OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lo Triolon

Le Trioulou és un municipi francès situat al departament de Cantal i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 95 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Le Trioulou era de 95 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 20 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 16 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 74 habitatges, 47 eren l'habitatge principal de la família, 24 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 73 habitatges eren cases. Dels 47 habitatges principals, 41 estaven ocupats pels seus propietaris i 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 3 tenien dues cambres, 6 en tenien tres, 8 en tenien quatre i 30 en tenien cinc o més. 37 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 25 habitatges hi havia un automòbil i a 16 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Le Trioulou el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 12 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 54 persones, 41 eren actives i 13 eren inactives. De les 41 persones actives 39 estaven ocupades (21 homes i 18 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 13 persones inactives 5 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 6 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 3 d'empreses de serveis i 2 d'empreses classificades com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Le Trioulou hi havia 22 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 627 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles

## Enllaços externs

* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Lignina

La lignina és un polímer d'origen natural format per alcohols aromàtics coneguts com a monolingols, principalment derivats del fenilpropà. Forma part de la paret cel·lular de moltes cèl·lules vegetals, a les quals confereix duresa i resistència. Comú a les plantes vasculars llenyoses, s'acostuma a extreure de la seva fusta, de la qual representa aproximadament un 25% del seu pes sec. Es caracteritza pels feixos de fibres separats entre ells per ramades medul·lars en sentit radial. Aquestes, de vegades molt aparents, reben el nom de malles i formen teixits en capes successives. També es troba en algunes algues.

## Referències

* ↑ Saake, Bodo; Lehnen, Ralph. Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry (en anglès). Weinheim, Alemanya: Wiley-VCH, 2005. DOI 10.1002/14356007.a15_305.pub3.
* ↑ «lignina». Gran Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Martone, Pt; Estevez, Jm; Lu, F; Ruel, K; Denny, Mw; Somerville, C; Ralph, J (Jan 2009). "Discovery of Lignin in Seaweed Reveals Convergent Evolution of Cell-Wall Architecture.". Current biology : CB 19 (2): 169–75 (anglès)
# Lluís de Cardona i de Queralt

Lluís de Cardona-Rocabertí / de Cardona i de Queralt (? - abans de 1598). Sabem que residí a Girona. Fill de Lluís de Cardona i de Rocabertí i Jerònima de Queralt.
A la seva mort, s'originà un conflicte entre el seu germà i el seu fill Joan (encara pubill) per la propietat de la Baronia de Sant Mori.
Casat el amb Jerònima Fivaller de Palou, va tenir un fill: Francesc de Cardona i de Palou.

## Referències

* ↑ «Lluís de Cardona i de Queralt». My Heritage.
* ↑ Torres i Sants, Xavier «Bandolerisme honorable i bandolerisme reprovable a la Catalunya dels segles xvi i xvii (els senyors ‘Nyerros' de Vic)». Pedralbes: revista d'història moderna, 13, 1993, pàg. 223-234.
# Louis Pauwels

Louis Pauwels (2 d'agost de 1920 – 28 de gener de 1997) fou un periodista i escriptor francès.
Nascut a París, va escriure en molts magazins literaris francesos, com Esprit i Variété fins al 1950s. El 1946 va col·laborar en la fundació de Travail et Culture, un projecte per difondre la cultura a les masses. El 1948 es va unir a l'equip de treball de G. I. Gurdjieff durant 15 mesos, fins que fou nomenat editor en cap de Combat. Poc després, el 1949 i seria nomenat editor del diari Paris-Presse. Va dirigir la Bibliothèque Mondiale, precursor de "Livre de Poche" i la revista Marie Claire.

## Referències

* ↑ «Le Masque et la plume, Les chroniques martiennes», 03-03-1974. [Consulta: 25 maig 2017].
* ↑ «Murió el escritor Pauwels, diario Clarín, 29 de enero de 1997». Arxivat de l'original el 2016-10-27. [Consulta: 21 abril 2022].
* ↑ Murió el periodista Louis Pauwels, diario La Nación, 29 de enero de 1997
# Lo Reclot

Lo Reclot és un clot del municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme d'Aramunt, en terres del poble d'Aramunt.
Està situat a l'extrem de ponent de la vila actual, les Eres, al costat nord de l'actual església parroquial del poble. És, de fet, una part de la partida rural de la Costera.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Lisiguangita

La lisiguangita és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al grup de la mückeïta. Va ser anomenada en honor del geòleg xinès Li Siguang (1889-1971).

