OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# American Colonization Society

American Colonization Society és el nom (traduïble al català com a "Societat Americana de Colonització") de l'organització, relacionada amb el govern dels Estats Units d'Amèrica que va encarregar de la fundació de Libèria, un territori costaner de l'Àfrica occidental que va instituir com a colònia en 1817 amb l'objectiu de traslladar allí a exesclaus negres nord-americans. La American Colonization Society va controlar el desenvolupament de Libèria fins a 1847 quan va ser declarada república independent. Fins a 1867 havia aconseguit enviar unes 13.000 persones cap al nou país. L'organització va ser formalment dissolta en 1964.
Entre els seus fundadors van estar Charles Fenton Mercer, Henry Clay, John Randolph i Richard Bland Lee.

## Vegeu també

* Història de Libèria

## Referències

* ↑ «Mapa de Liberia, África Occidental», 1830. [Consulta: 3 juny 2013].
* ↑ «American Colonization Society». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ "Colonization: Thirty-Sixth Anniversary of the American Colonization Society", The New York Times, January 19, 1853
* ↑ Paul Finkelman. Encyclopedia of African American History, 1619–1895:From the Colonial Period to the Age of Frederick Douglass Three-volume set: From the Colonial Period to the Age of Frederick Douglass Three-volume set. Oxford University Press, 6 abril 2006, p. 57. ISBN 978-0-19-516777-1 [Consulta: 9 novembre 2012].
# American Curl

L'American Curl és una raça de gat originària dels Estats Units. Els orígens de la seva cria daten de la dècada del 1980, a partir d'una gata negra anomenada Shulamith, que tenia les orelles naturalment doblegades cap enrere i fou recollida per una parella de californians. La cria selectiva d'aquesta raça es basa en els encreuaments entre gats descendents de Shulamith, que tenen les orelles doblegades, i gats domèstics.

## Referències

* ↑ «L'american curl» (en francès). Livre officiel des origines félines. [Consulta: 24 agost 2014].
# Alnif

Alnif (en àrab النيف, Alnīf; en amazic ⴰⵏ ⵏⵉⴼ) és una comuna rural de la província de Tinghir, a la regió de Drâa-Tafilalet, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 22.724 persones. Es troba a l'interior d'un oasi entre Ouarzazate i Errachidia, entre el massís de l'Atles i el Sàhara.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Alnei-Txaixakondja

Alnei-Txaixakondja (en rus: Алней-Чашаконджа) és un complex volcànic que es troba al nord de la península de Kamtxatka, Rússia, a la serralada Sredinni.
Consisteix en dos grans estratovolcans, Alnei (2598 msnm) i Txaixakondja (2526 msnm), construïts sobre un gran volcà en escut del Pliocè i que es troben coberts per glaceres. Ambdós estan coberts amb doms de lava andesítica. Hi ha dos cons de cendres als vessant est dels volcans que van entrar en erupció fa uns 2.600 anys i que van produir importants colades de lava. Alnei és un dels pocs grans estratovolcans de la serralada Sredinni que han estat actius durant tot l'Holocè, amb més de 30 dipòsits piroclàstics documentats. La darrera erupció va tenir lloc cap a l'any 1600.

## Referències

* ↑ «Alney - Peakbagger.com». [Consulta: 3 abril 2024].
* ↑ "Russia: Kamchatka and the Russian Pacific Islands Ultra-Prominence Page" Peaklist.org. Listed here as "Gora Alney". Retrieved 2011-11-27.
* ↑ «Global Volcanism Program | Alney-Chashakondzha» (en anglès). [Consulta: 3 abril 2024].
# Ammersbek

