OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Conrad II de Baixa Lotaríngia

Conrad II de Baixa Lotaríngia, d'Itàlia i d'Alemanya (nascut el 12 de febrer de 1074 a Hersfeld, va morir el 27 de juliol 1101) fou duc de la Baixa Lotaríngia i marquès de Torí des 1076 a 1087 per designació del seu pare, rei dels Romans (1087-1098) i rei d'Itàlia des 1093 a 1098. Ell era el fill de l'emperador Enric IV i Berta de Savoia.
Poc després de l'entrevista de Canossa, va ser reconegut com a hereu de l'Imperi (el seu germà gran havia mort). El seu pare li va donar el ducat de Baixa Lotaríngia i el marquesat de Torí. El ducat havia estat recuperat per l'emperador després de la mort del duc Godofreu III el Geperut, en detriment d'hereu d'aquest, Jofré de Bouillon. Com que el jove príncep tenia només dos anys, la regència del ducat va ser donat a Albert III, comte de Namur, que va ser nomenat vice-duc. Aquest mateix any 1076, va acompanyar al seu pare a Canossa. Conrad es va quedar a càrrec de Teobald, arquebisbe de Milà i es va quedar a Itàlia. El 1087, va ser elegit rei dels Romans i coronat el 30 de maig a Aquisgrà (Aix-la-Chapelle/Aachen), que oficialment el va convertir en l'hereu de l'imperi. Baixa Lorena va ser retornada a Jofré de Bouillon el mateix 1087.
Sota la influència de la comtessa Matilde de Toscana, es va unir al camp del papa i es va oposar al seu pare. L'arquebisbe Anselm III de Milà ràpidament el va coronar rei d'Itàlia el 1093. El Papa Urbà II va negociar el seu matrimoni amb una filla de Roger I d'Hauteville, comte de Sicília celebrat en 1095.
La reacció del seu pare es va completar a la Dieta de Magúncia, a l'abril de 1098, en què Conrad fou desheretat i substituït pel seu germà Enric. A partir d'aquesta data, la influència de Conrad a Itàlia va disminuir i va morir a Florència el 1101 amb només 27 anys.

## Referències

* Alfred Gawlik: Konrad (III.) (HRR) a: Neue Deutsche Biographie (NDB), Duncker & Humblot, Berlín 1980
* Theodor Lindner: Konrad a: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB), Duncker & Humblot, Leipzig 1882
# Conrad I

Conrad I és el nom dels següents personatges:
* Conrad I d'Alemanya (890? - 918), duc de Francònia (906-918) i rei de França oriental (911-918).
* Conrad I de Borgonya d'Argenau, de París i d'Auxerre, dit «el Vell» (~800 - ~862 /866), noble carolingi fill de comte a Argenau (fins a 858), i comte d'Auxerre (~853) i comte de París (~858) i abat laic de Saint-Germain d'Auxerre i de Saint-Gall
* Conrad I de Caríntia (~ 975 - 1011), duc de Caríntia, fill i successor d'Otó I de Caríntia
* Conrad I de Luxemburg (~1040- 1086), comte de Luxemburg (1059 - 1086)
* Conrad I de Masòvia (1187 /1188 - 1247)
* Conrad I de Sicília (1228 - 1254), Rei de Jerusalem (1228-1254), d'Alemanya (1237-1254), i de Sicília (1250-1254).
* Conrad I de Suàbia (? - 997), duc de Suàbia (983 -997)
* Conrad I de Zähringen (~1090 - 1152, Constança), duc de Zähringen (1122 - 1152), i rector de Borgonya (1127 - 1152)
# Cortland West

Cortland West és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.345 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cortland West tenia 1.345 habitants, 491 habitatges, i 400 famílies. La densitat de població era de 99,7 habitants/km².
Dels 491 habitatges en un 36,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71,1% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 18,5% no eren unitats familiars. En el 13,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,7% tenia menys de 18 anys, un 5% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 31,4% de 45 a 60 i un 12,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.057 $ i la renda mediana per família de 52.131 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.115 $ mentre que les dones 30.263 $. La renda per capita de la població era de 23.666 $. Entorn del 4% de les famílies i el 7,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cortland West». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cortland West». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cortland (Nebraska)

