OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gerhard Gentzen

Gerhard Gentzen (alemany: Gerhard Karl Erich Gentzen) (Greifswald, 24 de novembre de 1909 - Praga, 4 d'agost de 1945) fou un matemàtic i lògic alemany. Va néixer a Greifswald (Alemanya) i va morir a Praga (República Txeca).

## Carrera acadèmica

Gentzen va estudiar amb Weyl a la Universitat de Göttingen entre el 1929 i el 1933. Els seus principals treballs d'aquesta època tractaven sobre els fonaments de la matemàtica i la teoria de la demostració. El 1934, Gentzen va introduir la noció de sistema de deducció natural per a la lògica clàssica i la lògica intuicionista. En un treball d'aquest mateix any demostrà que tota demostració es pot escriure de manera normalitzada sense talls. I amb aquesta finalitat introduí el càlcul de conseqüències lògiques o sequents. El 1936, Gentzen demostrà la consistència de la teoria de nombres elemental.
Durant la Segona Guerra Mundial va ser nomenat professor a la Universitat alemanya de Praga. Capturat pels soviètics va morir com a presoner poc després d'acabar la guerra.

## Teorema d'eliminació de talls

El teorema d'eliminació de talls estableix que tota derivació del càlcul de conseqüències lògiques pot ser normalitzada amb una derivació que arriba a la mateixa conclusió sense utilitzar lemes auxiliars.

## Bibliografia

* Horská, Anna. Where is the Gödel-point hiding: Gentzen’s Consistency Proof of 1936 and His Representation of Constructive Ordinals (en anglès). Springer, 2014. ISBN 978-3-319-02171-3.
* Kahle, Reinhard; Rathjen, Michael. Gentzen's Centenary: The Quest for Consistency (en anglès). Springer, 2015. ISBN 978-3-319-10102-6.
* Menzler-Trott, Eckart. Logic's Lost Genius (en anglès). American Mathematical Society, 2007. ISBN 978-1-4704-2812-9.
* Poggiolesi, Francesca «Gerhard Gentzen» (en italià). Aphex, Num. 14, 2016, pàg. 1-45. ISSN: 2036-9972.
* Segal, Sanford L. Mathematicians under the Nazis (en anglès). Princeton University Press, 2003. ISBN 0-691-00451-X.
* Vihan, Přemysl «Gerhard Gentzen (1909-1945)» (en txec). Pokroky matematiky, fyziky a astronomie, Vol. 37, Num. 5, 1992, pàg. 249-257. ISSN: 0032-2423.
* Vihan, Přemysl «The Last Months of Gerhard Gentzen in Prague» (en anglès). Collegium Logicum, Vol. 1, 1995, pàg. 1-7. DOI: 10.1007/978-3-7091-9394-5_1. ISSN: 0947-577X.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Gerhard Gentzen» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* M. E. Szabo. The Collected Works of Gerhard Gentzen Arxivat 2006-10-07 a Wayback Machine.
* Sequent Calculus by Alex Sakharov MathWorld
* Kemenny, Vojtěch. «Putování po hrobech slavných matematiků, fyziků, astronomů XIX: Ďáblický hřbitov». Univerzita Karlova, 2022. [Consulta: 11 febrer 2022]. (txec)
# Gmassa

Gmassa (en àrab ڭماسة, Gmāsa; en amazic ⴳⵎⴰⵙⴰ) és un municipi rural de la província de Chichaoua, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 9.388 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Gmina

