OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# NGC 5822

NGC 5822 és un cúmul obert en la constel·lació del Llop.

## Referències

* ↑ Ralf-Dieter Scholz «Astrophysical parameters of Galactic open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 18-07-2005, pàg. 1163–1173. DOI: 10.1051/0004-6361:20042523.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 Marcelo Assafin «Proper motions of the optically visible open clusters based on the UCAC4 catalog» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2014, pàg. 79–79. DOI: 10.1051/0004-6361/201323226.
* ↑ Andrea Kunder «A RAVE investigation on Galactic open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 01-04-2017, pàg. 106–106. DOI: 10.1051/0004-6361/201630012.
* 1 2 Ralf-Dieter Scholz «Global survey of star clusters in the Milky Way» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 01-10-2013, pàg. 53–53. DOI: 10.1051/0004-6361/201322302.
* ↑ Martin Netopil «On the metallicity of open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 01-01-2014, pàg. 93–93. DOI: 10.1051/0004-6361/201322559.

## Enllaços externs

* NGC 5822 a WikiSky: DSS2, SDSS, GALEX, IRAS, Hydrogen α, X-Ray, Astrophoto, Sky Map, Articles i imatge (anglès)
Coordenades: 15$^h$ 04$^m$ 21,2$^s$; −54° 23′ 47″
# Agència de lectura pública

Una Agència de lectura pública és un tipus d'institució cultural definit en l'Article 27 de la Llei 2011 de Biblioteques de la Comunitat Valenciana. Regula aquells equipaments que fomenten la lectura existents en poblacions que no superen els 5.000 habitants. Per llei, han de tenir com a mínim 150 metres quadrats útils d'ús bibliotecari, complir la normativa específica sobre persones amb discapacitat i en matèria d'accessibilitat i supressió de barreres arquitectòniques, urbanístiques i de la comunicació i disposar en la plantilla de la corporació municipal, com a mínim, d'un auxiliar de biblioteques.

## Referències

* ↑ «Llei 4/2011, de 23 de març, de la Generalitat, de Biblioteques de la Comunitat Valenciana». Generalitat valenciana, 2011. Arxivat de l'original el 2017-08-07. [Consulta: 20 maig 2017].

## Enllaços externs

* Xarxa electrònica de lectura pública valenciana
# Font del Clascar

La Font del Clascar és una font del poble de Bertí, en el terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès.
Està situada a 782,9 metres d'altitud, a prop al nord-oest de la masia del Clascar, a migdia de Sant Pere de Bertí. És a l'extrem sud-est dels Camps del Clascar i a l'esquerra del torrent de Bertí.

## Enllaços externs

* La Font del Clascar en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Podsreda

Podsreda és un poble d'Eslovènia. Està situat prop de la frontera amb Croàcia. És conegut pel seu mercat, que funciona cada diumenge, i pel Castell de Podsreda, situat a sobre del mateix poble.
L'església parroquial de l'assentament està dedicada a Joan el Baptista i pertany a la diòcesi catòlica romana de Celje. Va ser construït entre 1802 i 1810.
El castell de Podsreda és un castell al sud de l'assentament principal. Data cap a l'any 1150 i és probablement l'exemple més ben conservat d'arquitectura romànica secular a Eslovènia. Compta amb una torre defensiva típica del segle XII (torn), una capella romànica i dues ales d'aproximadament la mateixa època. La planta rectangular ordenada també és típica del període romànic tardà.

## Gent

Marija Javeršek (1864–1918), mare del líder comunista iugoslau Josip Broz Tito, era de Podsreda. Tito va passar part de la seva infantesa a Podsreda amb els seus avis materns.

