OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kassius Robertson

Kassius Robertson (Toronto, 20 d'abril de 1994) és un jugador de bàsquet canadenc que des de l'estiu de 2024 juga al Club Joventut Badalona de la Lliga Endesa. Amb 1,91 metres d'altura juga en la posició d'escorta.

## Trajectòria esportiva

Va jugar tres temporades en els Canisius Golden Griffins i una temporada als Missouri Tigers, tots dos equips de la NCAA. Després de no ser triat en el Draft de l'NBA de 2018 es va unir als Atlanta Hawks per a disputar l'NBA Summer League.
Va debutar com a professional en el Medi Bayreuth de la Basketball Bundesliga la temporada 2018-19. La temporada següent signa pel Fortitudo Bologna per a jugar la Llega Basket Sèrie A, en la qual fa una mitjana de 14.1 punts, 2.8 rebots i 1.6 assistències, amb un 42% d'encert des del triple. El 18 de juliol de 2020 arriba a la Lliga Endesa fitxat pel Monbus Obradoiro.
El 15 d'agost de 2022 signa pel Pallacanestro Reggiana de la Llega Basket Sèrie A. El 27 de novembre, dos dies després d'haver finalitzat de mutu acord el seu contracte amb el conjunt italià, torna a l'Obradoiro, on juga fins al final de la temporada.
El 16 de juliol de 2023 fitxa pel València Basket de la Lliga Endesa per dues temporades.El canadenc només completaria una temporada amb el conjunt taronja, ja que el 6 de juny acordarien mútuament la rescissió del seu contracte. El 26 de juny de 2024 es faria oficial la seva arribada al Club Joventut Badalona amb un contracte per 2 temporades.

## Referències

* ↑ El objetivo de Kassius es jugar en la NBA
* ↑ El jugador formado en Missouri firma por un equipo de la Basketball Bundesliga
* ↑ «Kassius Robertson refuerza el perímetro del Monbus Obradoiro». solobasket, 18-07-2020.
* ↑ hoopsagents.com Reggio Emilia part ways with Kassius Robertson, consultado en noviembre de 2022
* ↑ obradoirocab.com Kassius Robertson regresa al Monbus Obradoiro Arxivat 2022-11-28 a Wayback Machine., consultado en noviembre de 2022
* ↑ valenciabasket.com Kassius Robertson, explosividad anotadora para las dos próximas temporadas, consultado en julio de 2023
* ↑ «Kassius Robertson se desvincula de Valencia Basket».
* ↑ «Kassius Robertson: un tirador extraordinario para el perímetro verdinegro».

## Enllaços externs

* Missouri Tigers bio
* Fitxa en realgm
# Lucas Fernandes

Lucas Fernandes da Silva (São Bernardo do Campo, 20 de setembre de 1997), més conegut com a Lucas Fernandes és un futbolista brasiler que juga al São Paulo de migcampista ofensiu que guanyà la Copa Libertadores sub 20 el 2016.

## Referències

* ↑ «Após estreia, Lucas Fernandes quer "manter pegada" para seguir no time» (en portuguès). Gazeta Esportiva, 21-03-2016. [Consulta: 2 abril 2016].
* ↑ «Com gol no fim, São Paulo vence Liverpool (URU) e conquista Libertadores Sub-20» (en portuguès). IG Esporte, 15-02-2016. [Consulta: 2 abril 2016].
* ↑ «Destaque na base, Lucas Fernandes é novidade em treino do São Paulo» (en portuguès). Globo Esporte, 25-02-2016. [Consulta: 2 abril 2016].
* ↑ «Ituano marca no final e São Paulo acumula mais um tropeço no Paulistão» (en portuguès). Terra, 20-03-2016. [Consulta: 2 abril 2016].