* Per a altres significats, vegeu «Ammersbek (municipi)».
L'Ammersbek és un afluent del riu Alster a Alemanya. Al seu curs canvia diverses vegades de nom: Neix com a Gölmbach al nucli Gölm del municipi de Todendorf al districte de Stormarn, des d'Ahrensburg es diu Hunnau o Aue. Des de l'aiguabarreig amb el Bunsbek, on fa de frontera entre Bramkamp i Klein Hansdorf, finalment pren el nom d'Ammersbek. Entre la font i la desembocadura, el riu davalla lentament 21 metres, un desnivell mitjà de 65cm per kilòmetre.
Un primer pantà va construir-se al molí d'Ahrensburg, un altre al Kupferteich, on hi havia una fàbrica de coure (1622) i un tercer a Wohldorf, on el primer molí ja molia blat el 1471, més tard oli, i actualment serveix per generar electricitat per a un restaurant proper.
Al seu curs inferior, rega quatre reserves naturals: Ammersbek-Niederung, Hansdorfer Brook, Duvenstedter Brook i Wohldorfer Wald. En aquesta part, no hi ha cap sender ni possibilitat de navegació amb canoa. El 2006, una pas de peix va construir-se en esperar que els peixos migrants tornarien a poblar el riu. El concepte no va funcionar gaire bé i el 2010 va començar l'obra per a millorar el dispositiu.
El 1978, quan Hoisbüttel i Bünningstedt, dos municipis que el riu rega, van fusionar-se aquesta nova entitat va prendre el nom d'Ammersbek.
* El pas de peix
* Prop del carrer Lübecker Strasse a Hoisbüttel
* Pont i limnímetre a prop del Duvenstedter Brook

## Afluents principals

* Forstgraben
* Viehbach
** Grenzgraben
* Hopfenbach
* Bunsbek
** Strusbek
** Jersbek
** Heisterbek
* Geelenbek
** Geelenbekgraben
* Ellernbek
* Krempenheger Graben
* Röthbek
* Wohldorfer Graben

## Llocs d'interès

* Castell d'Ahrensburg

## Referències

* ↑ Flussgebietsgemeinschaft Elbe (FGG Elbe), Arbeitsgemeinschaft für die Reinhaltung der Elbe, Fließgewässer im Elbeeinzugsgebiet Arxivat 2012-01-31 a Wayback Machine.
* ↑ Josef Nyáry, Durch Hamburgs hohen Norden: Die Ammersbek (A l'extrem nord d'Hamburg: die Ammersbek), al diari Hamburger Abendblatt, 1 de setembre de 2006
* ↑ Infotafel Fischtreppe Ammersbek Ciutat d'Hamburg, Behörde für Stadtentwicklung und Umwelt, taula d'informació
# Andrés Saliquet Zumeta

Andreu Saliquet Zumeta (Barcelona, 21 de març de 1877 – Madrid, 23 de juny de 1959), fill d'Andrés Saliquet Grillot i Josefa Zumeta Duran, fou un militar català. Estudià a l'Escuela Superior de Guerra i, ja amb el grau de General de divisió d'infanteria, participà en les guerres de Cuba i del Marroc.
En proclamar-se la República va intervenir en diverses conspiracions i va fer revoltar la guarnició de Valladolid, assumint el comandament de la VII División Orgànica en el cop d'Estat del 18 de juliol del 1936.
En constituir-se a Burgos la Junta de Defensa Nacional, en fou nomenat membre i el setembre de 1936 fou un dels generals que va donar suport a Franco, tot donant-li el títol de "Generalísimo". Prengué part en la Guerra Civil espanyola al bàndol nacional, primer com a cap del I Cuerpo del Ejército i després, i fins al final de la guerra, com a cap de l'Ejército del Centro.
En acabar la guerra fou ascendit a tinent general i s'encarregà de la Capitania General de Madrid. Posteriorment esdevingué president del Consejo Supremo de Justicia Militar. El 1943 fou un dels generals que va signar una carta adreçada a Franco aconsellant-li que reinstaurés la monarquia. El 1950, Franco li va atorgar el marquesat de Saliquet.
Saliquet va ser un dels 35 alts càrrecs del franquisme les actes de defunció dels quals van ser sol·licitades pel jutge Baltasar Garzón el 16 d'octubre de 2008 per tal de declarar extinta la seva responsabilitat en els casos de detenció il·legal i crims contra la Humanitat comesos durant la Guera Civil i en els primers anys del règim.

