OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# David de Tolosa

David fou un suposat bisbe de Tolosa del segle V o IX. És conegut pel seu epitafi gravat en marbre a la façana occidental de la basílica de Sant Sadurní a Tolosa, que diu: "Hic req vi escit, David sacerdos, A w, P". Tot i que no s'esmenta la data el tipus de la inscripció (datada per alguns experts entre el segle IV i el VI) i el fet de la manca de dades sobre els bisbes del segle v, van permetre a Clément Tournier considerar que fos un bisbe del segle v, encara que altres autors s'inclinen per l'època carolíngia quan també hi ha diverses llacunes en la successió de bisbes. No obstant Robert Favreau, Jean Michaud i Bernadette Leplant datent la inscripció al segle xi el que descartaria a David com a bisbe, ja que són coneguts els que van exercir el càrrec després del 1004.

## Referències

* ↑ Patrice Cabau, Les évêques de Toulouse (IIIe-XIVe siècles) et les lieux de leur sépulture Arxivat 2006-11-26 a Wayback Machine., Mémoires de la Société archéologique du Midi de la France, 59 (1999), p. 123-162
# Antiokh Kantemir

El príncep Antiokh Dmítrievitx Kantemir (Антиох Дмитриевич Кантемир en rus, Antioh Cantemir en romanès, Dimitri Kantemiroğlu en turc, Antioche Cantemir en francès; 8 de setembre, 1708 - 31 de març, de 1744) fou un intel·lectual i diplomàtic rus nascut moldau.

## Biografia

Kantemir va néixer de la unió del príncep moldau Dimitrie Cantemir i la princesa Kassandra Cantacuzè a Iaşi.
Educat pel seu pare i en l'Acadèmia de Sant Petersburg, i havent passat bona part de la seva joventut com a ostatge a l'otomana ciutat d'Istanbul, Antiokh es reuní amb Dimitrie a Rússia, en la seva finca situada a les proximitats de Khàrkiv.
Antiokh Kantemir morí un solter a París, mentre que el litigi pel que fa als seus fills il·legítims continuà durant anys.

## Obra

Des de 1731 va ser representant diplomàtic permament (ambaixador) rus a Londres (on s'endugué el manuscrit de Dimitrie Història del Creixement i Decadència de l'Imperi Otomà, i escrigué també la biografia i bibliografia del seu pare que acompanyava l'edició anglesa de 1756). Des de 1736 fins a la seva mort, Antiokh va ser ministre plenipotenciari a París, on era una figura intel·lectual coneguda i amic de confiança de Montesquieu i Voltaire.
La seva obra reflecteix l'abast i el propòsit de l'estil europeu de les reformes de Pere el Gran, i destaca com a contribució a la integració de la cultura russa al circuit mundial de classicisme. En aquest sentit, l'esforç més evident és la seva Petrida, una poesia èpica inacabada que glorifica l'emperador.
La llengua de Kantemir sembla esmorteïda i antiquada al lector modern, perquè seguia el sistema sil·làbic de rimar, que va ser descartat posteriorment. Els seus poemes més coneguts són unes quantes sàtires a la manera de Juvenal, incloent-hi Al meu parer: sobre aquells que culpen l'educació i Sobre l'enveja i orgull dels cortesans malintencionats.
Kantemir traduï també de Fontenelle al rus (1740 - Converses sobre la pluralitat dels Mons), tot i que aquesta obra fou censurada en part com a herètica. També va escriure un treball sobre la versificació en rus antic (1744) i traduí la poesia d'Horaci i Anacreont al rus. El seu propi treball filosòfic és del 1742, i es titula Sobre la natura i l'home ("Или природе и Человек").

## Referències

* ↑ Meehan-Waters, Brenda. Autocracy & aristocracy, the Russian service elite of 1730. Rutgers University Press, 1982.
* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.

## Enllaços externs

* (rus) Recull de poesies de Kantemir
* (rus) Els avantpassats dels príncep Antiokh Dmítrievitx Kantemir
# Dechoukaj

Dechoukaj és un terme crioll que significa literalment "desarrelament". S'utilitza sobretot per referir-se a l'agitació política a Haití després de l'exili del dictador Jean-Claude Duvalier, el 7 de febrer de 1986. Durant el dechoukaj molts camperols i gent senzilla de ciutat es varen venjar dels seus opressors, inclosos els membres dels "Tonton Macoutes". El dechoukaj va afectar, especialment, a la institució de la religió vodú d'Haití, perquè els seus dirigents i les tradicions que practicaven havien estat fortament vinculades al dictador i s'havia utilitzat per exercir el control sobre la població.