## Característiques

La lisiguangita és un sulfur de fórmula química CuPtBiS₃. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la lisiguangita pertany a «02.GA: nesosulfarsenats, nesosulfantimonats i nesosulfbismutits sense S addicional» juntament amb els següents minerals: proustita, pirargirita, pirostilpnita, xantoconita, samsonita, skinnerita, wittichenita, lapieïta, mückeïta, malyshevita, aktashita, gruzdevita, nowackiïta, laffittita, routhierita, stalderita, erniggliïta, bournonita, seligmannita i součekita.

## Jaciments

La lisiguangita va ser descoberta a una ocurrència de granat proxenita, als monts Yan (Chengde, Hebei, República Popular de la Xina). Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* 1 2 «Lisiguangite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Hypsiboas cymbalum

Hypsiboas cymbalum és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Garcia, P. &Rodrigues, M.T. 2004. Hypsiboas cymbalum. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Hypsiboas dentei

Hypsiboas dentei és una espècie de granota que viu al Brasil, la Guaiana Francesa i, possiblement també, a Surinam.

## Referències

* Gaucher, P. & Rodrigues, M.T. 2004. Hypsiboas dentei. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Hypsiboas fasciatus

Hypsiboas fasciatus és una espècie de granota que viu a Bolívia, el Brasil, Colòmbia, l'Equador, Guaiana Francesa, Guyana, el Perú, Surinam i, possiblement també, a Veneçuela.

## Referències

* Monteza, J.I., Coloma, L.A. & Ron, S. 2004. Hypsiboas fasciatus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Luci Salvi Otó

Luci Salvi Otó (en llatí Lucius Salvius Otho) va ser un magistrat romà fill de Marc Salvi Otó (Marcus Salvius Otó) i pare de l'emperador Otó.
Per la seva mare estava connectat a les més importants famílies romanes. Va gaudir del favor de l'emperador Tiberi, al que tenia una semblança extraordinària fins al punt que se sospitava que en realitat era fill seu. Va exercir les diverses magistratures i va ser cònsol sufecte l'any 33¡. Després va obtenir el càrrec de procònsol a Àfrica que va administrar amb diligència i energia.
L'any 42 el van enviar a Il·líria on l'exèrcit s'havia revoltat contra Claudi, i a l'arribada va fer executar uns quants soldats que havien matat als seus oficials, acusats d'instigar la revolta; alguns dels soldats havien estat recompensats per l'emperador pels seus serveis i això va provocar tensions amb Claudi que no era partidari d'una mesura tant radical. Però més tard va recuperar el favor de l'emperador quan va descobrir i avortar una conspiració dirigida per un cavaller romà.
El senat romà li va conferir l'honor extraordinari de tenir estàtua al Palatí, i Claudi li va conferir el rang de patrici, afegint que no desitjava millors fills que Otó.
Es va casar amb Àlbia Terencina amb la que va tenir dos fills i una filla. El gran dels fills, Luci, va portar el malnom de Titià o Ticià, i el segon fill, Marc, va ser més endavant l'emperador. La filla havia estat promesa de molt jove a Drus Cèsar, fill de Germànic Cèsar.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/73?rgn=full+text;view=image;q1=OthoSmith,+William+(editor).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+biography+and+mythology.+Vol.+III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 65. ]
# Luci Rosci Fabat

