.519 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Unicoi tenia 3.519 habitants, 1.452 habitatges, i 1.052 famílies. La densitat de població era de 83,6 habitants/km².
Dels 1.452 habitatges en un 29,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,1% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 27,5% no eren unitats familiars. En el 23,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 27,4% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.483 $ i la renda mediana per família de 40.208 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.299 $ mentre que les dones 19.052 $. La renda per capita de la població era de 15.870 $. Entorn del 9,7% de les famílies i el 13,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Unicoi». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Unicoi». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Neuchâtel Xamax Football Club

El Neuchâtel Xamax Football Club és un club de futbol suís de la ciutat de Neuchâtel.
Va ser fundat l'any 1970 fruit de la fusió dels clubs FC Cantonal (1906) i FC Xamax (1912). El gener de 2012, després de greus problemes econòmics, va perdre la categoria a la lliga suïssa i es va declarar en fallida.

## Palmarès

* 3 Lliga suïssa de futbol: 1916 (FC Cantonal Neuchâtel), 1987, 1988
* 3 Supercopa suïssa de futbol: 1987, 1988, 1990
* finalista de la Copa suïssa de futbol el 1950 (FC Cantonal Neuchâtel), 1974, 1985, 1990, 2003

## Enllaços externs

* (francès) Web oficial del club
# Un amic desconegut

Un amic desconegut (títol original: The Pallbearer) és una pel·lícula estatunidenca de comèdia romàntica protagonitzada per David Schwimmer, Gwyneth Paltrow, Toni Collette, Michael Vartan, Michael Rapaport, i Barbara Hershey. Es va projectar per primera vegada en el Festival de Cannes de 1996. Ha estat doblada al català.

## Argument

Amb prou feines acabats els estudis universitaris, Tom Thompson rep un telefonada de part de Ruth Abernathy, mare d'un ex-company seu d'Institut, mort recentment, que li prega de participar en el funeral del fill. Tom accepta. Durant la cerimònia Tom troba Julie, el seu primer amor nascut entre els bancs del col·legi, i busca aprofundir la relació amb ella, però a haurà de veure-se-les amb les pesades insinuacions de Ruth Abernathy.

## Repartiment

* David Schwimmer com Tom Thompson.
* Gwyneth Paltrow com Julie Demarco.
* Toni Collette com Cynthia.
* Michael Vartan com Scott.
* Michael Rapaport com Brad Schorr.
* Barbara Hershey com Ruth Abernathy.
* Carol Kane com a Sra. Thompson
* Bitty Schram com Lauren.
* Jean De Baer com Suzanne Demarco.
* Mark Margolis com Philip Demarco.
* Elizabeth Franz com Aunt Lucille.

## Al voltant de la pel·lícula

* Crítica
** "Divertida l'escena de l'enterrament, però fluixa comèdia (...) Una estupenda arrencada que es desinfla."
** "Agradable comèdia"
* Un amic desconegut es va estrenar com el número 9 en el seu cap de setmana d'estrena amb 2.319.236 dòlars. En acabar la seva projecció a les sales de cinema, la pel·lícula va recaptar en total 5.656.388 dòlars als Estats Units.
* En un moment, Tom (David Schwimmer) li diu a Julie (Gwyneth Paltrow) que va voler convidar-la al ball de promoció quan en la secundària parlaven i s'escoltava de fons el tema Rock Lobster de The B-52's.
* En les noces de Brad (Michael Rapaport), Tom i Julie ballen amb I Shall Believe de Sheryl Crow.

## Referències

* ↑ «Festival de Cannes: The Pallbearer». festival-cannes.com.
* ↑ «Un amic desconegut». esadir.cat.
* ↑ «The Pallbearer». The New York Times.
* ↑ Ocaña, Javier «The Pallbearer». Cinemanía.
* ↑ Morales, Fernando «The Pallbearer». El País.
* ↑ «The Pallbearer (1996) - Box Office Mojo». Box Office Mojo.
# Oberlin

«Oberlin» té aquests significats:
* Oberlin (Kansas)
* Oberlin (Louisiana)
* Oberlin (Ohio)
* Bressler-Enhaut-Oberlin, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
* Jérémie-Jacques Oberlin (Estrasburg, 1735 - 1806), filòleg i arqueòleg alsacià
# Nitai