## Referències

* ↑ Lloc municipal de Kozje
* ↑ registre del patrimoni nacional del Ministeri de Cultura d'Eslovènia número de referència 3258
* ↑ registre del patrimoni nacional del Ministeri de Cultura d'Eslovènia número de referència 549
* ↑ «en Visites guiades | Kozjanski park».
# Giorgos Katakouzinos

Giorgos Katakouzinos (grec: Γιώργος Κατακουζηνός) va ser un director de cinema i guionista grec. Va néixer a Alexandria, Egipte l'1 de gener de 1943 i va morir a Atenes el 13 d'agost de 2013. És conegut sobretot per la seva pel·lícula Angelos, una pel·lícula rodada el 1982, que tractava el tema de l'homosexualitat. La pel·lícula es va inspirar en un fet real que va passar uns anys abans. La pel·lícula es considera bastant atrevida per a principis dels anys vuitanta, perquè l'homosexualitat era un estigma social a la societat grega conservadora d'aquells anys. La pel·lícula va guanyar tres premis al Festival de Cinema de Tessalònica, entre ells el premi a la millor pel·lícula. La segona pel·lícula Apousies (Absències) tracta d'una família burgesa grega a principis del segle XX i va guanyar reconeixements a la Mostra de València. El seu tercer La pel·lícula Zoe també es va inspirar en un crim real que havia impactat la societat grega a finals dels anys vuitanta. També havia treballat a la televisió grega.

## Filmografia

* Angelos (1982)
* Apousies (1987)
* Zoe (1995)

## Referències

* 1 2 3 «Ο σκηνοθέτης που έσπασε τα ταμπού». enet.gr. [Consulta: 21 maig 2015].
* 1 2 «Έφυγε» ο δημιουργός του "Αγγέλου", σκηνοθέτης Γιώργος Κατακουζηνός». kathimerini.gr. [Consulta: 21 maig 2015].
* ↑ «Absences». tainiothiki.gr. [Consulta: 21 maig 2015].
# Academia Desportiva Manthiqueira

El Academia Desportiva Manthiqueira, és un club de futbol brasiler, de la ciutat de Guaratinguetá, a l'estat de São Paulo. El seus colors son taronja i negre en homenatge al Carrusel Neerlandès de la Copa del Mon de 1974.
El club fou fundat en 2005 amb el nom de Associação Desportiva Manthiqueira. Més, el club professionalitzarà el 2010 i canvia pel nóm actual de Academia Desportiva Manthiqueira, quan el club rival Guaratinguetá canvia de ciutat i nóm per a Americana, llamant-se Americana Futebol Ltda. i el En els darrers anys, el club guanyó seu primer títol, la segona divisió paulista, quarta categoria del campionat paulista en 2017, més en l'any següent, el taronja descenseix la segona divisió paulista on está competit fins avui. Seu mascot és el Cavall.
El Manthiqueira juga a l'Estadi Ninho da Garça, amb a capacitat per a 16.000 persones.

## Palmarés

* 1 Campionat paulista segona divisió: 2017

## Referències

* ↑ Pires, Breiller. «A ascensão do Manthiqueira, o time que se inspira em Kant e no Carrossel Holandês» (en portuguès brasiler), 30-09-2017. [Consulta: 20 agost 2020].
* ↑ «Manthiqueira é o campeão da Segundona do Paulista» (en portuguès brasiler), 30-09-2017. [Consulta: 20 agost 2020].
* ↑ «Ninho da Garça» (en portuguès brasiler). [Consulta: 20 agost 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial (portuguès)
* Manthiqueira al ceroacero (castellà)
# Albert Díaz