Un Gmina és la unitat principal (la més petita) de divisió territorial a Polònia, similar als municipis o comunes d'altres territoris. El 2004, Polònia tenia 2.478 municipis. La paraula deriva del mot alemany "Gemeinde", que significa "comú" o "comunitat".
Des del 1990, quan van substituir a la més petita Gromada, el municipi va esdevenir la unitat bàsica de divisió administrativa. Hi ha tres tipus de municipis a Polònia:
* Comuna urbana (Gmín Miejska) - consisteix en una ciutat
* Municipi urbà-rural (Gmín Miejska-wiejska) - és una ciutat i pobles del voltant
* Comuna rural (Gmín wiejska) - consta només dels pobles
Algunes administracions locals rurals tenen la seva seu en una ciutat que està fora de la Gmina. Per exemple, la població rural Gmina Augustów s'administra des de la ciutat d'Augustów, però no inclou aquesta ciutat, ja que Augustów és un Gmina urbana per si mateixa.
Una Gmina urbans normalment s'anomena pel nom de la ciutat o poble en qüestió. Altres tipus de Gmina s'anomenen Gmín XXX, on XXX és (en la gran majoria dels casos) el poble o ciutat o poble on la Gmina té la seu.
L'òrgan legislatiu i el control de cada Gmín és el consell municipal elegit (rada gminy, o en una ciutat rada miasta). El poder executiu està en mans de l'alcalde elegit directament del municipi, anomenat wójt a les Gmines rurals, Burmistrz a la majoria de les Gmines urbanes i semi-urbanes, i Prezydent a les ciutats amb més de 100.000 habitants i alguns d'altres ja utilitzessin aquest títol de forma tradicional.
Una Gmina pot crear unitats auxiliars (jednostki pomocnicze), que tenen una funció administrativa subordinada. A les zones rurals són els anomenats sołectwos, a les ciutats poden ser dzielnicas o osiedles. En una Gmina urbana-rural, la mateixa ciutat pot ser designada com a unitat auxiliar.
# Urashima Tarō

Urashima Tarō (浦島 太郎) és una llegenda japonesa sobre un pescador que rescata una tortuga i és recompensat per açò amb una visita al Ryūgū-jō, el palau del Ryūjin, el Déu Drac, sota la mar. Allí se n'està per tres dies, i al retornar al seu poble es troba amb si mateix 300 anys en el futur.
El nom d'Urashima Taro apareix per primera vegada al segle xv (el període Muromachi), en el llibre Otogizōshi, però la història és molt més antiga, que data del segle viii (el període Nara). Aquests llibres més antics, tals com Nihon Shoki, Man'yōshū i Tango no Kuni Fudoki (丹後国風土記) es refereixen a Urashima Taro com Urashimako, encara que la història és la mateixa. Açò representa un canvi en els costums japonesos pels noms; en les eres anteriors, -ko (nen) era utilitzat tant pels noms dels homes com de les dones, tot i això en els últims temps ha estat sobretot un element del nom de la dona, i ha estat reemplaçat per -tarou (gran joventut) en els noms dels nois.

## Vegeu també

* La capsa de Pandora, una capsa màgica de la mitologia grega que estén el desastre quan s'obre.
* The Picture of Dorian Gray
* L'efecte Urashima, un altre nom per a la dilatació del temps en la teoria de la relativitat.

## Referències

* ↑ Rosenberg, Donna. Folklore, myths, and legends: a world perspective. McGraw-Hill, 1997, p. 421. ISBN 084425780X.

## Enllaços externs

* Urashima Tarō Arxivat 2012-05-19 a Wayback Machine. (anglès)
* La llegenda de Urashima Tarō en 24 imatges pintades en una paret prop del Llac Saroma a Hokkaido Arxivat 2012-02-09 a Wayback Machine.
* del llibre 1873 (anglès)
# Ukhaydírida

