OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Partit del Poble de Mongòlia

El Partit del Poble de Mongòlia (mongol: Монгол Ардын Нам, MAH; Mongol Ardīn Nam, MAN) és el partit polític més antic de Mongòlia.
La ideologia del partit és la socialdemocràcia, si bé en el passat i des de la seua fundació l'any 1920, fou d'ideologia comunista i marxista-leninista. El partit va tindre un paper important en la revolució de l'any 1921. Després de la independència del país, es va implantar un règim de partit únic en la recentment creada República Popular de Mongòlia. L'any 1924 el partit es converteix definitivament en el Partit Revolucionari del Poble de Mongòlia, unint-se a l'internacional Comunista.
Després de la revolució democràtica de Mongòlia, es va permetre la llibertat de partits a Mongòlia. El partit va romandre al govern fins a l'any 1996 i tornà al govern des de l'any 2000 fins al 2004.
El PPM és actualment el partit de govern des de 29 de juny de 2016 amb 65 dels 76 escons al Gran Jural de l'Estat.

## Resultats electorals
### Eleccions presidencials

| Any | Vots | % | Pos. | Candidat |
| 1993 | 397.061 | 40,1 | 2n | Lodongiyn Tudev |
| 1997 | 597.573 | 62,5 | 1r | Natsagiin Bagabandi |
| 2001 | 581.381 | 59,2 | 1r | Natsagiin Bagabandi |
| 2005 | 495.730 | 54,20 | 1r | Nambaryn Enkhbayar |
| 2009 | 520.948 | 48,07 | 2n | Nambaryn Enkhbayar |
| 2013 | 520.380 | 41,97 | 2n | Badmaanyambuugiin Bat-Erdene |
| 2017 | 497.067 | 44,85 | 2n | Miyeegombyn Enkhbold |
| 2021 | 820,092 | 72.24 | 1r | Ukhnaagiin Khürelsükh |

### Eleccions al Gran Jural de l'Estat

| Any | Vots | % | Pos. | Diputats | +/- | Candidat |
| 1992 | 1.719.257 | 56,9 | 1r | 70 / 76 | Nou | Puntsagiin Jasrai |
| 1996 | 408.977 | 40,5 | 2n | 26 / 76 | 44 | Puntsagiin Jasrai |
| 2000 | 517.746 | 51,6 | 1r | 72 / 76 | 46 | Nambaryn Enkhbayar |
| 2004 | 517.443 | 48,23 | 1r | 36 / 76 | 40 | Nambaryn Enkhbayar |
| 2008 | 914.037 | 52,67 | 1r | 45 / 76 | 8 | Sanjaagiin Bayar |
| 2012 | 353.839 | 31,31 | 2n | 26 / 76 | 19 | Sükhbaataryn Batbold |
| 2016 | 636.316 | 45,69 | 1r | 65 / 76 | 39 | Miyeegombyn Enkhbold |
| 2020 | 1,795,793 | 44.93 | 1r | 62 / 76 | 3 | Ukhnaagiin Khürelsükh |
| 2024 | 505,410 | 54.0 | 1r | 68 / 126 | 6 | Luvsannamsrain Oyun-Erdene |
# Ua Pou

Ua Pou (en marquesà del nord ’uapou) és una illa de les Marqueses, a la Polinèsia Francesa. Està situada en el grup nord de l'arxipèlag, a 35 km al sud de Nuku Hiva i 85 km al nord-oest d'Hiva Oa. També és una comuna de la Polinèsia francesa.

## Geografia

L'illa té una forma piramidal i en el centre destaquen uns pilars basàltics en forma de pa de sucre: Matahenua (1028 m), Pouakei (1023 m) i Oave (1230 m). La superfície total és de 105,3 km². Amb 2.200 habitants al cens del 2002 resulta l'illa més densament poblada de l'arxipèlag. La vila principal és Hakahau situada al nord-oest de l'illa amb el principal port i prop de l'aeroport. La població és reconeguda per les qualitats artístiques innates dels artesans escultors i tatuadors a més dels cantants i dansaires tradicionals. Bianualment se celebra el festival de Matava‘a constituint un centre important de la cultura marquesana.