Albert Díaz (Palma, 9 de març de 1968) és un pianista de Mallorca.
Va realitzar la seva formació pianística sota la direcció d'Emili Muriscot. És doctor per la Universitat de les Illes Balears. Va obtenir un primer premi final de grau de la seva promoció al Conservatori de les Illes Balears.
Ha actuat en importants sales de concert com l'Auditòrium de Palma, Sala Alfred Cortot de París, Centre de Cultura de Barcelona, S. Gregori el Gran d'Assisi i Teatre Comunale d'Umbria (Itàlia), així com en prestigiosos festivals, Festival Internacional F. Chopin de Valldemossa, Festival Internacional Chopin de Caserta a Nàpols i en nombrosos concerts per tot Espanya, Itàlia, Bèlgica, Miami, ciutat on va ser guardonat pel Comtat de Miami Dade, al Elebash Recital Hall of Graduate Center de Nova York, a la Accademia di Spagna de Roma i darrerament ha actuat a la seu de Nacions Unides de Ginebra (Suïssa). Ha realitzat concerts com a solista amb la Deutsch-Französisches Kammerorchester, amb l'Orquestra Simfònica de les Illes Balears, amb la Kammerphilharmonie Baden-Württemberg i amb l'orquestra de Cambra Els Solistes de Mallorca.
Compta amb diversos treballs discogràfics, entre ells un CD de la integral de l'obra de Chopin per a piano a quatre mans que inclou el primer enregistrament d'una partitura inèdita, "Robert le diable", amb el pianista Xavier Mut, un CD amb obres per a veu i piano de compositors espanyols i mallorquins, amb la soprano Isabel Rosselló.
El 2015 va ser nomenat nou director acadèmic del Conservatori Superior de Música de les Illes Balears. El 2016 va rebre l'estrella d'or de l'excel·lència professional, de part del govern espanyol. Va dimitir del càrrec el 2017 perquè no podia sostenir la càrrega extra de feina que li suposava el càrrec.

## Referències

* 1 2 3 4 EP «Albert Díaz, nuevo director del Conservatorio Superior». El Mundo, 14-09-2015 [Consulta: 26 desembre 2017].
* ↑ «El pianista Albert Díaz, premio a la excelencia profesional». Diaro de Mallorca, 16-12-2016 [Consulta: 26 desembre 2017].
* ↑ «El director del Conservatori Superior dimite por la "carga extra académica"». Diaro de Mallorca, 03-09-2017 [Consulta: 26 desembre 2017].
# Al-Mutawàkkil I

Xàraf-ad-Din Yahya ibn Xams-ad-Din ibn al-Imam al-Mahdí Àhmad al-Mutawàkkil ala-L·lah, conegut com a al-Mutawàkkil I o al-Mutawwákkil ala-L·lah ibn Xams-ad-Din (25 de febrer de 1473 - 27 de març de 1555) fou un imam zaidita del Iemen.
Nascut al nord del Iemen, va manifestar la seva pretensió a l'imamat el setembre de 1506 després de consagrar anys a l'estudi dels texts zaidites i ser reconegut com a mudjtahid (expert en dret zaidita), però no va poder imposar la seva autoritat religiosa i política de manera general a les diverses comunitats zaydites fins al 1535, quan se li van sotmetre les tribus rivals septentrionals dels Al al-Mahmud (Al Hamza) i Al al-Muayyad. Ajudat pel seu fill al-Mutahhar que era un cap militar hàbil, va poder establir el seu domini al nord del Iemen, reunint totes les comunitats zaidites i estenent el seu poder cap a les muntanyes del sud i cap al nord de la Tihama que va arrabassar als tahírides sunnites (1454-1517) i als mamelucs egipcis (establerts al nord de la Tihama el 1516-1517). El 1539 Hadim Süleyman Paixà va fundar a Zabid un sandjak (que per un temps fou elevat a beyleberlik) i en aquest temps al-Mutahhar es va enemistar amb la seva família i va encoratjar als otomans a anar cap a l'interior. Taizz fou ocupada pels otomans l'1 de febrer de 1547; i Özdemir Paixà va ocupar Sanà (23 d'agost de 1547). Els notables zaidites van cridar llavors a al-Mutahhar que des de feber/març de 1548 va agafar la direcció dels zaidites, com un virtual imam si bé no va tenir aquesta consideració per no ser un mudjtahid. Al-Mutahhar es va fer fort a la fortalesa de Thula i va combatre els otomans durant més de quatre anys fins que el 1552 es va fer la pau i fou reconegut com a sandjakbegi otomà amb una autoritat limitada als districtes al nord-oest de Sanà. Al-Mutawàkkil es va retirar a Zafir el 1548 encara que va conservar la seva influència religiosa. la seva actitud amb els otomans fou ambigua. Va morir de pesta a Zafir el 27 de març de 1555.