La dinastia ukhaydírida o dels ukhaydírides (àrab: الأخيضريون, al-Uẖayḍiriyyūn) o dels Banu l-Ukhàydir (àrab: بنو الأخيضر, Banū l-Uẖayḍir) fou una nissaga alida que va regnar a la Yamama del 867 al segle xi.
La va fundar Muhàmmad ibn Yússuf al-Ukhàydir ibn Ibrahim ibn Mussa al-Jawn ibn Abd-Al·lah ibn al-Hàssan ibn al-Hàssan ibn Alí ibn Abi-Tàlib (nascut 825/826) que tenia un germà de nom Ismaïl que es va revoltar a l'Hijaz i es va apoderar de la Meca el 865. Ismaïl va morir de verola el 866 i el va substituir el seu germà Muhàmmad ibn Yússuf al-Ukhàydir. Derrotat per un exèrcit del califa al-Mutazz, dirigit per Yússuf ibn Abi-s-Saj, es va retirar a la Yamama on es va fer independent amb seu a al-Khidrima, la moderna al-Khardj, una ciutat fortalesa.
Poca cosa se sap dels regnats dels emirs que el van succeir. Es diu que foren els responsables de l'emigració dels habitants de la Yamama, especialment els Banu Hanifa. Segons les fonts, l'opressió de Muhàmmad va fer marxar a milers de persones cap a l'Alt Egipte, però això podria no ser cert, ja que Ibn Hàwqal situa l'emigració el 852/853, o sigui, abans de l'arribada d'al-Ukhàydir a la Yamama. Es diu que el 922/923, quan ja no governava Muhàmmad, els habitants de Kuran, a la Yamama, van fugir a Bàssora a causa dels alts impostos sobre les seves terres.
A Muhàmmad ibn Yússuf el va succeir el seu fill Yússuf ibn Muhàmmad i després el net Ismaïl ibn Yússuf. Aquest darrer va tenir inicialment bones relacions amb els càrmates de Bahrain, a l'Aràbia Oriental, i el 925 va participar en la conquesta de Kufa pel cap càrmata Abu-Tàhir al-Jannabí, i aquest el va nomenar governador de la ciutat. No se sap perquè, però el 928 Ismaïl, el seu oncle Muhàmmad i tres dels seus germans van morir en combat contra els càrmates. Va pujar al tron al-Hàssan, que va tenir com a successor al seu germà Ismaïl, que va estar sota protectorat càrmata. Al seu torn fou succeït pel seu fill Àhmad.
A partir d'aquest moment la situació és incerta. El següent emir degué ser Abu-l-Muqàl·lid Jàfar ibn Àhmad ibn al-Hàssan o bé la descendència d'aquest. Alguns d'aquests descendents foren morts per rivals pretendents al tron. Nasir-i Khusraw va visitar la Yamama el 1051 i en aquell moment els ukhaydírides disposaven de 300 o 400 cavallers i controlaven el territori. Els descriu com a xiïtes zaydites. Algun temps després el seu poder va declinar i el govern va passar als Banu Kilab.
Els descendents dels ukhaydírides, coneguts com els Banu Yússuf, van formar una tribu local que va existir fins al segle xv, aliada als Amir i els Ayl.

## Emirs

* Muhàmmad ibn Yússuf al-Ukhàydir (866-?)
* Yùssuf ibn Muhàmmad (?-?)
* Ismaïl ibn Yússuf (?-928)
* Al-Hàssan ibn Ismaïl (928-?)
* Ismaïl ibn Ismaïl (?-?)
* Àhmad ibn Ismaïl (?-?)
* Abu-l-Muqàl·lid Jàfar ibn Àhmad (?-?)
* Descendents d'Abu-l-Muqàl·lid Jàfar

## Bibliografia

* Nizar Abd al-Latif, Imarat Bani l-Ukhaydir fi l-Yamama
# El Soldadito Pepe

El Soldadito Pepe va ser una sèrie de còmic d'humor desenvolupat per José Sanchis a partir de 1948, majorment per a la revista "Jaimito" de l'Editorial Valenciana, així com el seu primer personatge fix.

## Trajectòria editorial

El Soldadito Pepe es va publicar per primera vegada en el calendari del Taco Myrga el 1948 i posteriorment va començar a aparèixer a la revista "Jaimito". Va ser el mateix director de la revista, José Soriano Izquierdo, qui poc després la va admetre com a sèrie fixa, destinant-li generalment la contraportada. Amb els anys, Sanchis va començar a desenvolupar aventures de més d'una pàgina, com ja havia fet a Pumby.