Luci Rosci Fabat (en llatí Lucius Roscius Fabatus) va ser un militar romà del segle i aC. Era un dels legats de Juli Cèsar a la Gàl·lia. Formava part de la gens Ròscia, una antiga gens romana d'origen plebeu.
Va comandar la Legió XIII Gemina sobre el Baix Rin a l'hivern de l'any 54 aC, època en la qual Ambiòrix va fer revoltar a eburons i nervis que van atacar les casernes dels romans, però les seves tropes no es van veure afectades per aquests atacs, ja que el seu territori va quedar tranquil.
L'any 49 aC va ser pretor i Gneu Pompeu el va enviar de Roma a Ariminium amb propostes conciliadores, i Cèsar li va fer contrapropostes que van entregar a Pompeu i als cònsols a Càpua. Els partidaris de Pompeu que volien una reconciliació amb Cèsar el van enviar en una segona missió per veure si arribaven a acords. Es va entrevistar amb Luci Juli Cèsar a Minturnae on segurament va comunicar les propostes de Juli Cèsar el 22 de gener del 49 aC, que després van transmetre a Pompeu a Teanum.
Va morir en combat el 14 o 15 d'abril de l'any 43 aC a la primera de les batalles de la Guerra de Mutina, entre Marc Antoni i les legions del senat.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/ACL3129.0002.001/140?rgn=full+text;view=image;q1=FabatusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 130. ]
# Luci Ragoni Quintià

Luci Ragoni Quintià (en llatí Lucius Ragonius Quintinaus) va ser un magistrat romà del segle iii.
Va ser nomenat cònsol en el regnat de Dioclecià, l'any 289, juntament amb Marc Macri Bas (Marcus Macrius Bassus). Els seus noms els trobem als Fasti.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/648?rgn=full+text;view=image;q1=RagoniusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 640. ]
# Hyperolius nitidulus

Hyperolius nitidulus és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Benín, Burkina Faso, Camerun, República Centreafricana, Costa d'Ivori, Gàmbia, Ghana, Guinea, Mali, Nigèria, Senegal, Sierra Leona i, possiblement també, al Txad, República Democràtica del Congo, Guinea Bissau, Libèria, Mauritània, Níger i Togo.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Schiøtz, A., Rödel, M.-O. & Channing, A. 2004. Hyperolius nitidulus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 d'abril del 2008.
# Longás

Longars (en aragonès) (Longás en castellà) és una localitat aragonesa del partit judicial d'Ejea de los Caballeros, a la comarca de les Cinc Viles (província de Saragossa).

## Localització

Està ubicada al nord de la província de Saragossa, a la capçalera de la vall del riu Onsella (coneguda com a Valdonsella i Val de Onsella o Valdonsella i Val d'Onsella en aragonès), al costat de la serralada de Santo Domingo al prepirineu aragonès. Confronta a l'est amb els antics terminis municipals de Salines de Jaca i Ena, avui integrats al termini municipal de Las Penyes de Riglos, província d'Osca, i comarca de Foia d'Osca,al Nord amb Bagües i Bailo (comarca de la Jacetània, i província d'Osca); a l'est amb Lobera d'Onsella i al sud amb Luesia i Uncastillo.

## Activitat econòmica

Els actuals veïns de la localitat viuen de la cria d'ovelles i de l'agricultura de cereals a més de conreus de petits horts al costat del poble. També existeix al poble un hostal ("Os Tablaus"), que fa les funcions de bar i centre social de Longás, que no és altra cosa que una petita presència del sector turístic estacional, sobretot als estius i durant les festes de la localitat.
Fa més d'un segle l'activitat econòmica més important era l'extracció de la "pez" ara ja ha desaparegut aquesta activitat i va ser tan important que va originar el gentilici pel que es coneix als habitants de Longars, "peceros". Hi ha constància que els habitants de Longás recorrien llargues distàncies arribant per exemple una vegada l'any al Serrablo a la província d'Osca. Aquesta activitat va donar al producte fet al poble una mena de denominació d'origen, la gent volia només "pez de Longás" a un temps on això encara no es coneixia.

## Referències

* ↑ «Voz en la Gran Enciclopedia Aragonesa.». Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 11 setembre 2007].
* ↑ http://www.ejeadigital.com/noticia.php?id=4549

## Enllaços externs

* Lloc web municipal. Arxivat 2017-12-03 a Wayback Machine.
* http://longas.ya.st/ Arxivat 2020-03-19 a Wayback Machine.
* http://www.aunaocio.com/zonaweb/ilaria/ Arxivat 2010-02-27 a Wayback Machine.
* https://web.archive.org/web/20050308185420/http://es.geocities.com/losalastuey/
* Voz de Longás en la Gran Enciclopedia Aragonesa On-Line Arxivat 2018-10-03 a Wayback Machine.
# Louisa Wall

