OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Riudovelles

Riudovelles és un poble agregat a Tàrrega.
Està situat en un petit turó sobre el torrent de Sant Gil, vora la carretera de Tàrrega a Guissona. Les cases del poble estan situades al voltant del castell. Als afores hi ha l'església de Sant Gil, d'estil romànic de transició amb campanar d'espadanya.
# Riudefoix

Riudefoix, també coneguda com La Baronia de Riudefoix, és un casal situat al municipi de Sant Martí Sarroca. És una obra protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Situat al nord del terme, a la riba dreta del riu de Foix, es tracta d'un edifici d'origen medieval, a cavall entre els estils gòtic i renaixentista. Apareix documentat en els fogatges de 1653. El casal és de planta quadrangular, murs de gruixor destacada i contraforts, així com una coberta a quatre vessants. Les portes són adovellades i la pedra s'utilitza tant com a material constructiu, com per a l'ornamentació d'obertures i detalls escultòrics. També incorpora una capella amb elements romànics, un baluard i un antic molí.

## Història

Els orígens de la Baronia de Riudefoix són medievals. No se sap amb certesa si el molí és el mateix que l'any 1086 apareix documentat en el testament de Ramon Mir. La casa de Riudefoix es troba documentada en el fogatge de l'any 1653.

## Referències

* 1 2 3 «Riudefoix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].

## Enllaços externs

* «Riudefoix». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Una pastisseria a Tòquio

Una pastisseria a Tòquio (títol original, あん; romanitzat com a An) és una pel·lícula japonesa del 2015 dirigida per Naomi Kawase seleccionada per a l'obertura la secció Un Certain Regard del Festival de Cinema de Cannes del 2015. També fou seleccionada per la secció del Cinema Mundial Contemporani del Festival de Cinema de Toronto del 2015. És un missatge per aprendre de la naturalesa i gaudir de la meravella del moment presenta de la vida". Mostra el vincle entre l'home i el seu entorn. Ha estat doblada i subtitulada al català.
Pel seu debut al Festival de Cinema de Cannes, la pel·lícula es va presentar amb el títol Sweet Red Bean Pasta (pasta de mongeta vermella dolça). A altres festivals — i per la presentació a Austràlia — es va utilitzar el títol japonès original An. La presentació internacional es va fer amb el títol Sweet Bean (mongeta dolça).

## Referències

* ↑ «Sweet Bean». U.S. Indie News, Filmmaker Interviews, Film Festivals, Movie Reviews - Ioncinema. [Consulta: 13 març 2016].
* ↑ «Complement to the Official Selection». Cannes Film Festival, 23-04-2015. Arxivat de l'original el 5 de maig 2015. [Consulta: 23 abril 2015].
* ↑ «Screenings Guide». Festival de Cannes, 06-05-2015. [Consulta: 8 maig 2015].
* ↑ «Sandra Bullock’s ‘Our Brand Is Crisis,’ Robert Redford's ‘Truth’ to Premiere at Toronto». Variety. [Consulta: 18 agost 2015].
* ↑ Deborah Young. «'An': Cannes Review». Hollywood Reporter, 14-05-2015. [Consulta: 14 febrer 2016].
* ↑ Guy Lodge. «Film review: An». Variety, 14-05-2015. [Consulta: 14 febrer 2016].
* ↑ «Una pastisseria a Tòquio». Goita què fan, ara!. [Consulta: 8 agost 2023].
* ↑ «Sweet Bean». [Consulta: 20 juny 2016]. «Sweet Bean». [Consulta: 20 juny 2016].
* ↑ «Sweet Bean in UK cinemas and on DVD, Blu-ray & VOD in August - Cine Outsider». [Consulta: 20 juny 2016].

