OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tiranet orellut de Chapman

El tiranet orellut de Chapman (Pogonotriccus chapmani) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos als tepuis del sud de Veneçuela i l'adjacent nord del Brasil.

## Referències

* ↑ «Tiranet orellut de Chapman». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# República de Texas

La República de Texas va ser un Estat independent i sobirà de l'Amèrica del Nord, localitzat entre els Estats Units i Mèxic que va existir entre 1836 i 1846.
Originalment part d'un estat de la federació mexicana, se'n va independitzar, separant-se de l'estat de Coahuila i Texas, del qual formava part. Tot i que la frontera natural del territori era el riu Nueces, la nova nació va disputar el territori al sud i a l'oest del riu Nueces i al nord i l'est del Riu Grande (o Riu Bravo), la qual cosa incloïa seccions dels estats actuals de Nou Mèxic, Oklahoma, Kansas, Colorado i Wyoming, segons els Tractats de Velasco.
L'annexió de la República als Estats Units i la disputa pel territori al sud del riu Nueces, reclamat per Estats Units, com a part integrant de Texas, van dur a la Guerra entre Estats Units i Mèxic.

## Vegeu també

* República del Río Grande

## Referències

* Huson, Hobart. Captain Phillip Dimmitt's Commandancy of Goliad, 1835–1836: An Episode of the Mexican Federalist War in Texas, Usually Referred to as the Texian Revolution. Austin, TX: Von Boeckmann-Jones Co, 1974.
* Hämäläinen, Pekka. The Comanche Empire. Yale University Press, 2008. ISBN 978-0-300-12654-9.
* Lack, Paul D. The Texas Revolutionary Experience: A Political and Social History 1835–1836. Texas A&M University Press, 1992. ISBN 0-89096-497-1.
# Glen Hope

Glen Hope és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 149 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Glen Hope tenia 149 habitants, 55 habitatges, i 44 famílies. La densitat de població era de 27,8 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 55 habitatges en un 29,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,3% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 18,2% no eren unitats familiars. En el 14,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,5% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 26,2% de 45 a 60 i un 18,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.625 $ i la renda mediana per família de 42.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 31.250 $. La renda per capita de la població era de 13.321 $. Entorn del 14,6% de les famílies i el 15,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Glen Hope». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Glen Hope». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Oreolalax omeimontis

Oreolalax omeimontis és una espècie d'amfibi que viu a la Xina.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Feng, X. & Guanfu, W. 2004. Oreolalax omeimontis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 13 de gener de 2008.
# Muhàmmad ibn Abd-al-Mumin

Muhàmmad ibn Abd-al-Mumin (àrab: محمد بن عبد المؤمن, Muḥammad b. ʿAbd al-Muʾmin) fou el segon sobirà dels almohades de la dinastia mumínida, tot i que no és inclòs a les llistes oficials.
El 1154 Muhàmmad ibn Abd-al-Mumin fou proclamat hereu pel seu pare Abd-al-Mumin ibn Alí. Quan aquest va morir, el 1163, fou proclamat sobirà (probablement amir al-muminín) i va regnar un dos mesos, però el visir Úmar ibn Abd-al-Mumin va declarar que quatre dies abans de morir, Abd-al-Mumin li havia ordenat desheretat a Muhàmmad, suprimir el seu nom de la khutba (sermó de l'oració del divendres) i, ja al llit de mort, havia designat hereu a un altre fill, Abu-Yaqub Yússuf. Úmar va fer venir a aquest des de Sevilla, on era governador des de 1157, i el va fer proclamar amb el suport dels xeics i l'exèrcit en un autèntic cop d'estat.

## Referències

* ↑ Julien, Charles André. Histoire de l'Afrique du Nord : des origines à 1830. París: Payot, 1994. ISBN 2-228-88789-7.
* ↑ «'Abd al-Mu'min» (en castellà). Real Academia de la Historia. [Consulta: 10 desembre 2022].
* ↑ «Abu Ya'qub Yusuf b. 'Abd Al-Haqq» (en castellà). Real Academia de la Historia. [Consulta: 10 desembre 2022].
# Cantó de Rombas

El cantó de Rombas és un cantó francès del departament del Mosel·la, situat al districte de Metz-Campagne. Té 2 municipis i el cap és Rombas.

