OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Megatron F1

Megatron va ser un constructor de motors de competició que va arribar a disputar curses a la Fórmula 1 utilitzant tecnologia BMW.
L'equip va ser fundat per John J. Smith l'any 1987 amb el suport de Arrows i USF&G com a sponsor principal.
Va debutar a la F1 el 12 d'abril del 1987 al GP de Brasil, disputant setanta-quatre curses entre les temporades 1987 i 1988.
L'equip va prendre part en un total de trenta-dues curses, aconseguint una tercera posició com millor classificació en una cursa i assolint vint-i-quatre punts pel campionat del món de constructors.

## Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 32 | 0 | 1 | 0 | 0 | 24 |
# Mary Badham

Mary Badham (Birmingham Alabama, 7 d'octubre de 1952) és una actriu estatunidenca.
Als deu anys, va ser candidata a l'Oscar a la millor actriu secundària per la interpretació de Jean Louise "Scout" Finch en To Kill a Mockingbird, paper que va ser el seu debut cinematogràfic. Durant les gravacions de la pel·lícula, Badham es fa amiga de l'actor Gregory Peck, el qual interpretava el seu pare. Badham també és recordada per haver actuat en el darrer episodi de The Twilight Zones, en el paper de Sport Sharewood. Va actuar en només altres dues pel·lícules abans de retirar-se encara jovenissíma de la carrera d'actriu, Propietat condemnada, al costat de Natalie Wood i Robert Redford i Let's Kill Uncle.
Encoratjada pel director, actor i escriptor Cameron Watson, torna a l'escena després de 39 anys en un excèntric cameo en la pel·lícula independent del mateix Watson Our Very Own, del 2005. Watson diu que no hauria volgut cap altra actriu per aquella part.
Actualment, Badham és una restauradora d'èxit i coordinadora de test escolars. Està casada amb un professor i és mare de dos fills. Viatja sovint pel món recordant la seva experiència d'actriu a To Kill a Mockingbird, difonent també els missatges de tolerància i compassió del llibre homònim.

## Filmografia

Filmografia:

### Cinema

* 1962: To Kill a Mockingbird: Jean Louise 'Scout' Finch
* 1963: Dr. Kildare: Cara Sue
* 1966: Propietat condemnada (This Property Is Condemned), de Sydney Pollack: Willie Starr
* 1966: Let's Kill Uncle: Chrissie
* 2005: Our Very Own: Mrs. Nutbush

### Televisió

* 1964: «The Bewitchin'pool», episodi de The Twilight Zones - paper de Sport, noia de 12 anys

## Premis i nominacions
### Nominacions

* Oscar a la millor actriu secundària pel seu paper en To Kill a Mockingbird l'any 1962

## Referències

* ↑ «Biografia de Mary Badham» (en anglès). The New York Times. Arxivat de l'original el 4 març 2016. [Consulta: 19 juny 2021].
* ↑ «Filmografia de Mary Badham» (en anglès). The New York Times. Arxivat de l'original el 9 març 2016. [Consulta: 19 juny 2021].
* ↑ «Mary Badham, premis» (en anglès). The New York Times. Arxivat de l'original el 3 març 2016. [Consulta: 19 juny 2021].
* ↑ Amb 10 anys, va ser la més jove actriu nominada en aquesta categoria.
# Mas Català del Candell

El Mas Català del Candell és una obra de Rupià (Baix Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta rectangular, consta de planta baixa, primer pis i algun nivell de segon pis, ja que la volumetria és variant. Té la coberta a dues vessants. Hi ha una construcció aïllada que correspon a un antic paller del mas, manté l'estructura i els revestiments originals.

## Història

Podem veure diferents inscripcions a les llindes amb les dates següents: 1629 i 1731.

