OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Turno de oficio

Turno de oficio és una sèrie de televisió, produïda per B.M.G. Films per a Televisió Espanyola i emesa entre el 7 d'octubre de 1986 i el 28 de gener de 1987 per TVE-2. Dirigida per Antonio Mercero, va ser un dels primers treballs en televisió de Juan Echanove, que poc abans s'havia donat a conèixer amb Tiempo de silencio.

## Argument

La sèrie pinta un quadre realista del món de la justícia i la delinqüència en el Madrid dels anys 80. Els protagonistes són tres advocats de diferents edats que exerceixen el seu treball en el torn d'ofici, el servei de representació jurídica gratuïta per a persones sense recursos que dona nom a la sèrie. Cosme (Juan Echanove) és un jove de bona família que prepara oposicions a notaria. Una nit es veu embolicat en una baralla i és arrestat. En el jutjat de guàrdia coneixerà al Chepa (Juan Luis Galiardo), un advocat veterà que li persuadeix perquè abandoni les oposicions i es dediqui a exercir com a advocat.

## Crítica i seqüeles

De la sèrie, de la qual es van produir dues temporades, s'ha lloat el repartiment i el realisme en l'ambientació (part de l'acció transcorre en els coneguts jutjats de Plaça de Castilla). La sintonia d'inici, molt característica, era el tercer moviment del Concert per a trompeta, cordes i continu en Fa menor de Georg Philipp Telemann. En 1996 es va emetre una seqüela també a TVE, que va comptar amb el repartiment original excepte Irene Gutiérrez Caba, ja que el seu personatge havia mort.

## Repartiment

* Juan Luis Galiardo…... Juan Luis Funes 'El Chepa'
* Carme Elias…......... Eva
* Juan Echanove…........ Cosme
* Irene Gutiérrez Caba…. Doña Marina

## Fitxa tècnica

* Direcció: Antonio Mercero
* Producció: Enrique Bellot, José G. Blanco Solá, José María Calleja
* Guions: Manolo Matji, Antonio Mercero, Horacio Valcárcel
* Música: Alejandro Massó
* Fotografia: Manuel Rojas
* Muntatge: Rosa G. Salgado
* Dirección artística: Eduardo Hidalgo
* Vestuari: Gumersindo Andrés
* Maquillatge: Ángel Luis de Diego
* Assistent del Director: Horacio Valcárcel
* So: Julio Peña, Miguel Ángel Polo, Francisco Peramos

## Llista d'episodis

* Capítol 1: El hijo del notario
* Capítol 2: La toga
* Capítol 3: Una sortija muy guapa
* Capítol 4: Tres patitos
* Capítol 5: Jardines en el cielo
* Capítol 6: Cosecha del 73
* Capítol 7: Caballo y colorado
* Capítol 8: Los testigos
* Capítol 9: La mudanza
* Capítol 10: La ley del burle
* Capítol 11: El violador
* Capítol 12: Juguetes bajo la lluvia
* Capítol 13: Las manos del tiempo
* Capítol 14: Investigación privada
* Capítol 15: Con la venia, Señoría
* Capítol 16: Buenas noches, mamá
* Capítol 17: Oso de peluche

## Premis

* TP d'Or 1986: Millor Sèrie Nacional.
* Fotogramas de Plata 1986: Juan Echanove. (Millor Actor de televisió).

## Referències

* ↑ Noticia del estreno en El País de 7 d'octubre de 1986
* ↑ Ressenya sobre el rodatge de Turno de oficio II al diari ABC del 15 de juny de 1995
* ↑ La asociación de turno de oficio nombra al actor Juan Echanove socio honorífico, El País, 13 de febrer de 2017

## Enllaços externs

* Turno de Oficio a rtve.es a la carta
# Tuxtla

Tuxtla, oficialment Tuxtla Gutiérrez és la ciutat més gran i la capital de l'estat mexicà de Chiapas, i el centre econòmic i cultural de l'estat. Els habitants amerindis de la regió van anomenar Coyatoc la comarca on es trobaven petites aldees. Els asteques van traduir aquest nom al nàhuatl Tochtlan, que significa "lloc en què abunden els conills". Al segle xvi es funda la capital provincial de la regió. Els espanyols que s'hi van establir van castellanitzar el nom de "Tuchtla" com a "Tuxtla". En els setanta el governador Juan Sabines Gutiérrez l'estat va canviar el nom de la ciutat al seu nom actual, en honor de Joaquín Miguel Gutiérrez, antic governador de l'estat i el seu familiar. Actualment té una població estimada de 550.000 habitants.
# Tuya Inc.

