OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Menahem Schiffer

Menahem Schiffer (hebreu: מנחם שיפר) (Berlín, 24 de setembre de 1911 - Palo Alto, 11 de novembre de 1997) va ser un físic i matemàtic jueu alemany.
Nascut en una família jueva a Berlín, el 1930 va començar els seus estudis de física a la universitat de Berlín. Quan va començar a fer recerca sota la direcció d'Issai Schur (també jueu), van arribar els nazis al poder i la situació es va fer tan insostenible que va abandonar el seu país per continuar els estudis a la universitat Hebrea de Jerusalem, en la qual es va doctorar el 1939. Els anys següents va ser professor a la universitat Hebrea de Jerusalem, fins que el període 1946-1949 va ser professor de la universitat Harvard. Després d'uns cursos a la universitat de Princeton i a Jerusalem, el 1952 va ser nomenat professor de la universitat Stanford en la qual va romandre fins a la seva jubilació el 1977.
Schiffer va publicar més de 130 articles i monografies, molts d'ells en el camp de l'anàlisi complexa en el qual va fer les seves aportacions més originals.

## Referències

* ↑ Siegmund-Schultze, 2009, p. 86.
* ↑ Duren i Zalcman, 2013, p. xxi.
* ↑ Duren i Zalcman, 2013, p. xxii.
* ↑ Osserman, 1997, p. 1.
* ↑ Duren i Zalcman, 2013, p. xiii-xviii.
* ↑ Osserman, 1997, p. 2.

## Bibliografia

* Duren, Peter; Zalcman, Lawrence. Menahem Max Schiffer: Selected Papers (en anglès). Birkhäuser, 2013. ISBN 978-0-8176-3652-4.
* Kheimets, Nina G.; Epstein, Alek D. «Languages of Science in the Era of Nation-state Formation: The Israeli Universities and Their (non)Participation in the Revival of Hebrew» (en anglès). Journal of Multilingual and Multicultural Development, Vol. 26, Num. 1, 2005, pàg. 12-36. DOI: 10.1080/14790710508668396. ISSN: 0143-4632.
* Segal, Sanford L. Mathematicians under the Nazis (en anglès). Princeton University Press, 2003. ISBN 0-691-00451-X.
* Siegmund-Schultze, Reinhard. Mathematicians fleeing from Nazi Germany (en anglès). Princeton University Press, 2009. ISBN 978-0-691-14041-4.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Menahem Schiffer» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Osserman, Robert. «Memorial Resolution - Menahem Max Schiffer». Universitat Stanford, 1997. Arxivat de l'original el 4 d’agost 2011. [Consulta: 19 abril 2022]. (anglès)
# Martín de la Jara

Martín de la Jara és una localitat de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya. L'any 2005 tenia 254.748 habitants. La seva extensió superficial és de 50 06' N, 4° 57′ O. Està situada a una altitud de 405 metres i a 109 kilòmetres de la capital de la província, Sevilla.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 2.819 | 2.802 | 2.774 | 2.747 | 2.706 | 2.721 | 2.726 | 2.760 | 2.748 | 2.737 |
# Mediolanum Santonum

* Per a altres significats, vegeu «Mediolanum».
Mediolanum Santonum era la ciutat principal dels sàntons (santones o santoni), actualment Saintes.
Estrabó i Claudi Ptolemeu l'esmenten com Mediolanium. En temps d'Ammià Marcel·lí va agafar el nom del poble que l'habitava i anomena Santones a la ciutat. Va ser una ciutat romana important. Hi queda un arc de triomf construït en honor de Germànic Cèsar, un amfiteatre, fora de la ciutat antiga al fons d'una vall i un aqüeducte que portava aigua d'una font situada a uns quants kilòmetres de la ciutat. En una de les valls que travessava hi ha restes de 25 arcs que la salvaven.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Mediolanum». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 16 febrer 2021].
# Masaitisita

La masaitisita és un mineral de la classe dels òxids.