## Enllaços externs

* Lucas Fernandes a footballzz.co.uk
* Lucas Fernandes, Fitxa a Soccerway
# Cobra

* Per a altres significats, vegeu «Cobra (desambiguació)».
Les cobres són serps molt verinoses pertanyents a set gèneres diferents inclosos en la família Elapidae. Viuen a les zones tropicals i subtropicals d'Àfrica i Àsia.
Les cobres reials (Ophiophagus hannah) poden superar els 5 metres de longitud, essent les serps verinoses més grans. Es reconeixen per l'actitud que prenen en senyal d'amenaça, aixecant el cap i desplegant una membrana a banda i banda del cap.
Totes les cobres són verinoses, i moltes són potencialment mortals per a l'home. Utilitzen el seu verí per a atacar a les seves preses i com a mecanisme de defensa. La majoria de les cobres tenen verins neurotòxics, considerats més perillosos que la major part dels verins proteolíptics dels escurçons. El verí l'injecten a través d'un parell d'ullals fixos acanalats per dintre. Actualment existeixen antídots.

## Cobres

* Qualsevol espècie del gènere Naja o cobres típiques. Es troben a l'Àfrica i l'Àsia.
* La cobra reial (Ophiophagus hannah) és la serp verinosa més llarga del món. Pot arribar a fer 5,5 metres. Es troba a l'Àsia del sud i del sud-est.
* Qualsevol espècie del gènere Boulengerina o cobres aquàtiques. Es troben a l'Àfrica.
* Qualsevol espècie del gènere Aspidelaps o cobres de nas en escut. Es troben a l'Àfrica.
* Qualsevol espècie del gènere Pseudohaje o cobres arbòries. Es troben a l'Àfrica.
* Cobra excavadora (Paranaja multifasciata). Es troba a l'Àfrica.
* Cobra escopidora de collaret (Hemachatus haemachatus). Es troba a l'Àfrica.

## Vegeu també

* Elapidae, família que inclou altres serps que no es consideren cobres.
# Rheomys thomasi

Rheomys thomasi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds d'entre 400 i 2.700 msnm a Guatemala, Hondures, Mèxic i El Salvador. El seu hàbitat natural són els rierols que transcorren pels boscos. S'alimenta de peixos i artròpodes. Està amenaçat per la contaminació de l'aigua i els esllavissaments.
L'espècie fou anomenada en honor de l'eminent mastòleg britànic Oldfield Thomas.

## Referències

* ↑ Reid, F. et al. Rheomys thomasi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 3 desembre 2016.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 410-411. ISBN 978-0801893049.
# Tempio Pausania

Tempio Pausania és una ciutat de Sardenya de la província de Sàsser. És a la regió històrica de la Gal·lura. El comú té una superfície de 214 km² i prop de 14.000 habitants. Limita amb els municipis d'Aggius, Aglientu, Arzachena, Berchidda, Bortigiadas, Calangianus, Erula (SS), Luogosanto, Luras, Oschiri, Palau, Perfugas (SS), Santa Teresa Gallura i Tula (SS).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Antonello Pintus | Llista cívica |

## Personatges il·lustres

* Paolo Dettori, president de Sardenya.
* Gavino Pes, poeta sard en gal·lurès.
* Fabrizio De André, cantautor i poeta italià.
* Bernardo de Muro, (1875-1955) tenor.
# Jacques Canetti

Jacques Canetti (Ruse, 30 de maig de 1909 - Suresnes, 7 de juny de 1997) va ser un director de teatre i executiu discogràfic francès.
Es pot considerar el descobridor de Georges Brassens, Jacques Brel, Guy Béart, Félix Leclerc, Francis Lemarque, Serge Gainsbourg, Henri Salvador, Boris Vian, Raymond Devos, Fernand Raynaud, Anne Sylvestre, Pierre Dac i Francis Blanche, Juliette Gréco, Catherine Sauvage, Claude Nougaro i molts altres artistes francòfons.
Va fundar el cabaret Les 3 Baudets de París i va ser director del segell discogràfic Philips Polydor fins al 1962. Després va iniciar el seu propi segell: Les Productions Jacques Canetti.
Jacques Canetti era germà de l'escriptor i premi Nobel Elias Canetti.
Jacques Canetti és llicenciat a HEC Paris.

## Referències

* ↑ Canetti, mort d'un découvreur. Le producteur avait lancé Piaf, Brassens, Leclerc
* ↑ Jacques Canetti Le découvreur de Brassens et de Brel
* ↑ Les Canetti, trinité de génie
# Kim de Baat

Kim de Baat (Rotterdam, 29 de maig de 1991) és una ciclista neerlandesa, professional des del 2013 i fins al 2023. Al 2022 formà part de l'UCI Women's Team Plantur–Pura.
És filla de la campiona dels Països Baixos de ciclisme de carretera de 1977 Nita van Vliet i neboda del ciclista de curses Teun van Vliet. El 2015 es va nacionalitzar belga. Al llarg del 2020 va formar part de l'equip Ciclotel.