## Municipis

* Amnéville
* Rombas

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1973 | Armand Nass | RI |
| 1973-2011 | Jean Kiffer | CNIP, després divers droite |
| 2011- | Lionel Fournier | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 18.712 | 20.904 | 22.299 | 20.684 | 19.770 | 20.057 | 20.099 |
| A partir de 1990 : Població sense dobles comptes |||||||
# Atimbre

Atimbre (en llatí Athymbrus, en grec antic Ἀθυμβρός) fou un espartà llegendari que junt amb els seus germans Atimbrad (Ἀθύμβραδος) i Hidrel (Ἲδρηλος) va fundar tres ciutats a Cària que van rebre cadascuna el nom de cada un d'ells. Aquestes ciutats no van prosperar, i llavors els habitants, després d'abandonar-les, es van concentrar en un punt on van fundar Nisa, que va ser considerada més tard fundada per Atimbre. En parla Estrabó.

## Referències

* ↑ Athymbrus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 404
# Rana amurensis

Rana amurensis és una espècie de granota que viu a la major part de Sibèria, nord-est de la Xina i de Mongòlia, Corea i Sakhalín.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* «Rana amurensis». Amphibian Species of the World 5.0. [Consulta: 19 abril 2008].
* Kuzmin, S., Maslova, I., Matsui, M. & Wenge, Z. (2004). Rana amurensis. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 19 d'abril del 2008 (en anglès).
# Municipi d'Esbjerg

El municipi d'Esbjerg és un municipi danès que va ser creat l'1 de gener del 2007 com a part de la Reforma Municipal Danesa, integrant els antics municipis de Bramming, Ribe i Esbjerg. El municipi és situat a la costa est del sud de la península de Jutlàndia, a la Regió de Syddanmark, abastant una superfície de 742 km².
Dues illes Frisones, Mandø i Langli, situades al mar de Wadden, formen part del municipi. Mandø és accessible per carretera amb la marea baixa, Langli no està habitada. L'illa de Fanø forma un municipi independent.
La ciutat més important i seu administrativa del municipi és Esbjerg (71.025 habitants el 2009, la cinquena en importància del país). Altres poblacions del municipi són:
* Andrup
* Bramming
* Bryndum
* Egebæk
* Endrup
* Gørding
* Gredstedbro
* Grimstrup
* Guldager
* Hunderup
* Jernved
* Jernvedlund
* Lustrup
* Nørre Vejrup
* Øster Vedsted
* Ravnsbjerg
* Ribe
* Roager
* Skads
* Store Darum
* Tarp
* Tjæreborg
* Vester Nebel
* Vester Vedsted
* Vilslev

## Consell municipal

Resultats de les eleccions del 18 de novembre del 2009:
| Partit | vots | % vots |
| Socialdemokratiet | 14883 | 27,6 |
| Det Radikale Venstre | 1035 | 1,9 |
| Det Konservative Folkeparti | 3142 | 5,8 |
| Socialistisk Folkeparti | 8770 | 16,3 |
| Nihilistisk Folkeparti | 116 | 0,2 |
| Dansk Folkeparti | 3941 | 7,3 |
| Venstre | 21192 | 39,3 |
| Enhedslisten - De Rød-Grønne | 839 | 1,6 |

### Alcaldes

| Alcalde | Període | Partit |
| Johnny Søtrup | 1-1-2007 a 31-12-2009 | Venstre |
| | 1-1-2010 a 31-12-2013 | |

## Referències

* ↑ (danès) Resultats eleccions municipals a Esbjerg
# Oswald Mosley

Sir Oswald Ernald Mosley (Mayfair, Londres, 16 de novembre de 1896 - Orsay, 3 de desembre de 1980), polític britànic conegut principalment per ser el fundador de la Unió Britànica de Feixistes.
Va començar la seva carrera política al Partit Laborista i va ser membre del Parlament de 1918 a 1924 i de 1926 a 1931, i de 1929 a 1931 va ser membre del govern com a canceller del Ducat de Lancaster. El 1931 va abandonar les files laboristes per fundar la Unió Britànica de Feixistes el 1932 i promoure polítiques d'extrema dreta durant els anys 30. Durant la Segona Guerra Mundial va ser internat, juntament amb 740 feixistes britànics més.