Cortland és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 488 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cortland tenia 488 habitants, 198 habitatges, i 149 famílies. La densitat de població era de 724,7 habitants per km².
Dels 198 habitatges en un 34,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,7% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 24,7% no eren unitats familiars. En el 21,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 30,1% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 15,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.694 $ i la renda mediana per família de 47.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.583 $ mentre que les dones 23.000 $. La renda per capita de la població era de 17.053 $. Aproximadament el 2,7% de les famílies i el 4,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cortland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cortland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Conveni de Bergara

El Conveni de Bergara altrament dit "Conveni d'Oñate" o "Abraçada de Bergara". Conveni firmat a la localitat d'Oñate el dia 29 d'agost de 1839 entre el general liberal Baldomero Espartero i els generals carlins representants del general Maroto, La Torre i Antonio Urbiztondo i que suposà el final de la Primera guerra carlina.
El Conveni quedà ratificat per l'abraçada dels generals Maroto i Espartero produïda el 31 d'agost de 1839 coneguda com l'abraçada de Bergara.
La negociació fou molt difícil, Espartero representava a la reina Isabel II d'Espanya i Maroto al pretendent Carles Maria Isidre de Borbó, oncle d'Isabel. Decisiva fou la intervenció de l'almirall britànic lord John Hay. Maroto i Espartero els unia una relació de camaraderia formada a les guerres d'independència de les colònies d'Amèrica en les quals havien lluitat tots dos.
El Conveni preveia:
* Espartero recomanaria al govern proposar a les Corts la concessió o modificació dels furs.
* Es reconeixerien els graus i condecoracions carlistes.
* Els militars carlins s'integrarien a l'exèrcit espanyol, respectant la Constitució de 1837.
* Recepció de sous corresponents.
* Entrega d'armes i avituallament carlista al general Espartero.
* Amnistia general pels presoners que acatessin l'acord.
* Sol·licitud d'Espartero al Govern i d'aquest a les Corts per tal que el Govern atengués als orfes i les viudes del conflicte.
Gran part del comandament i del clergat carlí va rebutjar el Conveni de Bergara, ja que l'entengueren com una rendició de la causa carlista.
Espartero rebé els títols de comte de Luchana, Duc de la Victòria i Príncep de Bergara per la seva participació en la finalització del conflicte carlí.

## Curiositat

El 'Conveni de Bergara' fou redactat pràcticament quasi tot pel secretari particular del general Espartero, el general Francisco Linage.
# Cova de les Malladetes

La cova de les Malladetes és una cavitat natural i un jaciment arqueològic situat a la localitat de Barx, a la comarca valenciana de la Safor. La cova s'alça en un punt elevat en els contraforts del Montdúber.
En el seu interior s'han detectat materials datats en el Paleolític superior i un estrat neolític. L'entrada a la cova es duia a terme per tres boques, una central i de prop de 10 metres d'altura, i altres dues en l'arc de la volta. Consta de tres nivells estratigràfics que documenten el pas de diverses cultures per la cova.
A les Malladetes s'ha identificat restes de ceràmica decorada, peces de sílex o puntes de fletxa, així com ossos humans i d'animals. Aquests vestigis es conserven al Museu de Prehistòria de València.

## Referències

* ↑ «Cova de les Malladetes». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «"La Cova de Les Malladetes en Barx" a València Turisme, 24 de gener de 2014». Arxivat de l'original el 2021-04-28. [Consulta: 28 abril 2021].
* ↑ "Occipital infantil d'Homo sapiens. Cova de les Malladetes (Barx, València). Gravetià." Web del Mupreva
# Cranoglanis bouderius

Cranoglanis bouderius és una espècie de peix de la família Cranoglanididae i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 43 cm de longitud total i 2.200 g de pes.

## Alimentació

Menja gambes i peixets.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: la Xina.