## Enllaços externs

* Una pastisseria a Tòquio - Lloc web oficial
* Argument, declaració, entrevista amb Kawase iclips de vídeo dins: Festival de Cannes, 2015 (anglès)
# Rolling Fork

Rolling Fork és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 2.486 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rolling Fork tenia 2.486 habitants, 820 habitatges, i 620 famílies. La densitat de població era de 685,6 habitants per km².
Dels 820 habitatges en un 35,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,9% hi vivien parelles casades, en un 32,8% dones solteres, i en un 24,3% no eren unitats familiars. En el 22,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,9 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,4.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,8% tenia menys de 18 anys, un 11,9% entre 18 i 24, un 23,8% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 13,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.081 $ i la renda mediana per família de 24.911 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.729 $ mentre que les dones 17.065 $. La renda per capita de la població era d'11.481 $. Entorn del 30,6% de les famílies i el 37,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rolling Fork». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rolling Fork». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Rosa María Seoane López

Rosa María Seoane López (1972) és una advocada espanyola que ha tingut diverses responsabilitats a l'administració espanyola. El desembre de 2018 va ser nomenada coordinadora de l'acusació en el Judici al procés independentista català. Des de l'estiu de 2023 treballa al Despatx Gonzálex Franco, liderat per José Ángel González Franco.

## Trajectòria

Llicenciada en Dret per la Universitat Complutense de Madrid, ha fet la seva carrera a l'Advocacia de l'Estat. Entre el 2000 i el 2003 va ser advocada de l'Estat d'Osca i del 2003 al 2005 va coordinar l'Advocacia de l'Estat de la Comunitat de Madrid. Del 2012 al 2015 va treballar a l'Agència Estatal de l'Administració Tributària com a subdirectora General d'Assumptes Consultius i Contenciosos del Servei Jurídic. També ha estat coordinadora de convenis d'assistència jurídica amb Acuamed i la Comissió Nacional de l'Energia.
Seoane ha tingut diversos càrrecs a l'Advocacia de l'Estat. Va ser responsable d'aquest organisme a la Comunitat de Madrid entre el 2015 i el 2017 i també va representar la institució a l'Audiència Nacional. Va ser subdirectora general d'assumptes consultius i contenciosos del servei jurídic de l'Agència Estatal de l'Administració Tributària, des d'on es persegueixen la majoria dels delictes contra Hisenda. Des de l'arribada de Pedro Sánchez al govern espanyol i fins al desembre de 2018 va ser secretària general d'Adif.
El desembre de 2018 la directora de servei jurídic de l'estat, Consuelo Castro, va substituir Edmundo Bal per Rosa Maria Seoane, que en aquell moment era secretària general d'Adif, com a representant per la causa del procés. La substitució es va fer després que Bal expressés la seva disconformitat en acusar als ex responsables del Govern de sedició, i la seva voluntat en acusar-los de rebel·lió, que comporta més anys de presó.

## Referències

* ↑ «González Franco ficha a Rosa Seoane» (en castellà), 30-08-2023. [Consulta: 2 setembre 2023].
* ↑ «Rosa María Seoane sustituirá a Edmundo Bal en la acusación por el procés» (en castellà). Confilegal, 05-12-2018 [Consulta: 4 febrer 2019].
* ↑ Pinheiro, Marcos «La secretaria general de Adif salta a la jefatura de lo Penal de la Abogacía del Estado y coordinará la acusación del procés» (en castellà). eldiario.es [Consulta: 4 febrer 2019].
* ↑ «Rosa María Seoane será la jefa de lo Penal de la Abogacía del Estado y coordinará la acusación por el procés». La Vanguardia, 04-12-2018 [Consulta: 4 febrer 2019].
# Ristolaç

Ristolas (en francès Ristolas) és un antic municipi francès, situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.. Des del 1er de gener de 2019 es fusionada amb Abrièrs en el municipi nou d'Abrièrs i Ristolaç.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 49 | 50 | 68 | 52 | 72 | 78 | 91 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2014 | Michel Frison | |
| 2014-desembre de 2018 | Christian Laurens | |

## Referències

* ↑ Toponymie Occitane e Senhalizacion bilingüa. Actas del Congrés d'Aush, 2007, publicat pel CROM, mapa aparegut a la pàgina 77
# Riu Vaixka

El riu Vaixka (Вашка en rus) és un riu del nord de la Rússia europea, un afluent per l'esquerra del riu Mezén que discorre per la República de Komi i l'óblast d'Arkhànguelsk. Té una longitud de 605 km i comprèn una conca hidrogràfica de 20.500 km².