Tuya Smart és una plataforma internacional centrada en el desenvolupament de solucions d'IA i IoT. La plataforma Tuya Smart ofereix solucions integrals relacionades amb la implementació de la domòtica, des de la prestació de l'aplicació i un núvol dedicat en el qual opera el sistema, fins a la realització de mòduls de comunicació i assistència en la implementació d'aquests en producció massiva.

## Història

Tuya Smart va ser fundada el 2014 a Hangzhou per Xueji Wang i Liaohan Chen. Ja el 2015 la companyia va rebre un finançament de 15 milions de dòlars que li van permetre crear el seu primer mòdul Wi-Fi i llançar una plataforma IoT. En els anys següents, la companyia va fer més passos, iniciant la cooperació estratègica amb Google Home el 2017 i unint-se a Bluetooth SIG el 2018 (2018). El mateix any, Tuya Smart també va rebre finançament per a start-ups per una quantitat sorprenent de 200 milions de dòlars, que va ser un dels majors finançaments relacionats amb els serveis IoT el 2018. Va ser llavors quan Tuya Smart va obrir la seva plataforma als desenvolupadors. Els anys següents van veure un major desenvolupament de l'empresa. El 2019, la companyia va establir diverses sucursals de la seva empresa a tot el món: l'Índia, el Japó, Alemanya i Colòmbia. Jeff Immelt, el president de General Electric (GE), també es va unir a l'equip de Tuya, i la companyia va establir una altra associació, aquesta vegada amb Microsoft. El 2020, l'empresa es va unir a la Connectivity Standards Alliance, que agrupa empreses com Amazon, Google, Huawei, Signify i IKEA.

## Principi de funcionament

Els productes Tuya Smart es comuniquen entre ells mitjançant protocols de transmissió de dades sense fil. Els dispositius utilitzats inclouen protocols com:
* WiFi
* ZigBee
* Malla Bluetooth
* NB-IoT
* GPRS
* LTE
Totes les sol·licituds es processen al núvol d'informàtica en núvol de Tuya, la qual cosa significa que la majoria de dispositius del sistema no necessiten una seu de gestió domèstica addicional. L'empresa té servidors a tot el món, la qual cosa li permet processar grans quantitats d'informació sense grans retards. El 2018, el servei va processar 20.000 milions de sol·licituds de dispositius i 6 milions d'interaccions d'IA al dia.

