OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cal Mundi

Cal Mundi és una obra del municipi d'Agramunt (Urgell) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa formada per planta baixa, dos pisos destinats a l'habitació i una terrassa superior que li fa de coberta. Si analitzem cada un dels elements decoratius que s'aprecien en la façana del Cal Mundí observem que es tracta d'una decoració amb trets d'inspiració neoclàssica. Un dels més destacats es troba a la planta baixa on la porta principal, situada al centre de la façana és una clara imitació d'una porta neoclàssica, això si, amb materials moderns com és el ciment i la pintura blanca. Aquesta porta principal adopta una forma semicircular perfectament definida flanquejada de dos pilastres adossades amb decoració d'acanaladora suportades per un alt basament quadrangular motllurat.
Aquesta planta baixa, a diferència de la resta de la façana de l'habitatge, és a base d'un aparell de pedres irregulars disposades en filades i lligades en morter. A banda i banda de la porta principal hi ha dues portes més, de caràcter més modern, amb una forma d'arc rebaixat. Les dues plantes destinades a l'habitació es tradueixen a la façana amb moltes obertures en forma de finestra amb balconada. Tant el primer pis com el segon hi ha tres finestrals allargassats disposats simètricament.
L'únic element diferenciador i alhora trencador és la tribuna situada en la primera planta presidint la centralitat de la façana. Aquesta tribuna és un segon element típicament d'inspiració neoclàssica. Està formada per tres cares i coronada per una magnífica balustrada que fa de balcó a la finestra central del pis superior. Tota aquesta part està arrebossada de color blanc diferenciant-se clarament amb la planta baixa amb obra vista. Els quatre balcons laterals estan fets amb ferro forjat però distingit el motiu decoratiu de la primera respecte a la segona planta. Per acabar, destacar la terrassa que fa de coberta de l'habitatge. A la façana solament es pot apreciar la barana que tanca tot el perímetre.
Aquí va néixer Agustí Ros López Llauder el 19 de febrer de 1929. Casa propietat i construïda per Agustí Ros Marsa i heretada i restaurada pel seu fill Ramon Ros Llauder. A Agramunt hi ha l'avinguda de Agustí Ros en reconeixement i agraïment a l'origen de les indústries tèxtils fills d'Agustí Ros i la Tèxtil Ramon Ros S.A creades dues per Ramon Ros Llauder.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Mundi». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 novembre 2015].
# Braintree (Massachusetts)

Braintree és una ciutat del Comtat de Norfolk (Massachusetts) als Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens del 2007 Braintree tenia 34.422 habitants. Segons el cens del 2000, tenia 33.828 habitants, 12.652 habitatges, i 8.907 famílies. La densitat de població era de 939,6 habitants per km².
Dels 12.652 habitatges en un 29,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,4% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 29,6% no eren unitats familiars. En el 24,4% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 28,9% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 18,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 61.790 $ i la renda mediana per família de 73.417$. Els homes tenien una renda mediana de 49.607 $ mentre que les dones 36.034$. La renda per capita de la població era de 28.683$. Entorn del 2,1% de les famílies i el 3,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Personatges il·lustres

* John Hancock (1737 - 1793) polític

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Braintree». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Braintree». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cal Cabra (Clariana de Cardener)

Cal Cabra és una masia situada al municipi de Clariana de Cardener, a la comarca catalana del Solsonès. Es té constància de l'edificació des del segle XVIII. Pertany a l'entitat de població de Clariana.
És un edifici de construcció habitual a la comarca amb pedra i teula. Restaurada, està feta amb paredat i morter, de carreus escairats en cantonades i tallats en obertures, parcialment refetes de totxo; coberta majoritàriament a dos vessants.
La masia es troba a 692 m d'altitud, a poc més de 300 metres de distància de la rasa d'Anglerill. S'ubica al pla de Villorbina, format per camps de conreu de secà que limita amb llistonars i pinedes de pinassa i edificacions agrícoles i ramaderes.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ «Cal Cabra (Clariana de Cardener)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 «Clariana de Cardener - Pla especial urbanístic del Catàleg de masies i cases rurals (expedient 2011 / 044133 / N)» (pdf) p. 42. Ajuntament de la Clariana de Cardener, 2011. [Consulta: 11 gener 2024].
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Al-Mutazz

