OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# John Nash

* Per a altres significats, vegeu «John Forbes Nash».
John Nash (Lambeth, 18 de gener de 1752 – Cowes, 13 de maig de 1835) va ser un arquitecte anglès, conegut per ser l'encarregat de desenvolupar l'urbanisme de la ciutat de Londres durant l'època del Rei Jordi V del Regne Unit.
Era fill d'un dissenyador de molins gal·lès de la zona de Lambeth. Nash va començar a treballar amb l'arquitecte Robert Taylor, però els seus inicis en l'arquitectura van ser breus i sense cap èxit. Més tard, després d'heretar una important fortuna, es va retirar a viure a Gal·les, on acabaria dilapidant gran part de la seua fortuna, a conseqüència de les seues males inversions i declarant-se en ruïna en 1783. Açò va forçar el seu retorn al treball com a arquitecte, centrant-se inicialment en el disseny de cases. En una època influenciat per les idees del paisatgista Humphry Repton, va acabar col·laborant amb ell adaptant els seus arguments de disseny en els seus propis edificis. En 1792 Nash es va sentir capaç de tornar de nou a treballar a Londres.
La seua obra arquitectònica més important va ser el Pavelló Reial de Brighton, recreat amb llenguatges arquitectònics del passat europeu o d'altres cultures, amb un esperit que encaixava molt bé amb el romanticisme de l'època. També és responsable de part del Palau de Buckingham i del disseny inicial del Marble Arch. Va dissenyar també el Regent's Park a Londres, un gran parc on al seu al voltant es van establir les terraces, primers habitatges col·lectius de luxe d'estil palauet, sent potser la més bella Cumberland Terrace. Juntament amb aquest parc Regent Street es parcel·la part del terreny de Londres i s'obri un carrer fins a la residència real. Aquest carrer, on també es troben aquestes terraces, era un carrer d'elit, i es podria dir que era una frontera entre el Londres ric i el pobre.

## Referències

* ↑ «John Nash». Encyclopædia Britannica [Consulta: 5 març 2017].
* ↑ Preckler, Ana María. Historia del arte universal de los siglos XIX y XX. Editorial Complutense, 2003, p. 68–69. ISBN 978-84-7491-706-2.

## Vegeu també

* Arquitectura italianitzant
# Mia-mia

Una mia-mia és un refugi temporal fet d'escorça, branques, fulles i herba utilitzat per alguns indígenes australians. La paraula també s'utilitza en anglès australià per significar "un refugi temporal". Procedent de la llengua wathawurrung, el terme també s'utilitza a Nova Zelanda, on s'acostuma a escriure mai-mai i té el significat lleugerament diferent d'un refugi o amagatall utilitzat per un caçador d'ànecs.

## Referències

* ↑ «Definition of mia-mia». www.dictionary.com, 18-11-2014. [Consulta: 21 abril 2022].
* ↑ «Mystery of Mia-Mia». andc.anu.edu.au, 29-04-2017. Arxivat de l'original el 2017-04-29. [Consulta: 21 abril 2022].

## Enllaços externs

* «Mia Mia (shelter)». Academic Dictionaries and Encyclopedias, 01-05-2021. [Consulta: 21 abril 2022].
# Max Bernstein

Max Bernstein (* 12 de maig 1854 a Fürth, Baviera; † 5 de març 1925 a Múnic) fou un crític d'art i de teatre alemany, també mentor i agent de molts escriptors i artistes, que tingué una influència considerable en el món literari alemany, més gràcies a les diverses activitats que hi desenvolupà que no pas a través de les seves obres literàries. Se'l considera part del moviment literari naturalista. Estava casat amb l'escriptora Elsa Bernstein de soltera Porges.
# José María Espejo-Saavedra Conesa

José María Espejo-Saavedra i Conesa (Madrid, 20 de juliol de 1976) és un polític i advocat madrileny establert a Barcelona. Va ser vicepresident segon del Parlament de Catalunya entre 2015 i 2019. Va canviar el Parlament pel Congrés dels Diputats el maig del 2019, i va traslladar tota la seva activitat política a Madrid.
Llicenciat en Dret per la Universitat Autònoma de Madrid, té un màster en Dret concursal obtingut a l'Il·lustre Col·legi d'Advocats de Barcelona, a més d'altres titulacions de postgrau obtingudes a ESADE. Especialista en Dret bancari i de les noves tecnologies, és advocat en exercici i durant més de dotze anys va treballar a La Caixa com a responsable de l'equip d'assessorament jurídic de la xarxa comercial.
Milita a Ciutadans-Partit de la Ciutadania des de la seva fundació, l'any 2006. Va ser elegit diputat al Parlament a la X i XI legislatura. És una de les persones de confiança d'Albert Rivera.
A les eleccions al Parlament de Catalunya de 2017 fou elegit diputat per Ciutadans.
Fou vicepresident adjunt de l'executiva nacional del partit Ciutadans fins que en va dimitir el març de 2021.