## Palmarès

* 2012
** 1a a la Dwars door de Westhoek
** 1a a la Parel van de Veluwe
* 2022
** Campiona de Bèlgica en ruta

## Referències

* ↑ «Overtraining prompts Belgian cycling champion to retire» (en anglès). brusselstimes, 19-08-2023. [Consulta: 21 octubre 2023].
* ↑ «Vrouwenploeg Alpecin-Fenix haalt Kim De Baat en Imogen Cotter» (en neerlandès). WielerFlits.be, 11-11-2021. [Consulta: 17 febrer 2022].
* ↑ «Portret kersvers Belgisch kampioene Kim de Baat, nichtje van Teun van Vliet» (en neerlandès). WielerFlits.be. [Consulta: 25 octubre 2022].
* ↑ «Kim de Baat» (en anglès). ProCyclingStats.com. [Consulta: 25 octubre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a de Kim de Baat
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Llocs Gusuku i els béns culturals associats del regne de Ryukyu

Gusuku és la paraula en l'idioma d'Okinawa per a castell o fortalesa. Aquests complexos es localitzen a les illes Ryukyu, a la prefectura d'Okinawa, Japó. Són els vestigis de l'antic regne de Ryukyu que va dominar les illes des dels segles XIV fins al XIX abans de ser absorbits pel Japó.

## Patrimoni de la Humanitat

Està inclòs com a Patrimoni de la Humanitat per la Unesco des de l'any 2000 sota la denominació de Llocs Gusuku i els béns culturals associats del regne de Ryukyu.
Aquest conjunt de llocs i monuments és representatiu de la història de les illes Ryukyu entre els segles XII i XVII. Els castells en ruïna, enfilats a cims imponents, il·lustren l'estructura social d'una gran part d'aquesta època, mentre que els llocs sagrats són testimonis muts de la rara supervivència d'un antic culte religiós a l'edat moderna. Els múltiples contactes econòmics i culturals de les illes durant aquests cinc segles van donar origen a una cultura única en el seu gènere.

## Llista de gusuku

Els gusuku inclosos en la llista són els següents:
| Codi | Nom | Àrees protegides | Coordenades |
| 972-001 | Mausoleu Tamaudun (玉陵) | Zona de protecció: 1,1 ha. Zona de respecte: 136,899994 ha. | 26° 12′ 0″ N, 127° 41′ 0″ E﻿ / ﻿26.20000°N,127.68333°E﻿ / 26.20000; 127.68333 |
| 972-002 | Sonohyan-utaki Ishimon (園比屋武御嶽石門) | 0,008 ha. | 26° 12′ 0″ N, 127° 41′ 0″ E﻿ / ﻿26.20000°N,127.68333°E﻿ / 26.20000; 127.68333 |
| 972-003 | Castell Nakijin (今帰仁城跡, Nakijin-jō ato) | Zona de protecció: 7,9 ha. Zona de respecte: 25,299999 ha. | 26° 41′ 45.7″ N, 127° 55′ 11.9″ E﻿ / ﻿26.696028°N,127.919972°E﻿ / 26.696028; 127.919972 |
| 972-004 | Castell Zakimi (座喜味城跡, Zakimi-jō ato) | Zona de protecció: 4,4 ha. Zona de respecte: 78,900002 ha. | 26° 25′ 19.2″ N, 127° 44′ 6.1″ E﻿ / ﻿26.422000°N,127.735028°E﻿ / 26.422000; 127.735028 |
| 972-005 | Castell Katsuren (勝連城跡跡, Katsuren-jō ato) | Zona de protecció: 13,2 ha. Zona de respecte: 44,200001 ha. | 26° 20′ 3.2″ N, 127° 52′ 51.1″ E﻿ / ﻿26.334222°N,127.880861°E﻿ / 26.334222; 127.880861 |
| 972-006 | Castell Nakagusuku (中城城跡, Nakagusuku-jō ato) | Zona de protecció: 12,3 ha. Zona de respecte: 178,100006 ha. | 26° 17′ 18.8″ N, 127° 48′ 34″ E﻿ / ﻿26.288556°N,127.80944°E﻿ / 26.288556; 127.80944 |
| 972-007 | Castell Shuri (首里城跡, Shuri-jō ato) | 7,3 ha. | 26° 12′ 0″ N, 127° 41′ 0″ E﻿ / ﻿26.20000°N,127.68333°E﻿ / 26.20000; 127.68333 |
| 972-008 | Shikinaen (識名園) | Zona de protecció: 4,2 ha. Zona de respecte: 84,199997 ha. | 26° 12′ 0″ N, 127° 41′ 0″ E﻿ / ﻿26.20000°N,127.68333°E﻿ / 26.20000; 127.68333 |
| 972-009 | Seifa-utaki (斎場御嶽) | Zona de protecció: 4,5 ha. Zona de respecte: 12,1 ha. | 26° 09′ 40.3″ N, 127° 48′ 24.1″ E﻿ / ﻿26.161194°N,127.806694°E﻿ / 26.161194; 127.806694 |