## Referències

* ↑ Text de l'aute de 16 d'octubre de 2008 (castellà)
* ↑ El País: Garzón reparte la causa del franquismo (castellà)

## Bibliografia

* Biografías del bando nacional Arxivat 2014-02-03 a Wayback Machine. (castellà)
* Historia de España: Saliquet Zumeta, Andrés Arxivat 2008-12-20 a Wayback Machine. (castellà)

## Vegeu també

* Junta de Defensa Nacional

## Enllaços externs

* Principales Protagonistas de la Guerra Civil Española, 1936-39. SALIQUET ZUMETA, Andrés (1877 - 1959) (castellà)
* Andreu Saliquet i Zumeta, Gran enciclopèdia catalana.
# Andrés Reguera Guajardo

Andrés Reguera Guajardo (Segòvia, 16 de novembre de 1930 -Madrid, 6 de juny de 2000) va ser un polític espanyol.

## Biografia

Llicenciat en Dret per la Universitat de Madrid, ingressa per oposició en 1960 en el cos d'Advocats de l'Estat. Ha estat secretari general de l'Asociación Católica Nacional de Propagandistas. Va ser després Advocat Cap a Biscaia i Advocat Cap al Ministeri d'Obres Públiques fins a 1968. Procurador del terç familiar per Segòvia en 1967, secretari general de CAMPSA en 1970, director general adjunt de CAMPSA en 1974 i subsecretari d'agricultura en 1975.
Va ser designat ministre d'Informació i Turisme entre juliol de 1976 i juliol de 1977 al cinquè govern de la monarquia de Joan Carles I. A l'empara de la Llei d'Associacions Polítiques, com a membre del Grup Tácito, va formar part de la Unión Democrática Española fins a la dissolució de les Corts Espanyoles abans de les eleccions generals espanyoles de 1977. Decidí no presentar-se a eleccions i fou nomenat president del Comitè Nacional de Competició. A les eleccions generals espanyoles de 1982 es va presentar com a candidat d'Alianza Popular al Senat d'Espanya per la província de Segòvia, però no fou escollit. També fou directiu de l'Atlètic de Madrid sota la presidència d'Alfonso Cabeza Borque, tot i que dimití en 1981.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Andrés Reguera Guajardo a El País, 8 de juliol de 1976
* ↑ Necrològica al diari ABC
* ↑ Sánchez de León, Reguera y cuatro directivos más abandonan el Atlético a El País, 3 de març de 1981

## Enllaços externs

* Notícies sobre Andrés Reguera Guajardo a El País
# Anna Gabaldà i Felipe

Anna Gabaldà Felipe és una política catalana ex-alcaldessa de Sant Pere de Ribes. Nascuda a Sant Pere de Ribes l'any 1977. Treballadora Social de l'Hospital de Dia CPB - Salut Mental Regidora per UM9-CUP des de 2006. Ha estat monitora de l'esplai GER i participa en els balls populars. Membre de la Comissió informativa de serveis territorials i del Consell Municipal de Cooperació.
Accedeix a l'alcaldia el dia 20 de setembre de 2013 en el Ple per substituir Josep Antoni Blanco Abad, que havia presentat la renúncia en el Ple del dia 12 de setembre. Tot i que es preveia l'elecció de la regidora socialista Abigail Garrido Tinta, ja que el PSC era la força més votada (7 regidors), el vot conjunt de la segona força CiU-ViA (5 regidors), UM9-CUP (5 regidors) i ICV (1 regidor) junt amb l'abstenció del PPC (2 regidors) van donar l'alcaldia a Anna Gabaldà amb un pacte que preveia que fos alcaldessa 9 mesos i cedís l'alcaldia al regidor de CiU-ViA, Lluís Giralt i Vidal.

## Referències

* ↑ «Llista electoral». UM9, 01-05-2011 [Consulta: 27 setembre 2013].
* ↑ «Amb tu ho farem possible». LLIBERTAT.CAT, 01-05-2007 [Consulta: 27 setembre 2013].
* ↑ «Anna Gabaldà, d'Unitat Municipal 9, escollida alcaldessa de Sant Pere de Ribes». santperederibes.cat, 23-09-2013 [Consulta: 27 setembre 2013].
* ↑ «Anna Gavaldà (UM9), nova alcaldessa de Sant Pere de Ribes amb els vots de CiU-ViA i ICV-EUiA». Diari de Vilanova, 20-09-2013 [Consulta: 20 setembre 2013].
# Anacroneuria quadriloba

Anacroneuria quadriloba és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jewett, 1958. Am. Midl. Nat. 60(1):166.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Anacroneuria from Mexico and upper Mesoamerica (Plecoptera: Perlidae) (anglès)
* ↑ Stoneflies of the Genus Anacroneuria from Mexico and Central America (Plecoptera) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):168.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:322.
* Stark & Kondratieff, 2004. Monographs of the Western North American Naturalist 2:44.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 1r desembre 2011].