## Història

Els habitants d'Ua Pou van participar en les guerres tribals de Nuku Hiva, però interiorment eren l'única illa que estava unificada sota un sol cap abans de l'arribada dels europeus. El nord-americà Joseph Ingraham, el 1791, va ser el primer a anotar la seva posició anomenant-la Adams en honor de l'aleshores vicepresident John Adams. Dos mesos més tard hi desembarcà el francès Étienne Marchand deixant el seu propi nom. També s'ha conegut com a Trevenen Island. El nom Ua Pou significa «dos pilars» i reflecteix la seva orografia. També s'ha escrit com Ua Pu, Hua Pu i Ropo.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Joseph Kaiha | |
# Centre Social de Sants

El Centre Social de Sants és una associació veïnal de Barcelona que treballa als barris de Sants, Hostafrancs i La Bordeta. La seva seu es troba al número 30 del carrer d'Olzinelles.
El Centre es va crear l'any 1971 fruit de la unió de diverses comissions de barri on participaven militants d'organitzacions polítiques com el PSUC o Bandera Roja. Fins aquell moment algunes de les referides comissions s'havien reunit clandestinament a la Parròquia de Sant Medir, aprofitant l'aixopluc d'aquesta als moviments clandestins de l'època, i a la guarderia Guimbó. Fruit de les reunions d'aquestes comissions va sorgir la idea de crear un centre social que aglutinés les reivindicacions del barri.
Mossèn Vidal, rector de la Parròquia de Sant Medir es va oferir a negociar la cessió d'un local al número 30 del carrer d'Olzinelles que pertanyia al Patronat Social Catòlic de Sants. Fins al moment l'edifici s'havia dedicat l'acollida de dones sense recursos i consultori mèdic. Fruit de les gestions, el Centre Social s'hi establí, i passà a ser, fins avui dia, la seva seu. Per a poder obtenir la preceptiva autorització de les autoritats franquistes, s'escollí una comissió gestora que estigués formada per "gent d'ordre", lliure d'antecedents polítics detectats per la policia, amb Josep Xarles al capdavant. En el mateix sentit, els Estatuts recollien uns objectius que defugien qualsevol adjectiu que tingués connotació d'enfrontament amb els poders públics de l'època. Amb aquests antecedents, el 15 de desembre de 1971 el Govern Civil va considerar "lícitos y determinados" els fins del Centre Social de Sants, i l'entitat va ser inscrita al "Registro provincial de Asociaciones".
L'any 1973 el centre va iniciar la campanya Cop d'ull a Sants un estudi complert de la situació social del barri de Sants. Arran d'aquest estudi el centre va presentar una exposició, en la que amb 40 plafons s'explicava la situació del barri i les reivindicacions de futur.

## Referències

* ↑ «Web del Centre Social de Sants». [Consulta: 29 març 2015].
* 1 2 3 Martí Gómez 1996, pàgs. 16-17
* ↑ Martí Gómez 1996, pàgs. 15-16
* ↑ Martí Gómez 1996, pàg. 18
* ↑ Martí Gómez 1996, pàgs. 18-19
* ↑ Martí Gómez 1996, pàg. 19
* ↑ «Web de la Biblioteca del Vapor Vell». Sants78. [Consulta: 20 desembre 2014].

