OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Panmah Muztagh

La Panmah Muztagh és una serra que forma part de la gran serralada del Karakoram i que es troba al Baltistan, al districte de Gilgit-Baltistan del Pakistan. Els seus cims més alts no són particularment alts si es comparen amb els estàndards del Karakoram, però es caracteritzen per ser enormes bocs granítics que presenten unes parets gairebé verticals, a diferència de les muntanyes del seu voltant. El cim més alt d'aquesta serralada és el Baintha Brakk, un cim també conegut com L'Ogre (7.285 m), un cim extremadament difícil d'escalar i que sols tres expedicions l'han aconseguit coronar. El grup del Latok té una dificultat semblant. Ambdós grups es troben al nord de la gran glacera de Biafo.
La Panmah Muztagh es troba al cor del Karakoram, al nord-oest de la Baltoro Muztagh, on es troben els vuit mils del Karakoram, i al sud-est de l'Hispar Muztagh. La glacera Biafo, al sud-oest, la separa de les muntanyes Spantik-Sosbun. Les glaceres de Skamri Glacier i de Braldu les separa de les muntanyes Wesm, al nord. Les glaceres de Panmah, Nobande Sobande, Choktoi i Chiring es troben dins d'aquesta serralada.

## Principals cims

| Muntanya | Alçada (metres) | Coordenades | Prominència (metres) | Muntanya pare | Primera ascensió | Ascensions (intents) |
| Baintha Brakk | 7.285 | 35° 56′ 51″ N, 75° 45′ 12″ E﻿ / ﻿35.94750°N,75.75333°E﻿ / 35.94750; 75.75333 | 1.891 | Distaghil Sar | 1977 | 3 (14) |
| Latok I (Latok Central) | 7.151 | 35° 55′ 41″ N, 75° 49′ 21″ E﻿ / ﻿35.92806°N,75.82250°E﻿ / 35.92806; 75.82250 | 1.475 | Baintha Brakk | 1979 | ??? |
| Latok II (Latok Oest) | 7.108 | 35° 55′ 12″ N, 75° 48′ 09″ E﻿ / ﻿35.92000°N,75.80250°E﻿ / 35.92000; 75.80250 | 400 | Latok I | 1977 | ??? |
| Latok III (Latok Est) | 6.,949 | 35° 55′ 12″ N, 75° 50′ 23″ E﻿ / ﻿35.92000°N,75.83972°E﻿ / 35.92000; 75.83972 | 650 | Latok I | 1979 | ??? |
* ^ Les dades procedeixen de l'Himalayan Index. Poden no ser del tot exactes, ja que algunes escalades pot ser que no hagin estat registrades en la literatura de muntanya o hagin estat indexades incorrectament.

## Referències

* 1 2 Andy Fanshawe and Stephen Venables, Himalaya Alpine-Style, Hodder and Stoughton, 1995, ISBN 0-340-64931-3
* ↑ American Alpine Journal, 2001, p. 365
* ↑ Jerzy Wala, Orographical Sketch Map of the Karakoram, Swiss Foundation for Alpine Research, Zurich, 1990.
* ↑ Valors aproximats, de Digital Elevation Data
# Ozimops

Ozimops és un gènere de ratpenats de la família dels molòssids. Viuen a Austràlia, Indonèsia i Papua Nova Guinea.

## Descripció

Les espècies d'aquest grup són microquiròpters petits i corpulents, amb l'avantbraç de 29-41 mm i un pes de 6-18 g. Les orelles són triangulars, amb la punta arrodonida, i estan separades per 2-4 mm. El trague de l'orella també té la punta arrodonida i la base més ampla. L'antitrague és semicircular o negligible i la pell està engruixida en aquesta part de l'orella. Les orelles, normalment en posició lateral, s'alcen quan el ratpenat està en alerta. El musell és ample, convex i afusat. La part superior del musell està coberta de pèls curts i prims, amb vibrisses curtes intercalades, tot i que manca de les cerres més llargues que es poden observar en un parent seu, el ratpenat cuallarg d'Elery.
Amb excepcions en algunes espècies, especialment Ozimops halli, la fórmula dental és 1/2, 1/1, 2/2, 3/3 = 30. Les espècies que en divergeixen perden la premolar anterior superior d'un costat de la mandíbula, o de tots dos, en els individus madurs.