## Referències

* ↑ «Cranoglanis bouderius». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ Zheng, C.-Y., 1990. Cranoglanididae. p. 294-297. A: J.-H. Pan, L. Zhong, C.-Y. Zheng, H.-L. Wu i J.-H. Liu (eds). 1991. The freshwater fishes of Guangdong Province. Guangdong Science and Technology Press, Guangzhou. 589 p.
* ↑ Wheeler, A., 1977. Das grosse Buch der Fische. Eugen Ulmer GmbH & Co. Stuttgart. 356 p.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Americà d'Història Natural. Museu Americà d'Història Natural, Central Park West, NY 10024-5192 (Estats Units).
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Chu, X., 1999. Cranoglanididae. p. 74-76. A: X.-L. Chu, B.-S. Cheng i D.-Y. Dai (Eds). Faunica Sinica. Osteichthyes. Siluriformes. Science Press, Beijing. i-vii + 1-230.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Nichols, J.T., 1943. The freshwater fishes of China. Natural history of Central Asia: Volum IX. The American Museum of Natural History, Nova York, Estats Units, 322 p.
* Wang, S. (ed.), 1998. China red data book of endangered animals. Pisces. National Environmental Protection Agency. Endangered Species Scientific Commision. Science Press, Beijing, Xina. 247p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Crescent (Oklahoma)

Crescent és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 1.281 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Crescent tenia 1.281 habitants, 562 habitatges, i 361 famílies. La densitat de població era de 466,6 habitants per km².
Dels 562 habitatges en un 29,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,8% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 35,6% no eren unitats familiars. En el 33,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,1% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 19,4% de 45 a 60 i un 23,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.096 $ i la renda mediana per família de 32.206 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.602 $ mentre que les dones 21.121 $. La renda per capita de la població era de 16.081 $. Entorn del 13,2% de les famílies i el 16,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Crescent». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Crescent». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Crescent City (Florida)

Crescent City és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 1.776 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Crescent City tenia 1.776 habitants, 678 habitatges, i 435 famílies. La densitat de població era de 374,7 habitants per km².
Dels 678 habitatges en un 27,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,4% hi vivien parelles casades, en un 18,7% dones solteres, i en un 35,8% no eren unitats familiars. En el 31,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,4% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 21,6% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 22,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.500 $ i la renda mediana per família de 28.913 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.786 $ mentre que les dones 15.887 $. La renda per capita de la població era de 12.767 $. Entorn del 24,5% de les famílies i el 27,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Crescent City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Crescent City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Creu de terme de Castelldefels

La Creu de terme és una obra del municipi de Castelldefels (Baix Llobregat) declarada bé cultural d'interès nacional. És una creu de terme, actualment escapçada. Només conserva la magolla, el fust i la base de suport a la qual se li atribueix un possible origen romànic. La creu pròpiament dita no s'ha conservat i tampoc es té referència de com deuria ser. El fust és hexagonal i la magolla, també de perfil sisavat, està esculpida amb baixos relleus, ara molt deteriorats i de difícil identificació. No se sap el seu emplaçament original, però l'any 1932 ja estava en el lloc actual.

## Referències

* ↑ «CREU DE TERME». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 febrer 2015].

## Enllaços externs

* CREU DE TERME, fitxa del catàleg de l'Ajuntament Arxivat 2010-06-20 a Wayback Machine.
# Coral Mata de Jonc

La Coral Mata de Jonc és una coral catalana creada l'any 1981, dirigida per Maria Teresa Giménez i Morell i Esther Doñate Gil, i formada per pares dels antics cantaires del cor infantil l'Espurna, part de la família de la Coral Sant Jordi. El seu repertori inclou cançons religioses i profanes, que abasten des del segle xiv, passant pel Renaixement, el Barroc, el Classicisme, el Romanticisme i també obres d'autors contemporanis. Durant la seva trajectòria musical, la Coral 'Mata de Jonc' ha realitzat nombroses actuacions a Catalunya, Galícia, Menorca, Astúries i també a Suïssa, República Txeca, Itàlia i França. Entre les seves obres, destaquen cançons populars procedents de Catalunya i també cants típics provinents de països estrangers.