## Bibliografia

* Martí Gómez, Josep; Marcè i Fort, Josep. Centre Social de Sants. Una experiència associativa, 1996. ISBN 84-87561-91-8.
* «Web de la Biblioteca del Vapor Vell». Sants78. [Consulta: 20 desembre 2014].
# The American Way of Life

The American Way of Life és una sèrie de fotomuntatges realitzada per Josep Renau entre 1947 i 1976. S'hi critica el mode de vida americà a partir de fotomuntatges amb imatges extretes de publicacions dels Estats Units, com Life, Fortune, Look o The New York Times. Es contrastava l'ideal de llibertat dels EUA amb fets diversos com el Ku Klux Klan o diverses intervencions militars americanes.
Es tractava del treball més personal de l'artista, que el comença a fer durant la seua etapa a Mèxic. Cansat de fer treballs publicitaris, un dels motius de Renau per a instal·lar-se a la República Democràtica Alemanya fou la promesa del govern comunista d'editar la sèrie de fotomuntatges.

## Referències

* 1 2 3 McCloskey, Barbara. Artists of World War II. Greenwood Publishing Group, 2005, p. 169. ISBN 978-0-313-32153-5.
# Cochranella

Cochranella és un gènere de granotes de la família Centrolenidae que viu a l'àrea compresa entre Nicaragua, la Guaiana Francesa, Surinam, l'Equador, el Perú, Bolívia i l'Amazònia brasilera.

## Taxonomia

* Cochranella adenocheira
* Cochranella adiazeta
* Cochranella albomaculata
* Cochranella amelie
* Cochranella ametarsia
* Cochranella antisthenesi
* Cochranella balionota
* Cochranella castroviejoi
* Cochranella croceopodes
* Cochranella daidalea
* Cochranella duidaeana
* Cochranella erminea
* Cochranella euhystrix
* Cochranella euknemos
* Cochranella flavopunctata
* Cochranella geijskesi
* Cochranella granulosa
* Cochranella helenae
* Cochranella mache
* Cochranella megistra
* Cochranella midas
* Cochranella nola
* Cochranella ocellata
* Cochranella ocellifera
* Cochranella orejuela
* Cochranella oyampiensis
* Cochranella phryxa
* Cochranella puyoensis
* Cochranella punctulata
* Cochranella pulverata
* Cochranella ramirezi
* Cochranella resplendens
* Cochranella revocata
* Cochranella riveroi
* Cochranella savagei
* Cochranella saxiscandens
* Cochranella solitaria
* Cochranella spiculata
* Cochranella spinosa
* Cochranella susatamai
* Cochranella tangarana
* Cochranella vozmedianoi
* Cochranella xanthocheridia

## Referències

* Cisneros-Heredia, D.F. & McDiarmid, R.W. (2007): Revision of the characters of Centrolenidae (Amphibia: Anura: Athesphatanura), with comments on its taxonomy and the description of new taxa of glassfrogs. Zootaxa 1572: 1-82. Text complet en format PDF.

## Enllaços externs

* Amphibian Species of the World
# Kavaratti

Kavaratti és la capital del territori de la Unió de Lakshadweep a l'Índia. Kavaratti és una ciutat censada així com el nom de l'atol sobre el qual es troba la ciutat. Es troba a 332 km a l'oest de la ciutat de Kannur, 351 km a l'oest de la ciutat de Kozhikode i 404 km a l'oest de la ciutat de Kochi.

## Geografia

L'illa de Kavaratti es troba a 360 km de la costa de l'estat de Kerala. Té una altitud mitjana de 0 metres.
L'illa més propera és l'illot Pitti deshabitat, situat a 24 km al nord de Kavaratti. L'illa habitada d'Agatti es troba a 54 km al NO i Suheli Par a 53 km al SO.
Kochi és la ciutat important més propera a l'Índia continental a una distància de 404 km.

## Clima

Kavaratti té un clima de sabana tropical. De març a maig és el període més calorós de l'any. La temperatura durant tot l'any oscil·la entre 25 i 35 °C o entre 77 i 95 °F. El rang d'humitat és del 70 al 76 %.
Les pluges monsòniques solen començar a finals de maig i continuen fins a principis de novembre. L'illa rep una mitjana d'uns 1.675 mil·límetres de pluja durant l'any.