## Referències

* 1 2 «Sir Oswald Mosley, 6th Baronet». Encyclopædia Britannica [Consulta: 24 desembre 2016].
# Mittellandkanal

El Mittellandkanal és un canal navegable alemany que connecta el Canal Dortmund-Ems des de Bergeshövede (Hörstel) amb l'Elba a Magdeburg. Amb els seus 320 quilòmetres és la via navegable artificial més llarga d'Alemanya. El seu nom significa «canal del centre del país».

## Referències

* ↑ «Mittellandkanal» (en alemany). Wasserstrassen- und Schifffahrtsverwaltung des Bundes, 07-10-2015. [Consulta: 15 abril 2018].

## Bibliografia

* Horn, Hannelore. Der Kampf um den Bau des Mittellandkanals: eine politische Untersuchung über die Rolle eines wirtschaftlichen Interessenverbandes im Preussen Wilhelms II (en alemany). Opladen: Westdeutscher Verlag, 1964, p. 145 (Volum 6 de Staat und Politik).
# Cantó de Romilly-sur-Seine

El cantó de Romilly-sur-Seine és un cantó francès del departament de l'Aube, situat al districte de Nogent-sur-Seine. Té sis municipis i part del de Romilly-sur-Seine.

## Municipis
### 1973-2015

* Crancey
* La Fosse-Corduan
* Gélannes
* Maizières-la-Grande-Paroisse
* Origny-le-Sec
* Orvilliers-Saint-Julien
* Ossey-les-Trois-Maisons
* Pars-lès-Romilly
* Romilly-sur-Seine (part)
* Saint-Hilaire-sous-Romilly
* Saint-Loup-de-Buffigny
* Saint-Martin-de-Bossenay

### 2015-

* Crancey
* Gélannes
* Maizières-la-Grande-Paroisse
* Pars-lès-Romilly
* Romilly-sur-Seine
* Saint-Hilaire-sous-Romilly

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Gaston Michel | SFIO |
| 1951-1958 | René Bellemère | Divers droite |
| 1958-1964 | Charles Ruppli | MRP |
| 1964-1970 | Maurice Camuset | PCF |
| 1970-2001 | Paul Granet | UDR, després UDF |
| 2001-2015 | Jean Botella | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Llista dels consellers departamentals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2015 - | Jérôme Bonnefoi | UMP | |
| 2015 - | Agnès Mignot | UMP | |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | - | - | 5.963 | 6.029 | 6.033 | 9.418 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Atinia de tribunis

La Lex Atinia de tribunis plebis in senatum legendis va ser una llei romana aprovada per plebiscit, que donava el rang de senador a un tribú de la plebs.
Probablement la va instar Gai Atini, que era tribú de la plebs l'any 130 aC, sota el consolat de Gai Claudi Pulcre i Marc Perpenna. La llei establia que els tribuns de la plebs en endavant serien considerats de rang senatorial i tindrien dret a expressar-se al senat.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Im prenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 20 [Consulta: 13 abril 2022].
# Rana aurora

Rana aurora és una espècie de granota de la família dels rànids i de l'ordre dels anurs.