## Goegrafia

El Vaixka s'uneix al riu Mezén per l'esquerra a Leixukónskoie. A la seva conca s'hi troben uns 900 llacs. El riu es glaça de finals d'octubre a començament de maig. Fora d'aquest període és navegable en més de 300 km, des del naixement fins a la localitat d'Ust-Vaixerga.
# Tros d'Ací

El Tros d'Ací és una partida rural situada en el terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme d'Aramunt, en l'àmbit del poble d'Aramunt.
Està situada al nord-oest de la vila d'Aramunt, al nord-est de la masia de la Casanova, a l'esquerra del barranc de Sant Pou. És a ponent de la Carretera d'Aramunt, al nord-oest de les Malpodades i al nord-est de Santa Maria d'Horta.
Consta de poc més de 9 hectàrees (9,1784) de conreus de regadiu la major part, i de secà en un terç, aproximadament, de la seva extensió, amb una presència petita d'ametllers i de terra improductiva.

## Referències

* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 15 juny 2010].

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Val Poschiavo

Val Poschiavo (Llombard: Pus'ciaf, alemany: Puschlav) és una vall de parla italiana del sud del cantó suís dels Grisons. La seva principal ciutat és Poschiavo. El massís de la Bernina es troba a la part oest de la vall.

## Geografia

A Val Poschiavo s'hi arriba per la part superior de la vall Engiadina al nord mitjançant el Coll de la Bernina (Passo del Bernina) i per la banda de l'estat italià via el coll de Livigno. La vall s'estreny cap al sud acabant al poble de Campocologno al final de la vall, directament a la frontera amb la ciutat italiana de Tirano. Per sota del coll de Bernina, la vall de muntanya de Val da Camp porta cap al coll de Val Viola al nord-est.
La vall és travessada pel riu Poschiavino, que hi flueix a través del Llac de Poschiavo. Llacs més petits de la vall inclouen el Lago Bianco, Lago di Saoseo, i Lago di Val Viola. De nord a sud, la vall baixa d'una altitud de 2,300 a 550 m, passant a través de zones altitudinals diferents. Les muntanyes al voltant del massís de la Bernina i dels Alps de Livigno incloent el Piz Palü, (3,901 m), Piz Cambrena, (3,606 m), Piz Varuna (3,453 m) i Piz Lagalb (2,959 m).
El ferrocarril de la Bernina, de Tirano cap a la regió de Pontresina i St. Moritz pel Coll de la Bernina, és l'únic enllaç de tren entre Itàlia i la Suïssa oriental. Una branca del Ferrocarril Rètic de via estreta, és el ferrocarril d'adherència de més alçada d'Europa juntament amb el Ferrocarril Albula i Patrimoni UNESCO de la Humanitat d'ençà 2008.
Els dos municipis de Val Poschiavo, Poschiavo i Brusio, formen la Regió de Bernina al cantó dels Grisons. Pobles i llogarrets de la vall, alguns amb noms en la llengua Llombarda local, són: Miralago, La Rasiga, Campascio, Zalende, Viano, Cavaione, Campocologno, Prada, San Carlo, Privilasco, Sant'Antonio, Annunziata, Pagnoncini, Cantone, Li Curt, Sfazù, Müreda, Motta, Cologna, Cavaglia, Pedecosta i Angeli Custodi.

## Senderisme

La Vall de Poschiavo i el Massís de la Bernina formen part de la ruta Alpina.