## Demografia

Religió en Kavaratti (2011)
La població de Kavaratti de 2011 era d'11.210 segons el cens de l'Índia de 2011. Les llengües més parlades són el malaiàlam, el mahl i l'anglés.

## Economia

El turisme és una de les indústries principals de l'illa. L'illa té platges de sorra blanca verges, preferides pels turistes per prendre el sol. Les tranquil·les llacunes de l'illa de Kavaratti són ideals per practicar esports aquàtics i nedar.

## Referències

* ↑ «Kavaratti Climate». Union Territory of Lakshadweep. Arxivat de l'original el 2 February 2014. [Consulta: 6 maig 2012].
* ↑ «Kavaratti Island population». Census India 2011. [Consulta: 15 gener 2024].
* ↑ «Kavaratti Island». Union Territory of Lakshdweep. Arxivat de l'original el 5 May 2012. [Consulta: 6 maig 2012].
* ↑ «Kavaratti». India Guide. [Consulta: 6 maig 2012].
* ↑ «Kavaratti Islands, Lakshadweep». Must See India. Arxivat de l'original el 18 May 2012. [Consulta: 6 maig 2012].
# Damià Pallarès

Damià Pallarès (Reus, segles XVI - XVII) va ser un mestre d'obres català.
És el primer mestre d'obres documenta a Reus, ja l'any 1594, quan va començar la construcció de la primitiva ermita de la Mare de Déu de Misericòrdia, que va acabar el 1601. Se sap també que el 1605 va començar la construcció del convent dels carmelites descalços, després hospital de san Joan, també a Reus. Va dirigir la construcció del cor de l'Església Prioral de sant Pere, quan Domènec Sarobé, que va bastir els tres últims pisos del campanar, va marxar a Barcelona. El 1616 va construir una nevera o pou de glaç, un lloc on guardar la neu que portaven a Reus des de les Muntanyes de Prades, de grans dimensions, suficient per abastir la població, i se n'encarregà de la seva gestió en exclusiva fins al 1627.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 506.
# Unió de Compositors de l'Azerbaidjan

La Unió de Compositors de l'Azerbaidjan (en àzeri: Azərbaycan Bəstəkarlar İttifaqı) és l'organització musical a l'Azerbaidjan.
Va ser fundada el 30 de juny de 1934 pel compositor Üzeyir Hajibeyov com el departament de la Unió de Compositors Soviètics. Üzeyir Hajibeyov dirijió aquesta organització des de 1936 fins al final de la seva vida. L'edifici de la unió va ser construït el 1912.
Actualment el president de la Unió de Compositors de l'Azerbaidjan és Frangiz Alizade, compositora, pianista, musicòloga i Artista de la vila de la República de l'Azerbaidjan. La unió consta de 200 membres.

## Presidents

* Asan Rifatov (1934-1936)
* Üzeyir Hajibeyov (1936-1948 President)
* Said Rustamov (1948-1952 President)
* Qara Qarayev (1953-1982 President)
* Fikret Amirov (1956-1984 Secretari)
* Ramiz Mustafayev (1968-1973 Secretari)
* Elmira Abbasova (1973-1985 Secretari)
* Rauf Hajiyev (1979-1985 Secretari)
* Agshin Alizade (1985-1990 President, 2007-2012 Secretari)
* Jovdat Hajiyev (1985-1990 Secretari)
* Tofig Guliyev (1990-2000 President)
* Vasif Adigozalov (1990-2006 Secretari)
* Ramiz Zohrabov (1990-2012 Secretari)
* Frangiz Alizade (2007-actualitat President)

## Referències

* ↑ «UZEYIR HAJIBAYOV: A MUSICAL PIONEER» (en anglès). www.visions.az, Hivern 2007 [Consulta: 3 juliol 2021].
* ↑ «Azerbaijani President inaugurates building of Union of Azerbaijani Composers» (en anglès). www.trend.az, 01-09-2009 [Consulta: 3 juliol 2021].
* ↑ «Baku World of Mugham Festival celebrates traditional music from Azerbaijan» (en anglès). www.heydar-aliyev-foundation.org, 21-03-2015 [Consulta: 3 juliol 2021].
* ↑ «Azərbaycan Bəstəkarlar İttifaqının ilk sədri - Asan Rifatov» (en àzeri). www.medeniyyet.az, 11-06-2010 [Consulta: 3 juliol 2021].