Nitai és un riu de l'estat de Meghalaya, Índia, a les muntanyes Garo. Neix a la branca anomenada muntanyes Tura i corre en sentit sud fins que desaigua al riu Kans o Kanks a Bangladesh.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Tsunami de Niça de 1979

El tsunami de Niça de 1979 va tenir lloc el 16 d'octubre, quan dos tsunamis van impactar la costa prop de Niça, acompanyats d'una esllavissada de terra a l'aeroport de Niça (aleshores en obres) i d'una esllavissada submarina asísmica. Les dues onades van colpejar la costa entre la frontera italiana i la ciutat d'Antíbol (96 km). Van arribar als 3 m d'alçada prop de Niça i 3,5 m a La Salis (Antíbol) i a partir d'aquí van disminuir d'amplitud.

## Causes

L'origen del tsunami ha estat objecte de debats acadèmics i judicials. Una hipòtesi afirma que la causa principal va ser l'esllavissada de l'aeroport de Niça; mentre que l'altra afirmava que l'origen del tsunami fou l'esllavissada submarina.
Un esllavissament d'un volum de 0,15 km$^3$ va tenir lloc a l'aeroport de Niça durant la construcció del farciment del nou aeroport, potser com a conseqüència d'aquest treball. Aquesta esllavissada hauria provocat el primer tsunami. El material d'aquesta podria haver provocat l'esllavissada submarina que hauria provocat el segon tsunami.
En la segona hipòtesi, el principal esllavissament submarí natural (~8,7 km²) que es va produir al mar de Niça va provocar un tsunami que hauria provocat l'esllavissament de terra del farciment del nou aeroport. Aquesta esllavissada va provocar el segon tsunami.

## Conseqüències

Les estimacions de víctimes oscil·len entre 8 i 23. A l'obra, l'enfonsament del farciment va matar set persones.
Els tsunamis van inundar una secció de 30 km de costa. L'aigua va recórrer fins a 150 m terra endins. Onze persones van ser escombrades a Niça i una a Antíbol. Les obres de l'aeroport estaven acabades, però aquest esdeveniment va impedir la construcció d'un nou port per a Niça.

## Referències

* 1 2 Allaby, M. (2004). A Chronology of Weather. Infobase Publishing.
* 1 2 3 4 Sahal, Alexandre; Lemahieu, Anne Natural Hazards, 56, 3, 2010, pàg. 833–840. DOI: 10.1007/s11069-010-9594-6. ISSN: 0921-030X.
* ↑ Lee, Homa J. «Submarine Mass Movements on Continental Margins». A: Continental Margin Sedimentation. Blackwell Publishing Ltd., 2007, p. 213–274. DOI 10.1002/9781444304398.ch5. ISBN 978-1-4443-0439-8.
* 1 2 3 Seed, H. B. (1988). The landslide at the Port of Nice on October 16, 1979. Earthquake Engineering Research Center, University of California.
* ↑ Nisbet, Euan G.; Piper, David J. W. Nature, 392, 6674, 1998, pàg. 329–330. Bibcode: 1998Natur.392..329N. DOI: 10.1038/32765. ISSN: 0028-0836 [Consulta: free].
* ↑ Rana, S. V. S. (2007). Essentials of ecology and environmental science. PHI Learning Pvt. Ltd.
* ↑ Dudley, W. C., & Lee, M. (1998). Tsunami!. University of Hawaii Press.
# Turó de la Torrica

El Turó de la Torrica és una muntanya de 691 metres que es troba al municipi de Querol, a la comarca catalana de l'Alt Camp.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Txikuratxki

El Txikuratxki (en rus: Чикурачки ; en japonès:千倉岳, Chikura-dake) és, amb 1.816 msnm, el volcà més alt de l'illa Paramuixir, al nord de les illes Kurils. En realitat és un con volcànic relativament petit construït sobre un gran con volcànic del Plistocè. Els dipòsits d'escòries andesítiques oxidades que cobreixen la part superior del con jove li donen un color vermell característic. Les colades de lava del Txikuratxki van arribar fins al mar, on van formar caps a la costa nord-oest. Diverses colades de lava joves emergeixen de sota la capa d'escòria al flanc oriental del volcà. Són nombroses les erupcions documentades en temps històrics, la darrera d'elles el 2016.