## Bibliografia

* J. R. Blackburn, The Ottoman penetration of Yemen, 1980
* J. R. Blackburn, The collapse of Ottoman authority in Yemen, 1980
* Wüstenfeld, Jemen, Gottinga, 1884 (alemany)
# Algodonita

L'algodonita és un mineral de la classe dels sulfurs. El seu nom prové de la seva localitat tipus: la mina Los Algodones de la Serena a Coquimbo, Xile. Un sinònim poc freqüent és algadonita.

## Característiques

L'algodonita és un sulfur amb fórmula: coureCu₆As. Cristal·litza en el sistema hexagonal tot formant cristalls grisos o blancs amb tons metàl·lics. Té una duresa a l'escala de Mohs de 4 i una gravetat específica d'entre 8,38 i 8,72.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'algodonita pertany a «02.AA: Aliatges de metal·loides amb Cu, Ag, Au» juntament amb els següents minerals: domeykita-β, domeykita, koutekita, novakita, cuprostibina, kutinaïta, al·largent, discrasita, maldonita i stistaïta.

## Formació

Es forma com a mineral rar en dipòsits d'alteració hidrotermal, molt relacionat amb altres arsenurs de coure. Se sol trobar associada a altres minerals com el coure natiu, la plata nativa, la domeykita o la koutekita.

## Galeria

* Barreja de domeykita, algodonite i coure natiu en
* Algodonita

## Referències

* 1 2 3 4 Algodonite. Webmineral
* 1 2 3 4 Algodonite. Mindat.org
* ↑ Williams, Sidney A. «Crystals of rammelsbergite and algodonite». American Mineralogist, 48, 1963, pàg. 421–422.

## Bibliografia

* Palache, Charles, Harry Berman & Clifford Frondel (1944), The System of Mineralogy of James Dwight Dana and Edward Salisbury Dana Yale University 1837-1892, Volume I: Elements, Sulfides, Sulfosalts, Oxides. John Wiley and Sons, Inc., New York. 7th edition, revised and enlarged, 834pp.: 171.
* Geological Society of America Memoir 85 (1962), 14.
* Economic Geology 66 (1971), 133.
* Materials Research Bulletin 7 (1972), 782.
* Anthony, J.W., Bideaux, R.A., Bladh, K.W. and Nichols, M.C. (1990) Handbook of Mineralogy, Volume I. Elements, Sulfides, Sulfosalts. Mineral Data Publishing, Tucson, AZ, 588pp.: 8.
# Agrians

Els agrians (en grec antic Ἀγρίανες) eren una tribu dels peons, que vivien a les fonts del riu Estrímon.
El seu territori va ser sotmès al Regne de Macedònia per Filip II al segle iv aC. Van ser famosos pels seus peltastes, que lluitaven com a cos d'elit a l'exèrcit d'Alexandre el Gran.

## Referències

* ↑ Shea, John. Macedonia and Greece: the struggle to define a new Balkan nation. Jefferson, N.C.: McFarland, 1997, p. 52. ISBN 9780786402281.
# Alim Ben Mabrouk

Alim Ben Mabrouk (segon districte de Lió, 25 de juny de 1960) és un exfutbolista algerià de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció d'Algèria amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1986.
Pel que fa a clubs, destacà a FC Girondins de Bordeaux i Olympique Lyonnais.

## Referències

* ↑ Perfil a worldfootball.net
* ↑ Alim Ben Mabrouk a National-Football-Teams.com (anglès)
# Agèpolis

Agèpolis (en llatí Agepolis, en grec Ἀγέπολις) fou un polític de l'illa de Rodes, que va ser enviat com ambaixador al cònsol romà Quint Marci Filip, el 169 aC durant la guerra contra Perseu i va tenir una entrevista amb ell prop d'Heraclea Lincestis a Macedònia.
Al següent any va ser enviat com ambaixador a Roma, substituint a Agesíloc, per suavitzar la ira dels romans, segons diuen Polibi i Titus Livi.