## Argument

L'humor de la sèrie se sustenta en els conflictes entre el soldadito Pepe i el seu Cap, però sense la virulència que podia ser característica de l'escola Bruguera. Tot transcorre a més en un món de ficció d'ambientació vuitcentista on la guerra que la seva nació manté contra els napolandenses es presenta com un joc i és parodiada a la manera dels acudits coetanis de l'humorista Miguel Gila.

## Valoració

En opinió de l'investigador Juan Antonio Ramírez, El Soldadito Pepe va ser, malgrat les imposicions industrials, una sèrie infantil de qualitat fins que als anys setanta va començar a patir la influència de l'estil de l'anomenada Escola Bruguera. El personatge de Pumby sempre va tenir una major qualitat, i permetia al seu autor desplegar tota la seva fantasia.

## Referències

* 1 2 3 4 Ramírez (12/1975), pp. 174 a 176.
* 1 2 3 4 Porcel (2002), pp. 392 a 394.

## Bibliografia

* Ramírez, Juan Antonio. La historieta cómica de postguerra. Madrid:Editorial Cuadernos para el Diálogo, Colección Memoria y Comunicación, 12/1975. D.L.: M. 38.325 - 1975. ISBN 84-6010-9.
* Porcel Torrens, Pedro. Clásicos en Jauja. La historia del tebeo valenciano. Alicante: Edicions de Ponent, 2002. ISBN 84-86404-02-9.
* Cara, Diego. El tebeo español y sus autores/II. Almería:: Colectivo D. Tebeos, Colección Tebeolandia/3, 2008. D.L.: Al-1162-2008.. ISBN 978-84-934715-8-3.
* Cuadrado, Jesús. Atlas español de la cultura popular: De la historieta y su uso 1873-2000.. Madrid: Ediciones Sinsentido/Fundación Germán Sánchez Ruipérez. 2 v, 2000. ISBN 84-89384-23-1.
# El Soler (Calonge de Segarra)

El Soler és una caseria i entitat de població Calonge de Segarra, situat al sud-oest del terme.

## Referències

* ↑ «el Soler». Enciclopèdia.cat. Grup Enciclopèdia. [Consulta: 3 setembre 2022].
# Urquinaona

«Urquinaona» té aquests significats:
* Biografies: José María de Urquinaona Bidot (Cadis, 1813 – Barcelona, 1883), bisbe de Canàries i de Barcelona
* Urbanisme: Plaça d'Urquinaona, plaça barcelonina que connecta l'Eixample amb la Ciutat Vella
* Transport: Estació d'Urquinaona, estació de les línies L1 i L4 del Metro de Barcelona, situada sota l'esmentada plaça
* Espectacle: Cine Urquinaona o Teatre Urquinaona, nom originari del Teatre Borràs de Barcelona
# Userhat

Userhat va ser un escriba de l'Antic Egipte que va viure i va treballar a Tebes durant el regnat d'Amenofis II. Durant la seva infància, s'havia criat com a nen de la guarderia real (nen de Kep), per la qual cosa és probable que arribés a ser un amic proper del rei.
Comptava amb els títols de "gran confident del senyor de les dues terres", "supervisor dels ramats d'Amon" i "substitut del primer herald" i la seva funció més important era la de "comptable del pa", en concret, "escriba del cens del pa de l'Alt i Baix Egipte", però, no obstant això, la majoria de les vegades es referia a si mateix només com "escriba". Estava casat amb Mutneferet que portava el títol de "ornament real", que es corresponia amb "dama d'honor". Va tenir un fill, Usi, que apareix representat com a sacerdot sem en la seva tomba i dues filles, Henut-Neferet i Nebet-Tauy.
La seva tomba, la TT56 està situada als peus del pujol de Sheikh Abd al-Gurnah, i forma part de la Necròpolis tebana, en la riba oest del Nil. Per la qualitat, composició i colorit de les seves pintures, és considerada com una de les millors tombes no reals de l'Imperi Nou.
Userhat portava el mateix nom que la barca processional del déu Amon del temple de Karnak.

