OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Väinö Huhtala

Väinö Huhtala (Siikajoki, 24 de desembre de 1935 - Jämsä, 18 de juny de 2016) fou un esquiador de fons finlandès que va competir durant la dècada de 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Squaw Valley, on disputà dues proves del programa d'esquí de fons. Formant equip amb Toimi Alatalo, Eero Mäntyranta i Veikko Hakulinen, guanyà la medalla d'or en el relleu 4x10 km, mentre en la prova dels 15 quilòmetres fou tretzè. Quatre anys més tard, als Jocs d'Innsbruck, va disputar tres proves del programa d'esquí de fons. Formant equip amb Arto Tiainen, Kalevi Laurila i Eero Mäntyranta guanyà la medalla de plata en el relleu 4x10 km, mentre en els 15 quilòmetres fou quart i en els 30 quilòmetres catorzè.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat del món d'esquí nòrdic de 1962 i sis campionats nacionals, dos en els 15 quilòmetres (1961 i 1962) i quatre en el relleu (1960, 1961, 1963, 1964).

## Referències

* ↑ «Hiihdon olympiavoittaja Väinö Huhtala kuollut» (en finès). Yle, 25-06-2016. [Consulta: 25 juny 2016].
* 1 2 3 «Olympedia – Väinö Huhtala». [Consulta: 19 febrer 2023].
* ↑ «HUHTALA VÄinÖ». International Ski Federation. [Consulta: 23 gener 2020].
# Victorin Lurel

Victorin Lurel (Vieux-Habitants, 20 d'agost de 1951) és un polític de Guadalupe.
Membre de la secció guadalupenya del Partit Socialista, el 1989 fou escollit regidor de Vieux-Habitants i el 1992 membre del Consell Regional de Guadalupe, del que el 1998 en fou nomenat vicepresident. El 2001 fou escollit alcalde de Vieux-Habitants i a les eleccions legislatives franceses de 2002 fou elegit diputat. S'oposà al nou estatut per a Guadalupe que fou proposat el 2003 i que fou rebutjat en referèndum el 7 de desembre.
A les eleccions regionals franceses de 2004 fou elegit president del Consell Regional de Guadalupe i el 2005 dimití com a alcalde per tal de no acumular càrrecs. A les eleccions legislatives franceses de 2007 fou reelegit com a diputat, i durant les eleccions presidencials del mateix any fou el portaveu per a ultramar de la candidata socialista Ségolène Royal. Després va donar suport a la candidats socialista en el Congrés de Reims de 2008, i quan fou derrotada va dimitir dels seu càrrec de secretari nacional del PS.
D'ençà el 16 de maig de 2012 és ministre d'Ultramar del govern Jean-Marc Ayrault.

## Enllaços externs

* El bloc de Victorin Lurel Arxivat 2021-03-11 a Wayback Machine. (francès)
* Fitxa al web de l'Assemblea Nacional (francès)
| Precedit per: Lucette Michaux-Chevry | President del Consell Regional de Guadalupe 2004 - | Succeït per: en càrrec |
# Victorin Jasset

Victorin-Hippolyte Jasset (Fumay, 30 de març del 1862 − París, 22 de juny del 1913) fou un director francès. Fou el responsable dels primers serials, aquelles pel·lícules episodis girats cap thrillers i aventures. La seva filmografia compta amb prop de seixanta pel·lícules, la major part perdudes o en mal estat. La seva sèrie més coneguda és Nick Carter (1908-1909).

## Biografia

Debuta com decorador i sastre de teatre i fa les pantomimes al Hipòdrom de Montmartre, futur Gaumont-Palace, on Vercingetòrix, pantomima gran espectacle, dona a la tarda inaugural el diumenge 13 de maig de 1900. Roda documentals pels Studios Éclair i el 1908 decideix portar a la pantalla les històries de Nick Carter de John Russel Coryell (1848-1924). L'èxit és immediat i segueix amb Les noves gestes de Nick Carter.
El 1909 realitza Doctor Phantom, a continuació Hérodiade. És la sèrie de les Zigomar de Léon Sazie que fa de Jasset, abans fins i tot que les Fantômas de Louis Feuillade, el mestre de la « sèrie policíaca » sobre gran pantalla. Adapta també novel·les històriques (Capitana Fracasse), roda drames socials (Rédemption), de les pel·lícules d'aventures (Tom Butler, Balaoo de després Gaston Leroux), i el 1912 una adaptació de les aventures de la banda de Bonnot titulada Bandits en automòbil. El seu estil fet d'una narració simple plena de ritme, una posada en escena fluid i un sentit agut del paisatge fan que certs historiadors del cinema el consideren com un precursor del realisme poètic.