## Referències

* ↑ Agepolis a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 68
# Alberto Volpi

Alberto Volpi (Saronno, 9 de desembre de 1962) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre 1984 i 1997.
Com a ciclista amateur va prendre part als Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 a Los Angeles, on fou tretzè en la cursa en línia del programa de ciclisme. Aquell mateix any passà a professionals. Destaca la victòria en la classificació dels joves del Giro d'Itàlia de 1985 i la Wincanton Classic de 1993.
En retirar-se com a ciclista passà a desenvolupar tasques de director esportiu en diferents equips: com el Riso Scotti-MG Boys Maglificio, el Vini Caldirola, el Fassa Bortolo o el Liquigas-Cannondale entre d'altres.

## Palmarès

* 1982
** 1r a la Coppa Colli Briantei
* 1983
** 1r a la Coppa Colli Briantei
** 1r al Gran Premi Santa Rita
* 1985
** 1r al Gran Premi Ciutat de Camaiore
** 1r de la Classificació dels joves al Giro d'Itàlia
* 1989
** 1r al Giro de Calàbria i vencedor d'una etapa
* 1993
** 1r a la Wincanton Classic
* 1997
** Vencedor d'una etapa de la Volta ao Alentejo

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1985. 10è de la classificació general. 1r de la Classificació dels joves
* 1986. Abandona (16a etapa)
* 1987. 23è de la classificació general
* 1988. 19è de la classificació general
* 1989. Abandona (11a etapa)
* 1990. 38è de la classificació general
* 1992. 29è de la classificació general
* 1993. 24è de la classificació general
* 1994. 35è de la classificació general
* 1995. 45è de la classificació general
* 1996. Abandona (13a etapa)
* 1997. 16è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1989. Abandona (13a etapa)
* 1990. 74è de la classificació general
* 1995. 65è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1991. No surt (10a etapa)

## Referències

* 1 2 «VOLPI Alberto». [Consulta: 6 desembre 2022].
* ↑ «Olympedia – Alberto Volpi». [Consulta: 6 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Alberto VOLPI» (en italià). [Consulta: 6 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Alberto Volpi a sitiodeciclismo.net
# Albert de Bormio

Albert de Bormio fou membre d'una de les famílies més importants del comtat de Bormio el segle xiii. Ancestre de la família, aquesta es va estendre pel comtat i altres llocs amb l'adquisició de nombroses terres, castells i senyories. L'àmbit feudal seran investits de nombrosos drets que posseïen els comtes de Venosta i els advocats de Mazia a la terra de Bormio i l'alta Valtellina (especialment per part de Nicola o Nicoletto di Gervasio, mort vers 1356). Des molt antigament es van dividir en branques, entre elles la de comtes de Colico, la de senyors d'Isola i la de nobles del sacre imperi romà.
# Amadou Touré

Amadou Touré (Bujumbura, 27 de setembre de 1982) és un exfutbolista de Burkina Faso de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Burkina Faso.
Pel que fa a clubs, destacà a R.O.C. de Charleroi-Marchienne.

## Referències

* ↑ «FIFA Profile». Arxivat de l'original el 2012-10-26. [Consulta: 8 octubre 2019].
* ↑ Amadou Touré a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Footgoal Profile
# Amagats a Bruges

Amagats a Bruges (títol original en anglès: In Bruges) és una pel·lícula dirigida per Martin McDonagh, estrenada el 2008 i doblada al català.

## Argument

Ray (Colin Farrell) i Ken (Brendan Gleeson) són dos assassins a sou irlandesos. De resultes d'una missió que ha anat malament a Londres, són enviats per ordre del seu cap, Harry Waters (Ralph Fiennes), durant dues setmanes a Bruges, a Bèlgica, per fer-se oblidar. Amb una única ordre: no moure’s a l'espera de noves instruccions.
Ken, el més gran dels dos, no es descoratja per les dificultats i li agafa gust a visitar els monuments i carrerons medievals. No és en absolut el cas de Ray, més jove, a qui li irrita aquesta ciutat i és turmentat pel record d'un nen al qual ha matat per error en un precedent contracte (hom s'assabenta que es tracta de fet del seu primer contracte). Forçats a cohabitar, els dos homes, tanmateix, ben diferents, aprenen a conèixer-se i a apreciar-se. Però després d'alguns dies, Harry es posa en contacte amb Ken i li ordena suprimir Ray com a càstig pel nen que ha matat accidentalment...