## Referències

* ↑ JV, Author. «Who Is Tuya? What is the Tuya Smart App? Tuya Explained Here» (en anglès americà), 30-01-2021. [Consulta: 10 març 2024].
* ↑ «Tuya Smart vs. Smart Life» (en anglès). [Consulta: 10 març 2024].
* ↑ «What is Tuya? Everything About Tuya And ‘How To’ Guide» (en anglès americà), 11-04-2023. [Consulta: 10 març 2024].
* ↑ «Tuya Smart App – Comprehensive Guide» (en anglès). [Consulta: 10 març 2024].
# Resolució 456 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 456 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou aprovada per unanimitat el 30 de novembre de 1979, va considerar un informe del Secretari General de les Nacions Unides sobre la Força de les Nacions Unides d'Observació de la Separació. El Consell va observar els seus esforços per establir una pau duradora i justa a l'Orient Mitjà però també va expressar la seva preocupació per l'estat de tensió vigent a la zona.
La Resolució va decidir demanar a les parts implicades que implementessin de manera immediata la Resolució 338 (1973)], va renovar el mandat de la Força d'Observadors durant altres 6 mesos fins al 31 de maig de 1980 i va demanar al Secretari-General que enviés un informe sobre la situació al final d'aquest període.
La resolució es va aprovar amb 14 vots contra cap; la República Popular de la Xina no va participar en la votació.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 458 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 458 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 14 de desembre de 1979, va assenyalar un informe del Secretari General de les Nacions Unides que, a causa de les circumstàncies actuals, la presència de la Força de les Nacions Unides pel Manteniment de la Pau a Xipre (UNFICYP) continuaria sent essencial per a un acord pacífic. El Consell va expressar la seva preocupació pel que fa a les accions que podrien augmentar les tensions i va demanar al Secretari General que tornés a informar abans del 31 de maig de 1980 per seguir l'aplicació de la resolució.
El Consell va reafirmar les seves resolucions anteriors, inclosa la resolució 365 (1974), va expressar la seva preocupació per la situació, va instar les parts implicades a treballar junts per la pau i una vegada més va estendre l'estacionament de la Força a Xipre, establerta a la resolució 186 (1964), fins al 15 de juny de 1980.
La resolució va ser aprovada per 14 vots contra cap; la República Popular de la Xina no va participar en la votació.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Rimma Ulitkina

Rimma Ulitkina (Minsk, 6 d'abril de 1935), de soltera Parkhomenko, és una atleta belarussa, ja retirada, especialista en curses de velocitat que va competir sota bandera soviètica durant la dècada de 1950.
En el seu palmarès destaca una medalla d'or en els 4x100 metres al Campionat d'Europa d'atletisme de 1954. Formà equip amb Vera Krepkina, Maria Ítkina i Irina Túrova. També guanyà el campionat nacional dels 4x100 metres de 1958.

## Millors marques

* 100 metres. 11.7" (1958)
* 200 metres. 24.4" (1954)
* 400 metres. 55.5" (1958)

## Referències

* ↑ «Berlin 2018 Statistics Handbook». european-athletics.org, p. 471 [Consulta: 20 juny 2020].
* ↑ Zelichenka, B. B.; Matchstick, B.N.; Steinbach, B. L.. Atletisme: Enciclopèdia A-Z en 2 volums (en rus), 2013, p. 202. ISBN 978-5-904885-81-6.
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 20 juny 2020].
# Rocio ocotal

Rocio ocotal és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És una espècie de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: Mèxic.

## Referències

* 1 2 3 «Rocio ocotal» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Rocio gemmata

Rocio gemmata és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És una espècie de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: est de la Península de Yucatán (Mèxic).

## Referències

* 1 2 3 Schmitter-Soto, J.J., 2007. A systematic revision of the genus Archocentrus (Perciformes: Cichlidae), with the description of two new genera and six new species. Zootaxa, 1603: 1–78.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 «Rocio gemmata» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Tractat de Hoe Buckintoopa

El Tractat de Hoe Buckintoopa fou signat el 31 d'agost de 1803 entre els choctaws (una tribu d'amerindis dels Estats Units) i el govern dels Estats Units. El tractat va cedir 853.760 acres(3.455 km²) de terres choctaw.

## Termes

El preàmbul comença amb,
| « | A qui aquestes presents vindrà, sabeu que tots els que subscriuen, comissionats plenipotenciaris dels Estats Units d'Amèrica, d'una banda, i de tota la nació choctaw per l'altra, degudament autoritzats pel president dels Estats Units, i pels caps d'aquesta nació, per aquest acte estableixen d'acord amb la convenció de Fort Confederation, per a la línia de demarcació reconegut en aquesta convenció ... | » |
| — -Tractat de Hoe Buckintoopa, 1803 |||
1. Rebre quinze peces de strouds, 3 fusells, cent cinquanta mantes, dues-centes cinquanta lliures.

## Signataris

James Wilkison, Mingo Pooscoos, Alatala Hooma.