## Referències

* ↑ «La Coral 'Mata de Jonc' presentará un recital de obras clásicas, populares y religiosas en Gea de Albarracín». Europa Press, 17-07-2009 [Consulta: 26 desembre 2017].
# Crossrail

Crossrail 1 :
Crossrail és un projecte britànic de construcció de nous ferrocarrils de trànsit ràpid per sota el centre de Londres. El nom del projecte fa referència a la primera de les dues rutes proposades per Cross London Rail Links Ltd, basada en un túnel est-oest a partir de Paddington cap a Liverpool Street. La segona és el projecte de línia de Chelsea-Hackney.
El Primer Ministre Gordon Brown va aprovar oficialment el projecte de Crossrail el 5 d'octubre de 2007, després d'un finançament que cobreix el front de la primera línia a través de diverses fonts públiques i privades.
Els primers trens està previst que circulin el 2017. Circularan de la mateixa manera que els del metro amb freqüències de fins a 24 trens per hora en cada sentit durant l'hora punta.

## Referències

* ↑ «Crossrail rep la llum verda (anglès)». BBC News, 05-10-2007 [Consulta: 5 octubre 2007].
* ↑ «Brown dona llum verda a les noves línies de ferrocarril de Londres (anglès)». AFP, 05-10-2007 [Consulta: 5 octubre 2007]. Arxivat 2011-05-20 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-05-20. [Consulta: 9 abril 2023].
* ↑ «Crossrail dèficit de finançament 'connectat' (anglès)». BBC News, 02-10-2007. [Consulta: 4 octubre 2007].
# Cristóbal Vaca de Castro

Cristóbal Vaca de Castro (Izagre, Espanya, 1492 - Valladolid, Espanya, 1566) va ser un administrador colonial espanyol al Perú. Va ser enviat per Carles I per restaurar l'ordre entre les faccions enfrontades de Gonzalo Pizarro i de Diego de Almagro, després de l'assassinat de Francisco Pizarro.
Es va autoanomenar governador i va derrotar a Diego de Almagro el Mozo, fill de Diego de Almagro, a la batalla de Chupas el 1542 en la Guerra civil entre els conquistadors del Perú. Va fer executar-lo per la pressió dels partidaris de Pizarro, tot i que més endavant, l'aplicació de les noves Lleis d'Indies i el seu intent de posar fre als abusos del grup, van provocar la rebel·lió de Gonzalo Pizarro.
El va succeir Blasco Núñez Vela el 1544, de manera oficial, qui ja havia estat elegit com a virrei del Perú. Un any més tard va retornar a Espanya, on va ser empresonat sota l'acusació d'enriquiment il·lícit durant el seu govern. Més tard, va ser declarat innocent de tots els càrrecs i nomenat comandant de l'Orde de Santiago i president del Consell de Castella, entre el 1557 i el 1561.
# Casa Rof

La Casa Rof és una obra de Sabadell (Vallès Occidental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici cantoner, format per planta baixa i pis, ocupat per dos habitatges d'accés independent. La façana combina elements propis del funcionalisme tals com la finestra i el balcó de l'angle, i les baranes de tub (canviades al projecte realitzat), amb una voluntat més decorativista que s'expressa combinant l'estuc, el maó vist i la pedra. L'edifici està coronat per un terrat.

## Referències

* ↑ «Casa Rof». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2017].

## Enllaços externs

* Casa Rof Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Província d'Elâzığ

La província d'Elâzığ (en kurd: província d'Elezîz) és una província de Turquia situada a la regió d'Anatòlia Oriental. La seva capital és la ciutat d'Elâzığ. Les fonts del riu Eufrates estan situades en aquesta província.
La província té una població de 555.667 habitants, segons el cens del 2009. Ocupa un total de 9.153 km², dels quals 826 km² corresponen a pantans i llacs naturals.
El 8 de març de 2010 la província va patir un terratrèmol de magnitud 5.9, que va posar fi a la vida de 42 persones.

## Districtes

La província d'Elâzığ es divideix en 11 districtes:
* Ağın
* Alacakaya
* Arıcak
* Baskil
* Elâzığ
* Karakoçan
* Keban
* Kovancılar
* Maden
* Palu
* Sivrice

## Referències

* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/gundem/14067516.asp
* ↑ . http://www.aktifhaber.com/news_detail.php?id=276877 Arxivat 2011-07-23 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del governador d'Elâzığ
* Lloc web oficial del municipi d'Elâzığ
* Informació del pronòstic del temps d'Elâzığ Arxivat 2011-08-24 a Wayback Machine.