## Característiques

La masaitisita és un òxid de fórmula química KCu₅O₂(SeO₃)₂Cl₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de juny de l'any 2023, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. És l'anàleg de potassi de la ilinskita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 6006/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la fumarola Iadovítaia, que es troba al segon con d'escòria de l'avanç nord de la Gran erupció fissural del Tolbàtxik, al krai de Kamtxatka (Rússia). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Masaitisite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 setembre 2023].
* 1 2 Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «Newsletter 74». Mineralogical Magazine, 27-07-2023, pàg. 1–5. DOI: https://doi.org/10.1180/mgm.2023.54 [Consulta: 27 setembre 2023].
# Melogorà

Melogorà (en rus: Мелогора) és un poble de l'óblast d'Arkhànguelsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 66 habitants.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Каргопольского района». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2022-02-05. [Consulta: 2 maig 2022].
# Mercè Fontanilles i Mas

Mercè Fontanilles i Mas (Barcelona, 1933- 1991). Va destacar en diferents àrees com a treballadora social, tant en l'empresa com en l'Administració pública, la parròquia i les entitats no lucratives.
Pionera en la intervenció en l'àmbit de les drogodependències, va demostrar sempre una especial sensibilitat cap a les persones en situació de risc i les seves famílies, i va afrontar amb elles les dificultats legals, laborals, sanitàries, socials i psicològiques. Des de l'any 1972 va treballar a la clínica mental de Santa Coloma de Gramenet, on va col·laborar en la creació del Servei d'Atenció a l'Alcoholisme.
L'any 1979 va participar en la creació, a la Diputació de Barcelona, del primer centre de tractament a Catalunya per a tota mena de drogodependències. Va impulsar l'acció social, des d'entitats sense ànim de lucre, per tal de pal·liar aquest tipus de problemàtiques des d'una perspectiva participativa, humana i professional, la qual cosa va portar a la creació de la fundació que duu el seu nom.

## Altres pioneres del treball social

* Maria Estrada i Clerch
* Montserrat Castells i Gabriel
* Elàdia Faraudo i Puigdollers

## Font

* Calendari 2010 'Treball social: una genealogia femenina', de l'Institut Català de les Dones

## Enllaços externs

* Fundació Mercè Fontanilles
# Microsoft Access

Microsoft Access és un programa de gestió de bases de dades relacional creat per Microsoft per a ús personal i de petites empreses. És un component del paquet Microsoft Office. Per treballar en una base de dades cal, en primer lloc, carregar el programa i, després definir la base de dades o utilitzar-ne una de construïda anteriorment.
Passos a seguir per iniciar el programa:
* Seleccionar la carpeta MSOffice, on s'ha instal·lat l'Access
* Clicar sobre la icona.
Un cop oberta la finestra de l'Access, tenim dues opcions:
* Crear una base de dades nova
* Seleccionar una que ja existeix
La finestra principal de l'Access presenta, a més de la barra d'eines i menús, una segona finestra que correspon a la base de dades activa. Aquesta finestra et permet escollir entre diverses carpetes, que són els diferents àmbits de treball:
* Taules: on es guarda el disseny de les taules de la base de dades.
* Consultes: permet seleccionar informació de la base de dades.
* Formularis:per dissenyar la manera d'entrar registres, consultar-los i modificar-los.
* Informes: per poder imprimir les taules o les consultes.
Extensions de l'Access:
* .mdb (en versions del 2003 i anteriors)
* .mdbx (en versió 2007)

## Vegeu també

* LibreOffice Base
* OpenOffice.org Base
* BASAP, un gestor de bases de dades relacionals multiplataforma (PHP)
* Kexi

## Referències

* ↑ «Introduction to importing and exporting data». Microsoft. [Consulta: 15 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Microsoft Access - Lloc web oficial
* Access Blog
* Microsoft Access Version Releases, Service Packs, Hotfixes, and Updates History
# Mayumi Tanaka

Mayumi Tanaka (田中 真弓, Tanaka Mayumi?) (15 de gener de 1955 -) és una Seiyū de Tokyo que acostuma a estar afiliada amb Aoni Production. El seu nom de naixement és Mayumi Abe (阿部 真弓, Abe Mayumi).