## Vegeu també

* Unió d'Escriptors de l'Azerbaidjan
* Unió d'Artistes de l'Azerbaidjan
# Casa al carrer del Doctor Porta (la Secuita)

La casa al Carrer del Doctor Porta és un edifici al nucli de la Secuita (Tarragonès) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Casa de planta baixa i pis més terrat. Es troba en bon estat, arrebossada i pintada. A la part inferior de la façana hi ha un alt sòcol de pedra, fet de lloses irregulars. Les obertures presenten simetria en la seva disposició : la porta d'entrada, lleugerament trevolada, amb una obertura a banda i banda en arc de mig punt (la de l'esquerra és una porta); tres balcons al pis amb baranes de ferro forjat, la central de forma també trevolada. Tant la porta com els tres balcons són emmarcats en llur part superior per una motllura de formes modernista. Adossat hi ha un altre cos o casa, més modern, amb teulada a un vessant; a la part baixa hi ha un sòcol igual que el de l'altre cos que també es perllonga en la tanca del jardí que ve a continuació. Les obertures són emmarcades per rajola vista, com els caires dels dos cossos de la casa. El jardí se situa en un costat i per tota la part posterior.

## Notes

* ↑ «Casa al carrer del Doctor Porta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Ibn Abi l-Diyaf

Abu-l-Abbàs Àhmad, més conegut com a Ibn Abi-d-Diyaf (en àrab Abū l-ʿAbbās Aḥmad ibn Abī ḍ-Ḍiyāf) (Tunis 1802/1803-29 de setembre de 1874) fou un historiador tunisià.
Va escriure una història de Tunísia de la conquesta àrab el 1872.

## Referències

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ibn Abi 'l-Ḍiyāf".
# Codi ATC H01

El codi ATC H01, descrit com Hormones hipofisiàries i hipotalàmiques i seus anàlegs, és una subgrup terapèutic de l'Anatomical, Therapeutic, Chemical Classification System (ATC). La classificació ATC és un sistema de codis alfanumèric desenvolupat per l'Organització Mundial de la Salut (OMS) per als fàrmacs i altres productes sanitaris. El subgrup H01 és part del grup anatòmic H Preparats hormonals sistèmics excepte hormones sexuals i insulines.
Els codis per a ús veterinari (codis ATCvet) poden han estat creats afegint la lletra Q davant dels codis ATC humans: QH01...
Les adaptacions estatals de la classificació ATC poden incloure codis addicionals no presents en aquesta llista, que segueix la versió de l'OMS.

## H01A Hormones del lòbul anterior de la hipòfisi i seus anàlegs

    H01A A ACTH
    H01A B Tirotropina
    H01A C Somatotropina i anàlegs

## H01B Hormones del lòbul posterior de la hipòfisi

    H01B A Vasopressina i anàlegs
    H01B B Oxitocina i anàlegs

## H01C Hormones hipotalàmiques

    H01C A Hormones alliberadores de gonadotropina
    H01C B Inhibidors de l'hormones de creixement
    H01C C Inhibidors de les hormones alliberadores de gonadotropina

## Referències

* ↑ «ATC/DDD Index 2016: code H01». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
* ↑ «ATCvet Index 2016: code QH01». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
# Vought XF5U

El Vought XF5U conegut com a "Flying Flapjack" era un caça experimental de l'exèrcit dels Estats Units dissenyat per Charles H. Zimmerman per a la companyia Vought durant la Segona Guerra Mundial. Aquest disseny poc ortodox consistia en un cos amb forma de disc pla (per això rebia el seu nom, ja que flapjack és un dels noms de la crep americana) que es feia servir com a superfície d'enlairament. Tenia dos motors de pistons rematats per les hèlices localitzades al caire d'atac de les ales.