## Enllaços externs

* Perlidae Species Listing (anglès)
# Anacroneuria quilla

Anacroneuria quilla és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Sud-amèrica: Colòmbia i l'Equador.
Els adults presenten la superfície dorsal del cap amb un patró de coloració clara (normalment, groguenca) i fosca (normalment marronosa).
En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Referències

* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Stark & Zúñiga, 1999. A: Stark, Zúñiga, Rojas & Baena. Colombian Anacroneuria: descriptions of new and old species (Insecta, Plecoptera, Perlidae). Spixiana 22(1):35.
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* 1 2 Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* ↑ Zúñiga, M. del C., B.P. Stark, W. Cardona, C. Tamaris-Turizo, & O.E. Ortega, 2007. Additions to the Colombian Anacroneuria fauna (Plecoptera: Perlidae) with descriptions of seven new species. Illiesia, 3(13):127-149. «PDF».
* ↑ Colombian and Ecuadorian Anacroneuria (Plecoptera: Perlidae): seven new species, records and life stages (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Amatilda

Amaltilda fou una suposada merovíngia que seria filla de Khilderic II, rei d'Austràsia i de Biliquilda, neboda de sant Nivard, bisbe de Reims, i casada amb sant Rieul, duc de Xampanya i futur bisbe de Reims (meitat del segle VII).
És almenys el que conta al segle x Flodoard, en la Història de l'església de Reims. Flodoard va interpolar probablement la Vita Nivardi que diu simplement que un rei franc de nom Khilderic tenia una filla casada amb el comte Reol i era neboda de sant Nivard. intenta identificar aquest rei Khilderic al rei Khilderic II d'Austràsae, però xoca amb diversos problemes cronològics i genealògics:
* Segons la Vita, sant Nivard hauria estat educat a la cort d'aquest rei, ara bé la seva educació és per força anterior a 655, data del començament del seu episcopat, mentre que Khilderic II no regna més que a partir de 662.
* L'esposa de Khilperic II era una filla del rei Sigebert III, el que implica que Nivard era un merovingi, bé com a fill de Sigebert III o bé com a fill de Clodoveu II, el que és desmentit pel silenci de les fonts.
Gabriel Tikka identifica aquest Khilderic a un merovingi d'altra banda desconegut Khilperic, rei de Tolosa, fill de Caribert II. Una altra possibilitat és de veure-hi la conseqüència d'una tradició que tendeix a amalgamar sants i santes en famílies reials.

## Referències

* ↑ Flodoard, Histoire de l'église de Reims, reed. 1854, Reims a Google llibres.
* ↑ Foundation fur Medieval Genealogy: Merovingis
# Ambròs

Ambròs o Ambrós és el nom dels següents personatges:
* Ambròs de Milà (Trèveris, 337/340 - Milà, 397), sant bisbe del segle IV
* Ambròs de Siena (1220-1286), frare dominicà i beat del segle xiii
* Ambrós o Miguel Ambrosio Zaragoza (Albuixec, Horta Nord, 1913 - 1992), dibuixant de còmics
# Anomodon (planta)

* Per a altres significats, vegeu «Anomodon».
Anomodon és un gènere de molsa de la família de les tuidiàcies.
Una de les espècies conegudes del gènere és Anomodon longifolius, tot i així, l'espècie es considera rara a la península Ibèrica. Se la situa a les províncies de Barcelona, Guipúscoa i Navarra. També es pot trobar a Girona, la Garrotxa i el Collell. Viu sobre roques calcàries humides de les fagedes i de les rouredes. La col·lecció de briofits legada per en J. Vives a la Universitat Autònoma de Barcxelona inclou alguns exemplars del gènere.