## Taxonomia

Aquest tàxon fou descrit el 2014 com a subgènere de Mormopterus, separant grups australians després d'estudiar-ne la diversitat i descriure'n noves espècies. Contenia espècies ja conegudes o críptiques de la regió indopapú i un centre de diversitat a l'Austràlia continental. El 2015 fou elevat a la categoria de gènere.

## Referències

* 1 2 3 Reardon, T. B.; McKenzie, N. L.; Cooper, S. J. B.; Appleton, B.; Carthew, S.; Adams, M. «A molecular and morphological investigation of species boundaries and phylogenetic relationships in Australian free-tailed bats Mormopterus (Chiroptera: Molossidae)» (en anglès). Australian Journal of Zoology, 62, 2, 2014, pàg. 109-136. DOI: 10.1071/ZO13082.
* ↑ «Genus Ozimops Reardon, McKenzie & Adams, 2014» (en anglès). [Consulta: 7 febrer 2019].
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# Roger Rocasalbas i Argemí

Roger Rocasalbas i Argemí (Palau-solità i Plegamans, 21 de setembre de 1981) és un exjugador d'hoquei sobre patins català.
Format al Cerdanyola CH, fitxà pel Club Hoquei Mataró la temporada 2005/06 i estigué al club maresmenc fins que fitxà pel Club Patí Vilanova la temporada 2008/09. Tres anys després, l'estiu de 2011, fitxà per l'Igualada Hoquei Club. Entre el 2012 i el 2014 competí a les files del Club Patí Vic fins que fou traspassat al Club Patí Vilafranca.A l'estiu del 2016 fitxa pel Club d'Esports Vendrell, on es retirà dos anys després.
Ha estat internacional en diverses ocasions per la selecció catalana i la selecció espanyola.

## Palmarès
### CP Vilanova

* Subcampió Copa del Rei / Copa espanyola (2010)
* Subcampió Copa de la CERS (2010/11)

### CP Vic

* Subcampió Copa de la CERS (2012/13)

### Selecció catalana

* 1 Copa Amèrica (2010)
* 3 Golden Cups (2009, 2010, 2011)

### Selecció espanyola

* Subcampió Copa de les Nacions (2011)

## Referències

* ↑ «Roger Rocasalbas i Argemí». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Perfil a rinkhockey.net». rinkhockey.net. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Rocasalbas apunta al CP Vilanova». CapGros.com, 27-02-2008. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 2 juliol 2014].
* ↑ «Esports - Un pas més». HemerotecaDigital.info, 07-03-2008. [Consulta: 2 juliol 2014].
* ↑ «7 - Roger Rocasalbas». ClubPatíVic.cat. Arxivat de l'original el 2014-07-14. [Consulta: 1r juliol 2014].
* ↑ Freixa, Anna. «Revolució de fitxatges a l'OK Lliga». LaXarxa.com, 13-06-2014. [Consulta: 10 juliol 2014].
* ↑ «Roger Rocasalbas s'incorpora al primer equip d'hoquei del CE Vendrell». eixdiari.cat. [Consulta: 10 febrer 2018].
* ↑ «Roger Rocasalbas anuncia la retirada». okcat.cat, 08-05-2018 [Consulta: 22 setembre 2022].
* ↑ «El segon títol consecutiu». El 9 Esportiu, 01-03-2010. [Consulta: 2 juliol 2014].
* ↑ «El Club Patí Vilanova, subcampió de la Copa CERS». Vilanova.cat, 08-05-2011. [Consulta: 2 juliol 2014].
* ↑ Graell, Jordi. «La pròrroga torna a somriure al Moritz Vendrell i guanya la Copa de la CERS (3-2)». Ara.cat, 12-05-2013. [Consulta: 2 juliol 2014].
* ↑ Mateo, Llorenç. «Roger Rocasalbas i Jordi Ferrer seleccionats per Montreux». EixDiari.cat, 16-03-2011. [Consulta: 2 juliol 2014].
# Paratip

En biologia, el terme paratip s'utilitza en referència al tipus biològic d'una espècie.