## Filmografia

* La Esméralda (1905)
* La Vie du Christ (1906)
* Nick Carter, le roi des détectives (1908) (6 episodis)
* Riffle Bill, le roi de la prairie (1908) (5 episodis)
* Nouveaux exploits de Nick Carter (1909)
* La Fleur empoisonnée (1909)
* Journée de grève (1909)
* Docteur Phantom (1909) (6 episodis)
* Le Capitaine Fracasse (1909)
* Hérodiade (1910)
* Zigomar (1911)
* Au pays des ténèbres (1912)
* Le Cerceuil de verre (1912)
* Zigomar contre Nick Carter (1912)
* Les Batailles de la vie (1912)
* Tom Butler (1912)
* Zigomar peau d'anguille (1913)
* Balaoo (1913)
* Protéa (1913)

## Referències

* ↑ Vincent Mirabel, L'histoire du cinéma pour les nuls
* ↑ Compte-rendu de l'ouverture de l'Hippodrome: Un M. du B. Spectacles & concerts, Ouverture de l'Hippodrome, Le Figaro, 15 mai 1900, p. 2, 6$^e$ colonne.
# Vodopadni (Rostov)

* Per a altres significats, vegeu «Vodopadni».
Vodopadni (en rus: Водопадный) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Rostov, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 927 habitants, pertany al districte d'Aksai.

## Referències

* ↑ Паспорт муниципального образования «Мишкинское сельское поселение» Аксайского муниципального района
# Vodni

«Vodni» té aquests significats:
* Vodni (Petróvskaia), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Vodni (Adiguèsia), localitat de la República d'Adiguèsia, a Rússia
* Vodni (Oktiabrski), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Vodni (Stàvropol), localitat del krai de Stàvropol, a Rússia
# Willi Steuri

Willi Steuri (Zermatt, 4 de març de 1912 - 1978) va ser un esquiador suís que va competir durant la dècada de 1930.
Entre 1931 i 1937 guanyà sis medalles al Campionat del Món d'esquí alpí, una de plata i cinc de bronze.

## Referències

* ↑ «STEURI Willi - Athlete Information». [Consulta: 19 desembre 2020].
# Willi Steffen

Willi Steffen (Berna, 17 de març de 1925 - Berna, 3 de maig de 2005) fou un futbolista suís.
S'inicià al Cantonal Neuchâtel i més tard fou el primer futbolista suís en jugar a Anglaterra quan fitxà pel Chelsea FC. En realitat havia viatjat a Anglaterra a estudiar anglès però coincidí que la seva professora era la dona de l'entrenador del Chelsea, Billy Birrell. Provà per aquest club, pel qual fitxà el juliol de 1946.
El 1947 retornà a Suïssa on fitxà pel Young Boys Berna, club amb el qual guanyà la lliga suïssa quatre cops consecutius (1957-60) i la copa el 1953 i 1958.
Amb la selecció de Suïssa jugà la Copa del Món de Futbol 1950. Representà la selecció 28 cops.
Va morir a Berna el 2005, a l'edat de 80 anys.
# Vólkovo (Tomsk)

* Per a altres significats, vegeu «Vólkovo».
Vólkovo (en rus: Волково) és un poble de l'óblast de Tomsk, a Rússia, que el 2015 tenia 172 habitants.

## Referències

* ↑ Список населенных мест Сибирского края. Том 2. Округа Северо-Восточной Сибири. Новосибирск. 1928
# Vóljskoie

Vóljskoie (en rus: Волжское) és un poble de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2014 tenia 3.279 habitants.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Б) 1:100000. Астраханская область и Калмыкия». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Akhtubinka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2019-02-24. [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Регионы России → Астраханская обл. → Харабалинский р-н → Ахтубинка с.». Arxivat de l'original el 2015-03-24. [Consulta: 10 setembre 2020].
# William Bligh

William Bligh (9 de setembre de 1754 - 7 de desembre de 1817) va ser un vicealmirall britànic de la Royal Navy i membre de la Royal Society. Durant el seu comandament va ocórrer el cèlebre motí del Bounty. Quinze anys després d'aquest incident va ser nomenat governador de Nova Gal·les del Sud (Austràlia) i en aquest càrrec va combatre el tràfic corrupte de rom provocant l'anomenada Rebel·lió del rom.