## Doblatges en sèries de Televisió

* Bonobono (Shō Nee-chan)
* Bye-Bye Liberty Crisis (Michael)
* Chou Mashin Eiyuuden Wataru (Ikusabe Wataru, Homurabe Wataru)
* Chūka Ichiban (Mao)
* Cooking Papa (Osama)
* Dragon Ball (anime) (Kuririn, Yajirobe)
* Dragon Ball GT (Kuririn, Shusugoro)
* Dragon Ball Z (Kuririn, Yajirobe, Uranai Baba (2nd season))
* Gaiking Legend of Daiku-Maryu (Tsuwabuki Daiya)
* Kekkaishi (Tokiko Yukimura, younger Shishio)
* Kimba the White Lion (Keruru)
* Kindaichi Case Files (March)
* Mashin Eiyuuden Wataru (Ikusabe Wataru)
* Mashin Eiyuuden Wataru 2 (Ikusabe Wataru)
* One Piece (Monkey D. Luffy)
* Osomatsu-kun (1988 series) (Chibita)
* Pāman (Ichiro)
* Pokémon (Jynx)
* The Pursuit of Harimao's Treasure (Neo Nachirida)
* Rurouni Kenshin (Tsukayama Yūtarō)
* Sailor Moon SuperS (Robert)
* Sakura Taisen (Kirishima Kanna)
* Urusei Yatsura (Ryuunosuke Fujinami)
* Yakitate!! Japan (Umino Kashiwo, Motohashi Yuuko)
* YuYu Hakusho (Koenma)
# Membre de la Royal Society

Membre de la Royal Society (en anglès, Fellow of the Royal Society) és un honor concedit per distingir científics i una categoria d'afiliació de la Royal Society. Els membres tenen dret a posar les sigles FRS després del seu nom.
Són escollits fins a 44 membres cada any mitjançant votació dels membres existents. Els candidats han de ser nacionals o residents al Regne Unit, la República d'Irlanda o en països de la Commonwealth, encara que científics destacats d'altres llocs poden pertànyer com a membres estrangers. Els estatuts de la Royal Society declaren que els candidats per a l'elecció han d'haver fet "una contribució substancial a la millora del coneixement, incloent-hi les matemàtiques, la enginyeria i la medicina".

## Enllaços externs

* Directori de membres del la Royal Society i membres estrangers (anglès)
* Llista de membres de la Royal Society des de 1660 (anglès)
* Criteris per ser membre de la Royal Society FRS Arxivat 2007-11-24 a Wayback Machine. (anglès)
* Royal Society: Membre del mes (anglès)
# Miquel Ferrer Flórez

Miquel Ferrer Flórez (Palma, 1922 - 29 d'agost de 2009) fou un historiador mallorquí. Es llicencià en filosofia i lletres per la Universitat de Barcelona. Ha estat catedràtic de l'Escola Universitària d'Estudis Empresarials (1958-1987) i director del Centre Associat de la Universitat Nacional d'Educació a Distància (1979-86).
Ha exercit la docència a Palma a diferents centres d'ensenyament mitjà i universitari, fet que l'ha convertit en un dels professors més reconeguts a Mallorca dins l'àrea d'humanitats. Ha publicat nombrosos llibres d'història de Mallorca i nombrosos articles al Bolletí de la Societat Arqueològica Lul·liana i al Boletín de la Cámara de Comercio, Industria y Navegación de Palma de Mallorca, entre altres revistes científiques. Cal destacar la seva tasca com a investigador sobre temes de l'economia i la societat de Mallorca i, en especial, del sistema d'explotació agrari mallorquí. El 2005 va rebre el Premi Ramon Llull i el 2009 la Medalla d'Or de l'Ajuntament de Palma.

## Obres

* Población, propiedad en la Cordillera Septentrional de Mallorca (1974)
* Historia Contemporánea de Mallorca. 1808-1868 (1979)
* El trabajo agrario en los siglos XVI y XVII (1983)

## Enllaços externs

* Esquela
# Miquel Ferrer Sanxis

Miquel Ferrer Sanxis (Castelldefels, Baix Llobregat, 1899 - Barcelona, 1990) fou un polític i sindicalista català.