## Enllaços externs

* Val Poschiavo Oficina turística
# Roquerol fosc

El roquerol fosc (Ptyonoprogne concolor) és una espècie d'ocell de la família dels hirundínids (Hirundinidae). Es troba a la Xina, l'Índia, Laos, Malàisia, Myanmar, Nepal, el Pakistan, Tailàndia i Vietnam. Habita els penya-segats, roquissars i àrees urbanes. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Roquerol fosc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Swallows» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 12 setembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 609. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Dusky Crag Martin. Ptyonoprogne concolor» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Universíada de 1999

La Universíada de 1999 fou la XX edició de las Universíades. Es va celebrar a Palma (Mallorca, Illes Balears) del 3 al 13 de juliol de 1999.

## Modalitats

Les modalitats esportives que es varen disputar a la Universíada de 1999 foren:
* Atletisme
* Waterpolo
* Gimnàstica
* Vela
* Bàsquet
* Voleibol
* Esgrima
* Natació
* Salts
* Tenis
* Futbol
* Judo

## Medaller

| # | País | | | | Total |
| 1 | Estats Units | 28 | 17 | 15 | 60 |
| 2 | Rússia | 14 | 19 | 11 | 44 |
| 3 | Cuba | 12 | 4 | 13 | 29 |
| 4 | Japó | 11 | 13 | 17 | 41 |
| 5 | R.P. de la Xina | 9 | 5 | 11 | 25 |
| 6 | Romania | 9 | 4 | 3 | 16 |
| 7 | Espanya | 7 | 7 | 13 | 27 |
| 8 | Ucraïna | 7 | 7 | 8 | 22 |
| 9 | França | 7 | 3 | 8 | 18 |
| 10 | Itàlia | 6 | 11 | 8 | 25 |
| 11 | Polònia | 4 | 7 | 2 | 13 |
| 12 | Corea del Sud | 3 | 4 | 9 | 16 |
| 13 | Països Baixos | 3 | 4 | 1 | 8 |
| 14 | Austràlia | 3 | 3 | 2 | 8 |
| 15 | Alemanya | 2 | 4 | 3 | 9 |
| 16 | Hongria | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 17 | Belarús | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 17 | República de la Xina | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 19 | Sud-àfrica | 2 | 1 | 3 | 6 |
| 20 | Brasil | 2 | 0 | 5 | 7 |
| 21 | Canadà | 1 | 3 | 6 | 10 |
| 21 | Regne Unit | 1 | 3 | 6 | 10 |
| 23 | Mèxic | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 24 | Bèlgica | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 25 | Portugal | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 26 | Mongòlia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 27 | Letònia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 28 | Àustria | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 29 | Eslovènia | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 30 | Suïssa | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 31 | Argentina | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 31 | Grècia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 31 | Israel | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 34 | Jamaica | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 34 | Qatar | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 34 | Uzbekistan | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 34 | Iugoslàvia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 38 | Eslovàquia | 0 | 0 | 4 | 4 |
| 39 | Geòrgia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 40 | Croàcia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 40 | Dinamarca | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 40 | Nigèria | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 40 | Moldàvia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 40 | Noruega | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 40 | Senegal | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 142 | 141 | 168 | 451 |

## Enllaços externs

* Jornades Olímpiques
* Medaller Universíada '99
# Robert Whittaker

Robert Whittaker Harding (Wichita, 27 de desembre de 1920 - Ithaca, 20 d'octubre de 1980) fou un ecòleg botànic estatunidenc especialment prolífic entre les dècades de 1950 i 1970.

## Biografia

Va néixer a Wichita (Kansas) i va estudiar a la Universitat Washburn (Topeka, Kansas) i, després del seu servei militar, a la Universitat d'Illinois.
Whittaker va ser un dels principals impulsors i desenvolupadors de l'anàlisi de gradients per abordar les qüestions d'ecologia vegetal i va aportar moltes evidències empíriques en contra d'algunes idees propugnades per Frederic Clements en relació a les comunitats vegetals.
També va proposar una classificació dels organismes en cinc regnes (moneres, protists, fongs, plantes i animals) en comptes dels dos considerats fins llavors (plantes i animals) i fou un dels creadors de la teoria del contínuum com a model d'estudi de la vegetació.
Va ser elegit per l'Acadèmia Nacional de Ciències el 1974, va col·laborar amb molts altres ecòlegs i va ser particularment actiu en col·laboracions internacionals.