## Referències

* ↑ «PEAKLIST.ORG - Kamchatka and Russian Pacific Ultras». [Consulta: 3 novembre 2021].
* 1 2 «Global Volcanism Program | Chikurachki» (en anglès). [Consulta: 3 novembre 2021].
# Llorenç Miquel i Carpi

Llorenç Miquel i Carpi (Igualada, 19 d'abril de 1958) és un productor de cinema i director artístic igualadí. Va estudiar belles arts a la Universitat de Barcelona i va començar treballant al taller de Joan Graells fent els Capgrossos d'Igualada. El 1985 va començar a treballar al programa Planeta Imaginari de TVE Catalunya i el 1986 va debutar en cinema com a membre del departament artístic de Laura a la ciutat dels sants de Gonzalo Herralde. El 1988 va debutar com a director artístic a Al jardí d'Antonio Chavarrías i el 1990 va treballar a Las cartas de Alou. El 1991 va treballar amb Gil Parrondo, qui va influir molt en el seu treball. Ha participat en algunes sèries de TV3 i ha col·laborat amb directors com Ken Loach, Elías Querejeta o Montxo Armendáriz. Als V Premis Barcelona de Cinema (desembre de 2006) fou nominat a la millor direcció artística pel seu treball a El triunfo. També ha estat dos cops candidat al Goya a la millor direcció de producció pel seu treball a Alacrán enamorado (2013) i La llibreria (2017).

## Filmografia
### Com a director artístic

* Sinatra (1988)
* Al jardí (1989)
* Atolladero (1995)
* Carla's song (1996)
* No se puede tener todo (1997)
* Cuando vuelvas a mi lado (1999)
* Princesas (2005)
* El triunfo (2006)
* Deu ser que ningú és perfecte (2006)
* Diario de una ninfómana (2008)
* Amador (2010)
* Alacrán enamorado (2013)
* Anomalous (2016)
* El día de mañana (2018)

### Com a dissenyador de producció

* El complot dels anells (1988)
* Makinavaja (1996)
* Krámpack (2000)
* Arachnid (2001)
* Darkness (2002)
* Beyond Re-Animator (2003)
* Héctor (2004)
* Inconscients (2004)
* Siete mesas de billar francés (2007)
* El truco del manco (2008)
* Amador (2010)
* Maktub (2011)
* 88 (2012)
* La llibreria (2017)
* Der Barcelona Krimi (2017)

## Premis

* XII Premis de Cinematografia de la Generalitat de Catalunya (1994) al millor disseny de producció per Les gens d'en face.
* Gaudí a la millor direcció artística de 2017 per La llibreria.

## Referències

* ↑ L'igualadí Llorenç Miquel rep el 5è Joan Poch de Mallerich, Ràdio Igualada, 4 de desembre de 2014
* ↑ Un fabricant de somnis als títols de crèdit, per Josep Alert, a la Revista d'Igualada n.1, abril de 1999
* ↑ "Salvador" guanya set dels vuit guardons als quals optava en els Premis Barcelona de Cinema, ccma.cat, 19 de desembre de 2006
* ↑ La libreria al web dels Goya
* ↑ Llorenç Miquel i Carpi al Diccionari de Cinema a Catalunya
* ↑ L'igualadí Llorenç Miquel guanya el Premi Gaudí a la millor direcció artística per “La librería”, canaltaronja.cat
# Llorenç Pagans i Auguste de Gas

Llorenç Pagans i Auguste de Gas és una pintura a l'oli realitzada per Edgar Degas entre 1871 i 1872. El quadre mostra el pare de l'artista i el guitarrista català Llorenç Pagans. L'obra fou molt estimada per Degas, que la conservà amb nostàlgia després de la mort del pare. Actualment es conserva al Museu d'Orsay.