## Biografia

Estudià comerç a Barcelona, i en començar a treballar, s'afilià al Centre Autonomista de Dependents del Comerç i de la Indústria (CADCI). El 1922 participà en la fundació de les Joventuts d'Acció Catalana, i s'integrà en Estat Català, del que fou membre del seu Directori. Més tard s'uní a la Societat d'Estudis Militars (SEM), on hi contactaria per primer cop amb Josep Maria Batista i Roca. El maig de 1925 participà en el complot de Garraf planejat per Bandera Negra per acabar amb el rei Alfons XIII d'Espanya. Fou declarat culpable i va ser empresonat a Alacant el 1926. El 1930 fou alliberat, i les seves idees comunistes el portaren a afiliar-se al Bloc Obrer i Camperol (BOC), del que fou membre del comitè executiu i un dels màxims exponents de l'ala catalanista i col·laborador als diaris L'Hora, La Batalla, Front i Treball. El 1936 seguí el corrent minoritari del BOC que no s'uní al Partit Obrer d'Unificació Marxista (POUM), sinó al Partit Socialista Unificat de Catalunya (PSUC) i a la Unió General de Treballadors (UGT).
Fou secretari general de la UGT del Principat des del 1937 fins a la fi de la Guerra Civil espanyola, cosa que l'obligà a exiliar-se a França. Poc després fou expulsat del PSUC, i marxà a Mèxic (1939), on participà en la fundació del Partit Socialista Català (PSC). Alhora participà en les instàncies unitàries del catalanisme de l'exterior, i així fou secretari de la Confederació d'Organitzacions Catalanes d'Amèrica, i participà en el Consell Nacional de Catalunya (oficial, amb seu a Londres, 1948) i en el Consell Nacional Català (CNC) que fundà Josep Maria Batista i Roca, i del que fou secretari per Amèrica. També fou actiu en el camp cultural, tant català com americà, i així promogué la Revista dels Catalans d'Amèrica, fou secretari del Club del Llibre Català (1944-60), i fundador de la Compañía General Editora i de l'Instituto Panamericano de Documentación. El 1965 retornà a Barcelona.
El seu fons personal està dipositat al CRAI Biblioteca del Pavelló de la República. Consta de correspondència rebuda o/i escrita per Miquel Ferrer, documents diversos relacionats amb activitats culturals, amb les seves memòries, escrits incomplets, escrits d'altres, sobre diferents personalitats, història d'Amèrica, la llengua i la qüestió nacional, documents del Consell Nacional Català i sobre la comunitat catalana a l'exili.

## Obres

* Enric Prat de la Riba i l'Assemblea de Parlamentaris (1961),
* Pompeu Fabra, exemple i guia (1968)
* La Generalitat de Catalunya a l'exili (1977)
* L'evolució del pensament polític català 1923-1939 (1982)
* Memòries. 1920-1970

## Referències

* ↑ Aquest article incorpora informació de marxists.com (amb llicència GFDL)

## Enllaços externs

* Inventari del Fons FP, Subsèrie Miquel Ferrer i Sanchis, del CRAI Biblioteca del Pavelló de la República
# Molí del Mig (Figaró-Montmany)

El molí del Mig, molí de Ca l'Antic o molí d'en Cortés és un edifici del municipi de Figaró-Montmany (Vallès Oriental) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El molí del Mig es troba a la banda est del carrer Major que és l'antic camí ral de Barcelona a Vic on també hi ha les escales per accedir a l'església de Sant Rafael del Figaró i al casal de Ca l'Antic (que data del segle xviii, igual que el molí). A la banda de migdia el molí està tocant uns bancals que actualment estan abandonats
El molí del Mig és de planta quadrangular (5 x 5 m). Al soterrani o planta baixa hi ha l'antic xaragall hi havia el rodet. A la primera planta, des d'on s'accedeix a l'interior hi havia les moles o obrador. Al segon pis, que fou afegit posteriorment, hi havia la casa del moliner i el magatzem de gra. La coberta és de teula àrab amb quatre vessants amb barbacanes d'obra a la contrateulada.
A la façana nord hi ha la porta principal en forma d'arc rebaixat i brancals de pedra roja que segueix una tipologia pròpia del segle xviii. També hi ha una petita finestra amb brancals i llinda de pedra roja que dona llum a la segona planta. La façana est està força degradada i ens permet veure els materials emprats còdols, fang i maons. No hi ha obertures. La façana sud presenta diferents obertures, en la primera planta i la segona. Que s'han anat obrint al llarg del temps. La façana oest és del primer terç del segle XX destaca el balcó.
Al darrere del molí antigament hi havia la bassa que acumulava l'aigua procedent del rec de Vallcàrquera i de la font de ca l'Antic. Un cop l'aigua havia fet anar les moles era expulsada pel xaragall a un canal de regadiu i s'aprofitava per regar els horts de la llera del riu Congost.