## Vegeu també

* Història d'Haití

## Referències

* ↑ Zephir (2004), p. 52.
* ↑ Taylor (2001), pp. 110, 122.

## Bibliografia

* Taylor, Patrick (2001), Nation Dance: Religion, Identity and Cultural Difference in the Caribbean, Bloomington Indiana University Press, ISBN 978-0-253-10858-6
* Zephir, Flore (2004), The Haitian Americans, Greenwood Publishing Group, ISBN 978-0-313-32296-9
# D0

L'experiment DØ (a voltes escrit D0 o DZero) és una col·laboració internacional de físics de partícules que, junt a l'experiment CDF, va ser operativa al col·lisionador Tevatron del laboratori Fermilab a Batàvia (Illinois, EUA) des del 1989 fins al 2011
La recerca de D0 està focalitzada en l'estudi precís de les interaccions i partícules elementals, descrites pel model estàndard, en col·lisions de protons i antiprotons a energies en el centre de massa de fins a 1.96 TeV. L'experiment va descobrir (juntament amb CDF) el quark cim el 1995, i les oscil·lacions dels mesons B.

## Referències

* ↑ «The upgraded D0 detector» (en anglès). Nucl.Instrum.Meth. A565 (2006) 463-537, 2006..
* ↑ «Observation of the top quark» (en anglès). Phys. Rev. Letters, Mar 1995..
Viccionari
# Dean Podgornik

Dean Podgornik (Nova Gorica, 3 de juliol de 1979) va ser un ciclista eslovè, professional des del 2003 fins al 2011. Del seu palmarès destaca el Campionat nacional en contrarellotge de 2004, i la Volta al Marroc de 2010.

## Palmarès

* 2001
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Eslovènia
* 2002
** 1r al Gran Premi Šenčur
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Eslovènia
* 2003
** 1r al Gran Premi Šenčur
** 1r al Gran Premi Krka
** 1r al Gran Premi Istria II
** Vencedor d'una etapa a l'Olympia's Tour
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Sèrbia
* 2004
** Campionat d'Eslovènia en conrtarellotge
* 2010
** 1r a la Volta al Marroc i vencedor de 2 etapes

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2004. 138è de la classificació general

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Deficiència de iode

La deficiència de iode és la manca de iode, un nutrient essencial de la dieta. Pot comportar problemes metabòlics com el goll, de vegades com un goll endèmic, així com cretinisme a causa d'un hipotiroïdisme congènit no tractat, que es tradueix en retards en el desenvolupament i altres problemes de salut. La deficiència de iode és un important problema de salut global, especialment per a dones fèrtils i embarassades. També és una causa evitable de la discapacitat intel·lectual.
El iode és un mineral dietètic essencial per al neurodesenvolupament entre descendents i nens petits. Les hormones tiroïdals tiroxina i triiodotironina contenen iode. A les zones on hi ha poc iode a la dieta, normalment zones interiors remotes on no es mengen aliments marins, la deficiència de iode és freqüent. També és habitual a les regions muntanyoses del món on es cultiva menjar en sòls pobres en iode.
La prevenció inclou afegir petites quantitats de iode a la sal de taula, un producte conegut com a sal iodada. També s'han afegit compostos de iode a altres productes alimentaris, com la farina, l'aigua i la llet, en zones de deficiència. El marisc també és una font molt coneguda de iode.
Als EUA, l'ús del iode ha disminuït per la preocupació de les sobredosis des de mitjan segle xx, i per la presència freqüent d'antagonistes del iode com bromur, perclorat i fluorur. En particular, cap al 1980, la pràctica d'utilitzar iodur de potassi, com condicionador de la massa del pa i altres productes de la fleca, es va substituir gradualment per l'ús d'altres agents condicionants com ara el bromur.
El goll com a conseqüència de la deficiència de iode afecta a 187 milions de persones a nivell mundial a partir del 2010 (2,7% de la població). La deficiència va provocar 2700 morts el 2013, passant de 2100 morts el 1990.