Louisa Hareruia Wall (Taupo, Nova Zelanda, 17 de febrer de 1972) és una política neozelandesa. Membre del Partit laborista, representa el seu partit al Parlament de Nova Zelanda d'ençà del 17 d'octubre del 2020. Esportista d'alt nivell, ha representat Nova Zelanda alhora en competicions de netball i de rugbi.
Militant pels drets humans, Wall que s'ha declarat obertament lesbiana va ser l'autora de l'esmena, adoptada el 17 d'abril de 2013 pel Parlament neozelandès, que modificà la definició del matrimoni i va permetre el casament de parelles de mateix sexe.

## Referències

* ↑ La Nouvelle-Zélande légalise le mariage homosexuel, Le Monde, 17 avril 2013.
# Louise

«Louise» té aquests significats:
* Louise (Charpentier), òpera de Gustave Charpentier
* Louise (Mississipi)
* Louise (Texas)
# Hussam-ad-Din Muhanna

Hussam-ad-Din Muhanna fou senyor de Tadmur i amir al-arab (cap dels beduïns) del Soldanat Mameluc a Síria. Va succeir al seu pare Issa ibn Muhanna quan va morir el maig de 1284.
Va exercir com a cap dels beduïns uns nou anys fins que fou arrestat a Homs per orde del sultà mameluc el 1093 junt amb dos germans, Muhàmmad i Fadl, i un fill, Mussa. Tots foren empresonats al Caire. El 1295 Hussam-ad-Din fou restituït com amir al-arab.
Després va estar enfrontat a An-Nàssir Muhàmmad (1299-1309 i 1309-1340) i va fer diverses aliances amb els mongols il-kànides (1312, 1316 i 1320). Això li va valer una persecució ferotge per part d'altres beduïns i del governador mameluc de Damasc. El 1323 quan mamelucs i il-kànides van acordar la pau, va poder tornar a Síria.
A la seva mort en data desconeguda, la seva família va conservar el títol d'amir al-arab que van mantenir fins al 1474.

## Bibliografia

* Gaudefroy-Demombynes, La Syria a l'epoque des Mamelouks, París 1923
# Hossein Jahanbanian

Hossein Jahanbanian (2 d'abril de 1976) és un ciclista iranià, professional des del 2008.

## Palmarès

* 2005
** Vencedor d'una etapa al Milad De Nour Tour
* 2007
** Vencedor d'una etapa al Kerman Tour
** Vencedor d'una etapa al Milad De Nour Tour
* 2008
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Indonèsia
* 2011
** 1r al Tour de Java oriental

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Lueders

Lueders és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 300 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lueders tenia 300 habitants, 125 habitatges, i 75 famílies. La densitat de població era de 186,8 habitants/km².
Dels 125 habitatges en un 30,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,4% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 40% no eren unitats familiars. En el 36,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 20% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,7% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 20,7% entre 25 i 44, un 26,3% de 45 a 60 i un 17% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.058 $ i la renda mediana per família de 29.318 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.341 $ mentre que les dones 15.000 $. La renda per capita de la població era de 13.877 $. Aproximadament l'11% de les famílies i el 15,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lueders». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lueders». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Luis Prais Bernardo

Luis Prais Bernardo (Montevideo, 24 de febrer de 1925 - Montevideo, 2 de gener de 2005) fou un futbolista uruguaià de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Destacà com a jugador del Club Atlético Peñarol, entre 1944 i 1949. Durant aquests anys fou internacional amb la selecció uruguaiana. La temporada 1949-50 fitxà pel FC Barcelona, però només disputà dos partits oficial, un de lliga i un de la Copa Eva Duarte. Es va retirar molt jove, als 25 anys, per problemes físics. L'any 1980 fou breument entrenador del CA Peñarol.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Luciano Balbi

Luciano Balbi (Rosario, 4 d'abril de 1989) és un futbolista professional argentí que juga com a lateral esquerre per l'Extremadura UD .