## Referències

* 1 2 3 «Mas Català del Candell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2018].
# Meigs

Meigs és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 1.090 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Meigs tenia 1.090 habitants, 399 habitatges, i 286 famílies. La densitat de població era de 264,7 habitants/km².
Dels 399 habitatges en un 35,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 35,6% hi vivien parelles casades, en un 31,1% dones solteres, i en un 28,1% no eren unitats familiars. En el 24,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,72 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,8% tenia menys de 18 anys, un 10,8% entre 18 i 24, un 25,8% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 10,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 16.993 $ i la renda mediana per família de 20.046 $. Els homes tenien una renda mediana de 18.594 $ mentre que les dones 16.667 $. La renda per capita de la població era de 8.104 $. Entorn del 36,2% de les famílies i el 45,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Meigs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Meigs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Jerry Bruckheimer

Jerry Bruckheimer (21 de setembre del 1945, Detroit, Michigan) és un productor de cinema i sèries de televisió estatunidenc. S'inicià amb pel·lícules curtes i avui s'ha ampliat al camp de la producció de sèries de televisió.

## Pel·lícules realitzades

* Confessions of a Shopaholic (2009) (en associació amb Touchstone Pictures)
* National Treasure: Book of Secrets (2007) (en associació amb Walt Disney Pictures)
* Pirates del Carib: Al fi del món (2007) (en associació amb Walt Disney Pictures)
* Pirates del Carib: El cofre de l'home mort (2006) (en associació amb Walt Disney Pictures)
* Déjà Vu (2006) (en associació amb Touchstone Pictures)
* Glory Road (2006) (en associació amb Walt Disney Pictures)
* National Treasure (2004) (en associació amb Walt Disney Pictures)
* King Arthur (2004) (en associació amb Touchstone Pictures)
* Bad Boys 2 (2003) (en associació amb Columbia Pictures)
* Pirates del Carib: La maledicció del Perla Negra (2003) (en associació amb Walt Disney Pictures)
* Veronica Guerin (2003) (en associació amb Touchstone Pictures)
* Kangaroo Jack (2003) (en associació amb Warner Bros.)
* Bad Company (2002) (en associació amb Touchstone Pictures)
* Black Hawk abatut (Black Hawk Down) (2001) (en associació amb Columbia Pictures i Revolution Studios)
* Pearl Harbor (2001) (en associació amb Touchstone Pictures)
* Remember the Titans (2000) (en associació amb Walt Disney Pictures)
* Coyote Ugly (2000) (en associació amb Touchstone Pictures)
* Gone in Sixty Seconds (2000) (en associació amb Touchstone Pictures)
* Enemy of the State (1998) (en associació amb Touchstone Pictures)
* Armageddon (1998) (en associació amb Touchstone Pictures)
* Con Air (1997) (en associació amb Touchstone Pictures)
* The Rock (1996) (en associació amb Hollywood Pictures)
* Dangerous Minds (1995) (en associació amb Hollywood Pictures)
* Marea roja (Crimson Tide) (1995) (en associació amb Hollywood Pictures)
* Bad Boys (1995) (en associació amb Columbia Pictures)
* The Ref (1994) (en associació amb Touchstone Pictures)
* Days of Thunder (1990) (en associació amb Paramount Pictures)
* Beverly Hills Cop 2 (1987) (en associació amb Paramount Pictures)
* Top Gun (1986) (en associació amb Paramount Pictures)
* Beverly Hills Cop (1984) (en associació amb Paramount Pictures)
* Thief of Hearts (1984)
* Flashdance (1983) (en associació amb Paramount Pictures)
* Els bojos del bisturí (Young Doctors in Love) (1982)
* Cat People (1982)
* Thief (1981)
* Defiance (1980)
* American Gigolo (1980) (en associació amb Paramount Pictures)
* Marxar o morir (March or Die) (1977)
* Adéu, nena (Farewell, My Lovely) (1975)
* Rafferty and the Gold Dust Twins (1975) (productor associat)
* The Culpepper Cattle Company (1972) (productor associat)
# Microgram

El microgram és una unitat de massa del Sistema Internacional d'Unitats que equival a la milmillonèssima part d'un quilogram (10$^{-9}$ kg) o a la milionèsima d'un gram (10$^{-6}$ g). El microgram s'empra en les anàlisis químiques quantitatives per mesurar la petitíssima quantitat de components que té una petita mostra. L'aparell encarregat de mesurar els micrograms és l'espectrofotòmetre.
S'abreuja habitualment com a µg, encara que organitzacions com Joint Commission recomanen la utilització de l'abreviatura mcg en comptes de l'anterior, pel risc de confusió de la lletra grega µ amb una m, resultant en una dosi mil vegades major.