## Referències

* ↑ Wilkinson, Toby. Vidas de los antiguos egipcios, 2007. ISBN 978-84-8076721-7.
# Eiludd Powys

Eiludd Powys va ser un rei de Powys que visqué al segle vii. Probablement fou un rei usurpador.
Sembla quan Manwgan ap Selyf accedí al tron el 613 era encara molt jove, i això desencadenà una invasió del regne de Powys per Eluadd ap Glast (que esdevindria Eiludd Powys), un antic rei de Dogfeiling. L'usurpador probablement detingué el regne una trentena d'anys o més, fins a morir combatent contra Northumbria, possiblement a la batalla de Maes Cogwy (Oswestry) l'any 642. La dinastia Dogfeiling fou esclafada pels saxons als voltants de l'any 656.
# Ekekheria

Ekekheria, a la mitologia grega, era l'esperit i personificació de la treva, armistici, i cessament d'hostilitats; i també se'n feia ús per referir-se a la treva olímpica. A Olímpia hi havia una estàtua on la divinitat coronava a Ífit d'Elis.

## Notes

* ↑ Aquest Ífit va restaurar els Jocs Olímpics després de la Invasió dòrica, segons diu Pausànias. Descripció de Grècia, V, 4, 5

## Referències

* ↑ Pausànias, Descripció de Grècia V, 10. 10; 5V 26. 2

## Enllaços externs

* Theoi Project - Ececheiria
# El cim de les viudes

El cim de les viudes (títol original: Widows' Peak) és una pel·lícula irlandeso-britànica dirigida per John Irvin, estrenada l'any 1994. Ha estat doblada al català.

## Argument

El poble irlandès de Kilshannon, al començament dels anys 1920, és regentat per un comitè de vídues que dirigeix Madame Doyle-Counihan; el seu "regne" és el cementiri instal·lat sobre un turó que domina la localitat. Aviat, arriba una nouvinguda, Madame Edwina Broome, una jove anglesa, rica i vídua de guerra. Aconsegueix ràpidament els favors d'un solter, el fill Doyle-Counihan, Godfrey (el qual viu sota les faldilles de la seva mare); per contra, Mademoiselle Katherine O'Hare — una noia pobra, cortejada pel dentista Con Clancy, i beneficiada de la "protecció" de la vídua Doyle-Counihan — esdevé una enemiga declarada, per obscures raons.

## Repartiment

* Mia Farrow: Mlle Katherine O'Hare
* Joan Plowright: Mme Doyle-Counihan
* Natasha Richardson: Mme Edwina Broome
* Adrian Dunbar: Godfrey Doyle-Counihan
* Jim Broadbent: Con Clancy
* Anne Kent: Mlle Grubb
* John Kavanagh: Canon Murtagh
* Rynagh O'Grady: Maddie O'Hara
* Gerard McSorley: Gaffney
* Michael James Ford: Rokesby
* Garrett Keogh: Grogan
* Britta Smith: Mme Colgan
* Sheila Flitton: Mme Mulrooney
* Casa Conmee: Mme Lawless
* Ingrid Craigie: Mme Purdieu
* Doreen Keogh: Mme Buckley
* Eileen Colgan: Mme Fogerty
* Oliver Maguire: Killkelly
* Phelim Drew: FX
* Jasmine Russell: Bridgie
* Tina Kellegher: Mme Dolores Furlong
* David Ganly: Liam

## Premis

* 1994: Festival Internacional Karlovy Vary: Millor actriu (Natasha Richardson)

## Crítica

* "Suggeridora comèdia ambientada en un poblet irlandès en els anys 20. Imprevisible desenllaç que remata un argument ben sostingut per les actrius protagonistes"
* "Un excel·lent guió condueix les espirals de la comèdia cada vegada més negra, més salada. Simpàtic i resolt fresc de costums que guia un duel interpretatiu d'altura. Sens dubte, una agradable sorpresa"
* "Si no fora pels seus bons intèrprets, 'El cim de les viudes' podria ser confosa amb un mediocre episodi de 'S'ha escrit un crim' amb un paisatge més verd."