## Zoologia

En nomenclatura zoològica, un paratip és oficialment definit com a "qualsevol exemplar d'una espècie que no és l'holotip".

## Botànica

En botànica sistemàtica també s'utilitza el terme "paratip". El Codi Internacional de Nomenclatura Botànica defineix el paratip com "un exemplar citat al protòleg [és a dir, la descripció original] que no és ni l'holotip ni un isotip, ni un dels sintips si dos o més exemplars foren designats simultàniament com a tipus" (Art 9.5).

## Vegeu també

* Holotip
* Tipus biològic

## Referències

* ↑ Glossari del Codi Internacional de Nomenclatura Zoològica
# Russ

* Per a altres significats, vegeu «Marco Russ».
Russ (en alsacià Rüss) és un municipi francès a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2005 tenia 1.248 habitants. Limita amb els municipis de Wisches, Schwartzbach, Hersbach i Schirmeck.
Forma part del cantó de Mutzig, del districte de Molsheim i de la Comunitat de comunes de la Vall de la Bruche.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 966 | 1.001 | 1.015 | 1.142 | 1.113 | 1.182 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Léon Weissenberger | |
| 2008- | Jean Louis Renaudin | |
# Pattersonville-Rotterdam Junction

Pattersonville-Rotterdam Junction és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 918 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pattersonville-Rotterdam Junction tenia 918 habitants, 368 habitatges, i 260 famílies. La densitat de població era de 262,5 habitants per km².
Dels 368 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,3% hi vivien parelles casades, en un 12% dones solteres, i en un 29,3% no eren unitats familiars. En el 23,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 25,8% de 45 a 60 i un 17% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.857 $ i la renda mediana per família de 55.547 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.000 $ mentre que les dones 25.750 $. La renda per capita de la població era de 19.039 $. Cap de les famílies i el 3,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pattersonville-Rotterdam Junction». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pattersonville-Rotterdam Junction». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Panagiota Daskalopoulos

Panagiota Daskalopoulos és una professora de matemàtiques de la Universitat de Colúmbia que fa recerca en equacions diferencials en derivades parcials i en geometria diferencial. A Colúmbia, també és la Directora d'Estudis d'Universitaris de matemàtiques.
Daskalopoulos va obtenir un grau a la Universitat d'Atenes l'any 1986, i va completar el doctorat a la Universitat de Chicago al 1992, sota la supervisió de Carlos Kenig. Després d'una posició de professora assitent a l'Institut d'Estudis Avançats de Princeton, es va unir al claustre de la Universitat de Minnesota l'any 1993. Posteriorment, l'any 1995, es va traslladar a la Universitat de Califòrnia, Irvine i va tornar a Colúmbia al 2001. Va ser Guggenheim Fellow al 2004, i converenciant convidada al Congrés Internacional de Matemàtics de 2014. Va ser membre del Comitè Assessor Científic de l'Institut de Recerca de Ciències Matemàtiques de Berkeley, Califòrnia durant els anys 2013–2017.

## Referències

* 1 2 «Department Directory, Columbia University Mathematics». [Consulta: 12 gener 2016].
* 1 2 3 4 «Profile of Dr. Panagiota Daskalopoulos». [Consulta: 12 gener 2016].
* ↑ Panagiota Daskalopoulos al Mathematics Genealogy Project.
* ↑ «Panagiota Daskalopoulos». [Consulta: 12 gener 2016].
* ↑ «ICM Plenary and Invited Speakers since 1897». [Consulta: 12 gener 2016].
# Panagiotis Kanel·lópulos

Panagiotis Kanel·lópulos (en grec: Παναγιώτης Κανελλόπουλος) (Patres, 13 de desembre de 1902 - Atenes, 11 de setembre de 1986) va ser un polític grec, elegit democràticament com a Primer Ministre de Grècia el 1967 abans de ser destituït per la Junta Militar Grega (1967-1974).