Al-Mutazz és el nom dels següents personatges:
* Al-Mútazz (847-869), califa abbàssida de Bagdad (866-869)
* Abu-l-Abbàs Abd-Al·lah ibn al-Mútazz (Samarra, 861-Bagdad, 908), príncep i poeta abbàssida que fou califa durant unes hores el desembre del 908 amb el nom d'Al-Múntassif
* Muhàmmad ibn Sari al-Mútazz, emir midràrida de Sigilmasa, fill de Saru i net d'Abu-Màlik al-Múntassir ibn al-Yassa, i cosí del seu antecessor Àhmad
# Hemaris fuciformis

Hemaris fuciformis és una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels esfíngids (Sphingidae) pròpia de la regió Paleàrtica, incloent-hi els Països Catalans. Mostra activitat diürna.

## Descripció
### Imago

A primera vista pot semblar un abellot, de fet això és el que busca l'espècie mostrant aquesta forma i coloració; així doncs, és un clar exemple de mimetisme. Es diferencia d'Hemaris tityus sobretot per la seva única franja vermella en comptes de dues, l'una taronja i l'altra negra. Tampoc s'ha caure en l'error de confondre'l amb el bufaforats (Macroglossum stellatarum), ja que l'un té les ales pigmentades mentre que l'altre les té majoritàriament transparents.
Envergadura alar d'entre 38 i 48 mm. Cap, cos tòrax i part de l'abdomen verd oliva i pelut; zona inferior blanca. Als primers segments abdominals hi té una franja horitzonal vermella. Al final de l'abdomen s'hi troba un floc de pèls negres. Marge de les ales pigmentades de vermell.

### Eruga

Fins a 40 mm de longitud. Cos verd lluent clapat de groc clar; zona ventral marró rogenca envoltada d'una línia groga. Presenta dues línies dorsals blanques. Cua situada a l'onzè segment, violeta a la base, però es torna marró fosc al final.

## Distribució i hàbitat

S'estén per gran part de la regió Paleàrtica, incloent Europa, regions del nord d'Àfrica i zones d'Àsia, tant oriental (més comuna) com occidental (més local). A la península Ibèrica i als Països Catalans és més comuna que Hemaris tityus, tot i així tampoc és gaire freqüent, només es pot localitzar en punts concrets de la nostra geografia.
Es pot trobar en prats, camins forestals, clars de bosc i fins i tot jardins. L'eruga s'alimenta de Lonicera, Symphoricarpos i Knautia.

## Període de vol i hibernació

En zones càlides (a la majoria de la península Ibèrica) vola en dues generacions des de finals de primavera fins a finals d'estiu, a la resta de llocs només hi ha una generació estival. Hibernació com a pupa en una cambra subterrània.

## Costums

L'adult, a diferència de la majoria d'heteròcers, vola de dia. A l'hora de libar flors i a diferència del bufaforats (Macroglossum stellatarum), recolza el primer parell de potes als pètals, no deixa completament el cos en suspensió.

## Espècies similars

* Hemaris tityus, amb un anell taronja en comptes de vermell.
* Macroglossum stellatarum, amb ales pigmentades.

## Referències

* ↑ «BioLib - Hemaris fuciformis» (en anglès). [Consulta: 27 maig 2024].
* Helgard Reichholf-Riehm, 1985. Mariposas. ISBN 84-7031-555-2.
* D.J. Carter & B. Hagreaves, 1987. Guía de Campo de las Orugas de las Mariposas y Polillas de España y de Europa. Ediciones Omega. ISBN 84-282-0798-4.
* P.C. Rougeot & P. Viette. Guía de Campo de las Mariposas Nocturnas de Europa y Norte de África. ISBN 84-282-0567-1.