## Història

Per tal d'aprofitar la força de l'aigua del riu Congost i la riera de Vallcàrquera hi havia diferents molins al municipi de Figaró-Montmany documentats des de l'Edat Mitjana. A banda del molí del mig, hi havia el molí de Dalt o de can Xicola a Vallcàrquera. Segons consta en una inscripció situada a la llinda de la porta principal, el molí del Mig fou construït per Marià Cortés l'any 1750 (tot i que no es pot descartar que sigui anterior i aquesta sigui la data d'una reconstrucció o restauració). Se suposa que la construcció d'aquest molí aniria lligada amb el creixement del nucli urbà de Figaró en època moderna. Es pot dir que el molí de Dalt i el molí del Mig formen part d'un mateix sistema hidràulic.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Molí del Mig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2013].

## Enllaços externs

* «Molí del Mig». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
# Molí del Mig

«Molí del Mig» té aquests significats:
* Molí del Mig (Bellveí), a Bellveí (Segarra)
* Molí del Mig (Castellcir), a Castellcir (Moianès)
* Molí del Mig (Figaró-Montmany), a Figaró-Montmany (Vallès Oriental)
* Molí del Mig (Mura), a Mura (Bages)
* Molí del Mig (Rabós), a Rabós (Alt Empordà)
* Molí del Mig (Valls), a l'Alt Camp
# Michael Müller

Michael Müller (Berlín Oest, 9 de desembre de 1964) és un empresari i polític alemany, membre del Partit Socialdemòcrata d'Alemanya (SPD). Des de l'11 de desembre de 2014 és l'actual alcalde de Berlín.

## Biografia

Entre 2001 i 2011 Müller va exercir com a president estatal del SPD, i entre 2011 i 2014 va exercir com a Ministre de Desenvolupament Urbà i Medi ambient. Anteriorment, va ser president del grup parlamentari del SPD en la Cambra de Representants de Berlín, de la qual és membre des de 1996.
El 29 d'agost 2014 Müller va presentar la seua candidatura a alcalde per a la successió de Klaus Wowereit, qui havia anunciat la seua renúncia el 26 d'agost de 2014. En una votació on van participar els membres del SPD Berlín el 18 d'octubre de 2014, Müller va vèncer el president regional Jan Stoss i el membre de la Cambra de Representants, Raeu Saleh, per majoria absoluta. Va arribar al 59,11% dels vots. Va succeir a Wowereit a partir de l'11 de desembre de 2014, data en què va ser ratificat alcalde amb 87 vots a favor, 58 en contra i una abstenció pel parlament.
Ha sigut membre del SPD des de 1981. Està casat i té dos fills.

## Referències

* ↑ Web de la candidatura Arxivat 2014-10-25 a Wayback Machine. (alemany)
* ↑ «Müller ist Berlins neuer Regierender Bürgermeister» (en alemany).

## Enllaços externs

* Biografia de Michael Müller SPD Berlín
# Mico manicorensis

Mico manicorensis és una espècie de primat de la família dels cal·litríquids que viu al Brasil. El seu nom prové del riu Manicoré, un afluent de l'Amazones, ja que l'espècie fou descoberta allà, a uns 300 km al sud de Manaus.
Fa uns 50 cm de llargada, més de la meitat dels quals pertanyen a la cua, i pesa uns 340 grams. El pelatge és de color blanc amb tons platejats a l'esquena, de color gris al cap i al coll, la cua és de color negre i el ventre és grogós-ataronjat. La cara i les orelles no tenen pèl i són rosa.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 131-132. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
* ↑ Anthony B. Rylands; Russell A. Mittermeier, 2009.
* Anthony B. Rylands; Russell A. Mittermeier. The Diversity of the New World Primates (Platyrrhini): An Annotated Taxonomy (en anglès). 2, 2009. DOI 10.1007/978-0-387-78705-3_2. Arxivat 2019-09-13 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Infonatura Arxivat 2009-06-24 a Wayback Machine. (anglès)
* Notícia sobre el descobriment de l'espècie (anglès)
# Mico nigriceps

Mico nigriceps és una espècie de primat de la família dels cal·litríquids que viu al Brasil.