## Referències

* 1 2 «Trencadissa a Ciutadans enmig de l'intent d'Arrimadas de salvar la direcció del partit». 324.cat, 15-03-2021 [Consulta: 15 març 2021].
* 1 2 Martí, Pep «José María Espejo (C's): «No sé què vol dir la singularitat catalana»». NacióDigital, 10-08-2015 [Consulta: 19 desembre 2016].
* ↑ «Composició del Parlament - Resultats provisionals - Eleccions al Parlament de Catalunya 2017». Arxivat de l'original el 2017-12-22. [Consulta: 22 desembre 2017].

## Enllaços externs

* «Fitxa de José María Espejo-Saavedra Conesa al web del Parlament de Catalunya». Arxivat de l'original el 2016-12-19. [Consulta: 19 desembre 2016].
* Biografies dels membres de la mesa de l'XI legislatura
# José Luis de Pando Villarroya

José Luis de Pando Villarroya (nascut en La Palma (Cartagena), Murcia, en 1937), és un periodista, economista i advocat espanyol.

## Biografia i recorregut professional

Es va doctorar en Ciències de la Informació per la Universitat Complutense de Madrid. Ha publicat més de setanta de llibres, assajos i diccionaris. Ha estat presentador de TV, locutor de radi, marí d'intendència. Ha viatjat per tot el món, pels cinc continents, estudiant les seves cultures, costums, llengües i dedicant tota la seva carrera a recopilar diccionaris, glossaris i vocabularis de gran quantitat de matèries, entre elles zoologia i botànica.

## Obra

Entre els seus més de setanta llibres publicats es poden destacar:
* Diccionario de voces de la masonería - autor: José Luis de Pando Villarroya, Madrid : Pando Ediciones, 1996.
* Pedro de Castejón, marino - autor: José Luis de Pando Villarroya, Madrid Pando Ediciones 1983.
* Colón y su cronología - autor: José Luis de Pando Villarroya,, Madrid : Pando, 1987, ©1986.
* Pieter van der Does, marino - autor: José Luis de Pando Villarroya, Madrid Pando 1984.
* Colón, marino : drama histórico en tres actos - autor: José Luis de Pando Villarroya, Madrid : Pando Ediciones, 1987.
* Maimonides - autor: José Luís de Pando Villarroya, Madrid : Pando Ediciónes, 1982.
* Colón y el viaje primero - autor: Christopher Columbus, Madrid : Pando Ediciones, 1987, ©1986.
* Colón y el viaje tercero autor: Christopher Columbus, Madrid : Pando Ediciones, 1986.
* La Intendencia de la Armada - autor: José Luis de Pando Villarroya, Madrid : Pando Ediciones, 1982
* Colón y Fernández de Navarrete - autor: José Luis de Pando Villarroya, Madrid : Pando Eds., 1986

## Vegeu també

* José María Martínez-Hidalgo i Terán
* Martín Fernández de Navarrete
* Cristóbal Colón
* Geoffrey Parker
* Għana (música folk)
* Derroter
* Derroter d'Albo
* Ruta de les espècies

## Referències

* ↑ Biblioteca Virtual de Polígrafos.
* ↑ datos.bne.es/persona/XX857949
* ↑ worldcat-identities

## Enllaços externs

* José Luis de Pando
# Johnius trachycephalus

Johnius trachycephalus és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 13 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i bentopelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tailàndia, Sumatra i Borneo.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bloch M. E., 1793. Naturgeschichte der ausländischen Fische. Berlín. Naturg. Ausl. Fische v. 7. i-xiv + 1-144.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Bleeker, P., 1851. Nieuwe bijdrage tot de kennis der ichthyologische fauna van Borneo met beschrijving van eenige nieuwe soorten van zoetwatervisschen. Natuurkundig Tijdschrift voor Nederlandsch Indië v. 1: 259-275.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Sasaki, K., 2001. Sciaenidae. Croakers (drums). p.3117-3174. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Volum 5. Bony fishes part 3 (Menidae to Pomacentridae). Roma, FAO. pp. 2791-3380.
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* ↑ Monkolprasit, S., S. Sontirat, S. Vimollohakarn i T. Songsirikul, 1997. Checklist of Fishes in Thailand. Office of Environmental Policy and Planning, Bangkok, Tailàndia. 353 p.
* ↑ Nguyen Huu Phung, Le Trong Phan, Nguyen Nhat Thi, Nguyen Phi Dinh, Do Thi Nhu Nhung i Nguyen Van Luc, 1995. Checklist of marine fishes in Vietnam. Vol. 3. Order Perciformes, Suborder Percoidei, and Suborder Echeneoidei. Science and Technics Publishing House, Vietnam.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Juan José Laborda Martín