## Biografia

Nasqué a Saint Tudy prop de Bodmin a Cornualla de pares d'aquest país. Es va allistar a la Royal Navy el 1761, als set anys, ascendint gradualment. El 1776 va ser escollit pel capità James Cook com a Sailing Master pel vaixell Resolution i acompanyà Cook en el tercer viatge al Pacífic on James Cook trobà la mort. El 1787 Bligh va ser seleccionat com a comandant del vaixell Bounty.

## El viatge del Bounty

El 1787 el Bounty arribà a Tahití per aconseguir arbre del pa i tractà de marxar al Carib per experimentar el conreu de l'arbre del pa però no hi arribà mai pel motí del Bounty ocorregut poc després de deixar Tahití (28 d'abril de 1789).
Popularment es confon Bligh amb l'admirall Edward Edwards, del vaixell Pandora, qui va ser enviat per la Royal Navy per a reprimir el motí del Bounty, Edward va actuar de forma molt cruel i va matar 4 dels 31 amotinats que va capturar. L'octubre de 1790, Bligh va haver de presentar-se a un consell de guerra acusat de la pèrdua del vaixell.

## El segon viatge en cerca de l'arbre del pa

Després de l'exoneració del tribunal marcial, Bligh romangué a la Royal Navy. De 1791-1793, comandà el vaixell Providence i en companyia de l'Assistance, tornà a intentar transportar arbres del pa de Tahití a les Índies occidentals, aquesta vegada amb èxit.
Morí a Londres i va ser enterrat a l'església de Saint Mary, Lambeth, actualment el Museu de la Jardineria. Dalt de la seva tomba hi figura un arbre del pa.

## Referències

* ↑ «Captain Bligh». Arxivat de l'original el 2021-01-25. [Consulta: 19 agost 2009].
* ↑ Plantilla:Genealogics
* ↑ «Section 9 - The second breadfruit voyage of William Bligh». Arxivat de l'original el 2007-08-30. [Consulta: 19 agost 2009].

## Enllaços externs

* A. G. L. Shaw, 'Bligh, William (1754 - 1817)', Australian Dictionary of Biography, Volume 1, MUP, 1966, pp 118–122.
* Obres de William Bligh al Projecte Gutenberg.
# Walter Boucquet

Walter Boucquet (Meulebeke, 11 de maig de 1941 - Ingelmunster, 10 de febrer de 2018) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1962 i 1970. En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa al Giro d'Itàlia de 1964 i una edició del Gran Premi de les Nacions.

## Palmarès

* 1963
** 1r a la Bevere-Audenarde
** Vencedor d'una etapa al Tour del Nord
* 1964
** 1r al Gran Premi de les Nacions
** 1r a la Brussel·les-Ingooigem
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa a laVolta a Portugal
* 1965
** 1r al Gran Premi de Bèlgica
** 1r a la Tielt-Anvers-Tielt
** 1r al Circuit de Brabant Occidental
* 1966
** 1r al Gran Premi de Bèlgica
** 1r al Circuit de Houtland
** Vencedor d'una etapa als Quatre dies de Dunkerque
* 1968
** 1r al Tour de l'Oise
** 1r al Circuit de Brabant Occidental
** 1r al Circuit de Houtland
** 1r al Gran Premi de Roulers
* 1969
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi del Midi Libre
* 1970
** 1r a la Brussel·les-Meulebeke

### Resultats al Tour de França

* 1964. Abandona (5a etapa)
* 1965. 21è de la classificació general
* 1966. 70è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1969. 41è de la classificació general
* 1970. 53è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1964. 55è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1965. Abandona

## Referències

* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Xenophrys auralensis

Xenophrys auralensis és una espècie d'amfibi que viu a Cambodja.