## Llista dels seus treballs més destacats

* A Consideration of Climax Theory: The Climax as a Population and Pattern (1953).
* Vegetation of the Great Smoky Mountains (1956) -on s'exposà per primera vegada la teoria del continuum-.
* On the Broad Classification of Organisms (1959).
* Communities and Ecosystems, Macmillan, 1975. ISBN 0-02-427390-2.
* Classification of Plant Communities, 1978 (Handbook of Vegetation Science), Kluwer Academic Publishers, ISBN 90-6193-566-0.
Va tenir dues dones amb les quals va tenir 12 fills

## Referències

* ↑ «Robert Whittaker». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* The International Plant Names Index (anglès)
# Vallcàrquera (Sant Llorenç Savall)

Vallcàrquera és una vall i antiga parròquia rural de Sant Feliu de Vallcarca del terme municipal de Sant Llorenç Savall, a la comarca del Vallès Occidental.
És a l'extrem nord-oest del terme, de manera que limita amb el terme municipal de Mura, al Bages, i de Granera, al Moianès.

## Enllaços externs

* Vallcàrquera en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Vallcàrquera

* Per a altres significats, vegeu «Vallcàrquera (Sant Llorenç Savall)».
Vallcàrquera és un poble del municipi del Figaró-Montmany (Vallès Oriental). El seu antic terme comprenia la vall baixa de la riera de Vallcàrquera, afluent per l'esquerra, del riu Congost que neix al Tagamanent i s'uneix al riu Congost a prop del Figueró. La seva antiga església parroquial és l'església romànica de Sant Pere de Vallcàrquera. El terme inclou la masia de la Rectoria de Vallcàrquera del segle xviii.

## Referències

* ↑ «Vallcàrquera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Vallcrosa

Vallcrosa, de vegades també anomenat Vallicrosa (i en francès Bellecroze), és un poble del terme comunal de Cameles, a la comarca del Rosselló, de la Catalunya Nord.
Està situat en el sector central del terme comunal al qual pertany, a 1.200 m al nord-est del cap comunal, Cameles, i a 750 al nord-oest, de Polig.
Tot i ser un poble petit, s'hi reconeixen tres veïnats: Vallcrosa de Baix, Vallcrosa de Dalt i Vallcrosa del Mig. Conserva les restes de l'església romànica de Sant Miquel de Vallcrosa.

## Referències

* ↑ «Vallicrosa en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-03-12. [Consulta: 11 març 2016].
# Roser Brutau i Basté

Roser Brutau i Basté (Barcelona, 1953) és la presidenta del Banc dels Aliments de Barcelona des del 2017.
Llicenciada en Secretariat Internacional, el 2000 va començar a ser voluntària del Banc dels Aliments, preocupada pel malbaratament dels aliments, participant en tasques de coordinació, ajudant a la directora. El 2014 va ser nomenada vicepresidenta de l'entitat en substitució de Jordi Peix i Massip, i el 2017 fou elegida presidenta en substitució d'Eduard Arruga i Valeri. Defensa que els bancs dels aliments són "les primeres entitats ecologistes" per la recuperació que aconsegueixen del menjar que s'hauria llençat. Afirma que del 2010 al 2020 l'entitat ha salvat de la adestrucció 80 milions de tones d'aliments. Van començar el 2020 atenent 120.000 persones de Barcelona i el van acabar atenent-ne 162.000.

## Referències

* ↑ Periódico, El. «Roser Brutau, nueva presidenta del Banc dels Aliments de Barcelona» (en castellà), 27-10-2017. [Consulta: 30 març 2021].
* ↑ «Roser Brutau, nova presidenta del Banc dels Aliments de Barcelona» (en catalan). [Consulta: 30 març 2021].
* ↑ Peris, Guillermo Peris. «Roser Brutau :» (en castellà). [Consulta: 30 març 2021].
* ↑ Panyella, Jordi. «"Amb el menjar recuperat no arribem; per això fan falta diners" - 30 nov 2020». [Consulta: 30 març 2021].