## Referències

* ↑ Granzow de la Cerda, I. 1988. Distribución de las especies del género Anomodon (Hedw.) Hook. & Tayl. (Musci) en la región occidental. Fontqueria 16: 9-24.
* ↑ Ören, M., Uyar, G., & Keçeli, T. (2010). Anomodon longifolius (Anomodontaceae, Bryopsida) new to the bryophyte flora of Turkey. Turkish Journal of Botany, 34(2).
# Aphyosemion edeanum

Aphyosemion edeanum és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Camerun.

## Referències

* 1 2 «Aphyosemion edeanum» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Amiet, J.-L. 1987. Le genre Aphyosemion Myers (Pisces, Teleostei, Cyprinodontiformes). Vol. 2 in Faune du Cameroun. Aphiosemion of Cameroon 1987: 1-262, Pls. 1-68.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Andrea Vanni

Andrea Vanni o Andrea di Vanni (Siena, vers el 1332 - vers el 1414) fou un pintor italià i il·luminador de l'escola sienesa d'estil romà d'Orient.

## Biografia

Andrea Vanni està influenciat per Simone Martini i Ambrogio Lorenzetti. Va dirigir un taller a Siena amb Bartolo di Fredi. També va treballar amb el seu germà Lippo Vanni .
Com Martino di Bartolomeo i Gregorio di Cecco, va fer sobreviure la tradició pictòrica romana d'Orient, sense renovar-la.
Com la majoria de pintors d'aquest període, va ocupar càrrecs públics a la ciutat.
És conegut sobretot per haver format part del grup Caterinati, deixebles de Santa Catalina, amb altres contemporanis seus.
El fresc pintat a la basílica de San Domenico cap al 1390 que representa el sant i un devot té la condició de vertader retrat.
La seva obra mestra és un políptic de l'església de Santo Stefano a Siena, que va ser traslladat al baptisteri.
També va pintar a Nàpols amb el seu germà Lippo.

## Obres

* Un sant i un devot, fresc, basílica de San Domenico a Siena (~ 1390)
* Cicle de frescos i retaules per a les esglésies de la regió de Siena, inclosa la Cúpula de Siena.
* Ascensió de Crist (1355-1360), Museu Hermitage, Sant Petersburg (anteriorment atribuït a Bartolo di Fredi)
* Santa Caterina d’Alexandria (~ 1375), predel·la, Museu Lindenau, Altenburg
* Sant Francesc
* Dos plafons pintats (1340 i 1360) per Lippo i Andrea Vanni, al Museu Capodimonte de Nàpols
* Mare de Déu i Nen, sala del Tresor, basílica Mariazell, Salzburg
* Verge amb el Nen, Museu Uffizi, Florència
* Sainte Claire, Pomona College Museum of Art, Claremont, Califòrnia,
* Saint Paul, Saint Pierre, Museum of Fine Arts, Boston, Estats Units

## Referències

* ↑ Les « Primitifs » italiens (Histoire de l'art)
* ↑ Lettre à Maître Andréa Vanni, peintre - Lettre LXIX (213) sur l'administration de la ville
* ↑ drawnbylove

## Bibliografia

* Bowd, S.D. 2011. "Andrea Vanni. ``Fare diligente inquisitione: Gian Pietro Carafa e le origini dei chierici regolari teatini". RENAISSANCE QUARTERLY. 64 (1): 279-280.
* Bryan, Michael (1889). Walter Armstrong and Robert Edmund Graves. ed. Dictionary of Painters and Engravers, Biographical and Critical (Volume II L-Z). York St. #4, Covent Garden, London; Original from Fogg Library, Digitized May 18, 2007: George Bell and Sons. pp. page 586.
* Perkins, F. Mason. 1903. "Andrea Vanni". The Burlington Magazine for Connoisseurs. 2 (6): 309-311.
* Pope-Hennessy, John. 1939. "Notes on Andrea Vanni". The Burlington Magazine for Connoisseurs. 74 (431): 92.
* Pope-Hennessy, John. 1943. "A Madonna by Andrea Vanni". The Burlington Magazine for Connoisseurs. 83 (484): 174-177.
* Vanni, Andrea, and Millard Meiss. 1956. "St. John the Evangelist". Annual Report (Fogg Art Museum). 1955 (1956): 46-47.
# Apistobuthus

Apistobuthus és un gènere d'escorpins de la família dels bútids. Va ser descrit per Susan Finnegan el 1932, i va ser molt de temps considerat com a monotípic, contenint una sola espècie A. Pterygocercus. El 1998, una segona espècie, A. Susanae, va ser descrita per Wilson Lourenço, i el seu nom específic commemora la descoberta original de Susan Finnegan. A. Susanae difereix d' A. Pterygocercus per tenir cames i pedipalps més robusts, entre d'altres característiques.