## Referències

* Ohler, A. & Swan, S. 2004. Xenophrys auralensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 14 de gener de 2008.
# Warning (pel·lícula)

Warning és una pel·lícula de thriller de ciència-ficció del 2021 dirigida per Agata Alexander en el seu debut com a directora, a partir d'un guió de la mateixa Alexander, de Jason Kaye i de Rob Michaelson. És protagonitzada per Alex Pettyfer, Alice Eve, Annabelle Wallis, Benedict Samuel, Charlotte Le Bon, Thomas Jane, Patrick Schwarzenegger, Rupert Everett, Tomasz Kot, Kylie Bunbury i Garance Marillier. La pel·lícula es va estrenar al Festival de Cinema de Sitges de 2021. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Referències

* ↑ «Warning». Sitges Film Festival. [Consulta: 11 octubre 2021].
* ↑ «Warning». Goita què fan, ara!. [Consulta: 5 juliol 2024].
# Wettingen

Wettingen és un municipi del cantó d'Argòvia (Suïssa), situat al districte de Baden.

## Enllaços externs

* Web oficial del municipi
# Wetumpka

Wetumpka és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 5.726 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wetumpka tenia 5.726 habitants, 1.797 habitatges, i 1.128 famílies La densitat de població era de 259,8 habitants/km².
Dels 1.797 habitatges en un 28% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,1% hi vivien parelles casades, en un 16,5% dones solteres, i en un 37,2% no eren unitats familiars. En el 34,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 16% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,4% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 36,5% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones hi havia 62,1 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 54,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.536 $ i la renda mediana per família de 41.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.403 $ mentre que les dones 23.234 $. La renda per capita de la població era de 15.729 $. Aproximadament el 7,7% de les famílies i l'11,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wetumpka». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wetumpka». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 4 juliol 2010].
# WAMP

El terme WAMP és un acrònim per descriure la plataforma sobre la qual funcionen les aplicacions web creades utilitzant la següent combinació d'eines:
* Windows, el sistema operatiu;
* Apache, el servidor web;
* MySQL, el servidor de bases de dades;
* Perl, PHP, o Python, llenguatges de programació.
L'altra opció que sovint apareix en la publicitat dels proveïdors d'allotjament web és LAMP, que és la plataforma equivalent sobre Linux.
# Waldemar de Brito

Waldemar de Brito (vɐwdeˈmaɾ dʒi ˈbɾitu, São Paulo, 17 de maig de 1913 - São Paulo, 21 de febrer de 1979) fou un jugador de futbol brasiler de les dècades de 1930 i 1940.

## Trajectòria

Començà a jugar a clubs locals de São Paulo com Syrio, Independência, i São Paulo da Floresta, avui São Paulo FC. Fou màxim golejador del campionat paulista (APEA) el 1933 amb 21 gols. El 1934 fitxà pel Botafogo FR, on passà una breu estada abans de fitxar pel club argentí San Lorenzo de Almagro. El 1936, retorna al Brasil per jugar al Flamengo, club on guanyà el campionat carioca el 1939. Retornà a São Paulo el 1943, al club Portuguesa de Desportos. Acabà la seva carrera el 1945 a la Portuguesa Santista.
Amb la selecció del Brasil jugà 18 partits i marcà 18 gols. Disputà el Mundial d'Itàlia 1934. En el partit de la primera ronda enfront Espanya xutà un penal que fou aturat per Ricard Zamora.
És considerat el descobridor de Pelé. El seu germà Petronilho de Brito també fou futbolista.

## Referències

* 1 2 Belpiede, Marcelo. «Waldemar de Brito: craque como jogador e descobridor de talentos» (en portuguès). Gazeta Esportiva.net, Brazil. [Consulta: 3 gener 2007].
* ↑ «Waldemar de Brito do São Paulo». museudosesportes.com.br. Museu dos esportes, Brazil. Arxivat de l'original el 25 d’agost 2011. [Consulta: 3 gener 2007].
* ↑ «Todos os brasileiros - 1934» (en portuguès). Folha Online. Folha de São Paulo. [Consulta: 3 gener 2007].
* ↑ «Eightfinals». RSSSF. [Consulta: 27 maig 2013].
* ↑ Enciclopédia do Futebol Brasileiro Lance Volume 2. Rio de Janeiro: Aretê Editorial S/A, 2001, p. 324. ISBN 85-88651-01-7.
# Zhang Bo

Zhang Bo va ser un oficial militar de la facció revoltada dels Turbants Grocs que va viure durant el període de la tardana Dinastia Han Oriental de la història xinesa. Seguint al líder de la secta Zhang Jue, es va rebel·lar amb la resta d'adeptes del Camí de la Pau per arreu del país en la Rebel·lió dels Turbants Grocs. Va lluitar contra les tropes imperials de Huangfu Song i Zhu Jun a He Nan.
Va ser probablement un líder local dels Turbants Grocs, precisament perquè la Comandància Yingchuan tenia ja un líder de divisió: el líder de la Gran Divisió Bo Cai (波才). Zhang Bo per tant podria haver estat un líder local de Bo Cai. Va ser mort per una tropa de l'exèrcit de Huangfu Song, comandat per Fu Xie 傅燮.