## Referències

* 1 2 Informació a la pàgina de la UNESCO

## Enllaços externs

* Llista de gusuku a les illes Nansei (en japonès)
* Informació i fotos dels gusuku a la pàgina de la UNESCO
# Rheobatrachus vitellinus

Rheobatrachus vitellinus, la granota incubadora gàstrica del nord, és una espècie extinta d'amfibi anur de la família dels miobatràquids (Myobatrachidae).
L'equip de Michael Archer de la Universitat de Nova Gal·les del Sud va anunciar el març del 2013 que el material genètic d'aquesta espècie, conservat abans de la seva desaparició, s'ha clonat a partir d'ous de Mixophyes fasciolatus, una espècie molt relacionada. L'embrió Rheobatrachus vitellinus es va desenvolupar sense arribar a terme.

## Descripció

Descrita el 1984 per Mahony, Tyler i Davies, aquesta granota, com el seu nom indica, tenia la particularitat d’empassar-se els ous que després es desenvolupaven a l'estómac. La funció digestiva se suspenia fins al naixement dels capgrossos.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie era endèmica de l'est de Queensland. Es va trobar entre els 400 i els 1000 m d'altitud a les selves pluvials del parc nacional d'Eungella. La seva àrea de distribució cobria menys de 500 km². Era una espècie aquàtica que vivia només a la part superficial de corrents d'aigües ràpides. Considerat extingit el 2001, no s'havia vist des del 1985 a la seva zona d'origen.

## Referències

* 1 2 Frost, Darrel. «Rheobatrachus vitellinus» (en anglès). American Museum of Natural History. [Consulta: 8 juny 2021].
* ↑ Yong, Ed. «Resurrecting the Extinct Frog with a Stomach for a Womb» (en anglès). National Geographic, 15-03-2013. [Consulta: 8 juny 2021].
* ↑ (2004). "Rheobatrachus vitellinus." 2004 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2004. [Consulta: 8 de juny de 2021]

## Bibliografia

* Mahony, Michael; Davies, Margaret (en anglès) Transactions of the Royal Society of South Australia. Adelaide: The Society, 108, 1984, pàg. 155-162 [Consulta: 8 juny 2021]..

## Enllaços externs

* Foto d'arxiu de la granota Rheobatrachus vitellinus
# Taft (Oklahoma)

Taft és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 349 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Taft tenia 349 habitants, 136 habitatges, i 87 famílies. La densitat de població era de 88,1 habitants per km².
Dels 136 habitatges en un 33,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36% hi vivien parelles casades, en un 23,5% dones solteres, i en un 35,3% no eren unitats familiars. En el 31,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 20,1% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 18,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 65,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.889 $ i la renda mediana per família de 26.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.417 $ mentre que les dones 17.813 $. La renda per capita de la població era d'11.278 $. Entorn del 23% de les famílies i el 33,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Taft». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Taft». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Lutxove

Lutxove (en (ucraïnès): Лучове, en rus: Лучевое, Lutxevoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 44 habitants. Pertany al districte rural de Sovetski. Fins al 1948 el municipi es deia Sarguil.