## Disseny i desenvolupament

El XF5U-1 era una versió més gran i desenvolupada del prototipus original del V-173. Amb construcció completament metàl·lica, era gairebé cinc vegades més pesant i portava dos motors radials Pratt & Whitney R-2000 de 1.600 h.p. La configuració va ser dissenyada per crear una aeronau amb una proporció d'aspecte baix i baixa velocitat d'enlairament i aterratge però amb una bona velocitat punta.

## Especificacions (XF5U-1)

Característiques generals
* Tripulació: 1 pilot
* Longitud: 8,73 m
* Envergadura: 9,91 m
* Alçada: 4,5 m
* Superfície de l'ala 44,2 m²
* Pes buit: 5.958 kg
* Pes carregat: 7.600 kg
* Pes màxim d'enlairament: 8.533 kg
* Motors: 2× motors radials Pratt & Whitney R-2000-7, 1.350 hp cada un
Rendiment
* Velocitat màxima: 765 km/h (estimada) (765 km/h a 8,534 metres)
* Abast: 1.703 km
* Sostre de servei: 10.516 m
* Ràtio d'ascens: 914 m/min
* Càrrega alar: 172 kg/m²
* Potència/pes: 0,27 kW/kg
Armament
* 6 × 50 metralladoras o 4 × canons de 20 mm
* 2 × 453 kg de bombes

## Vegeu també

* Vought V-173

## Referències

* ↑ Chant, Christopher. Fantastic Aircraft (en anglpes). Nova York: Gallery Books, 1984, p. 53. ISBN 9780831731892.
* ↑ Winchester, Jim. Concept Aircraft: Prototypes, X-Planes and Experimental Aircraft. (en anglès). Kent, Regne Unit: Grange Books, 2005, p. 247. ISBN 978-1-84013-809-2.
* ↑ «XF5U Standard Aircraft Characteristics» (en anglès). Naval Historical Center at the U.S. Navy Yard. [Consulta: 14 agost 2018].

## Enllaços externs

* Chance Vought Flying Flapjack
* Història i Fotos a vought.org
# Ust-Sxerbedino

Ust-Sxerbedino (en rus: Усть-Щербедино) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2021 tenia 827 habitants. Pertany al districte municipal de Romànovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Романовского муниципального района Саратовской области». Официальный сайт Министерства строительства и жилищно-коммунального хозяйства Саратовской области. Arxivat de l'original el 2020-10-31.
* ↑ «Alekseyevskiy». GeoNames. Arxivat de l'original el 2020-10-30.
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2018-03-24.
# Un médico novato

Un médico novato és una novel·la gràfica de Sento Llobell, publicada originalment en 2013 per Ediciones Sinsentido. Primer número d'una trilogia, en 2017 va ser recopilada per Astiberri amb el nom Dr. Uriel.
En 2013, després de molts anys dedicant-se a la il·lustració i la docència, Sento va derrotar a altres 153 candidats en el concurs de novel·la gràfica Fnac-Sins Entido amb un projecte centrat en la història del seu propi sogre, Pablo Uriel, qui va començar a treballar com a metge al poble riojà de Rincón de Soto quan va esclatar la Guerra Civil Espanyola.
Sento participa així, encara que de forma inconscient, en certa tendència recent del còmic espanyol a rememorar la Guerra Civil i les seues conseqüències, de la qual formarien part obres com 36-39 Malos tiempos (2007-2008), Les serps cegues (2008), L'art de volar (2009), El ángel de la retirada (2010), Nuevas Hazañas Bélicas (2011-2012) i Los surcos del azar (2013). L'autor pretén narrar la biografia del seu sogre en una sèrie de tres o quatre volums, de la qual este llibre va ser el primer a publicar-se. La segona part, Atrapado en Belchite, va aparèixer en abril de 2015. Sento abandona en esta obra qualsevol filigrana gràfica i aposta per un dibuix funcional i en blanc i negre, però amb tocs pinzellats amb colors pàlids; tot amb la intenció de potenciar la llegibilitat de la història.