## Vegeu també

* Llista de persones relacionades amb els Tres Regnes

## Referències

* ↑ de Crespigny, A Biographical Dictionary, biografia de Bo Cai, pàgina 22
* ↑ de Crespigny, A Biographical Dictionary, biografia de Zhang Bo, pàgina 1034
# Whiteïta-(CaMnMn)

La whiteïta-(CaMnMn) és un mineral que pertany al subgrup de la whiteïta. Anomenada per la seva composició química en concordància amb la nomenclatura del grup de la whiteïta.

## Característiques

La whiteïta-(CaMnMn) és un element químic de fórmula química {Ca}{Mn$^{2+}$}{Mn₂}{Al₂}(PO₄)₄(OH)₂·8H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5.

## Formació i jaciments

S'ha trobat a les parets de buits en cristalls alterats de zwiselita o formant corones (de fins a 1 mm de diàmetre) envoltant cristalls cúbics d'uraninita. Es forma en contexts de pegmatites granítiques. Descrita a Alemanya i als EUA.

## Referències

* ↑ «Whiteite-(CaMnMn)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Whitfield (Florida)

Whitfield és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 2.984 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Whitfield tenia 2.984 habitants, 1.244 habitatges, i 878 famílies. La densitat de població era de 822,9 habitants/km².
Dels 1.244 habitatges en un 21,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 29,4% no eren unitats familiars. En el 20,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,75.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,9% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 28,3% de 45 a 60 i un 20,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.536 $ i la renda mediana per família de 54.009 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.444 $ mentre que les dones 24.375 $. La renda per capita de la població era de 25.408 $. Entorn del 3,3% de les famílies i el 6,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Whitfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Whitfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Xoán Vicente Viqueira

Xoán Vicente Viqueira Cortón (Madrid, 22 d'octubre de 1886 - Bergondo, La Corunya, 29 d'agost de 1924) va ser un escriptor gallec. De família gallega, va néixer a Madrid, però va viure fins als dotze anys en la parròquia de Vixoi, a Bergondo. En 1898 es va traslladar a Madrid per a estudiar en la Institución Libre de Enseñanza, que va posar-lo en contacte amb el pensament científic modern. Des dels quinze anys va sofrir una malaltia crònica en un maluc, que el va fer passar èpoques immobilitzat i fins i tot va ser operat a París dues vegades. El 1911 es va llicenciar en filosofia per la Universitat de Madrid i va ampliar estudis a Alemanya fins a 1914. Després de fer classe en la Institució Lliure d'Ensenyament va aprovar per oposició a l'abril de 1917 la càtedra de psicologia de l'Institut de Santiago de Compostel·la. Al maig va casar amb Jacinta Landa i a la fi d'any es va traslladar a l'Institut de La Corunya. Allí va ingressar en les Irmandades da Fala, arribant fins i tot a ser el president de les Irmandades de La Corunya, i va col·laborar amb A Nosa Terra.

## Obra

Viqueira va escriure en castellà obres sobre filosofia, psicologia i pedagogia com Introducción a la Psicología pedagógica, Elementos de ética, Lecciones elementales de historia de la filosofía, Ética y metafísica, La psicología contemporánea» i va traduir obres de Teòcrit de Siracusa, Immanuel Kant i David Hume.
La majoria de la producció en gallec la van editar els seus amics en el volum Ensanyos y poesías el 1930. Viqueira es va centrar sobretot en el sistema educatiu, en la seva galleguització i en la seva reforma, així com en l'ortografia del gallec que volia que s'acostés a la portuguesa. L'article publicat a A Nosa Terra el 1918 «Pol-a reforma da ortografia», és considerat per alguns com el naixement del «reintegracionisme». El 1974 se li va dedicar el Dia de les Lletres Gallegues.

## Referències

* ↑ «Figuras homenaxeadas. Xoán Vicente Viqueira». Real Academia Galega.
* ↑ Casas, Arturo. La teoría estética, teatral y literaria de Rafael Dieste. Universidade, Servicio de Publicacións e Intercambio Científico, 1997, p. 88. ISBN 8481216593.