## Referències

* ↑ Russell, Jesse; Cohn, Ronald. Panagiotis Kanellopoulos (en anglès). Book on Demand, 2012. ISBN 9785512266205.

## Vegeu també

* Règim dels Coronels
# Relació paradigmàtica

La relació paradigmàtica és la relació sintàctica que s'estableix entre elements que podrien ocupar el mateix lloc a l'oració o que formen part del mateix paradigma, en oposició a la relació sintagmàtica que és la que s'estableix entre un element i els que l'envolten a l'oració o discurs.
Les relacions paradigmàtiques (anomenades associatives per Ferdinand de Saussure, el seu descobridor) es donen per tant només de manera hipotètica i serveixen per relacionar paraules per la seva categoria, significat o significant. Per exemple, una forma d'una conjugació verbal està en relació paradigmàtica amb totes les altres formes del mateix verb (per això a la conjugació regular se la pot anomenar també paradigma verbal). Igualment en una frase com "Vull un...", el forat creat pels punts suspensius admet qualsevol substantiu, per tant tots els noms que puguin aparèixer en aquella oració estaran en relació paradigmàtica amb els que no apareixen. La morfologia deriva així, per als estructuralistes, de la sintaxi.
És una relació in absentia, ideal, que depèn de la gramàtica d'un idioma però també de la cultura i experiència de cada individu, ja que una persona pot conèixer unes paraules que poden associar-se a la que apareix efectivament a la frase i una altra no conèixer-les. El concepte de categoria mental de la gramàtica cognitiva recupera aquesta idea d'associació per explicar justament per què venen al cap unes paraules en un context determinat i no d'altres.
# Abu l-Ghazi Khan III

Abu l-Ghazi Khan III fou kan titular de Khivà vers 1791 a 1804. Era fill de Ghaip Khan, governant d'una part de la Petita Horda Kazakh, i kan de Khivà vers 1745 a 1760 i potser altre cop de 1774 a la seva mort el 1791.
Sota Ghaip Khan els kans van perdre el poder efectiu que va quedar en mans dels seus Inaks, una mena de primers ministres, caps de la tribu Kongrat i governadors d'Hazarasp. Abu l-Ghazi apareix esmentat per primer cop en el viatge a Khiva del doctor rus Blankennagel (que va arribar a l'octube del 1793) i hi va restar fins al 1794; però en ser fill de Ghaip Khan s'ha suposat que aquest havia tornat al tron fins a la seva mort el 1791 i l'havia succeït el seu fill en aquesta data. Howorth diu que els kans entre vers el 1756 (quan encara era kan Ghaip) i el 1793 no es coneixen. En tot cas no van tenir cap paper polític i per aquesta època cal referir-se als inaks, sobretot Muhammad Amin Inak que va governar de vers el 1755 al 1772 (fou successor del seu pare Ishmed Biy), i Iwaz Inak (1772-1804). A la mort d'Iwaz el 1804 fou elegit el seu fill Kutlugh Murad Beg que va refusar l'elecció, i llavors fou elegit el seu germà Iltazar Inak, que al cap de sis mesos va deposar al kan, al que va pagar una pensió i el va enviar a les terres dels seus kazakhs, i es va proclamar kan al seu lloc reunint les funcions de kan i inak.
Hauria estat restaurat breument el 1806 a la mort d'Iltazar Khan (abans Iltazar Inak) en la guerra contra Bukharà, quan els bukharians van nomenar com Inak a Kutlugh Murad Beg, però els corasmis van proclamar kan al germà petit de Iltatzar, Muhammad Rahim Bahadur Khan I, i aquest va acceptar el nomenament (l'elegit era el seu germà), el que no va donar opció a Abu l-Ghazi Khan III.
No s'esmenten les circumstàncies i data de la seva mort.