## Vegeu també

* Llista de tractats choctaw
* Tractat de Hopewell
* Tractat de Fort Adams
* Tractat de Fort Confederation
* Tractat de Mount Dexter
* Tractat de Fort St. Stephens
* Tractat de Doak's Stand
* Tractat de Washington City
* Tractat de Dancing Rabbit Creek
* Llista de tractats

## Referències

* ↑ Brescia, William "Bill". «Treaties and the Choctaw People». A: Choctaw Tribal Government: A New Era. Choctaw Heritage Press, Mississippi Band of Choctaw Indians, 1982, p. 15.

## Enllaços externs

* Indian Affairs: Laws and Treaties (Tractat amb els Choctaw, 1803) Arxivat 2008-10-15 a Wayback Machine.
# Resolució 730 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 730 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada per unanimitat el 16 de gener de 1992 després de recordar les resolucions 719 (1991) i 729 (1992), el Consell va aprovar un informe del Secretari general del 14 de gener, i va decidir rescindir el mandat del Grup d'Observadors de les Nacions Unides a Centreamèrica (ONUCA) amb efecte a partir del 17 de gener de 1992.
El mandat de l'ONUCA es va ampliar principalment a petició de governs d'Amèrica Central i del sud. Cap al final del mandat, es van produir reduccions substancials i una reorientació de les seves tasques a l'enllaç amb les forces de seguretat dels cinc estats centreamericans. En posar fi al mandat d'ONUCA va permetre que el Secretari general Boutros Boutros-Ghali transferís el personal a la propera Missió d'Observació de les Nacions Unides al Salvador.

## Referències

* ↑ Stedman, Stephen John; Rothchild, Donald S.; Cousens, Elizabeth M.. Ending civil wars: the implementation of peace agreements. Lynne Rienner Publishers, 2002, p. 383. ISBN 978-1-58826-083-3.
* ↑ United Nations: Department of Political Affairs. Repertoire of the Practice of the Security Council: Supplement 1989–1992. United Nations Publications, 1989, p. 376. ISBN 978-92-1-137030-0.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 701 a la 800 (1991 - 1993)
* Història de Nicaragua

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Riu d'Alta

El riu d'Alta (o Altaelva en noruec) (també en sami septentrional: Álttáeatnu; kven: Alattionjoki) és el tercer riu més llarg del comtat de Finnmark, Noruega. El riu neix a les muntanyes i llacs al municipi de Kautokeino, prop de la frontera amb el comtat de Troms i Finlàndia, just al sud del Parc Nacional Reisa. Amb 240 quilòmetres de llarg el riu flueix cap al nord al municipi d'Alta on desemboca al fiord d'Alta. El riu ha originat Sautso, un dels canyons més grans d'Europa en el seu camí des de l'altiplà Finnmarksvidda fins al mar. Els pobles de Kautokeino i Masi es troben al llarg del riu, a més de la ciutat d'Alta.
Durant els anys 1970 i 1980, el riu era el lloc de controvèrsia sobre la construcció d'una central hidroelèctrica. La central elèctrica d'Alta finalment va ser construïda el 1987.
El riu és un dels millors rius de salmó a Noruega, coneguda per la seva gran grandària de salmó. En altres temps, el salmó podia arribar a pesar fins a 33 quilograms, i encara els peixos fins a 24 quilograms. El 2011, van capturar fins a 1082 salmons al riu.

## Nom

Altaelva significa literalment "Riu Alta" en català. La versió en sami septentrional del nom és Álttáeatnu i la versió d'idioma kven del nom és Alattionjoki. La part del riu que està aigües amunt de la presa Alta també es diu Kautokeinoelva, que significa "riu de Kautokeino", ja que aquesta part del riu es troba al municipi de Kautokeino. Aquesta part del riu és també conegut com a Guovdageaineatnu o Eatnu en sami septentrional.

## Referències

* ↑ Store norske leksikon. «Altaelva» (en noruec). [Consulta: 14 gener 2013].
# Riu d'Escart

El riu d’Escart és un corrent d'aigua del terme municipal de la Guingueta d’Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà.
És un riu pirinenc d'orientació oest-est, que neix a les canals de la serra que discorre entre el Cap de la Socarrada i el Cap de Campmaior, a la capçalera de la vall d’Escart. Desemboca per la dreta a la Noguera Pallaresa a tocar d’Escaló.
Els seus principals afluents són els barrancs de Barruera i de Siselledo per l'esquerra, i el de Fontanito per la dreta.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, 2024.

