OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Wroewolfeïta

La wroewolfeïta és un mineral de la classe dels sulfats. Anomenada així per Caleb Wroe Wolfe, professor de geologia a la Universitat de Boston (EUA). El mineral wolfeïta també va ser anomenat en honor seu. És un dimorf de la langita.

## Classificació

Segons la classificació de Nickel-Strunz, la wroewolfeïta pertany a «07.D - Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana només; plans d'octaedres que comparteixen vores» juntament amb els següents minerals: langita, posnjakita, torreyita, spangolita, ktenasita, christelita, campigliaïta, devil·lina, ortoserpierita, serpierita, niedermayrita, edwardsita, carrboydita, glaucocerinita, honessita, hidrohonessita, motukoreaita, mountkeithita, shigaïta, wermlandita, woodwardita, zincaluminita, hidrowoodwardita, zincowoodwardita, natroglaucocerinita, nikischerita, felsőbányaïta, lawsonbauerita, mooreïta, namuwita, bechererita, ramsbeckita, vonbezingita, redgillita, calcoalumita, nickelalumita, kyrgyzstanita, guarinoïta, schulenbergita, theresemagnanita, UM1992-30-SO:CCuHZn i montetrisaïta.

## Característiques

La wroewolfeïta és un sulfat de fórmula química Cu₄(SO₄)(OH)₆·2H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.

## Formació i jaciments

La wroewolfeïta és un sulfat de coure rar que es forma generalment a baixes temperatures en zones d'oxidació associades a mineralitzacions de plom. S'ha descrit a tots els continents tret de l'Antàrtida i l'Amèrica del Sud.

## Referències

* ↑ «Wroewolfeite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Ezequiel Solana Ramírez

Ezequiel Solana Ramírez (Villarijo, Sòria, 10 d'abril de 1863 - Madrid, 1931) va ser un pedagog, humanista, publicista i poeta espanyol.
Als setze anys va obtenir el títol de mestre superior a l'Escola Normal de Mestres de Sòria, on havia arribat becat per la Diputació Provincial de Sòria. Ja com a mestre a Saragossa, va començar a estudiar Filosofia i Lletres, alhora que dirigia la revista El Magisterio Aragonés. Es traslladà a Madrid, on prosseguí els seus estudis universitaris i alhora dirigí l'Escola número 1 de Madrid. Des de 1885 va ser coproprietari de la revista El Magisterio Español, que va dirigir fins a la seva mort.
Són nets seus Luis i Javier Solana Madariaga.

## Obres

* Cervantes educador (1900)
* El trabajo manual en las escuelas primarias (1903)
* Curso completo de pedagogía (1920)
* Vida y fortuna o arte de bien vivir: páginas dedicadas a los obreros (1925)
* Las memorias de Pepito: Cuartillas d'un escolar, corregidas por su maestro (1926)
* Invenciones e inventores (1948)
* Lecciones de cosas (1963)

## Enllaços externs

* Villarijo y Ezequiel Solana, a Despoblados sorianos, d'Isabel Goig Soler.
* Bernabé Bartolomé Martínez. Historia de la educación en España y América, 1994. ISBN 9788471123787.
# Wolfgang Seidel

Wolfgang Seidel va ser un pilot de curses automobilístiques alemany que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Wolfgang Seidel va néixer el 4 de juliol del 1926 a Dresden, Alemanya i va morir l'1 de març del 1987 a Múnic, Alemanya.