## Distribució geogràfica

Es troba al Canadà i als Estats Units.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ IUCN (anglès)

## Bibliografia

* Altig, R. i Dumas, P.C. 1972. Rana aurora. Catalogue of American Amphibians and Reptiles 160: 1-4.
* Brown, H.A. 1975. Reproduction and development of the red-legged frog, Rana aurora, in northwestern Washington. North-west Science 49(4): 241-252.
* Corkran, C.C. i Thoms, C. 1996. Amphibians of Oregon, Washington and British Columbia. Lone Pine Publishing, Edmonton, Alberta.
* Hayes, M.P. i Miyamoto, M.M. 1984. Biochemical, behavioral and body size differences between Rana aurora aurora and Rana aurora draytoni. Copeia 1984: 1018-1022.
* Hayes, M.P., Pearl, C.A. i Rombough, C.J. 2001. Rana aurora aurora (Northern redlegged frog). Movement. Herpetological Review 32: 35-36.

## Enllaços externs

* Amphibian Species of the World (anglès)
# Myotis pilosatibialis

Myotis pilosatibialis és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a altituds d'entre 750 i 2.000 msnm a Mèxic, Centreamèrica, Colòmbia, Trinitat i Tobago i Veneçuela. El seu hàbitat natural són els altiplans. Anteriorment era classificat com a subespècie del ratpenat de Keays (M. keaysi), del qual es diferencia per la presència de pèls a tot l'uropatagi i els peus, el color més clar del seu pelatge marró, la major llargada dels seus pèls i la menor mida del crani.

## Referències

* ↑ Mantilla-Meluk i Muñoz-Garay, 2014, p. 60.

## Bibliografia

* Mantilla-Meluk, H.; Muñoz-Garay, J. «Biogeography and taxonomic status of Myotis keaysi pilosatibialis LaVal 1973 (Chiroptera: Vespertilionidae)». Zootaxa, 3.793, 1, 2014, pàg. 60-70. DOI: 10.11646/zootaxa.3793.1.2.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Guerra dels Ducats

La Guerra dels Ducats o Segona Guerra de Slesvig va ser un conflicte militar que va enfrontar l'Imperi Austríac i Prússia contra Dinamarca el 1864. Aquest últim país va sortir derrotat, per la qual cosa va haver de cedir els ducats de Slesvig, Holstein i Lauenburg que van ser annexats per les altres dues potències.

## Antecedents

Els precedents de la guerra dels Ducats es remunten al 1863, quan la Confederació Germànica va protestar davant l'intent de Cristià IX de Dinamarca d'incorporar a Dinamarca el ducat de Slesvig, que es trobava sota el seu control oficial. El Protocol de Londres de 1852 havia disposat que Slesvig quedés unit al Ducat de Holstein, que era membre de la Confederació Germànica. El canceller de Prússia, Otto von Bismarck, va persuadir Francesc Josep I de la Casa d'Àustria per defensar junts el Protocol de Londres.

## Desenvolupament

Les forces austríaques i prussianes van envair la península de Jutlàndia i es va iniciar així la guerra dels Ducats. El mes d'agost de 1864, Dinamarca va resultar derrotada per l'exèrcit del mariscal Helmuth von Moltke i es va veure obligada a lliurar a Àustria i Prússia els territoris en disputa. D'acord amb el que estableix la convenció de Gastein que va posar fi a aquesta guerra, el Ducat de Holstein va quedar sota domini d'Àustria, i els de Slesvig i Lauenburg sota el de Prússia, però cap dels dos països va quedar satisfet amb l'acord. La derrota va deixar profundes empremtes a la identitat nacional danesa. Després d'ella, Dinamarca va adoptar una política de neutralitat que va mantenir durant la Primera Guerra Mundial.
El canceller Bismarck va entorpir deliberadament la gestió de l'administració austríaca de Holstein i va enviar tropes a aquest ducat quan Àustria va protestar davant el Parlament de Frankfurt. La situació va desencadenar la Guerra de les Set Setmanes entre les dues potències germàniques.En l'actualitat, el territori disputat a la Guerra dels Ducats pertany a Alemanya (és l'estat federal alemany de Slesvig-Holstein i la zona occidental (Altona) de la ciutat d'Hamburg) excepte el nord de Sveslig que va passar a Dinamarca el 1920.
La guerra dels ducats va significar la fi dels acords del tractat de Ribe del 1460.