## Equivalències

* 1 mcg o µg
* 0,001 mg
* 0,0001 cg
* 0,00001 dg
* 0,000001 g
* 0,0000001 dag
* 0,00000001 hg
* 0,000000001 kg

## Notes

* ↑ «New Joint Commission "do not use" list: abbreviations, acronyms, and symbols» (en (anglès)). AAPM&R. Arxivat de l'original el 2006-10-07. [Consulta: 23 setembre 2012].
# Cal Ferrer Nou

Cal Ferrer Nou és una masia del municipi de Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant (Baix Camp) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya juntament amb la capella de Sant Martí de Porres.

## Descripció

Mas conformat en successives reformes i ampliacions, en un conjunt d'edificis de planta rectangular adaptats a l'aterrissament de la muntanya. Havia estat habilitat com a residència d'estiu. Obra de paredat, amb cobertes a dos vessants. Té adossada una capella construïda en l'interior d'una torre bastida en paredat, rematada per merlets. Tant aquests com la forma apuntada de la porta -fals arc- i una llarga finestra en forma d'espitllera han estat força restaurats imitant l'estil medieval que, de tota manera, semblaria la readaptació d'una primitiva torre de defensa preexistent -probablement del segle xvi, com la que es troba en ruïnes més amunt de la muntanya- de la qual el pis superior s'hauria refet totalment.

## Història

El poble de Gavadà, actualment abandonat, amb només quatre habitatges útils l'any 1970, havia arribat a tenir 123 habitants l'any 1900 i no va arribar mai a tenir església ni cementiri propis. L'actual propietari de Cal Ferrer Nou, hi feu importants obres de rehabilitació l'any 1972, segons consta a la façana, entre les quals destaca la capella dedicada a Sant Martí de Porres, d'advocació moderna. La zona ha estat afectada posteriorment per un incendi que va afectar greument els boscos de l'entorn del poble i el mas.

## Referències

* 1 2 «Cal Ferrer Nou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Cal Ferrer Nou». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Bart Goor

Bart Goor (9 d'abril de 1973) és un exfutbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 2002. Destacà pel que fa a clubs, a l'RSC Anderlecht.

## Referències

* ↑ Bart Goor a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Bart Goor Bids Astridpark Farewell». rsca.be. Arxivat de l'original el 2008-12-23. [Consulta: 23 gener 2018].
# Ptolemeu (fill de Sosibi)

Ptolemeu (en llatí Ptolemaeus, en grec antic Πτολεμαίος) era fill de Sosibi, el ministre principal de Ptolemeu IV Filopàtor.
Tenia un caràcter ambiciós que es va veure augmentat després d'un viatge a Macedònia, durant la minoria d'edat de Ptolemeu V Epífanes. Quan va tornar a Egipte va donar suport al seu germà Sosibi el Jove contra Tlepòlem, que llavors dirigia ela assumptes de l'estat, l'any 204 aC. Però finalment Tlepòlem es va imposar i va derrotar les seves intrigues, segons diu Polibi.

## Referències

* ↑ 18.Ptolemaeus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 566
Viccionari
# Cal Ferrer Boix

Cal Ferrer Boix és una casa d'Oristà (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de planta rectangular, amb planta, pis i golfes. Coberta de teula a dues vessants que desaigua a la façana principal. Les obertures de la façana principal s'estructuren a partir d'eixos de simetria. La porta d'entrada és un gran portal adovellat, emmarcat per dos finestrals als seus costats. Al primer pis hi ha tres finestres, més gran la del mig, que es diposen sobre les obertures de la planta baixa, situació que és repeteix en les tres petites obertures de les golfes. Totes les finestres estan treballades en pedra a les llindes, els ampits i els brancals.

## Història

Actualment és propietat de la parròquia.

## Referències

* 1 2 «Cal Ferrer Boix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2017].
# Cal Ferrer Lluís

Cal Ferrer Lluís és una masia de Sant Feliu de Buixalleu (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa aïllada, situada a l'entrada de Gaserans.
De planta baixa i pis, ha estat objecte d'una gran i recent reforma, com indica la seva façana principal, on hi ha una marca d'un afegit. El ràfec de la teulada és triple i la coberta és a doble vessant amb teula plana.
A la planta baixa, al centre hi ha la porta d'accés a l'edifici, en arc de mig punt amb llinda de maons, i brancals de pedra. A cada costat de la porta hi ha una finestra, les dues amb forma rectangular, amb llinda, brancals i ampit de pedra (la de la dreta, d'una mida més gran).
Al pis hi ha dues finestres rectangulars amb llinda, brancals i ampit de pedra.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cal Ferrer Lluís». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2017].
# Cantó de Saint-Valery-sur-Somme

El cantó de Saint-Valery-sur-Somme és un cantó francès del departament del Somme, situat al districte d'Abbeville. Té 12 municipis i el cap és Saint-Valery-sur-Somme.