Juan José Laborda Martín (Bilbao, País Basc, 1947) és un polític i professor universitari basc, que fou president del Senat entre 1989 i 1996.

## Biografia

Va néixer el 4 d'octubre de 1947 a la ciutat de Bilbao. Va estudiar història a la Universitat de Valladolid, on es va llicenciar el 1969. Posteriorment es va llicenciar en periodisme a la Universitat de Navarra. Interessat en la docència, ha estat professor d'història moderna a la Universitat de Burgos i d'història contemporània a la Universitat de Valladolid.

## Activitat política

Membre del Partido Socialista Obrero Español (PSOE) des de 1975, també ha militat a la UGT. En les eleccions generals de 1977 fou escollit senador al Senat en representació de la província de Burgos, escó que ha repetit en totes les legislatures entre 1977 i 2004. Entre 1989 i 1996, durant dues legislatures consecutives, fou escollit president del Senat.
Fou membre del Consell d'Europa entre 1979 (moment en el qual Espanya en passà a formar part) i 1982; l'any 1987 fou escollit procurador a les Corts de Castella i Lleó, exercint aquest càrrec fins al 1991.

## Enllaços externs

* (castellà) Informació de Juan José Laborda al Senat espanyol
* (castellà) Informació de Juan José Laborda a www.elpais.com
# Merval

Merval és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 79 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Merval era de 79 persones. Hi havia 28 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 32 habitatges, 28 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 32 habitatges eren cases. Dels 28 habitatges principals, 21 estaven ocupats pels seus propietaris i 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 5 tenien tres cambres, 8 en tenien quatre i 15 en tenien cinc o més. 22 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Merval el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 8 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 16 | 25 a 29 | 8 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 50 persones, 37 eren actives i 13 eren inactives. De les 37 persones actives 30 estaven ocupades (16 homes i 14 dones) i 7 estaven aturades (3 homes i 4 dones). De les 13 persones inactives 4 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Merval a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Merval a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Meru

Meru és una ciutat situada a la província de l'est, a Kenya, a la falda del mont Kenya. S'hi troba el riu Kathita. Té una població de 42.667 habitants (1999). Hi ha una important producció de cafè.

## Referències

* ↑ «2009 Census Vol 1 Table 3 Rural and Urban Population | Open Data Portal». opendata.go.ke. Arxivat de l'original el 29 juliol 2016. [Consulta: 28 juliol 2016].
* ↑ «Kenia: Provinzen, Städte & Urbane Zentren - Einwohnerzahlen, Karten, Grafiken, Wetter und Web-Informationen» (en alemany). [Consulta: 15 abril 2023].
# Merv (desambiguació)

«Merv» té aquests significats:
* Merv, (de vegades Merw, Marw, Marw al-Shahidjan), ciutat del Turkmenistan
* Merv, Merw o Marw (Marw al-Rudh), antiga ciutat del Khurasan, prop de la moderna Bala Murghab a l'Afganistan, província de Badghis.
# Meruelo

Meruelo és un municipi de la Comunitat Autònoma de Cantàbria. Limita al nord amb Bareyo i Arnuero, a l'oest amb Bareyo i Ribamontán al Mar, al sud amb Hazas de Cesto i a l'est amb Arnuero i Escalante. Està situat en la històrica comarca de Trasmiera.