## Referències

* ↑ «Численность населения Крымского федерального округа, городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений.». Федеральная служба государственной статистики. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 12 juliol 2017].
# Kimberly (Wisconsin)

Kimberly és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 6.146 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kimberly tenia 6.146 habitants, 2.507 habitatges, i 1.677 famílies. La densitat de població era de 1.262,2 habitants per km².
Dels 2.507 habitatges en un 32,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,2% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 33,1% no eren unitats familiars. En el 28,2% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 33% entre 25 i 44, un 18,7% de 45 a 60 i un 15% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.370 $ i la renda mediana per família de 54.692 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.213 $ mentre que les dones 26.581 $. La renda per capita de la població era de 20.933 $. Aproximadament l'1,5% de les famílies i el 3,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kimberly» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kimberly». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Clàssica d'Almeria 2019

La Clàssica d'Almeria 2019 fou la 34a edició de la Clàssica d'Almeria. La cursa es va disputar el 17 de febrer de 2019 i formava part del calendari de l'UCI Europa Tour 2019 amb una categoria 1.HC.
El vencedor final fou l'alemany Pascal Ackermann (Bora-Hansgrohe), que s'imposà a l'esprint a Marcel Kittel (Katusha-Alpecin) i Luka Mezgec (Mitchelton-Scott), segon i tercer respectivament.

## Equips

En aquesta edició hi van prendre part 17 equips:

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Referències

* ↑ «Pascal Ackermann (Bora-Hansgrohe) se impone al sprint en la Clásica de Almería». El Mundo Deportivo, 17-02-2019 [Consulta: 18 febrer 2019].
# Mos maiorum

Mos maiorum ("costums dels ancestres") és l'expressió usada a l'antiga Roma per referir-se a un conjunt de tradicions que formaven la moral i les normes socialment acceptades. Constituïa una de les fonts del dret romà malgrat es tractés de lleis no escrites. El respecte a aquests costums estava lligat a la virtut, tant pública com privada. La seva transmissió a través de l'educació era una de les funcions del pater familias.
Un valor fonamental era la pietas, entesa tant com la veneració als déus com la pietat filial o respecte a l'autoritat familiar. D'aquest valor derivaven la resta, ja que sense un respecte cap als orígens (els déus i els avantpassats) no se sustentava cap tradició. Respecte als conciutadans, la virtut més preuada era la honestedat, que es lligava a la lleialtat, perquè garantia la cohesió social. Un bon romà era confiable i optimista. La deessa Fides era l'encarnació d'aquest valor. En la vida personal calia tenir disciplina, base de l'exèrcit que protegia i feia prosperar la República. Aquesta es definia com l'obediència als superiors i l'autocontrol personal, la dignitas que se suposava a tot romà.

## Referències

* ↑ Karl-J. Hölkeskamp, Reconstructing the Roman Republic: An Ancient Political Culture and Modern Research (Princeton University Press, 2010),
* ↑ ard, A., Heichelheim, F., Yeo, C. A History of the Roman People. New Jersey: Prentice Hall, 2003.
# Bláskógabyggð

Bláskógabyggð és un municipi d'Islàndia. Es troba a la zona occidental de la regió de Suðurland i al comtat de Árnessýsla.

## Vegeu també

* Skjaldbreiður
# Riu Swat

El riu Swat (en urdú: دریائے سوات) és un riu de la Província de la Frontera del Nord-oest al Pakistan.
Neix a la serralada de l'Hindu Kush i es forma per la unió del Kalam, el Gabral i el Ushu; corre pel districte de Swat (la Vall de Swat). Creua a través del districte de Lower Dir i el districte de Malakand i s'uneix al riu Kabul a Charsadda a la vall de Peshawar. A la vall de Swat, que rega principalment, hi ha el pont Ayub, una atracció turística. Hi ha alguns projectes de preses hidroelèctriques. Al seu curs inferior hi ha diversos jaciments arqueològics de la cultura de Gandhara.
S'esmenta als rig vedes com a Suvastu. Alexandre el Gran hauria travessat el riu amb el seu exèrcit quan anava cap al sud. Els grecs l'anomenen com Souastos o Souastene.
Al final del 2009 fou teatre d'una guerra entre l'exèrcit pakistanès i els radicals islamistes de la regió.