## Referències

* 1 2 Laursen, Gert. «Krigen i 1864» (en danès). Dansk Militaerhistorie, 1997. [Consulta: 29 juliol 2012].
* ↑ Svendsen, Nick B. Generals of the Danish Army in the First and Second Schleswig Holstain Wars, 1848-50 and 1864 (en anglès). Books on Demand, 2011, p.27. ISBN 877114370X.
* ↑ «The defeat of Austria» (en anglès). Encyclopædia Britannica. [Consulta: 19 febrer 2021].
* ↑ Wawro, Geoffrey. The Austro-Prussian War: Austria's War with Prussia and Italy in 1866 (en anglès). Cambridge University Press, 1997, p. 36. ISBN 0521629519.

## Vegeu també

* Imperi Alemany
# Oswald Pirow

Oswald Pirow (Aberdeen, Província del Cap, 1890 - Pretoria, 1959) fou un polític sud-africà, fundador del grup nacional-socialista New Order.
Era net d'un missioner alemany i fill d'un metge, estudià lleis a Potchefstroom, Alemanya i Gran Bretanya. El 1924 fou elegit diputat per Zoutpansberg, però el 1929 fou derrotat per Jan Christian Smuts. Tot i així, el mateix any James Barry Munnick Hertzog el va nomenar ministre de justícia sud-africà, el 1933 de ferrocarrils, i el 1933-1939 de defensa. Fou el responsable de la primera legislació anticomunista a Sud-àfrica.
Va assistir com a espectador als Jocs Olímpics d'Estiu de 1936 celebrats a Berlín, i el 1938 visità Portugal, Espanya i Alemanya. També es va fer amic del feixista britànic Oswald Mosley. Aquestes visites confirmaren la seva admiració per 'autoritaisme, pel feixisme, i en particular, pel nazisme. Es mostrà partidari que Alemanya tingués colònies a Àfrica i de la política neutralista de Hertzog, cosa que va forçar la seva dimissió el 1940.
El 1940 va publicar el pamflet Nuwe Order vir die Suid Afrika (Nou Ordre per a Sud-àfrica) proposà l'abolició de la democràcia i la creació d'una república blanca, cristiana i nazi basada en un poder estatal fort i la disciplina popular. D'antuvi no formà cap partit, sinó que participà en el Partit Nacional Purificat de Daniel François Malan, però el 1942 abandonà el partit i fundà el Nuwe Order Groop, que fou bandejat a les eleccions del 1943.
Després de les eleccions de 1948, Malan ordenà la dissolució del seu partit, i Pirow es va retirar a una granja, on fins a la seva mort es va dedicar a escriure llibres d'aventures per a infants.

## Referències

* Biographical Dictionary of the Extreme Right Since 1890 edited by Philip Rees (1991, ISBN 0-13-089301-3)
* Fascism: Comparison and Definition by Stanley G. Payne (University of Wisconsin-Madison Press, 1980, ISBN 0-299-08060-9)
* The South African Opposition 1939-1945 by Michael Roberts & A.E.G. Trollip (Cape Town, 1947)
# Desinversió

Desinversió o alienació fa referència a la reducció d'algun tipus d'actiu per part d'una firma, ja sigui per motius financers, ètics o per a la venda d'un negoci existent. Una desinversió és l'oposat a una inversió. La desinversió és un canvi adaptatiu i un ajust de la propietat i la cartera de negocis d'una empresa fet per afrontar canvis interns i externs.
La major i potser més famosa desinversió corporativa en la història va ser la divisió dictaminada pel Departament de Justícia dels Estats Units el 1984 del Bell System a AT&T i les set Baby Bells (Companyies Operatives Regionals Bell, independents les unes de les altres).