## Bibliografia

* Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. «Riu d'Escart» (HTML), 2024. [Consulta: 30 març 2024].
# Trogon de Java

El trogon de Java (Apalharpactes reinwardtii) és una espècie d'ocell de la família dels trogònids (Trogonidae) que habita la selva humida de les muntanyes de l'oest de Java.
# Trogon de Diard

El trogon de Diard (Harpactes diardii) és una espècie d'ocell de la família dels trogònids (Trogonidae) que habita zones boscoses de les terres baixes de la Península Malaia, Sumatra, illes Lingga, Bangka i Borneo.
# Rocky 2

Rocky 2 (títol original: Rocky II) és una pel·lícula estatunidenca dirigida el 1979 per Sylvester Stallone i doblada al català.

## Argument

Després d'haver fet tremolar el campió Apollo Creed, Rocky Balboa obté el dret d'enfrontar-s'hi de nou. Apollo Creed en efecte no suporta haver estat empentat així, encara que hagi guanyat el seu últim combat en els punts. Rocky es casa amb Adrian, compra una casa i té un fill, Rocky Jr. Decideix deixar la boxa i trobar un treball però Apollo Creed utilitza les seves relacions en la premsa per obligar Rocky a combatre de nou contra ell. Després del consentiment d'Adrian, Rocky s'entrena. Al combat, Apollo Creed porta el combat però a l'últim round, els 2 boxejadors cauen knock-out, però Rocky és el primer a aixecar-se i esdevé campió del món.

## Repartiment

* Sylvester Stallone: Rocky Balboa
* Talia Shire: Adrian
* Burt Young: Paulie
* Carl Weathers: Apollo Creed
* Burgess Meredith: Mickey
* Joe Spinell: Gazzo
* Frank McRae: Meat Foreman
* Tony Burton: Tony "Duke" Evers

## Referències

* ↑ esadir.cat. rocky 2. esadir.cat.
* ↑ The New York Times. rocky 2 (en anglès). The New York Times.

## Enllaços externs

* Pàgina de la pel·lícula a l'IMDb
# Rockwood (Pennsilvània)

Rockwood és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 954 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rockwood tenia 954 habitants, 406 habitatges, i 272 famílies. La densitat de població era de 1.188,2 habitants/km².
Dels 406 habitatges en un 29,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,2% hi vivien parelles casades, en un 11,6% dones solteres, i en un 33% no eren unitats familiars. En el 29,1% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 18,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.139 $ i la renda mediana per família de 31.023 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.500 $ mentre que les dones 20.066 $. La renda per capita de la població era de 13.687 $. Entorn del 12,3% de les famílies i el 15,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rockwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rockwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Rodolf de Betuwe

Rodolf fou un comte del Sacre Imperi Romanogermànic que exercia les seves funcions a Betuwe al final del segle X. Era fill de Nibelung comte també de Betuwe i d'una dama de casa d'Hainaut. Fou l'origen de la casa comtal d'Avernas, després comtes de Loos o de Loon.
Vanderkindere sospita que estava casat amb una filla de Immo, comte a l'Hesbaye el que explicaria l'aparició del nom Immo entre la casa comtal d'Avernas, després Loos, però hi ha altres explicacions possibles. Rodolf i la seva esposa foren els pares d'Otó de Looz, que el va succeir com a comte a l'entorn de l'any 1000 (el fill i successor d'Otó, Gislebert, apareix esmentat com a comte el 1016).

## Referències

* Genealogia
# Rikove

Rikove (en ucraïnès Рикове, en rus Рыково), fins al maig de 2016 anomenada Partizani, és una vila del districte de Henítxesk, a la província de Kherson, Ucraïna. El 2021 tenia 3.501 habitants.

## Referències

* ↑ «Геническая городская громада» (en rus). Портал об'єднаних громад України.