## Referències

* ↑ «Risiko For Jodmangel i Norge» (en noruec), 01-06-2016.
* ↑ ; Michael Zimmermann«The Iodine Deficiency Disorders». Thyroid Disease Manager, 12-02-2014. [Consulta: 11 desembre 2016].
* ↑ «Iodine in Seaweed». Arxivat de l'original el 2012-07-31.
* ↑ Meletis, C. D. «Iodine: Health Implications of Deficiency». Journal of Evidence-Based Complementary & Alternative Medicine, 16, 3, 2011, pàg. 190–194. DOI: 10.1177/2156587211414424. ISSN: 1533-2101.
* ↑ K. Smith. Trace Minerals in Foods. CRC Press, 24 agost 1988, p. 273–. ISBN 978-0-8247-7835-4.
* ↑ Vos, T; Flaxman, A. D.; Naghavi, M; Lozano, R; Michaud, C; Ezzati, M; Shibuya, K; Salomon, J. A.; Abdalla, S; 29 «Years lived with disability (YLDs) for 1160 sequelae of 289 diseases and injuries 1990–2010: a systematic analysis for the Global Burden of Disease Study 2010». Lancet, 380, 9859, Dec 15, 2012, pàg. 2163–96. DOI: 10.1016/S0140-6736(12)61729-2. PMC: 6350784. PMID: 23245607.
* ↑ GBD 2013 Mortality and Causes of Death, Collaborators «Global, regional, and national age-sex specific all-cause and cause-specific mortality for 240 causes of death, 1990–2013: a systematic analysis for the Global Burden of Disease Study 2013.». Lancet, 385, 9963, 17-12-2014, pàg. 117–171. DOI: 10.1016/S0140-6736(14)61682-2. PMC: 4340604. PMID: 25530442.
# Despoblat de Labusta

El Despoblat de Labusta o Llabusta és un antic poble medieval als termes municipals de Tremp, antigament part de l'antic municipi de Vilamitjana, en al límit amb el també desaparegut terme de Suterranya, absorbits per Tremp. Estava situat en un pla encara actualment conegut pel nom de Llabusta.
És al Turó de Llabusta a l'extrem de ponent del Serrat d'Enrams, a 705 msnm No se n'han trobat les restes, malgrat les referències que se'n tenen. Se sap, per exemple, que el 1630 ja era totalment deshabitat.

## Referències

* ↑ ROIG I DEULOFEU, Albert. "Despoblat de Neret", a El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya Romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7.
# Desportivo de Cova Figueira

El Desportivo De Cova Figueira Clube Futebol és un club capverdià de futbol de la ciutat de Cova Figueira a l'illa de Fogo.

## Història

El club va ser fundat el 1996.

## Palmarès

* Lliga de Fogo de futbol (Segona Divisió):
** 1997, 2003, 2009

## Referències

* ↑ «Fogo Island League: 2014/15 Second Division Football (Soccer) Season Begins in October» (en portuguès). Criolosport, 04-10-2014. Arxivat de l'original el 2 d’octubre 2014. [Consulta: 24 juny 2018].
* ↑ Club profile at the Final Ball
* ↑ List of dates of foundation of clubs in Cape Verde at rsssf.com
# Dieffenbach-au-Val

Dieffenbach-au-Val (en alsacià Diefebach) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2005 tenia 630 habitants.
Forma part del cantó de Mutzig, del districte de Sélestat-Erstein i de la Comunitat de comunes de la Vall de Villé.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 387 | 417 | 506 | 504 | 559 | 582 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Bernard Schmitt | |
# Deming (Washington)

Deming és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 210 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Deming tenia 210 habitants, 73 habitatges, i 54 famílies. La densitat de població era de 15,5 habitants per km².
Dels 73 habitatges en un 34,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,9% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 26% no eren unitats familiars. En el 19,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,88 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,5% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 23,3% de 45 a 60 i un 9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 111,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.292 $ i la renda mediana per família de 58.194 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.292 $ mentre que les dones 24.750 $. La renda per capita de la població era de 18.165 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Deming». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Deming». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Demidiata

Demidiata (en rus: Демидята) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 2 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-08-31. [Consulta: 10 setembre 2014].
# Demidov

Demidov (en rus: Демидов) és un poble (un khútor) de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 599 habitants.