## Localitats

* San Bartolomé de Meruelo.
* San Mamés de Meruelo.
* San Miguel de Meruelo (Capital).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 | 2007 |
| 849 | 804 | 1.001 | 1.200 | 1.426 | 1.144 | 1.174 | 1.016 | 833 | 1.055 | 1.121 | 1.467 |
Font: INE

## Administració

Eleccions municipals, 23 de maig de 2003 :
| Partit | Vots | % | Regidors |
| PP | 676 | 72,30% | 7 |
| PRC | 231 | 24,71% | 2 |
Eleccions municipals, 27 de maig de 2007 :
| Partit | Vots | % | Regidors |
| PP | 620 | 62,37% | 6 |
| PRC | 334 | 33,60% | 3 |
# MeruPuri

MeruPuri, originalment titulat MeruPuri: Märchen Prince (めるぷり メルヘン☆プリンス, MeruPuri: Maruhen Purinsu, "Fairy-Tale Prince"), és una sèrie manga de quatre volums fet par Matsuri Hino.
Matsuri Hino entrà a l'escena manga amb el seu títol Kono Yume ga Sametara (Quan Este Somni s'Acaba), que fou publicat en la revista LaLa DX. Hino es convertí en una artista manga després de nou mesos de decidir ser-ho. Amb l'èxit de la seua popular sèrie Toraware no Minoue (Captive Circumstance), i MeruPuri, Hino s'establí com una autora importat dins del panorama del shojo. El seu nou títol, Vampire Knight, està mensualment publicant-se ara a la revista LaLa.
MeruPuri fou serialitzat al Japó en la revista LaLa. Ha sigut publicat a l'anglès per Viz Media.

## Enllaços externs

* Sumari a Shojo Beat
* MeruPuri (manga) a l'Enciclopèdia d'Anime News Network (anglès)
# Josefina Gómez Olivares

Josefina Gómez Olivares (l'Hospitalet de Llobregat, 1965 - l'Hospitalet de Llobregat, 18 d'octubre de 2008) va ser una educadora i historiadora catalana.

## Biografia

Va obtenir la doble titulació en Magisteri i Història Contemporània, i va ser una estudiosa del passat recent del seu municipi. Va formar part del Centre d'Estudis de l'Hospitalet -gairebé des de la fundació de l'entitat- i entre 1995 i 2004 en va formar part de la junta directiva. El CELH edita, d'ençà la mort de Gómez Olivares, una col·lecció de llibres sobre temes educatius.
En el primer plenari del consistori hospitalenc posterior a la mort de Josefina Gómez, l'alcaldessa Núria Marín Martínez va demanar un minut de silenci en record seu. El març de 2023, va ser una de les personalitats homenatjades per l'Ajuntament de Barcelona en la campanya Ciutat de Dones.

## Publicacions

* Gómez, Josefina; Montón, Miguel Ángel. «Els anys quaranta i cinquanta». A: L'Hospitalet lloc de memòria: exili, deportació, repressió i lluita antifranquista. L'Hospitalet de Llobregat: Centre d'Estudis de l'Hospitalet, 2007. ISBN 978-84-922206-1-8.

## Referències

* ↑ «Luisa Alba Cereceda». Dones i feminismes. Drets Socials, Justícia Global, Feminismes i LGTBI. Ajuntament de Barcelona, 01-03-2023. Arxivat de l'original el 2023-04-03. [Consulta: 3 abril 2023].
* ↑ «Col·lecció Josefina Gómez Olivares». Centre d'Estudis de l'Hospitalet. Arxivat de l'original el 2023-06-01. [Consulta: 4 abril 2023].
* ↑ Solé, Marga «L’Hospitalet se adhiere al Pacto de alcaldes de la UE». L'H Digital, 10-11-2018, pàg. 6. Arxivat de l'original el 2023-04-04 [Consulta: 4 abril 2023].
* ↑ «Biografies». Ciutat de Dones. Ajuntament de Barcelona, 01-03-2023. Arxivat de l'original el 2023-03-25. [Consulta: 4 abril 2023].

## Vegeu també

* Viquiprojecte:Ciutat de dones
# Júlia Cot

Júlia Cot (Mataró, 1984) és una guionista catalana. Llicenciada en comunicació audiovisual per la Universitat Pompeu Fabra, exerceix de guionista per a la productora Minoria Absoluta i és cofundadora de l'agència de guions 12 Monos. Va fer les pràctiques de final de carrera a la productora El Terrat, on va poder treballar. Ha estat guionistes de programes com A pelo (La Sexta) i Polònia (TV3). El 2014 va publicar Tria la teva crisi (Columna), amb Jordi López.

## Referències

* 1 2 Gelabert, Martí «De l'aula a l'èxit: la UPF celebra 25 anys d'excel·lència». Ara, 28-12-2015.
* ↑ Gutiérrez, Thaïs «Júlia Cot: “La crisi també és una font inesgotable d'humor”». Ara, 17-06-2014.
# José María Cabrera Menéndez

José María Cabrera Menéndez (Podes, Astúries, 29 de desembre de 1963) va ser un futbolista asturià de la dècada dels 90. Va jugar diversos anys a la Primera Divisió de lateral i interior esquerra.