## Enllaços externs

* Sphingidae of Western Palaearctic (anglès)
* UK Moths (anglès)
* Asturnatura (castellà)
* Leps.it (anglès)
* Biodiversidad Virtual (castellà)
# Any sideri

Un any sideri és el temps que necessita el Sol per tornar a la mateixa posició respecte a les estrelles. Un any sideri comença en el moment en què el Sol, la Terra i un estel llunyà estan en línia recta, i acaba quan -després de fer una volta al Sol- els mateixos tres astres tornen a estar alineats.
Un any sideri dura 365,2564 dies solars mitjans durant l'època J2000.0.
L'any sideri és diferent de l'any tròpic (interval entre dues passades consecutives del Sol per l’equinocci de primavera). A causa de la precessió dels equinoccis, l’any tròpic és 20 minuts i 24 segons més curt que l’any sideri.
L'any sideri és 20 minuts i 24.5 segons més llarg que l'any tròpic mitja per l'època J2000.0 (365.242189 dies). Per entendre aquesta diferència cal tenir en compte la precessió dels equinoccis. Quan es parla d'un solstici o equinocci, es parla del punt de l'òrbita terrestre on l'eix de rotació de la Terra s'alinea o se situa perpendicularment a la línia imaginària Terra-Sol. Un d'aquests punts, l'equinocci vernal, és la referència per l'any tròpic. Si l'eix de rotació de la Terra sempre apuntés en la mateixa direcció, l'any tròpic i l'any sideri durarien el mateix. Però aquest eix, donada la precessió dels equinoccis, fa una volta sobre la perpendicular a l'eclíptica cada 26.000 anys.
Per aquest motiu, l'any tròpic és una mica mes curt que l'any sideri. Quan ha passat un any tròpic, la recta imaginària Terra-Sol no apunta cap al mateix punt perquè l'eix ha fet una part del gir de la precessió. L'any sideri es basa en l'alineació del Sol amb un mateix punt de referència (la mateixa estrella) i, per tant, no està afectat pel desplaçament de l'eix de la Terra.

## Vegeu també

* Any
* Any draconític
* Any anomalístic
* Any tròpic
* Any civil
* Temps astronòmic

## Referències

* ↑ «Any Sideri». Universitat de Barcelona - Ubterm. [Consulta: 30 setembre 2024].
* ↑ «USEFUL CONSTANTS». [Consulta: 24 octubre 2017].
* ↑ «Any tròpic». Universitat de Barcelona - Ubterm. [Consulta: 30 setembre 2024].
* ↑ W., Weisstein, Eric. «Sidereal Year -- from Eric Weisstein's World of Astronomy» (en anglès). [Consulta: 24 octubre 2017].
# Bovernier

Bovernier és un municipi del cantó suís del Valais, al districte de Martigny.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Stéphane Ruffier

Stéphane Ruffier (Baiona, el 27 de setembre de 1986) és un futbolista basc, internacional amb França, que juga com a porter de l'AS Saint-Étienne.
El 13 de maig de 2014, l'entrenador de la selecció francesa Didier Deschamps el va incloure a la llista final de 23 jugadors que representarien França a la Copa del Món de Futbol de 2014.

## Referències

* ↑ «Une liste de 23 sans surprise». France Football, 13-05-2014. [Consulta: 13 maig 2014].
* ↑ «Benzema, Varanne y Griezmann, citados por Francia». FIFA.com, 13-05-2014. Arxivat de l'original el 2014-05-14. [Consulta: 13 maig 2014].
# Santes Creus de Bordell

Santes Creus de Bordell és una muntanya de 782 metres que es troba entre el municipi de Vilanova de l'Aguda a la Noguera i Pinell de Solsonès al Solsonès
Al cim s'hi troba un vèrtex geodèsic (referència 269099001).

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Any secular

Un any secular és l'any que tanca un segle. Exemples d'anys seculars són els anys 100, 200, 1500, 2000, etc. Per a evitar desfasaments cronològics, el calendari gregorià estableix que només els anys seculars que siguen divisibles per 400 seran anys bixestos. Per exemple: els anys seculars 1700 i 1900 no van ser bixestos perquè no són divisibles entre 400, però els anys 1600 i 2000 sí que ho van ser. Segons el calendari gregorià, que va entrar en vigor el 1582, els anys seculars bixestos són: 1600, 2000, etc.