## Referències

* ↑ «Газ пришел в хутор Ближнемельничный». Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 4 gener 2018].
# Demiryol

Demiryol (en turc Ferrocarril) és una pel·lícula turca del 1979 dirigida per Yavuz Özkan.

## Sinopsi

Tracta de la història de la vaga dels treballadors del ferrocarril, units sota el lideratge d'Hasan (Fikret Hakan), que es rebel·len contra les dures condicions laborals i els efectes de la crisi econòmica al país. Aquesta vaga dels treballadors també és recolzada per les forces revolucionàries. Tanmateix, els debats metodològics continuen entre treballadors i revolucionaris organitzats. Paral·lelament, gairebé tota la comunitat empresarial, tot i ser una empresa pública, comença a utilitzar el bullying per acabar amb la vaga. Caps de diferents sectors treballen per acabar amb la vaga reunint-se i organitzant-se, i fins i tot amb el suport i l'ajuda dels Estats Units.
Paral·lelament, el germà de Hasan, Bülent (Tarık Akan), juntament amb els militants de l'organització armada d'esquerres, segresta un camió de menjar d'un supermercat i distribueix el seu contingut al barri marginal. Bülent i els seus amics, que van fugir després de la persecució policial, es refugien en una casa on viuen dues germanes. L'amic de Bülent, Selim, que pren les joves com a ostatges, mor en un enfrontament amb la policia al carrer. Bülent és persuadit pel seu germà gran Hasan perquè marxi de casa sense provocar una crisi. No obstant això, en poc temps serà assaltat per la policia a la casa on s'amaga i en l'enfrontament morirà Bülent.
Quan els patrons es van adonar que malgrat la propaganda que havien imposat, no podien impedir la solidaritat obrera, que cada dia es feia més forta, van calar foc a l'estació de tren de Haydarpaşa, que era el centre de la vaga del ferrocarril. Amb el suport de la premsa es va estendre la notícia que l'emissora va ser cremada pels comunistes. Però aquesta provocació captivarà els treballadors en lloc de dispersar-los.

## Repartiment

* Tarık Akan - Bülent
* Fikret Hakan - Hasan
* Sevda Aktolga - Sema
* Neslihan Danışman - Sibel
* Güler Ökten - La germana gran de Bülent
* Hikmet Celik - Selim
* Dogan Bavli - Treballador
* Mustafa Yavuz - Pilot
* Osman Bardakçı - Passatger
* Mete Sezer - Treballador

## Recompenses

Al 16è Festival Internacional de Cinema d'Antalya de 1979 les pel·lícules a concurs "Yusuf and Kenan" d'Ömer Kavur, "Demiryol" de Yavuz Özkan i Yolcular de Yavuz Pağda van ser prohibides per la junta de censura i van voler tallar-ne algunes parts. Tots els productors i directors van decidir retirar-se del festival. El concurs es va cancel·lar amb el suport dels membres del jurat i del comitè executiu del festival. Va rebre el "Premi a la millor pel·lícula" de 1979 en la reedició del festival celebrada el 12 d'octubre de 2011.

## Referències

* ↑ Demiryol a sinematurk.com
* ↑ Gösterim Tarihleri (Geçmiş)
* ↑ 'Maden' ve 'Demiryol'un yönetmeni Yavuz Özkan aramızdan ayrıldı... nethaberajansi.com, 24 de maig de 2019

## Enllaços externs

* Demiryol a Facebook
# Deshler (Ohio)

Deshler és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 1.831 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Deshler tenia 1.831 habitants, 702 habitatges, i 504 famílies. La densitat de població era de 312,8 habitants per km².
Dels 702 habitatges en un 34,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,5% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 28,1% no eren unitats familiars. En el 24,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 20,1% de 45 a 60 i un 16,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.897 $ i la renda mediana per família de 44.145 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.360 $ mentre que les dones 23.810 $. La renda per capita de la població era de 16.639 $. Aproximadament el 5,6% de les famílies i el 7,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Deshler». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Deshler». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Dimitris Saravakos

Dimitris Saravakos (grec modern Δημήτρης Σαραβάκος) (26 de juliol, 1961) fou un futbolista grec dels anys 80 i 90.
S'inicià al Panionios i més tard jugà als dos grans de la capital, Panathinaikos FC i AEK Atenes. Va estar a punt de ser fitxat per la Juventus de Torí, però el president del Panathinaikos G. Vardinogiannis refusà finalment el seu traspàs. Marcà 185 gols (127 amb Panathinaikos) en un total de 432 partits a la lliga grega, on fou màxim golejador la temporada 1990-91. Amb la selecció grega disputà la Copa del Món de 1994.