## Referències

Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II division II. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Elaver

Elaver és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels clubiònids (Clubionidae). Fou descrita per primera vegada l'any 1898 per O. Pickard-Cambridge.

## Taxonomia

Elaver, segons el World Spider Catalog del 2017, te reconegudes 53 espècies:
* Elaver achuca (Roddy, 1966)
* Elaver albicans (Franganillo, 1930)
* Elaver arawakan Saturnino & Bonaldo, 2015
* Elaver balboae (Chickering, 1937)
* Elaver barroana (Chickering, 1937)
* Elaver beni Saturnino & Bonaldo, 2015
* Elaver brevipes (Keyserling, 1891)
* Elaver calcarata (Kraus, 1955)
* Elaver candelaria Saturnino & Bonaldo, 2015
* Elaver carlota (Bryant, 1940)
* Elaver chisosa (Roddy, 1966)
* Elaver crinophora (Franganillo, 1934)
* Elaver crocota (O. Pickard-Cambridge, 1896)
* Elaver darwichi Saturnino & Bonaldo, 2015
* Elaver depuncta O. Pickard-Cambridge, 1898
* Elaver elaver (Bryant, 1940)
* Elaver excepta (L. Koch, 1866)
* Elaver grandivulva (Mello-Leitão, 1930)
* Elaver helenae Saturnino & Bonaldo, 2015
* Elaver hortoni (Chickering, 1937)
* Elaver implicata (Gertsch, 1941)
* Elaver juana (Bryant, 1940)
* Elaver juruti Saturnino & Bonaldo, 2015
* Elaver kawitpaaia (Barrion & Litsinger, 1995)
* Elaver kohlsi (Gertsch & Jellison, 1939)
* Elaver linguata (F. O. Pickard-Cambridge, 1900)
* Elaver lizae Saturnino & Bonaldo, 2015
* Elaver lutescens (Schmidt, 1971)
* Elaver madera (Roddy, 1966)
* Elaver mirabilis (O. Pickard-Cambridge, 1896)
* Elaver mulaiki (Gertsch, 1935)
* Elaver multinotata (Chickering, 1937)
* Elaver orvillei (Chickering, 1937)
* Elaver placida O. Pickard-Cambridge, 1898
* Elaver portoricensis (Petrunkevitch, 1930)
* Elaver quadrata (Kraus, 1955)
* Elaver richardi (Gertsch, 1941)
* Elaver sericea O. Pickard-Cambridge, 1898
* Elaver shinguito Saturnino & Bonaldo, 2015
* Elaver sigillata (Petrunkevitch, 1925)
* Elaver simplex (O. Pickard-Cambridge, 1896)
* Elaver tenera (Franganillo, 1935)
* Elaver tenuis (Franganillo, 1935)
* Elaver texana (Gertsch, 1933)
* Elaver tigrina O. Pickard-Cambridge, 1898
* Elaver tourinhoae Saturnino & Bonaldo, 2015
* Elaver tricuspis (F. O. Pickard-Cambridge, 1900)
* Elaver tristani (Banks, 1909)
* Elaver tumivulva (Banks, 1909)
* Elaver turongdaliriana (Barrion & Litsinger, 1995)
* Elaver valvula (F. O. Pickard-Cambridge, 1900)
* Elaver vieirae Saturnino & Bonaldo, 2015
* Elaver wheeleri (Roewer, 1933)

## Referències

* ↑ O. Pickard-Cambridge, 1898 : Arachnida. Araneida. Biologia Centrali-Americana, Zoology. London, vol.1, p.233-288 (text íntegre).
* 1 2 «Clubionidae». Natural History Museum Bern. [Consulta: 16 març 2017].