## Motius

Les firmes poden tenir diversos motius per fer desinversions:
* Una companyia pot desinvertir (vendre) negocis que no són part de les operacions principals, per poder enfocar-se en el que fa millor. Aquest va ser el cas d'IBM, que va alienar a Lenovo el 2005 les seves operacions relacionades amb el desenvolupament, la manufactura i la venda de PCs per tal d'enfocar-se en el negoci dels servidors. De la mateixa manera, Eastman Kodak, Ford Motor Company i moltes altres companyies han venut diverses divisions que no estaven directament relacionats amb els seus negocis principals.
* Un segon motiu per a la desinversió és obtenir fons. Les desinversions generen fons per a la signatura que la realitza perquè ven un dels seus negocis a canvi d'efectiu. Per exemple, CSX Corporation va fer desinversions per centrar-se en el seu negoci principal de ferrocarrils i també per aconseguir fons per cancel·lar alguns dels seus deutes existents.
* Un tercer motiu per desinvertir és que es pensi que el valor de la divisió d'una signatura sigui més gran que el valor de la signatura com un total. En aquesta situació, la suma del valor de la liquidació dels béns individuals d'una companyia excedeix el valor de mercat dels béns combinats de la companyia, cosa que incentiva la companyia a vendre allò que valdria més sent liquidat que retingut.

## Vegeu també

* Responsabilitat social corporativa
* Resistència fiscal
* Desinversió de locals amb llogater

## Bibliografia

* Jeff Madura. Introduction to Business, Fourth Edition. USA: Thomson South-Western, 2007. ISBN 0-324-36079-7.

## Referències

* ↑ Brauer, Matthias «What Have We Acquired and What Should We Acquire in Divestiture Research? A Review and Research Agenda» (en anglès). Journal of Management, vol. 32, 6, December 2006, pàg. 751–785. DOI: 10.1177/0149206306292879. ISSN: 0149-2063.

## Enllaços externs

* Institute of Mergers, Acquisitions and Alliances (IMAA) M&A - Institut de recerca acadèmica sobre fusions i adquisicions, incloses les desinversions.
# Mittelkanal

El Mittelkanal o canal central és un canal als barris d'Hamm i d'Hammerbrook a la ciutat estat d'Hamburg a Alemanya. Connecta el Sonninkanal via el Schleusenkanal amb la dàrsena de l'Oberhafen. Segons la llei de l'estat d'Hamburg, és una via navegable de categoria 1.
El canal va excavar-se segons els plans de l'enginyer britànic William Lindley que va dissenyar una xarxa de desguàs dels prats molls d'Hammberbrook. Va profitar el runam després de l'incendi de 1842 del centre d'Hamburg, per a alçar el solar. En el marc de l'obra de protecció de la ciutat, la sortida oest a la resclosa a dues portes a l'Schleusenkanal que connectava el canal amb l'Oberhafen està fora d'ús, després de la construcció d'una resclosa de desguàs que ja no permet el pas dels vaixells. Queden dues sortides al riu Bille via l'Hochwasserbassin i el Rückerskanal.
El canal va perdre el seu paper econòmic: el barri populós d'antany que creua va ser bombardejat a la Segona Guerra Mundial i el runam d'edificis a pisos barats, cavallerisses, fàbriques i magatzems va ser reemplaçat per edificis d'oficines. S'assatja de tornar la vida en concedir certs trams del canal per a vaixells habitatge i la construcció d'edificis de pisos a la riba.
* Estació de la S3 damunt el canal
* El pont Mittelkanalbrücke a l'encreuament amb el Sonninkanal i l'Schleusenkanal
* El canal en direcció est l'Hammerbrookstraße
* El canal en direcció oest l'Hammerbrookstraße

## Referències

* ↑ Hamburgisches Wassergesetz (HWaG) , Hamburg, 14 de desembre de 2007
* ↑ Schreibers Hausboot-Traum wird wahrt, Hamburger Abendblatt, Hamburg, 10 d'octubre de 2009
* ↑ Josef Nyáry, Mittelkanal - blaue Achse von Hammerbrook, Hamburger Abendblatt, Hamburg, 30 d'octubre de 2006 (traducció: El mittelkanal, eix blau d'Hammerbrook)