## Enllaços externs

* Entrevista a la ràdio
* Entrevista a Betevé
# Rotte

«Rotte» té aquests significats:

## Hidrografia

* Rotte (riu): un riu a Rotterdam (Països Baixos)
* Rotte (Ilme): un afluent de l'Ilme a Einbeck (Baixa Saxònia)

## Persones

Rotte és un patronimi alemany
# Rotterdam Tour

El Rotterdam Tour va ser una cursa ciclista femenina d'un dia que es disputa aRotterdam, als Països Baixos. Creada el 1998, les seves dues primeres edicions es va conèixer com a Ladies Tour Beneden-Maas i es corria a Spijkenisse. Del 2000 al 2006 va formar part del calendari de la Copa del món de ciclisme en ruta femení.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| Ladies Tour Beneden-Maas |
| 1998 | Diana Žiliūtė | Ina-Yoko Teutenberg | Viola Müller-Paulitz |
| 1999 | Petra Rossner | Leontien van Moorsel | Anna Wilson |
| Rotterdam Tour |
| 2000 | Chantal Beltman | Leontien van Moorsel | Goulnara Ivanova |
| 2001 | Judith Arndt | Debby Mansveld | Monica Valen |
| 2002 | Petra Rossner | Regina Schleicher | Debby Mansveld |
| 2003 | Chantal Beltman | Diana Žiliūtė | Susanne Ljungskog |
| 2004 | Petra Rossner | Angela Brodtka | Tanja Schmidt-Hennes |
| 2005 | Ina-Yoko Teutenberg | Alessandra D'Ettorre | Luisa Tamanini |
| 2006 | Ina-Yoko Teutenberg | Tanja Schmidt-Hennes | Kirsten Wild |

## Enllaços externs

* Palmarès a memoire-du-cyclisme.eu
* Palmarès 1 a cyclebase.nl
* Palmarès 2 a cyclebase.nl
# Riu de plata

Riu de plata (originalment en anglès, Silver River) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Raoul Walsh el 1948. S'ha subtitulat al català.

## Argument

Al final de la batalla de Gettysburg (1863), durant la Guerra de Secessió, el capità nordista "Mike" McComb és injustament expulsat de l'exèrcit per haver cremat el carretó que contenia la paga dels soldats, quan un destacament sudista amenaçava d'apoderar-se’n. Va llavors a l'oest on es dedica als negocis, amb l'ajuda de l'advocat John Plato Beck: obre una casa de jocs, un banc, i es fa soci de Stanley Moore i de la seva esposa Georgia, propietaris d'una mina d'argent...

## Repartiment

* Errol Flynn: "Mike" McComb
* Ann Sheridan: Georgia Moore
* Thomas Mitchell: John Plato Beck
* Bruce Bennett: Stanley Moore
* Tom D'Andrea: "Pistol" Porter
* Barton MacLane: "Banjo" Sweeney
* Monte Blue: "Buck" Chevigee
* Jonathan Hale: Major Spencer
* Al Bridge: Slade.
* Arthur Space: Major Ross.

## Referències

* ↑ Riu de plata a la Base de dades de cinema en català
* ↑ «Silver River». The New York Times.
# Tuca de Llardaneta

La Tuca de Llardaneta és una muntanya de 3.311 m d'altitud, amb una prominència de 9 m, que es troba al massís de Pocets, província d'Osca (Aragó).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ Semir, Ramon de. Posets - Perdiguero, Esc. 1:25.000. 1a edició. Granollers: Editorial Alpina, 1977 (E-25). ISBN 84-7011-038-1 [Consulta: 19 setembre 2017]. Arxivat 2019-05-01 a Wayback Machine.