## A la F1

Va debutar a la setena cursa de la quarta temporada de la història del campionat del món de la Fórmula 1, la corresponent a l'any 1953, disputant el 2 d'agost el GP d'Alemanya al Circuit de Nürburgring.
Wolfgang Seidel va participar en dotze curses puntuables pel campionat de la F1, disputades en diferents temporades entre 1953 i 1962.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | Posició | Punts |
| 1953 | Wolfgang Seidel | Veritas | Veritas | ARG | 500 | HOL | BEL | FRA | GBR | ALE 16 | SUI | ITA | | | - | 0 |
| 1958 | Scuderia Centro Sud | Maserati | Maserati | ARG | MON | HOL | 500 | BEL Ret | FRA | GBR | | POR | ITA | MAR Ret | - | 0 |
| 1958 | RRC Walker Racing Team | Cooper | Climax | | | | | | | | ALE Ret | | | | - | 0 |
| 1960 | Wolfgang Seidel | Cooper | Climax | ARG | MON | 500 | USA | HOL | BEL | FRA | GBR | POR | ITA 9 | | - | 0 |
| 1961 | Scuderia Colonia | Lotus | Climax | MON | HOL | BEL NVS | FRA | GBR 17 | ALE Ret | ITA Ret | USA | | | | - | 0 |
| 1962 | Ecurie Maarsbergen | Emeryson | Climax | HOL NC | MON | BEL | FRA | | | | | | | | - | 0 |
| 1962 | Autosport Team Wolfgang Seidel | Lotus | BRM | | | | | GBR Ret | ALE NVQ | ITA | USA | SUD | | | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 12 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Damià Nicolau Ferrà

Damià Nicolau Ferrà (Porreres, Mallorca, 1971) és un polític d'Unió Mallorquina (UM) involucrat en el cas Son Oms. És diplomat en Ciències Empresarials i treballador de Banca.
Ingressà a UM l'any 1997 i fou vocal del Comitè de Porreres i regidor de l'Ajuntament. Ocupà el càrrec de coordinador de Pressuposts del Consell de Mallorca des de 1999 a 2001. Fou Director Insular d'Ordenació del Territori des del 2001 fins al 2007. Membre del Consell Polític d'UM, durant tres anys va ser coordinador general del partit, fins al vuitè congrés (desembre de 2003), quan fou elegit secretari general en substitució de Bartomeu Vicens. Deixà aquest càrrec en el novè congrés (desembre de 2007), i fou nomenat gerent de l'Agència Balear de l'Aigua i de la Qualitat Ambiental fins a setembre de 2008.
En juliol de 2009 novament va assolir la secretaria general d'UM, però va dimitir poc després, el 26 de setembre, a causa de la seva imputació en el cas Son Oms.
Per aquest cas de corrupció, Damià Nicolau fou condemnat a dos anys i tres mesos de presó pel Tribunal Superior de Justícia de les Illes Balears, d'acord amb la sentència de 17 de desembre de 2009. A conseqüència d'això, el mateix dia dimití com a regidor de Porreres i es donà de baixa d'UM.

## Referències

* ↑ Diari de Balears Arxivat 2009-09-28 a Wayback Machine., 23/09/2008
* ↑ Diari de Balears Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., 27/09/2009
* ↑ Diari de Balears Arxivat 2016-10-09 a Wayback Machine., 18/12/2009
# Contos