## Referències

* ↑ admin. «¿Cuántos días tiene el año secular? TutoManiac» (en castellà), 26-06-2023. [Consulta: 22 juliol 2024].
# Antipsicòtic atípic

Els antipsicòtics atípics, també coneguts com a antipsicòtics de segona generació i antagonistes de la serotonina-dopamina, són un grup de fàrmacs antipsicòtics. Alguns antipsicòtics atípics han rebut l'aprovació per a l'esquizofrènia, el trastorn bipolar, la irritabilitat en l'autisme i com a complement en el trastorn depressiu major.
Les dues generacions d'antipsicòtics tendeixen a bloquejar els receptors de les vies de la dopamina del cervell. Els atípics tenen menys probabilitats que l'haloperidol, l'antipsicòtic típic més utilitzat, de causar discapacitats de control motor extrapiramidal en pacients, com ara moviments inestables del tipus de malaltia de Parkinson, rigidesa corporal i tremolors involuntaris. Tanmateix, només s'ha demostrat que alguns dels atípics són superiors als antipsicòtics de primera generació de baixa potència i menys utilitzats en aquest sentit.
A mesura que l'experiència amb aquests agents ha crescut, diversos estudis han qüestionat la utilitat de caracteritzar àmpliament els fàrmacs antipsicòtics com a "atípics/segona generació" en lloc de "primera generació", assenyalant que cada agent té el seu propi perfil d'eficàcia i efectes secundaris. S'ha argumentat que és més adequada una visió més matisada en què les necessitats dels pacients individuals s'ajustin a les propietats dels fàrmacs individuals. Tot i que es creu que els antipsicòtics atípics són més segurs que els antipsicòtics típics, encara tenen efectes secundaris greus, com ara discinèsia tardana (un trastorn greu del moviment), síndrome neurolèptica maligna i augment del risc d'ictus, mort cardíaca sobtada, coàguls sanguinis i diabetis. Es pot produir un augment de pes important. Els crítics han argumentat que "ha arribat el moment d'abandonar els termes antipsicòtics de primera generació i de segona generació, ja que no mereixen aquesta distinció".

## Referències

* ↑ Miyake, N; Miyamoto, S; Jarskog, LF «New serotonin/dopamine antagonists for the treatment of schizophrenia: are we making real progress?». Clinical Schizophrenia & Related Psychoses, vol. 6, 3, 01-10-2012, pàg. 122–33. DOI: 10.3371/CSRP.6.3.4. PMID: 23006237.
* ↑ Sadock, Benjamin J.. Kaplan & Sadock's Synopsis of Psychiatry: Behavioral Sciences/Clinical Psychiatry. Sadock, Virginia A.,, Ruiz, Pedro. 11th, 2014, p. 318. ISBN 978-1-60913-971-1. OCLC 881019573.
* 1 2 «Second-generation versus first-generation antipsychotic drugs for schizophrenia: a meta-analysis». Lancet, vol. 373, 9657, 01-01-2009, pàg. 31–41. DOI: 10.1016/S0140-6736(08)61764-X. PMID: 19058842.
* 1 2 «Comparative efficacy and tolerability of 15 antipsychotic drugs in schizophrenia: a multiple-treatments meta-analysis». Lancet, vol. 382, 9896, 01-09-2013, pàg. 951–62. DOI: 10.1016/S0140-6736(13)60733-3. PMID: 23810019.
* ↑ «A roadmap to key pharmacologic principles in using antipsychotics». Primary Care Companion to the Journal of Clinical Psychiatry, vol. 9, 6, 2007, pàg. 444–54. DOI: 10.4088/PCC.v09n0607. PMC: 2139919. PMID: 18185824.
* ↑ «The spurious advance of antipsychotic drug therapy». Lancet, vol. 373, 9657, 01-01-2009, pàg. 4–5. DOI: 10.1016/S0140-6736(08)61765-1. PMID: 19058841.
# Aqua, el riu vermell

Aqua, el riu vermell és una pel·lícula catalana del 2002 dirigida per Manuel Almiñana. L'any 2008 va estar nominada al premi Gaudí als millors efectes especials.