## Repartiment

* Colin Farrell: Ray
* Ralph Fiennes: Harry Waters
* Brendan Gleeson: Ken
* Éric Godon: Yuri
* Clémence Poésy: Chloë Villette
* Jérémie Renier: Erik
* Elisabeth Berrington: Nathalie
* Jordan Prentice: Jimmy
* Ciarán Hinds: el sacerdot
* Željko Ivanek: Noi canadenc

## Premis i nominacions
### Premis

* 2009. Globus d'Or al millor actor musical o còmic per Colin Farrell
* 2009. BAFTA al millor guió original per Martin McDonagh

### Nominacions

* 2009. Oscar al millor guió original per Martin McDonagh
* 2009. Globus d'Or a la millor pel·lícula musical o còmica
* 2009. Globus d'Or al millor actor musical o còmic per Brendan Gleeson
* 2009. BAFTA a la millor pel·lícula britànica
* 2009. BAFTA al millor actor secundari per Brendan Gleeson
* 2009. BAFTA al millor muntatge per Jon Gregory

## Al voltant de la pel·lícula

* La integritat de la pel·lícula ha estat rodada sobre el terreny, a Bruges, a excepció de l'escena al campanar de Beffroi de Bruges, recreada en estudi.
* Al cartell de la pel·lícula, es veu Colin Farrell amb un gelat de maduixa, tot i que aquesta escena no apareix a la pel·lícula. Figura, en canvi, en les escenes tallades del DVD.
* El personatge de Ray al·ludeix freqüentment al suposat caràcter suïcida dels nans, prenent com a exemple un dels actors de la pel·lícula Bandits, bandits, David Rappaport, que es va suïcidar efectivament el 1990.

## Referències

* 1 2 Amagats a Bruges

## Enllaços externs

* Amagats a Bruges a Goita què fan, ara!
# Alexander Tettey

Alexander Banor Tettey (4 d'abril de 1986) és futbolista professional noruec d'origen ghanés que juga de centrecampista defensiu pel Norwich City FC anglés.
# Anacroneuria flavifacies

Anacroneuria flavifacies és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jewett, 1958. Am. Midl. Nat. 60(1):161.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Anacroneuria from Mexico and upper Mesoamerica (Plecoptera: Perlidae) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):155.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:316.
* Stark & Kondratieff, 2004. Monographs of the Western North American Naturalist 2:20.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 1r desembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Amastigomonas debruynei

Amastigomonas debruynei és un protist unicel·lular, biflagel·lat i estès territorialment, tot i que es troba principalment en ambients marins.

## Referències

* ↑ «Amastigomonas debruynei - Encyclopedia of Life» (en anglès). Encyclopedia of Life. [Consulta: 9 març 2023].
* ↑ «Amastigomonas debruynei De Saeleer» (en anglès). UNESCO - OBIS (Ocean Biodiversity Information System). [Consulta: 9 març 2023].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Amastigomonas debruynei Saedeleer, 1931» (en anglès). [Consulta: 9 març 2023].
# Anaxyrus terrestris

Anaxyrus terrestris és una espècie d'amfibi que viu al sud-est dels Estats Units (des de l'est de Louisiana fins al sud-est de Carolina del Nord).
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Pauly, G. B., D. M. Hillis, and D. C. Cannatella. (2004) The history of a Nearctic colonization: Molecular phylogenetics and biogeography of the Nearctic toads (Bufo). Evolution 58: 2517–2535.
* Hammerson (2004). Bufo terrestris. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 15 d'abril del 2008 (en anglès).
# Anaxyrus retiformis

Anaxyrus retiformis és una espècie d'amfibi que viu a Mèxic i als Estats Units.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Pauly, G. B., D. M. Hillis, and D. C. Cannatella. (2004) The history of a Nearctic colonization: Molecular phylogenetics and biogeography of the Nearctic toads (Bufo). Evolution 58: 2517–2535.
* Hammerson, G., Santos-Barrera, G. & Blomquist, S. 2004. Bufo retiformis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 d'abril del 2008.