## Referències

* ↑ Susan Finnegan Journal of the Linnean Society of London, Zoology, 38, 258, 1932, pàg. 91–98. DOI: 10.1111/j.1096-3642.1932.tb00695.x.
* ↑ W. R. Lourenço Entomologische Mitteilungen aus dem Zoologischen Museum Hamburg, 12, 157, 1998, pàg. 237–244.
* ↑ Shahrokh Navidpoura and Graeme Lowe Journal of Arachnology, 37, 1, 2009, pàg. 45–59. DOI: 10.1636/H08-44.1.
# NGC 5866

NGC 5866, també coneguda com a Galàxia de l'Eix és una galàxia lenticular, és relativament brillant, i s'ubica a la Constel·lació del Dragó, on es pot veure de costat. Alguns astrònoms consideren que la NGC 5866 pot ser el Messier 102, en cas que efectivament Messier 102 no fou una entrada doble errònia de la Messier 101.
Cap destacar que, tot i que la Galàxia de l'Eix és classificada oficialment com una galàxia lenticular, existeix realment la probabilitat que la galàxia sigui una espiral que ha nascut aviat; de fet, una recent investigació mostra formació estel·lar a la galàxia, tot i que molt reduïda, així com la presència de certa quantitat de gasos freds.
Un dèbil cinturó d'estrelles envolta la NGC 5866, el qual s'ha interpretat com les restes d'una galàxia de dimensions més reduïdes que ha sigut empassada per ella.
Amb conjunt amb les galàxies NGC 5879 i NGC 5907, la Galàxia de l'Eix forma un petit grup de galàxies, conegut com a Grupo del NGC 5866.
Es creu que la galàxia NGC 5866 fou descoberta, probablement, pels astrònoms Pierre Méchain o Charles Messier l'any 1781, més d'independentment trobada per William Herschel l'any 1788.

## Referències

* ↑ «NGC 5866, The Spindle Galaxy». [Consulta: 8 febrer 2018].
* ↑ R. Brent Tully. «Cosmicflows-3». [Consulta: 8 febrer 2018].
* 1 2 Afirmat a: SIMBAD. Títol: M 102. Data de consulta: 8 febrer 2018.
* 1 2 Thomas H. Jarrett «The Two Micron All Sky Survey (2MASS)» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 01-02-2006, pàg. 1163–1183. DOI: 10.1086/498708.
* 1 2 3 The NGC/IC Proyect. «Public Access NGC/IC Database» (en anglès). Arxivat de l'original el 2009-05-28. [Consulta: 29 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Catálogo SEDS
* Dynamic S0 Galaxies: a Case Study of NGC 5866
* Stellar Tidal Streams in Spiral Galaxies of the Local Volume
# Moritz Leitner

Moritz Leitner (8 de desembre de 1992) és un futbolista professional alemany que juga com a centrecampista pel Norwich City FC. Va jugar anteriorment amb el Borussia Dortmund, el 1860 Munich, el FC Augsburg i la SS Lazio. Ha sigut convocat amb seleccions sub d'Alemanya i Àustria.

## Referències

* ↑ Editorial. «Comunicato 31.01.2017» (en anglès). Arxivat de l'original el 2017-02-02.

## Enllaços externs

* Moritz Leitner Fitxa a Fussballdaten
# Albert Riera

«Albert Riera» té aquests significats:
* Albert Riéra (1995-1968), pintor, home de teatre i de cinema, pioner de la radiodifusió, realitzador de televisió, llibertari i sindicalista nord-català
* Albert Riera Ortega, futbolista balear nascut el 1982
* Albert Riera Pairó, historiador i polític català nascut el 1963
* Albert Riera Vidal, futbolista català nascut el 1983