## Municipis

* Arrest
* Boismont
* Brutelles
* Cayeux-sur-Mer
* Estrébœuf
* Franleu
* Lanchères
* Mons-Boubert
* Pendé
* Saigneville
* Saint-Blimont
* Saint-Valery-sur-Somme

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1964 | René Delepierre | Divers droite |
| 1964-1966 | Robert Becquet | SFIO |
| 1966-1970 | Blanche Auriol | PCF |
| 1970-1988 | Gilbert Gauthé | SFIO, després PS |
| 1988-2001 | Pierre Dingremont | UDF-PSD |
| 2001- | Nicolas Lottin | CNPT, després divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 11.780 | 12.070 | 11.961 | 11.664 | 11.762 | 11.345 | 12.024 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Saint-Étienne-Nord-Est-2

El cantó de Saint-Étienne-Nord-Est-2 és un cantó francès al districte de Saint-Étienne (departament del Loira) que compta amb els municipis de Saint-Jean-Bonnefonds i Saint-Priest-en-Jarez i part del de Sant-Etiève.
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1976 | M. Faure | radical |
| 1976-2001 | Paulo Chomat | PCF |
| 2001-2008 | Alain Pecel | PCF |
| 2008- | Gilles Artigues | MoDem |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Resolució 91 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 91 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 25 de juny de 1951, assenyalant un informe de Sir Owen Dixon, representant de l'ONU per Índia i Pakistan, va assenyalar que el principal punt de diferència de preparar l'estat de Jammu i Caixmir per a la celebració d'un plebiscit era el procediment i l'extensió de la desmilitarització, el grau de control sobre l'exercici de les funcions de govern necessàries per garantir un plebiscit lliure i just.
El Consell va acceptar la dimissió de Sir Dixon i li va expressar el seu agraïment per la seva gran habilitat i devoció. El Consell va instruir al reemplaçament de Sir Dixon per procedir al subcontinent i, després de consultar als governs de l'Índia i Pakistan, efectuar la desmilitarització de l'Estat de Jammu i Caixmir sobre la base de la Comissió de les Nacions Unides per a l'Índia i el Pakistan i va demanar a les parts que cooperessin amb el representant de les Nacions Unides per a efectuar la desmilitarització.
El Consell va instruir al nou representant de les Nacions Unides que els informés en un termini de tres mesos i, si no hagués efectuat la desmilitarització o obtingués plans per fer-ho, el representant informaria al Consell els punts de diferència que haurien de resoldre per la desmilitarització que es durà a terme. El Consell va demanar a les parts que acceptessin l'arbitratge sobre tots els punts de diferència destacats, si el representant de l'ONU no aconsegueix un acord íntegre, seran nomenats pel president de la Cort Internacional de Justícia un àrbitre o un grup d'àrbitres. També es va decidir que el Grup d'Observadors Militars continués supervisant l'alto el foc de l'estat.
La resolució va ser aprovada per vuit vots contra cap, amb tres abstencions de l'Índia, la Unió Soviètica i la República Federal Socialista de Iugoslàvia.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1 a la 100 (1946 - 1953)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1365 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1365 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 31 de juliol de 2001. Després de recordar anteriors resolucions sobre Israel i el Líban incloses les resolucions 426 (1978), 425 (1978), 501 (1982), 508 (1982), 509 (1982), 520 (1982), 1310 (2000) i 1337 (2000), el Consell va decidir prorrogar el mandat de la UNIFIL per un període de sis mesos fins al 31 de gener de 2002.
El Consell de Seguretat va recordar la conclusió del secretari general Kofi Annan que Israel havia retirat les seves forces del Líban a partir del 16 de juny de 2000, d'acord amb la Resolució 425. Va subratllar la naturalesa temporal de l'operació de la UNIFIL i va assenyalar que havia completat dues de les tres parts del seu mandat.
Es va demanar al Secretari General que implementés la reconfiguració i redistribució de la UNIFIL. Es va cridar al govern del Líban a crear un entorn tranquil i restaurar la seva autoritat al sud del Líban a través del desplegament de les forces libaneses. Es va instar a les parts a garantir la llibertat de moviment de la UNIFIL. Tant Israel com el Líban van ser convocats a complir els compromisos per respectar la línia de retirada identificada per les Nacions Unides i va condemnar totes les violacions aèries, marítimes i terrestres de la línia.
La resolució recolza els esforços de la UNIFIL per supervisar les violacions de la línia de retirada. Es va demanar al Secretari General que continués consultes amb el govern libanès i els països que aporten contingents sobre l'aplicació de la resolució actual. A més, el va dirigir a informar sobre les activitats de la UNIFIL, inclosa la seva possible reconfiguració a una missió d'observació, i sobre tasques realitzades per l'Organisme de les Nacions Unides per la Vigilància de la Treva (UNTSO).
Finalment, la resolució va concloure subratllant la importància d'una pau justa i duradora a l'Orient Mitjà basada en les resolucions pertinents del Consell de Seguretat, incloses les 242 (1967) i 338 (1973).