## Trajectòria

L'Albacete Balompié va ser el primer club on Menéndez va destacar dins del món del futbol. Amb els manxecs va viure dos ascensos que van dur a l'equip a la Primera Divisió, en l'època que era conegut com el queso mecánico (el formatge mecànic en català).
Des del 91 al 94 juga amb l'Albacete a la màxima categoria, sent titular i aconseguint fins a 12 gols a la temporada 1993/94, la qual cosa va cridar l'atenció d'equips més grans. Fitxa pel Reial Betis, on quatlla una bona primera temporada, titular, condició que perd la 1995/96, on tan sols disputa 14 partits de lliga.
El 1996 deixa l'equip sevillà i retorna a Albacete, que hi jugava a la Segona Divisió, on romandria dos anys més amb unes xifres acceptables (64 partits i 11 gols).
# José María Blasco Comellas

José María Blasco Comellas (Barcelona, 1960) és psicoanalista i codirector de l'Espai de Psicoanalític de Barcelona.
Llicenciat en Matemàtiques per la Universitat de Barcelona, va ser professor de la Facultat d'Informàtica de la Universitat Politècnica de Catalunya. El 1987 va marxar a treballar per a la Gessellschaft für Mathematik und Datenverarbeitung, empresa d'investigació alemanya que duria el node central de la xarxa EARN a Alemanya. És un pioner d'EARN (European Academic Research Network) i de les llistes de distribució (LISTSERV).
És un dels protagonistes com a pioner de la xarxa en el llibre d'Andreu Veà Cómo creamos internet, on hi diu: “A les burocràcies no els agrada la gent que està preocupada de fer coses que serveixen, sinó que els agrada la gent que està preocupada per obeir la jerarquia, predictibles, i jo no era gens predictible.”
El 1985 va publicar Manual del Usuario del Lenguaje UBL. L'UBL era el llenguatge de la Universitat de Barcelona, eina oficial de la UB per ensenyar a programar durant diversos anys. “L'UBL és una evolució del que va ser el primer compilador de Pascal de la UB (ho vam rebre per correu des de Zurich: prèviament a l'existència de la xarxa, és clar), i que vaig escriure jo dels 20 als 22 anys, mentre feia la carrera de mates, en fitxes perforades, perquè em va donar la gana i sense cobrar”, explica Blasco.

## Referències

* ↑ «Josep Maria Blasco». Saül Gordillo, 02-02-2015.
* ↑ Gordillo, Saül. Sobirania.cat. Primera edició. Arenys de Mar: Crea't Edicions, Juny de 2014, p. 174. ISBN 978-84-942772-0-7 [Consulta: 30 març 2015]. Arxivat 2015-03-27 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* fitxa de José María Blasco
* fitxa de José María Blasco
* El compilador de Pascal P4
# Mina Margalida

La Mina Margalida és una obra de Bossòst (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El complex miner de la mina Margalida se situa a uns 1400 m d'alt en els vessants de la vll homònima, marge dret a la muntanya dita d'Ombrèr e Popelat. Es tracta d'una mina més aviat petita, molt localitzada amb tres edificis a un costat del camí, de dimensions reduïdes, en ruïnes, i dues galeries a una certa distància. La primera d'elles (1,50 x 1m) amb els murs en sec de l'estèril, es conserva relativament bé amb una bifurcació a 25 m de la boca i un pou vertical. Les dificultats de transport, com es pot observar, foren superades mitjançant un telefèric que baixava els minerals de plom i de zenc i eren transportats fins al Bocard de Cledes, avui desmantellat del tot.

## Història

Abans de l'extracció de zenc començada per una societat francesa el 1868, ja hi havien existit uns treballs anetriors d'explotació de plom. En principi la mena era baixada per un camí de carros al pont de Cledes, on existís una antiga farga (en ruïnes en 1906). La segona central de Bossòt inaugurada l'any 1929, 500m més avall de la Mòla, va permetre mecanitzar les activitats d'extracció i transport fins a Cledes. Una vegada tractada i rentada, la mena sortia via França i Bèlgica a l'adreça Cia. des Metaux Qwerfrelt Sommel a Qwerfrelt-Lez-Nerplelt.. Limbourg Belge.

## Referències

* 1 2 «Mina Margalida». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2021].