## Referències

* 1 2 Romano, E.. Degas (en español). Madrid, España: Unidad Editorial, 2005, p. 192. ISBN 84-89780-70-6.
# Oczy uroczne

Oczy uroczne (en polonès Ulls encantadors) és una pel·lícula de terror televisiva en color polonesa del 1977 dirigida per Piotr Szulkin, narrada a l'estil d'una balada popular. El guió es basava en una antiga llegenda camperola. De caire experimental, gairebé no té diàlegs.

## Argument

Al castell ombrívol proper al poble, viu sol el Senyor (Leszek Herdegen), que té por d'aproximar-se la població, perquè la seva mirada misteriosa porta la mort. Una nit, un vell noble (Józef Dusza) i la seva filla es perden i tenen un accident prop del castell. Portats allí per l'antic servent del Senyor (Edward Rączkowski), s'hi queden un temps: el pare mor, i la filla (Mariola Chmielewska) sobreviu. Aviat la jove noble es converteix en l'esposa del senyor del castell i espera un descendent. Quan l'esposa està a punt de donar a llum, el Senyor -tement que el seu "encant" li provoqui desgràcia a ella i al nadó- es treu els ulls.

## Repartiment

* Leszek Herdegen - El senyor
* Józef Dusza - El noble
* Edward Rączkowski - El servent
* Mariola Chmielewska

## Recepció

Tot i rodada per televisió, fou exhibida com a part de la selecció oficial al X Festival Internacional de Cinema Fantàstic i de Terror de Sitges.

## Referències

* ↑ Oczy uroczne a filmpolski.pl
* ↑ Oczy uroczne a filmweb.pl
* ↑ Sitges: hoy se inaugura el Festival Internacional de Cine Fantástico y de Terror, La Vanguardia, 1 d'octubre de 1977
* ↑ Se inaugura el X Festival de Cine Fantástico y de Terror de Sitges, La Vanguardia, 4 d'octubre de 1977

## Enllaços externs

* Oczy uroczne a YouTube
# Ocyceros griseus

Ocyceros griseus és una espècie d'ocell de la família dels buceròtids (Bucerotidae) que rep en diverses llengües el nom de "calau gris de Malabar" (Anglès: Malabar Grey Hornbill. Espanyol: Cálao gris malabar). Habita la selva humida del sud-oest de l'Índia.
# Urbanització de Can Corbera

Can Corbera és una urbanització del municipi de Viladecavalls, al Vallès Occidental, a la part nord del terme, sota el turó de la Barrumbina. Està separada de la urbanització de la Planassa, al sud, per la via del tren Barcelona-Manresa i per l'autopista C-16 Terrassa-Manresa. En aquest nucli hi ha l'estació de ferrocarril de Viladecavalls, i està comunicat amb el poble de Viladecavalls i amb l'autovia de la Bauma, o carretera C-58.
Amb 284 persones censades el 2007, la urbanització es va originar en terrenys de la masia de Can Corbera, una de les principals del terme.
Des d'aquest nucli s'accedeix a la curiosa masia de Can Boixeres, situada dalt la serra de Collcardús. Avui reconvertida en restaurant per a grans celebracions, és una casa senyorial de començament del segle xx de línies clàssiques i estil modernista, on hi destaca la torre mirador i una petita capella adossada.
# Vanadat

Un vanadat és, en química, un compost que conté un oxianió de vanadi en el seu estat d'oxidació més alt, +5. L'ió vanadat més simple és l'anió ortovanadat VO₄$^{3-}$, tetraedre, el qual està present, per exemple, en l'ortovanadat de sodi i en solucions de V₂O₅ en una base forta (pH > 13). Convencionalment aquest ió és representat amb un enllaç doble senzill, però aquesta és una forma de resonacia, ja que l'ió és un tetraedre regular amb quatre àtoms d'oxigen equivalents.

## Referències

* ↑ Tocher, Derek A. «Advanced Inorganic Chemistry. F. Albert Cotton, Geoffrey Wilkinson, Carlos A. Murillo and Manfred Bochmann. 6th edn. John Wiley & Sons, Chichester, 1999 xv?+?1353 pages. �58.50 ISBN 0-471-19957-5». Applied Organometallic Chemistry, 14, 3, 01-03-2000, pàg. 172–173. DOI: 10.1002/(SICI)1099-0739(200003)14:3<172::AID-AOC935>3.0.CO;2-8.