## Palmarès

* Lliga grega de futbol: 1986, 1990, 1991
* Copa grega de futbol: 1986, 1988, 1989, 1991, 1993, 1994, 1996, 1997
* Supercopa grega de futbol: 1988, 1993, 1996

## Enllaços externs

* Article sobre Saravakos a UEFA.com Arxivat 2008-09-21 a Wayback Machine.
# Dicó

Dicó (en llatí Dicon , en grec antic Δίκων) fill de Cal·limbrot i nascut a Caulònia colònia aquea a Itàlia, va ser un atleta grec que va guanyar a la cursa a peu en els Jocs Pitis per cinc vegades, tres als Jocs Ístmics, quatre als Jocs Nemeus, i als Jocs Olímpics dues vegades a la categoria d'homes i una a la de nois joves.
Va ser considerat un περιοδονίκης ("periodoníkes", vencedor per quatre vegades als Jocs panhel·lènics). Va tenir diverses estàtues a Olímpia, segons Pausànies. Després de totes les seves victòries, excepte la primera, va competir per Siracusa a canvi d'una suma de diners. Una de les seves victòries va ser a la 99a Olimpíada, l'any 384 aC i les altres en dates no llunyanes però desconegudes.

## Referències

* ↑ Dicon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1002
# Dones a Palau

Les dones de Palau són dones nascudes, que viuen o provenen de Palau. Històricament, hi havia una forta «divisió de treballs de gènere» entre dones i homes de Palau. Corresponia a les dones les activitats com l'agricultura i la recollida de marisc; els homes eren els encarregats de la construcció de cases i la construcció d'edificis comunitaris. Avui en dia, les dones de Palau, igual que els homes, són participants del treball assalariat; tot i que les dones ocupen llocs de treball com a metgesses, advocadesses i empresàries. En relació amb la història de polítics nacionals del Palau, Sandra Pierantozzi es va convertir en vicepresidenta de Palau (2001-2005) i ara és senadora de Palau. Ja hi ha la primera dona del Palau al Tribunal Suprem de Palau.
* Un retrat d'un grup de dones a Palau, 1915
* Curs de formació en anglès com a segona llengua per millorar les habilitats de les professores palauanes
Tradicionalment, una dona anciana de Palau pot formar part del lideratge del consell del poble, i té facultats per seleccionar i eliminar els titulars masculins. Tenen autoritat per a la presa de decisions en termes de propietat i riquesa controlada per «matrícula» (els diners que reben les dones en nom de clans).

## Producció alimentària

Els aliments amb midó, coneguts com a ongraol, són produïts per dones que treballen als aiguamolls de taro dels pobles. Les creences alimentàries inclouen la preparació d'aliments especials per a les dones embarassades i lactants de Palau.

## Símbols d'estratificació social

Com a mostra d'un èxit personal, les dones de Palau poden portar collarets formats per monedes.

## Dansa

La forma habitual de realitzar danses de les dones de Palau inclou la dansa tradicional que són «majestuoses i interpretades per dues línies de dones».

## Palauanes destacades
### Esportistes

* Jennifer Anson
* Osisang Chilton
* Ngerak Florencio
* Ruby Joy Gabriel
* Nicole Hayes
* Keesha Keane
* Peoria Koshiba
* Dirngulbai Misech
* Evelyn Otto
* Valerie Pedro
* Ayana Rengiil
* Ernestine Rengiil
* Marina Toribiong
* Amber Yobech

### Polítiques

* Rukebai Inabo
* Vicky Kanai
* Katharine Kesolei
* Sandra Pierantozzi
* Leilani Reklai
* Dilmai Saiske
* Jerrlyn Uduch Sengebau Senior
* Akiko Sugiyama

## Referències

* 1 2 3 4 5 Nero, Karen L. «Palau» (en anglès).