## Descripció

* Pes: 370 g.
* El cap i el cos fan una longitud de 21 cm, mentre que la cua en fa 32.

## Enllaços externs

* Informació sobre aquest mico. (castellà)
# Miramont de Comenge

Miramont de Comenge (francès Miramont-de-Comminges) és un municipi francès, situat a la regió d'Occitània, departament de l'Alta Garona.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 31 agost 2010].
# Micoló

Micoló és una localitat de São Tomé i Príncipe. Es troba al districte de Lobata, al nord de l'illa de São Tomé. La seva població és de 1.008 (2008 est.). L'etimologia del seu nom és d'origen angolès (potser: Mikolo). Està situat a la costa, entre Rio do Ouro i la platja, Ilhéu das Cabras es troba a 1-2 km al nord-est. Limita al sud-oest amb Conde.

## Evolució de la població

Població de Micoló (2001-2008) :
| 2001 | 2008 |
| 884 | 1.008 |

## Referències

* ↑ INE Arxivat 2017-02-09 a Wayback Machine., Evolução da população São-Tomense por localidades, 2001/2007-08
# Molí del Guineu

El Molí del Guineu és una obra de Barberà de la Conca (Conca de Barberà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es conserven les parets amb una entrada lateral i una altra entrada a la part baixa que és la volta de canó. Tanmateix, es conserva la bassa amb el seu cacau rodó. El seu estat de conservació és molt precari; les restes conservades es consideren ruïna. El 80% de la seva superfície està cobert per vegetació.

## Història

Es troba a la riba esquerra del torrent de Barberà, afluent de l'Anguera i a l'horta prop del poble de Barberà.

## Referències

* 1 2 «Molí del Guineu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 febrer 2019].

## Enllaços externs

* «Molí del Guineu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Consell Comarcal Conca de Barberà.
# Microxip subcutani

Un microxip subcutani o microxip d'identificació és una petita càpsula de vidre especial que té una mida d'un gra d'arròs i que conté un transponedor amb un codi únic que permet la identificació d'animals. Encara que el xip s'utilitza normalment (amb més freqüència) en gossos i gats, hi ha diverses espècies en les que pot ser aplicat, en els cavalls és fins i tot obligatori. S'arribat a un compromís a nivell internacional en adoptar l'ISO per als xips d'identificació d'animals, de manera que puguin ser llegits amb el mateix lector de xips.
El microxip d'identificació s'implanta sota la pell entre els omòplats de l'animal amb l'ajuda d'una agulla d'injecció especial. A continuació, s'assegura que el vidre especial del microxip estigui situat de manera que no impedeixi el normal creixement del teixit on s'ha implantat. El microxip subcutani respon a un senyal que li envia el lector de microxip i li retorna el codi únic, que té gravat de fàbrica, agafant l'alimentació del mateix senyal (el microxip d'identificació és passiu, no porta cap bateria). El microxip d'identificació conté un número únic de quinze dígits amb el que pot ser fàcilment rastrejada la identitat d'un animal. Per tal de ser capaç de llegir el microxip subcutani existeixen uns lectors de microxips dissenyats especialment per aquesta finalitat.
Cal passejar el lector de microxip al llarg del cos de l'animal i en el moment en què el lector s'ha acostat prou al microxip, apareix a la pantalla l'esmentat codi de quinze dígits. Sobre la base d'aquest codi es pot llavors verificar la identitat de l'animal, o en el cas de tractar-se d'un animal extraviat es pot passar aquest número a la base de dades central per a recuperar-ne les dades del propietari.

## Vegeu també

* RFID
* Xip espia

## Referències

* ↑ microxip subcutani a Optimot

## Enllaços externs

* Sistemes d'Identificació A1:Del fabricant de microxips d'identificació d'animals Arxivat 2009-03-27 a Wayback Machine.