## Argument

Un pescador, una prostituta, els veïns del delta, un treballador de les colònies industrials, una família gitana, els miners de Fígols, un pagès, els habitants d'un poble submergit, un pintor que busca un paisatge: Són els protagonistes de les històries que descobrim al llarg del recorregut pel riu Llobregat, el principal riu de Barcelona i un dels més explotats d'Europa. Històries que canvien i que s'entrecreuen com ho fa el curs del riu. Històries que parlen de la lluita, dels somnis, de les tradicions, dels records, dels sentiments: “Cada història busca un desig, com el riu desitja al mar.”

## Repartiment

* Asunción Balaguer: Cecília
* Amanda Bassa: Periodista
* Marta Coma
* Albert Comellas
* Josep Maria Domènech: Agustí
* Marcel Dou: Fotògraf
* Eduard Jornet: Vicenç
* Esther Juez
* Alba Pavón: Cristina
* Antonio Ruiz: Pintor

## Referències

* ↑ «Aqua, el riu vermell». IMDb.
# Aqua Augusta

«Aqua Augusta» té aquests significats:
* Aqua Augusta (Nàpols) o Aqüeducte de Serina , aqüeducte romà que subministrava aigua a vuit ciutats en la Badia de Nàpols, incloent-hi Pompeia, Estàbia i Nola.
* Aqua Augusta (Roma) o Aqua Alsietina , aqüeducte romà construït sota el regnat de Cèsar August per servir els barris del riu Tíber.
# Arnau de Cortsaví

Arnau de Cortsaví (segle xiv – segle xv), fill de Ramon de Serrallonga, fou senyor de Cortsaví.
El 1274 va donar suport a la rebel·lió de Ramon Folc VI de Cardona contra Jaume I el Conqueridor amb Ferran Sanxis de Castre. El 1276 alçà el setge de Montboló, per l'arribada de Guillem VI de Castellnou i l'Infant Pere.
El 1279 fou un dels responsables de la infeudació de Jaume II de Mallorca al seu germà Pere el Gran mitjançant el Tractat de Perpinyà.
Va participar en la Croada contra la Corona d'Aragó a favor de Pere el Gran a qui, un cop els croats van travessar els Pirineus, va demanar-li que tornés als seus dominis a reforçar la defensa al Vallespir, que foren confiscats per Felip III de França. Un cop acabada la croada, va participar en la Confiscació del Regne de Mallorca a Jaume II de Mallorca per part d'Alfons II el Franc, i va recuperar les seves terres el 1298 quan se signà el Tractat d'Argelers.
Mort sense descendència, la senyoria passà vers el 1325 al seu nebot Bernat de So, fill de la seva germana Gueraula de Cortsaví.

## Referències

* ↑ Gran enciclopèdia catalana. Enciclopèdia Catalana, 1981, p. vol.5, p.658. ISBN 8430057374.
* ↑ Coll i Alentorn, Miquel. Història. L'Abadia de Montserrat, 1992, p. vol.3, p.362. ISBN 8478263616.
* ↑ «Arnau de Cortsaví». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Arnau Valls Colomer

Arnau Valls Colomer (Barcelona, 13 de setembre de 1978) és director de fotografia.
L'any 2000 es va graduar en direcció de fotografia a l'ESCAC (Escola de Cinema i Audiovisuals de Catalunya). L'any 2001 va fer un curs de direcció de fotografia a l'escola de cinema de San Antonio de los Baños, a Cuba. Va completar el seu perfil acadèmic a Łódź, Polònia, on va estudiar els anys 2002 i 2003 a l'Escola Nacional Polonesa de Cinema. El seu debut professional va ser el 2007 amb la pel·lícula La Influencia. El 2012, gràcies a la pel·lícula Eva va guanyar un premi Gaudí i fou nominat a un premi Goya. Des de setembre de 2008 és cap de departament de Direcció de Fotografia a l'ESCAC.