## Enllaços externs

* (anglès) World Spider Catalog: Elaver O. P.-Cambridge, 1898 en la família Clubionidae +base de dades
# Salvador Trullols i Olesa

Salvador Trullols i Olesa (Mallorca, s. XVII-XVIII). Militar mallorquí, cabdill de l'aixecament austriacista esdevingut a la ciutat de Mallorca el setembre de 1706. Era fill de Joan Trullols i Sureda i de Beatriu Olesa i Ballester. Pertanyia a la branca dels Trullols coneguda com els "Trullols del Mercat", per tenir la casa pairal a la plaça del Mercat de la ciutat. Era cunyat de Joan Torrella i Ballester, autor amb el seu fill Agustí Torrella i Trullols d'un conjunt de notes manuscrites conegudes com "L'Olla podrida".

## La revolta austriacista del setembre de 1706

Un cop decidida la conquesta de Mallorca en un consell de guerra de Carles III celebrat el 9 d'agost de 1706 a Guadalajara es va passar a preparar l'expedició, en la qual hi anà com a plenipotenciari Joan Antoni de Boixadors Pacs i de Pinós, baró de Vallmoll, Bunyolí i comte de Savellà. El setembre de 1706, l'esquadra aliada formada per 35 vaixells, es va dirigir a Eivissa, que va capitular el 19 de setembre. Sis dies després la flota es va presentar, el 25 de setembre, davant les murades de la ciutat de Mallorca. Aleshores es va produir un avalot austriacista, capitanejat per Salvador Trullols, en un dels barris marítims de la Ciutat, on nombrosos partidaris de Carles d'Àustria l'aclamaren com a rei, i es dirigiren cap al Born al crit de "Visca Carles III i morin els botiflers". El Jurat en Cap Marc Antoni Cotoner i Sureda intentà oposar-se als amotinats. L'objectiu dels filipistes era acabar amb el dirigent de la revolta, i el Magistrat Dionís Roger disparà dues vegades contra Salvador Trullols sense èxit. En resposta, els austriacistes feriren el Magistrat, intentaren assassinar el Lloctinent i quan el botifler Gabriel de Berga i Santacília, oficial de cavalleria, arribà amb uns altres trenta homes muntats a cavall, va disparar contra un dels sublevats, però aquest mateix li va respondre amb un tret al pit que el matà. El dia 27 de setembre el Gran i General Consell va decidir capitular. El 23 d'octubre de 1706 Salvador Trullols va ser nomenat governador del Castell de Bellver.

## La repressió

El 28 d'abril de 1716 Salvador Trullols va ser empresonat al Castell de Bellver. El 13 de setembre de 1716, quan el traslladaven desterrat cap a Valladolid, aconseguí fer-se escàpol als borbònics, i amb la seva esposa i el seu cunyat Dídac Costa i Arnau, va fugir cap a Menorca. Els seus béns varen ser expropiats (entre ells hi havia la Gran Albufera d'Alcúdia, Son Crespí de Manacor, la possessió d'Hospitalet també a Manacor i nou quartons al Cós de Felanitx).

## Referències

* ↑ PASCUAL RAMOS, Eduardo. Poder y linaje durante la guerra de Sucesión en el reino de Mallorca. El marqués de la Torre. Palma: El Tall editorial, 2013.- (El Tall del temps maior; 20), p. 118.
* ↑ Cronologia del Tricentenari de la guerra de Successió a Mallorca
# Llagostí tigrat marró

El llagostí tigrat marró (Penaeus esculentus) és una espècie de crustaci decàpode de la família Penaeidae, que està àmpliament distribuït a Austràlia.

## Ecologia

Els joves de P. esculentus viuen entre les algues, i quan són adults la seva closca fa uns 32 mm. Els adults poden fer 155 mm de llargada, s'assemblen a Penaeus monodon, però són més petits i marronosos. Viuen fins a fondàries de 2000 m.