## Referències

* ↑ «El cim de les viudes». esadir.cat.
* ↑ «Widows Peak». The New York Times.
* ↑ «Widows Peak». Fotogramas.
* ↑ Martínez, Luis «Widows Peak». El País.
* ↑ Travers, Peter «Widows Peak». Rolling Stone.
# Utaherpeton franklini

Utaherpeton franklini és una espècie extinta de tetràpode lepospòndil que va viure a finals del període Carbonífer (durant el Baixkirià) en el que actualment són els Estats Units, sent una de les espècies més antigues del grup dels microsaures.

## Referències

* ↑ Carroll, R. L. et al. (1991) The oldest microsaur (Amphibia). Journal of Paleontology 65: 314–322.
* ↑ Carroll, R. L. & Chorn, J. (1995) Vertebral development in the oldest microsaur and the problem of "lepospondyl- relationships. Journal of Vertebrate Paleontology 15(1):37-56.
* ↑ Vallin, G. & Laurin, M. (2004) Cranial morphology and affinities of Microbrachis, and a reappraisal of the phylogeny and lifestyle of the first amphibians. Journal of Vertebrate Paleontology 24:56-72.
# Tropicoperdix

Tropicoperdix és un gènere d'ocells de la família dels fasiànids (Phasianidae) amb unes espècies que habiten les zones boscoses d'Àsia Oriental

## Taxonomia

Antany eren incloses a l'obsoleta subfamília dels perdicins (Perdicinae) i al gènere Arborophila fins que diversos estudis van demostrar que no pertanyien al mateix clade.
S'han descrit tres espècies dins aquest gènere:
* Tropicoperdix chloropus - perdiu boscana camaverda.
* Tropicoperdix charltonii - perdiu boscana d'orelles roges.
* Tropicoperdix graydoni - perdiu boscana de Sabah.

## Referències

* ↑ De Chen, Yang Liu; . Davison, Geoffrey W H; Dong, Lu; Chang, Jiang; Gao, Shenghan; Shou-Hsien Li, Zhengwang Zhang «Revival of the genus Tropicoperdix Blyth 1859 (Phasianidae, Aves) using multilocus sequence data» (PDF) (en anglès). Zoological Journal of the Linnean Society, 175, 2015, pàg. 429-438. DOI: 10.1111/zoj.12273 [Consulta: 12 octubre 2024].
* ↑ De Chen, Yang Liu; Braun, Edward L; Forthman, Michael; Kimball, Rebecca T; Zhang, Zhengwang «A simple strategy for recovering ultraconserved elements, exons, and introns from low coverage shotgun sequencing of museum specimens: Placement of the partridge genus Tropicoperdix within the galliformes» (PDF) (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 129, 12 2018, pàg. 304-314 [Consulta: 12 octubre 2024].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Pheasants, partridges, francolins» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.1. [Consulta: 12 octubre 2024].
# Graner de l'Almodí