El contos (grec antic: κοντός, llatí: Contus), amb el significat de ‘venable’, ‘llanceta’ o ‘pica’, era una llança llarga que usava la cavalleria sàrmata.
La paraula deriva del verb κεντέω, ‘punxar’, ‘perforar’, i s'aplicava en un primer moment a qualsevol asta o perxa de les que usaven els mariners per navegar en aigües poc profundes recolzant-lo al terra per empènyer la barca. En aquest sentit l'usa Homer a l'Odissea. En un període posterior, quan els romans van conèixer les llargues llances o piques que usaven els pobles bàrbars, principalment els sàrmates, li van aplicar el nom, segons diuen Tàcit i Valeri Flac.
Era l'arma habitual de la cavalleria pesant dels armenis, dels parts i de l'Imperi Sassànida, a més dels sàrmates. A l'Imperi Romà d'Orient la van usar els catafractes. Tenia uns 3 o 4 metres de llargada, però n'hi podia haver de fins a 4 metres i mig. S'utilitzava amb les dues mans, i el cavall es dirigia amb els genolls. Aquesta forma d'ús feia que el genet que el manejava havia de tenir un gran domini tant en l'art de les armes com en l'equitació, ja que no s'usaven encara els estreps. Plutarc diu que eren armes «pesants com l'acer», i que podien travessar dos homes alhora.
L'ús del contos està documentat per última vegada l'any 1100, pels catafractes de l'Imperi Romà d'Orient, que aleshores ja l'utilitzaven situat sota l'aixella i aguantant-lo amb una sola mà. Se subjectava també amb el rest (o ristre), una peça de recolzament a l'armadura similar a la que usaven els cavallers medievals als tornejos.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. D'Homer al segle ii dC. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 1.031. ISBN 9788441224223.
* ↑ Homer. Odissea, IX, 487.
* ↑ Smith, William (ed.). «Contus». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 17 febrer 2023].
* ↑ Harl, Ortolf «Die Kataphraktarier im Römischen Heer: Panegyrik und Realität». ahrbuch des Römisch-germanischen Zentralmuseums Mainz, 2, 43, 1998, pàg. 607, 621-622.
# Torino Palasport Olimpico

El Torino Palasport Olimpico és un complex esportiu i d'exposicions situat a la ciutat de Torí (Itàlia). Està situat al barri de Santa Rita, al sud de la ciutat, al costat de l'Estadi Olímpic de Torí.
Fou inaugurat el desembre de 2005 com a seu de l'hoquei sobre gel, juntament amb el Torino Esposizioni, dels Jocs Olímpics d'Hivern de 2006 realitzats a la ciutat de Torí. Amb una superfície de 18.000 m² i una capacitat màxima per a 13.000 espectadors, l'edifici fou dissenyat per Arata Isozaki i Pier Paolo Maggiora.
Al llarg de la seva història ha estat seu de la Universíada d'hivern de 2007, del Campionat d'Europa de Gimnàstica Rítmica l'any 2008 i de la final de la Copa ULEB de la temporada 2007-08 i 2008-09. El febrer de 2010 s'anuncià que serà la seu de la final a quatre de l'Eurolliga 2010-2011.

## Referències

* ↑ (anglès) Euroleague Final Four bound for Turin, Italy in 2011!

## Enllaços externs

* (italià) Torino Olympic Park
# Veriko Tchumburidze

Veriko Tchumburidze o Veriko Çumburidze (Adana, 20 d'abril de 1996) és una violinista turca, d'origen georgià,
Tchumburidze inicià els seus estudis de música als quatre anys al Conservatori Estatal de la Universitat de Mersin, a Mersin, prop d'Adana, on va néixer. Veriko és filla de Lily Tchumburidze, professora de música al mateix conservatori.
Veriko Tchumburidze guanyà el Primer Premi en el Concurs Internacional de Violí Wieniawski 2016, a Poznań, Polònia. Va participar en aquest concurs com a part del projecte "Músics joves en escenes del món" (turc: Dünya Sahnelerinde Genç Müzisyenler) de Güher i Süher Pekinel.

## Referències

* 1 2 «Veriko Çumburidze ile keman tutkusu üzerine…» (en turc). Andante, 24-03-2013. [Consulta: 2 març 2021].
* ↑ «Veriko Çumburidze 8 Aralık'ta Bursa sahnesinde» (en turc). [Consulta: 2 març 2021].
* ↑ «VC YOUNG ARTIST | Veriko Tchumburidze, 24 — Wieniawski Competition 1st Prize» (en anglès americà). Channel Channel, 01-03-2021. [Consulta: 2 març 2021].
* ↑ https://www.andante.com.tr/en/6643/Veriko-Tchumburidze-Got-A-New-Violin
* ↑ https://web.archive.org/web/20161024220850/http://www.violinist.com/blog/laurie/201610/20810/
* ↑ http://www.guncelkadin.com.tr/15.-uluslararasi-henryk-wieniawski-keman-yarismasinin-birincisi-veriko-tchumburidze Arxivat 2017-02-07 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.haberler.com/genc-kemancinin-buyuk-basarisi-8908958-haberi/
* ↑ http://www.chveneburi.net/sanat/turkiye-dogumlu-gurcu-veriko-yu-dunya-bastaci-yapti-h699.html