## Premis i nominacions

* 2012. Gaudí a la millor fotografia per Eva
* 2012. Nominació al Goya a la millor fotografia per Eva

## Referències

* ↑ «Dades personals i recull de treballs d'Arnau Valls Colomer» (en castellà). http://www.imdb.es/. Arxivat de l'original el 2011-08-21. [Consulta: setembre 2012].
* ↑ «Dades personals i recull de treballs d'Arnau Valls Colomer 2» (en castellà). http://www.cineol.net/. [Consulta: setembre 2012].
* ↑ Arnau Valls Colomer, primer premio de la noche en la gala de los Gaudí
* ↑ «L'Escola». ESCAC. Arxivat de l'original el 2013-01-22. [Consulta: 22 febrer 2013].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial d'Arnau Valls Colomer (anglès)
# Arevacs

Els arevacs (en llatí Arevaci en grec antic Ἀρεουάκοι) eren la tribu més poderosa dels celtibers de la província Tarraconense. Vivien al sud dels pelèndons i dels berons i al nord dels carpetans.
El seu nom deriva del riu Areva, un afluent del Durius, probablement l'actual riu Ucero. Vivien al llarg del curs de Duero i arribaven fins a les fonts del Tagus. Plini el Vell diu que tenien sis ciutats: Segontia, Uxama (Osma), Segòvia, Nova Augusta, Termes i Clunia. Numantia (Numància), que Plini diu que era dels pelèndons, va ser també probablement una ciutat dels arevacs. Estrabó i Claudi Ptolemeu parlen de les ciutats de Lagni, Malia, Serguntia o Sargantha, Cesada, Colenda, Miacum, Pallantia, Segida, Arbace, Confluenta, Tucris, Veluca i Setortialacta. A la guerra de Numància (143 aC-133 aC) es van distingir pel seu valor, i sobretot en la defensa de la ciutat, diuen Polibi i Apià.

## Referències

* ↑ Claudi Ptolemeu, Geografia, II, 6, 55.
* ↑ Smith, William (ed.). «Arevaci». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 20 febrer 2021].
# Ardboe

Ardboe (irlandès: Ard Bó) és una petita població situada a la zona nord-est del comtat de Tyrone, a Irlanda del Nord (Regne Unit), sobre un petit promontori que porta el mateix nom. És a prop de la riba occidental del llac Neagh i es troba dins de l'àrea del Consell del Districte de Cookstown.

## Història

Durant la Segona Guerra Mundial, el 1941, es va construir un aeròdrom de la Royal Air Force a la rodalia, el RAF Cluntoe. Va ser utilitzat en un principi per la RAF, però de seguida es va utilitzar com zona d'entrenament per a les Forces Aèries de l'Exèrcit dels Estats Units i, el 1943, hi havien més de 3.500 soldats. El 1946 va ser abandonada pels nord-americans i la RAF la va utilitzar com lloc d'entrenament pels pilots destinats a la guerra de Corea. El 1955 es va tancar definitivament.

## Llocs d'interès

* Creu d'Ardboe, creu celta del segle x o XI, situada a Ulster.

## Referències

* ↑ O`Halpin i Newman, 2006, p. 115.
* ↑ «Ardboe». Culture Northern Ireland. Arxivat de l'original el 2008-01-11. [Consulta: 8 setembre 2015].
* ↑ «IRLANDA DEL NORD, Un paradís per descobrir». destinos.elperiodico.com. visitdestinos.com. Arxivat de l'original el 2015-11-17. [Consulta: 8 setembre 2015].

## Bibliografia

* O`Halpin, Andy; Newman, Conor. Ireland. OUP Oxford, 2006. ISBN 9780191513176.
# Arrideu (diàdoc)

Arrideu (en grec antic Ἀρριδαῖoς) fou un general d'Alexandre el Gran, dels anomenats diàdocs, a qui s'encomanà la direcció de les exèquies del conqueridor, a Egipte.
Quan Perdicas d'Orèstia va morir assassinat a Egipte, l'any 321 aC, Arrideu i Pitó van ser nomenats regents de Macedònia, per la minoria d'edat d'Alexandre IV, però sota les intrigues de la reina consort Eurídice, hagueren de renunciar al seu càrrec a la reunió de Triparadisos, a Síria, on l'imperi es va dividir. A Arrideu li va correspondre la Frígia Hel·lespòntica. El 319 aC, després de la mort d'Antípater, regent de Macedònia, Arrideu va fer un atac sense èxit a Cízic i Antígon el Borni va utilitzar la derrota com a pretext per exigir-li la renúncia de la satrapia, però s'hi negà i es va tancar a Cios.

## Referències

* ↑ 2.Arrhidaeus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 350