## Referències

* ↑ «Security Council extends UNIFIL mandate for six months, to 31 January 2002». United Nations, 31-07-2001.
* ↑ Annan, Kofi. Annual report on the work of the organization 2001. United Nations Publications, 2001, p. 23. ISBN 978-92-1-100878-4.
* ↑ «Security Council extends UN Interim Force in Lebanon through January 2002». United Nations News Centre, 31-07-2001.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1301 a la 1400 (2000 - 2002)
* Conflicte del sud del Líban (1985-2000)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1367 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1367 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 10 de setembre de 2001. Després de recordar les resolucions 1160 (1998), 1199 (1998), 1203 (1998) i reafirmar les resolucions 1244 (1999) i 1345 (2001), en particular, el Consell va donar per acabat l'embargament d'armes contra la República Federal de Iugoslàvia (Sèrbia i Montenegro) després d'haver satisfet les demandes del Consell de retirar-se de Kosovo i permetre el començament d'un diàleg polític.
El Consell de Seguretat va observar que les exigències contingudes en la Resolució 1160 havien quedat satisfetes i van reconèixer la difícil situació de seguretat al llarg de la frontera administrativa de Kosovo i la República Federal de Iugoslàvia. Es continuaria impedint l'entrada d'armes i municions a Kosovo. El secretari general Kofi Annan va declarar que la República Federal de Iugoslàvia havia permès l'accés a Kosovo a les organitzacions humanitàries i l'Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Drets Humans.
Actuant sota el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell va rescindir l'embargament d'armes i va dissoldre el Comitè del Consell de Seguretat encarregat de controlar les sancions.

## Referències

* ↑ «Council terminates prohibitions on arms sales to Yugoslavia». United Nations, 10-09-2001.
* ↑ Associated Press «Security Council lifts arms embargo on Yugoslavia». USA Today, 10-09-2001.
* ↑ Gowlland-Debbas, Vera; Tehindrazanarivelo, Djacoba Liva. National implementation of United Nations sanctions: a comparative study. Martinus Nijhoff Publishers, 2004, p. 10. ISBN 978-90-04-14090-5.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1301 a la 1400 (2000 - 2002)
* Guerra de Kosovo

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# McKinleyville

McKinleyville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 13.599 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, McKinleyville tenia 13.599 habitants, 5.277 habitatges, i 3.604 famílies. La densitat de població era de 251,5 habitants/km².
Dels 5.277 habitatges en un 34,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,9% hi vivien parelles casades, en un 12,1% dones solteres, i en un 31,7% no eren unitats familiars. En el 21,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,4% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 30,9% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 10,8% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,4 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 38.047 $ i la renda mitjana per família de 42.926 $. Els homes tenien una renda mitjana de 35.395 $ mentre que les dones 24.385 $. La renda per capita de la població era de 17.870 $. Entorn de l'11,7% de les famílies i el 14,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- McKinleyville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- McKinleyville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].