## Enllaços externs

* Entrevista amb Veriko Çumburidze (turc)
# Express Football Club

L'Express Football Club és un club ugandès de futbol de la ciutat de Kampala. Disputa els seus partits a l'estadi Muteesa II Stadium, Wankulukuku.
L'Express FC és el club més antic de la primera divisió ugandesa. Va ser fundat l'octubre de 1957. Fou fundat per membres del diari Uganda Express Newspapers, entre ells Jolly Joe Kiwanuka, propietari del diari.

## Palmarès

* Lliga ugandesa de futbol:
** 1974, 1975, 1993, 1995, 1996, 2011–12
* Copa ugandesa de futbol:
** 1985, 1991, 1992, 1994, 1995, 1997, 2001, 2002–03, 2006, 2006–07
* Supercopa d'Àfrica de l'Est de futbol:
** 2001-02

## Jugadors destacats

* Hassan Mubiru
* David Obua

## Referències

* ↑ «Express Sports Club». Soccerway. [Consulta: 14 febrer 2014].
* ↑ «Express Football Club». Soccer256. Arxivat de l'original el 2011-08-18. [Consulta: 13 febrer 2014].
* ↑ «Express Football Club». Internet Archive. Arxivat de l'original el 19 desembre 2009. [Consulta: 13 febrer 2014].
* ↑ «Uganda – Various Data 1960–1991 – RSSSF (Hans Schöggl)». RSSSF Archive: 2012/2013, 2014.
* ↑ «Uganda - List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Uganda - List of Cup Winners». RSSSF.
# Bulbul cul-roig

El bulbul cul-roig (Pycnonotus cafer) és una espècie d'ocell de la família dels picnonòtids (Pycnonotidae). Habita selves, boscos, garrigues i ciutats a l'est del Pakistan, l'Índia, Sri Lanka, Myanmar i sud-oest de la Xina. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Bulbul cul-roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
* ↑ «Bulbuls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 2 novembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 621. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Red-vented Bulbul. Pycnonotus cafer» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 2 novembre 2023].
# Damià Pastaller i Casanovas

Damià Pastaller i Casanovas (?-1798) fou un violinista nascut a Martorell.
A partir de l'any 1761, després de la renúncia de Joan Colomer, fou obtentor del benefici de Santa Caterina. Aquest benefici estava associat a la plaça de violí de la capella de Santa Maria de Castelló d'Empúries. Va ocupar aquesta plaça fins a la seva mort, l'any 1798.

## Referències

* 1 2 GREGORI I CIFRÉ, Josep Maria; SALGADO COBO, Elena. Inventaris dels fons musicals de Catalunya. Volum 7: Fons de la basílica de Santa Maria de Castelló d'Empúries. Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona, 2013.
# La nit de la iguana

* Aquest article tracta sobre el film. Vegeu-ne altres significats a «La nit de la iguana (teatre)».
La nit de la iguana (títol original en anglès: The Night of the Iguana) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per John Huston, estrenada el 1964, adaptació de l'obra homònima de Tennessee Williams. Ha estat doblada al català.

## Argument

Larry Shannon (Richard Burton), un pastor alcohòlic suspès per «fornicació i blasfèmia» és obligat a reconvertir-se en guia de viatges organitzats sobre el tema: «El món de Déu vist per un home de Déu.» A Mèxic, al capdavant d'un grup de velles americanes, és l'objecte dels atacs d'una nimfa (Sue Lyon), a la gran desesperació de la seva senyora de companyia (Grayson Hall), una beata histèrica i frustrada que intenta llavors fer-lo tornar contactant amb el seu empresari. Embogit, Shannon «s'equivoca» de grup al Costa Verde Hotel a Mismaloya, hotel del seu vell amic Fred i de la seva esposa Maxine Faulk (Ava Gardner), que espera sense mitjans de comunicacions.