## Multimèdia

* Manel Gimeno parla sobre Los surcos del azar i de Un médico novato a la presentació conjunta a València, 11 de desembre de 2013.
* Paraules de Sento Llobell en la el mateix acte.
* Sento parla de la trilogia del Dr. Uriel a La Represa (2017).

## Referències

* ↑ Játiva, Juan Manuel(10/01/2013). 'Sento' vuelve al cómic por la puerta grande, El País.
* ↑ Europa Press (10/01/2013). 'Un médico novato', del valenciano Sento Llobell, gana el VI Premio Fnac-Sins Entido de Novela Gráfica.
* 1 2 Játiva, Juan Manuel(06/02/2013). “No basta con hacer los cómics bonitos”, El País.
* ↑ Abella, Anna (07/12/2013). La memoria en viñetas de la guerra civil, El Periódico.
* 1 2 Jiménes, Jesús (23/11/2013). Sento Llobell refleja los horrores de la Guerra Civil en 'Un médico novato', RTVE.
* ↑ Ser médico en Belchite en 1937 article a El País del 12 d'abril de 2015 (castellà)
* ↑ Constenla, Tereixa (22/12/2013). 1936, el año que casi fusilan a mi suegro, "El País".
# Casa de Pol (Arenys de Mar)

La Casa de Pol és un edifici situat al carrer d'Avall, carrer d'en Riera, del municipi d'Arenys de Mar, a la comarca del Maresme, a Catalunya.

## Història

Aquesta casa fou una de les més importants de la localitat durant el segle xvii. Actualment està molt malmesa en general, però principalment a les façanes, ja que tots els brancals de pedra de les obertures es desintegren perillosament. De la garita de fortificació tan sols en queda la base molt deteriorada, i el senyal a la façana i al ràfec, molt deteriorat aquest també. Situada al carrer d'Avall el qual és un dels carrers més antics d'Arenys.

## Descripció

Gran edificació de tres plantes -coberta a tres aigües-, amb tres façanes i una altra que dona al pati de la mateixa finca. És pràcticament quadrada i té una fortificació en estat ruïnós a l'aresta del segon pis i un balcó corregut a la cantonada del primer. A l'interior alguna arcada de pedra a la planta baixa i amples sales al pis. Està situada en la cruïlla de carrers oberta a una gran plaça, anomenada antigament plaça del Casino, des d'on pot ser observada àmpliament. Constitueix un punt important d'aquesta zona junt amb la torre d'en Llobet, no gaire lluny d'aquí.

## Referències

* 1 2 «Casa de Pol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Ibn Badis

Abd-al-Hamid ibn al-Mustafa ibn Makkí, més conegut com a Ibn Badis (a Algèria pronunciat Ben Badis) (Constantina 1889-Alger 16 d'abril de 1940) fou un reformador religiós ortodox musulmà d'Algèria, fundador de la doctorina Salafiyya. Fou president de l'associació d'ulemes algerians (fundada el 1931) i va dirigir diverses publicacions de propaganda. Va tenir un paper important entre els musulmans a la política algeriana.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ibn Bādīs".
# Netxàievski

* Per a altres significats, vegeu «Netxàievski (Krasnodar)».
Netxàievski (en rus Нечаевский) és un khútor del raion de Guiaguínskaia, a la República d'Adiguèsia, a Rússia. És a la riba del riu Txokhrak, a 27 km a l'oest de Guiaguínskaia i a 39 km al nord-est de Maikop. Pertany al municipi de Dondukóvskaia.