## Vegeu també

* Gilgit

## Enllaços externs

* Vall de Swat

## Notes

* ↑ Journal of Indian History (pág. 28). University of Kerala (Department of History), University of Allahabad (Department of Modern Indian History), University of Travancore. Publicat pel Department of Modern Indian History, 1963.
# Tafrinomicet

Els Taphrinomycetes són una classe de fongs ascomicets dins la subdivisió Taphrinomycotina. Inclou un sol ordre Taphrinales, el qual inclou 2 famílies, 8 gèneres i 140 espècies.

## Referències

* ↑ Kirk PM, Cannon PF, Minter DW, Stalpers JA.. Dictionary of the Fungi. 10th. Wallingford, UK: CABI, 2008, p. 678. ISBN 978-0-85199-826-8.
# Lomenka

Lomenka - Ломенка (rus) - és un poble de l'óblast de Smolensk, a Rússia, que el 2007 tenia 3 habitants.

## Referències

* ↑ Bespiatov, T. «Смоленская область» (en rus). [Consulta: 14 febrer 2021].
# Tonino Carotone

Antonio de la Costa, més conegut pel seu nom artístic Tonino Carotone (Burgos, 9 de gener de 1970), és un cantautor espanyol. La seva infància i gran part de la seva joventut transcorren entre Barañain i Pamplona (Navarra). Enamorat confés de la música italiana, país que va visitar per primer cop el 1995 amb altres insubmisos al servei militar espanyol.
Va trobar l'èxit a Itàlia amb el tema Me cago en el amor pertanyent al disc Mondo difficile publicat l'any 2000.
Al 2003 torna a moure's amb el seu àlbum Senza Ritorno. Successivament ha participat, en dues cançons del disc Malacabeza al costat d'Arpioni (2005). Al 2006 publica amb l'escriptor Federico Traversa, el llibre Il Maestro dell'Ora Brava.
Abans d'emprendre la seva carrera com a solista, va formar part del grup Tijuana in Blue i posteriorment de Kojón Prieto y los Huajolotes, grup navarrès que va ser molt peculiar pels seus ritmes folk-ranxeros i les seves cançons reivindicatives en clau d'humor, que té bona resposta tant en vendes de discos com en actuacions.

## Discografia
### 2000, Mondo difficile (Virgin Records Espanya)

* Me cago en el amor.
* Pecatore.
* Tu vuó fà l'americano.
* La abuela vuela
* El pozo.
* La festa del racolto.
* Bahía.
* Alas.
* Sé que bebo, sé que fumo.
* Sapore di mare.
* Amar y vivir.
* Acabarás como siempre.
* Foneme.
* El provinciano.

### 2003, Senza ritorno (Virgin Records Emi).

* La Noria.
* La Caravana.
* Storia d´Amore.
* No Funciona.
* Amor Jíbaro.
* Niños de Papá.
* Un Ragazzo di Strada.
* Amor Sin Tregua.
* Sono Tremendo.
* Gerundio.

### 2008, Ciao Mortali (El Volcán Música).

* Il santo.
* Primaverando.
* La cama.
* Pornofútbol.
* Al viento.
* De vuelta por Buenos Aires.
* Hidromiel.
* Atapuerca.
* Vieni con me.
* Frenomotor.
* La parienta.
* Nos volveremos más.

## Imitació de José Mota

Al programa de televisió La noch de José Mota (2013), Paco Collado interpreta una paròdia de Tonino Carotone, anomenada Ricardo Boquerone, que canta la seva pròpia versió de Me cago en el amor. El personatge usa les mateixes frases que Tonino al principi d'aquesta cançó. Carotone va aparèixer diverses vegades al programa.

## Bibliografia

* Tonino Carotone & Federico Traversa, Il Maestro dell'ora Brava, Gènova, Chinaski Edizioni, 2006 (ISBN 88-89966-02-5).

## Referències

* ↑ «Tonino Carotone: El hombre con una melodía en los labios» (en castellano). radiochango.com. [Consulta: 16 maig 2010].

## Enllaços externs

* El Volcan Música Arxivat 2012-06-20 a Wayback Machine. Informació de Tonino Carotone Arxivat 2012-06-20 a Wayback Machine.
* Pàgina de Tonino Carotone