## Repartiment

* Richard Burton: el Reverend T. Lawrence Shannon
* Ava Gardner: Maxine Faulk
* Deborah Kerr: Hannah Jelkes
* Sue Lyon: Charlotte Goodall
* James Ward: Hank Prosner
* Mary Boylan: Miss Peebles
* Skip Ward: Hank Prosner
* Grayson Hall: Judith Fellowes
* Cyril Delevanti: Nonno
* Gladys Hill: Srta. Dexter

## Premis i nominacions
### Premis

* Festival de Sant Sebastià 1964: Conquilla de Plata a la millor actriu per Ava Gardner

### Nominacions

* Globus d'Or a la millor pel·lícula dramàtica
* Oscar a la millor actriu secundària per Grayson Hall

## Al voltant de la pel·lícula

El rodatge en exteriors ha tingut lloc a Mismaloya i Puerto Vallarta a l'Estat de Jalisco (Mèxic).

## Referències

* 1 2 esadir.cat. La nit de la iguana. esadir.cat.
* ↑ «The Night of the Iguana». The New York Times.
# Torine

Torine (en grec antic: Τορύνη) va ser una ciutat del districte de Tespròcia a l'Epir. La flota d'August es va estacionar un temps prop de Torine abans de la batalla d'Àccium, en una badia entre els rius Tíamis i Sibota, probablement a Parga.

## Referències

* ↑ Riba, 1946, p. 328.
* ↑ Smith, William (ed.). «Toryne». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 21 desembre 2022].

## Bibliografia

* Riba, C. «Índex de noms». A: Plutarc. Vides paral·leles. Tom XV. Fundació Bernat Metge, 1946. ISBN 9788472259492.
# Verilus sordidus

Verilus sordidus és una espècie de peix pertanyent a la família dels acropomàtids i l'única del gènere Verilus.

## Descripció

* Pot arribar a fer 30 cm de llargària màxima (normalment, en fa 20).

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical, el qual habita fons rocallosos a fondàries inferiors als 100 m.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental central: des de Cuba fins a la costa septentrional de Colòmbia i Veneçuela.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Claro, R., 1994. Características generales de la ictiofauna. p. 55-70. A R. Claro (ed.) Ecología de los peces marinos de Cuba. Instituto de Oceanología Academia de Ciencias de Cuba i Centro de Investigaciones de Quintana Roo.
* ↑ Cervigón, F., R. Cipriani, W. Fischer, L. Garibaldi, M. Hendrickx, A.J. Lemus, R. Márquez, J.M. Poutiers, G. Robaina i B. Rodríguez, 1992. Fichas FAO de identificación de especies para los fines de la pesca. Guía de campo de las especies comerciales marinas y de aquas salobres de la costa septentrional de Sur América. FAO, Roma. 513 p. Preparado con el financiamiento de la Comisión de Comunidades Europeas y de NORAD.
* ↑ Claro, R. i L.R. Parenti, 2001. The marine ichthyofauna of Cuba. p. 21-57. A: Claro, R., K.C. Lindeman i L.R. Parenti (eds) Ecology of the marine fishes of Cuba. Smithsonian Institution Press, Washington DC i Londres. 253 p.
* ↑ Cervigón, F., 1993. Los peces marinos de Venezuela. Volum 2. Fundación Científica Los Roques, Caracas, Veneçuela. 497 p.
* ↑ Nahím, H.R. i F. Cervigón, 2003. Peces del archipiélago Los Roques. Agencia Española de Cooperación Internacional. 304 p.
* ↑ Zaneveld, J.S., 1983. Caribbean Fish Life. Index to the local and scientific names of the marine fishes and fishlike invertebrates of the Caribbean area (Tropical Western Central Atlantic Ocean) E.J. Brill / Dr. W. Backhuys, Leiden, 163 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, William N., 1990: Catalog of the Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Expressen