## Distribució

P. esculentus és un endemisme de les aigües australianes des de New South Wales (prop de Sydney) a Shark Bay, Western Australia, principalment a fondàries d'entre 16 i 22 m.
Unes 500 tones d'aquest llagostí es pesquen cada any

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 11 setembre 2021].
* ↑ Lipke B. Holthuis. «Penaeus (Penaeus) esculentus Haswell, 1879». A: FAO species catalogue. Vol. 1. Shrimps and prawns of the world (PDF). Food and Agriculture Organization, 1980. ISBN 92-5-100896-5.
* ↑ W. Dall. The biology of the Penaeidae. Academic Press, 1990, p. 489. ISBN 978-0-12-026127-7.
* ↑ P. J. Crocos «Reproductive dynamics of the tiger prawn Penaeus esculentus, and a comparison with P. semisulcatus, in the north-western Gulf of Carpentaria, Australia». Australian Journal of Marine and Freshwater Research, 38, 1, pàg. 91–102. DOI: 10.1071/MF9870091.
* 1 2 «Penaeus esculentus, brown tiger prawn». SeaLifeBase, 25-02-2009.
* ↑ «Farmed species». Shrimp News International. Arxivat de l'original el 25 de juny 2008. [Consulta: 9 gener 2010].
* ↑ «Species Penaeus (Penaeus) esculentus Haswell, 1879». Australian Faunal Directory. Department of the Environment, Water, Heritage and the Arts, 21-10-2008.
* 1 2 «Brown Tiger Prawn (Penaeus esculentus)» (PDF). New South Wales Department of Primary Industries, 2008.
# Llista dels Dalai-lama

La següent llista dels Dalai-lama recull els 14 personatges que han ostentat aquest títol, que fou atorgat pel sobirà dels mongols Altan Khan al tercer Dalai-lama Sonam Gyatso i s'aplica retroactivament als seus dos antecessors.
El Dalai-lama és l'autoritat màxima religiosa del budisme tibetà i, des del cinquè, cap d'estat del Tibet, sobirà fins a l'annexió a la Xina el 1959 i a l'exili, a partir d'aquell moment.
Com sigui que la tradició tibetana considera que, després de morir, el Dalai-lama es reencarna en un infant nounat, les dates de vigència del càrrec coincideixen amb les vitals.
La successió ininterrompuda és composta per:
| Núm. d'ordre | Nom | Nom en tibetà | Naixement | Mort |
| 1r. | Gendun Drup | དྒེ་འདུན་འགྲུབ་ | 1391 | 1474 |
| 2n. | Gendun Gyatso | དགེ་འདུན་རྒྱ་མཚོ་ | 1476 | 1542 |
| 3r. | Sonam Gyatso | བསོད་ནམས་རྒྱ་མཚོ་ | 1543 | 1588 |
| 4t. | Yonten Gyatso | ཡོན་ཏན་རྒྱ་མཚོ་ | 1589 | 1616 |
| 5è. | Ngawang Lobsang Gyatso | ངག་དབང་བློ་བཟང་རྒྱ་མཚོ་ | 1617 | 1682 |
| 6è. | Tsangyang Gyatso | ཚངས་དབྱངས་རྒྱ་མཚོ་ | 1683 | 1706 |
| 7è. | Kelzang Gyatso | བསྐལ་བཟང་རྒྱ་མཚོ་ | 1708 | 1757 |
| 8è. | Jamphel Gyatso | འཇམ་དཔལ་རྒྱ་མཚོ་ | 1758 | 1804 |
| 9è. | Lungtok Gyatso | ལུང་རྟོགས་རྒྱ་མཚོ་ | 1805 | 1815 |
| 10è. | Tsultrim Gyatso | ཚུལ་ཁྲིམས་རྒྱ་མཚོ་ | 1816 | 1837 |
| 11è. | Khendrup Gyatso | མཁས་གྲུབ་རྒྱ་མཚོ་ | 1838 | 1855 |
| 12è. | Trinley Gyatso | འཕྲིན་ལས་རྒྱ་མཚོ་ | 1856 | 1875 |
| 13è. | Thubten Gyatso | ཐུབ་བསྟན་རྒྱ་མཚོ་ | 1876 | 1933 |
| 14è. | Tenzin Gyatso | བསྟན་འཛིན་རྒྱ་མཚོ་ | 1935 | |