El graner de l'Almodí del municipi de Llucena (Província de Castelló) situat en les proximitats de les eres sobre el que se suposa era l'Era de la Vila i data del segle xviii.
Aquest edifici substituiria al primitiu graner municipal situat a la Plaça i constituïa el dipòsit de gra de l'Almodí que era una institució creada en tot Espanya per real ordre de 1753. Aquesta nova institució vindria a ser l'equivalent -en l'àmbit de tota la monarquia- del vell graner o almodí medieval valencià. Ella era l'encarregada de mantenir apilament de grans, per prestar-los, com a llavor, en condicions mòdiques als pagesos i veïns. Durant el Segle VIII aquests Almodins van ser reglamentats a consciència, tal com pot veure's en l'àmplia sèrie documental existent sobre aquest tema en l'arxiu municipal.
D'aquest edifici no es coneix pràcticament gens. Ni quan es va fer ni amb quina finalitat. L'única referència que es posseeix, i no és segur que sigui sobre aquest edifici - encara que si el més probable - és de durant la Guerra de la Independència. Concretament de 1813. D'aquest any data un document on es diu que un determinat carregament de blat, "es va manar conduir al Graner de la vila que té a la Casa de l'Hospital". Si aquesta casa hospital fos el Graner, s'explicaria, per exemple, aquest pis superior que té, que seria el lloc on estaria situat l'hospital, mentre que la planta baixa es dedicaria a magatzem de grans. De fet, aquest pis superior, que durant molts anys es va usar com a escola i com a guarderia infantil, no es correspon a la idea que es té d'un graner, però sí a la d'un antic hospital de caritat.
L'hospital - de ser certa la interpretació que es fa del document -, hauria passat d'estar a l'ajuntament medieval, al graner - hospital al segle xviii. Allí romandria fins que, a mitjan segle xix, després de la guerra carlista, seria traslladat a l'edifici annex a l'ermita de Sant Antoni.

## Referències

Aquest article incorpora material procedent de la pàgina web de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, que mitjançant una autorització va permetre agregar contingut i imatges i publicar-los sota llicència GFDL.
# Copa del Món de futbol sub-17 de 2013

La Copa del Món de futbol sub-17 de 2013 (en àrab: 2013 تحت 17 سنة FIFA كأس العالم) serà la quinzena edició de la Copa del Món de futbol sub-17, organitzada per la FIFA. Es disputarà als Emirats Àrabs Units entre el 17 d'octubre i el 8 de novembre.

## Candidatures

Hi va haver dues candidatures oficials.
* Emirats Àrabs Units
* Ghana

## Estadis

| Ciutat | Estadi | Capacitat |
| Dubai | Estadi Al-Rashid | 18.000 |
| Ras al-Khaimah | Estadi Emirates Club | 3.000 |
| Fujairah | Estadi Fujairah Club | 5.000 |
| Abu Dhabi | Estadi Al Nahyan | 12.000 |
| Al-Ain | Estadi Internacional Sheikh Khalifa | 16.000 |
| Xarjah | Estadi de Xarjah | 12.000 |

## Classificació

| Confederació | Torneig classificatori | Classificats |
| AFC (Àsia) | Campionat Sub-16 de l'AFC de 2012 | Iran Iraq Japó Uzbekistan |
| CAF (Àfrica) | Campionat Sub-17 d'Àfrica de 2013 | Costa d'Ivori Marroc Nigèria Tunísia |
| CONCACAF (Amèrica del Nord, incloent Centreamèrica i el Carib) | Campionat Sub-17 de la CONCACAF de 2013 | Canadà Hondures Mèxic Panamà |
| CONMEBOL (Amèrica del Sud) | Campionat Sub-17 de la CONMEBOL de 2013 | Argentina Brasil Uruguai Veneçuela |
| OFC (Oceania) | Campionat Sub-17 de l'OFC de 2013 | Nova Zelanda |
| UEFA (Europa) | Campionat Sub-17 de la UEFA de 2013 | Àustria Eslovàquia Itàlia Rússia Suècia |
| Amfitrió | Amfitrió | Emirats Àrabs Units |

## Fase de grups

El sorteig de grups encara no ha tingut lloc.

## Vegeu també

* Copa del Món de Futbol Sub-20 de 2013

## Enllaços externs

* (anglès) Pàgina web oficial de la Copa del Món de futbol sub-17 Arxivat 2013-07-23 a Wayback Machine.
# Coua de Verreaux

El coua de Verreaux (Coua verreauxi) és una espècie d'ocell de l'ordre dels Cuculiformes de la família dels cucúlids (Cuculidae), es un endemisme de Madagascar que habita planures de sorra d'un llac salat en el sur de l'illa.
El seu nom és en honor de l'ornitòleg francès Jules Verreaux.