Expressen és un diari suec en format tabloide pertanyent al grup de comunicació Bonnier AB fundat el 1944. El diari s'autodefineix com a liberal independent, presentant una línia editorial propera al centredreta i englobat dins la premsa sensacionalista.
Es tracta del segon diari més llegit, darrere de l'Aftonbladet. A la major part del país es distribueix sota el nom d'Expressen, però compta amb dues edicions locals amb nom propi, Kvällsposten per a l'edició de Malmö i Göteborgs-Tidningen, GT per a la de Göteborg. El 2014 va tenir una tirada de 157.300 exemplars els dies laborables i de 197.700 exemplars els diumenges (s'inclouen les edicions locals Kvällsposten i GT).

## Història

El diari fou fundat el 16 de novembre de 1944 per Albert Bonnier Jr, Ivar Harrie i Carl-Adam Nycop. En el seu inici es va mostrar crític amb el nazisme i amb la posició de neutralitat adoptada per Suècia durant la Segona Guerra Mundial Amb el final de la guerra, Expressen agafa una línia editorial marcadament liberal i de centredreta, i es converteix en el diari de major tirada del país. En aquesta època adopta el símbol de l'abella.
A la dècada dels anys 1990 pateix una forta crisi i perd el lideratge davant de l'Aftonbladet, es succeeixen diferents directors i varia la línia editorial en diverses ocasions, passant d'un radicalisme contra la immigració o autoplocamant-se com a diari independent. La crisi no es solucionà fins al 2002 amb la incorporació del periodista Otto Sjöberg, procedent de l'Aftonbladet, que recuperà lectors gràcies al periodisme d'investigació, notícies de premsa rosa i esportiva.
Com a diari sensacionalista, l'estil i la forma de tractar i mostrar la informació sovint va ser criticat. Un cas sonat es va produir el 2005 al publicar una suposada intoxicació etílica de l'actor Mikael Persbrandt que va resultar no ser certa. Després del judici contra el seu director, l'artista va haver de ser indemnitzat i el diari va haver de demanar perdó i publicar una rectificació.

## Referències

* ↑ «Expressen». [Consulta: 31 juliol 2015].(suec)
* ↑ Gustafsson, Karl Erik; Rydén, Per. A History of the Press in Sweden. Göteborgs universitet: Nordicom, 2010. ISBN 978-91-86523-08-4 [Consulta: 31 juliol 2015]. Arxivat 2015-02-13 a Wayback Machine.
* ↑ «Press Europ» (en anglès). Arxivat de l'Expressen original el 2011-08-13. [Consulta: 10 juliol 2008].
* ↑ Pred, Allan «Memory and the cultural reworking of crisis: racisms and the current moment of danger in Sweden, or wanting it like before» (en anglès). Society and Space, vol. 16, 1998.
* ↑ «Otto Sjöberg ohederlig till gärning och person» (en suec). DN.se, 18-12-2005. [Consulta: 31 juliol 2015].

## Enllaços externs

* Expressen, web oficial
* GT, web oficial
* Kvällsposten, web oficial
# Woodlawn (Virgínia)

Woodlawn és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 2.249 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Woodlawn tenia 2.249 habitants, 847 habitatges, i 597 famílies. La densitat de població era de 44,4 habitants per km².
Dels 847 habitatges en un 25,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,1% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 29,5% no eren unitats familiars. En el 27% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,5% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 28,4% de 45 a 60 i un 14,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.044 $ i la renda mediana per família de 38.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.942 $ mentre que les dones 18.991 $. La renda per capita de la població era de 16.494 $. Entorn del 4,4% de les famílies i el 13% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Woodlawn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Woodlawn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].