## Palmarès
### Lanús

* Copa Sudamericana: 2013

## Enllaços externs

* Luciano Balbi a BDFutbol
* Luciano Balbi, Fitxa a Soccerway
# Ludolf Backhuysen

Ludolf Backhuysen o Bakhuizen (Emden, Hannover, 28 de desembre de 1630 - Amsterdam, 17 de novembre de 1708) fou un pintor i gravador especialitzat en marines
Bakhuysen va començar la seva carrera com a comptable. Treballant per a un comerciant d'Amsterdam va descobrir una inclinació tan forta cap a la pintura que va abandonar el negoci i es va dedicar a l'art. Va emigrar a Holanda en finalitzar la Guerra dels Trenta Anys. Va estudiar primer amb Allart van Everdingen i després amb Hendrik Dubbels, dos mestres de l'època que aviat van elogiar les seves marines.
Va ser un estudiós de la natura. Les seves composicions, són gairebé totes variacions sobre el mateix tema, el mar, marcat per un intens realisme i una fidel imitació de la natura. En els seus últims anys, Backhuysen va realitzar gravats i es va especialitzar en la cal·ligrafia.
En vida, Backhuysen rebre la visita de Cosme II de Mèdici i Pere el Gran. El 1699 va obrir una galeria d'art a la planta superior de l'ajuntament d'Amsterdam. Després d'una visita a Anglaterra, va morir a Amsterdam el 17 de novembre de 1708.

## Referències

* ↑ «Ludolf Backhuysen». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Ludo Van Der Linden

Ludo Van Der Linden (Herentals, 27 de gener de 1951 - Lier, 13 de desembre de 1983) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1972 i 1978. Del seu palmarès destaca la medalla d'or al Campionat del Món en contrarellotge per equips de 1971, i una de plata al de ruta amateur de l'any anterior.
Va morir a conseqüència d'un atac de cor.

## Palmarès

* 1970
** 1r a la Kattekoers
** 1r a la Brussel·les-Opwijk
* 1971
** Campió del món en contrarellotge per equips (amb Gustaaf Van Cauter, Gustaaf Hermans i Louis Verreydt)
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Pau

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1974. 50è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Lotto

Lotto és una marca italiana de roba esportiva amb seu a Trevignano, a prop de la ciutat de Treviso. L'empresa fabrica i comercialitza roba i calçat esportiu. La seva línia de roba inclou samarretes, jaquetes, pantalons curts, malles i guants de porter de futbol. El 1999 l'empresa va passar a anomenar-se Lotto Sport Italia.

## Història

Lotto va ser fundada el 1939 pels propietaris de l'equip F.C. Treviso, la família Caberlotto, a Montebelluna. El juny de 1973 Lotto es va iniciar en la fabricació de calçat esportiu. Les sabatilles de tennis van marcar l'inici de la producció, seguides de models per a bàsquet, voleibol, atletisme i futbol.
Durant els deu primers anys Lotto es va centrar en el mercat italià. Durant la seva primera dècada, l'estratègia corporativa es va concentrar en la fabricació de calçat i roba de tennis, i des del principi va patrocinar figures destacades del circuit professional com Martina Navrátilová, Boris Becker, Thomas Muster o John Newcombe.
A la dècada del 1980 va començar a crear els seus primers models de botes de futbol. Els primers acords de patrocini en aquest món es van signar amb els jugadors Dino Zoff i Ruud Gullit, i equips com el Milà (1993–1998), la selecció holandesa, el Nàpols (1994–1997), la Juventus (2000–0303) o el Saragossa. Lotto distribueix els seus productes internacionalment a través de botigues pròpies, botigues especialitzades i grans superfícies. La marca emprada per als rellotges de polsera és Lotto Time.

## Referències

* ↑ Play Fair at the Olympics: 45 Hours of Forced Overtime in One Week (en anglès). Oxfam, 2004. ISBN 978-0-85598-535-6.
* ↑ Russ, Meir. Knowledge management strategies for business development. Hershey, Pa.: Business Science Reference, 2010. ISBN 978-1-60566-349-4.
* ↑ «Lotto busca deportistas de segunda división» (en castellà), 10-06-2001. [Consulta: 7 juny 2023].
* ↑ «History of Lotto Sports in "Football Shirt Culture" website». Footballshirtculture.com, 26-01-2007. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 7 desembre 2011].
* ↑ Lotto Time Arxivat 2011-07-12 a Wayback Machine.