OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nereta

El municipi de Nereta (en letó: Neretas novads) és un dels 110 municipis de Letònia, que es troba localitzat al sud del país bàltic, i que té com a capital la localitat de Nereta. El municipi va ser creat l'any 2009 després de la reorganització territorial.

## Ciutats i zones rurals

* Parròquia de Mazzalve (zona rural)
* Parròquia de Nereta (zona rural)
* Parròquia de Pilskalne (zona rural)
* Parròquia de Zalve (zona rural)

## Població i territori

La seva població està composta per un total de 4.425 persones (2009). La superfície del municipi té uns 645,5 kilòmetres quadrats, i la densitat poblacional és de 6,86 habitants per kilòmetre quadrat.

## Referències

* ↑ «Iedzivotaju skaits Latvija 2009.gada 14.janvari, pašvaldibu velešanu izsludinašanas diena» (en letó). Comissió Central d'Elecció de la República de Letònia. Arxivat de l'original el 2012-04-06. [Consulta: 14 gener 2015].
* ↑ «Administrativi teritorialais iedalijums» (doc) (en letó). Ministeri de Protecció del Medi Ambient i Desenvolupament Regional, 2008. Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 14 gener 2015].
# Sävar

Sävar és una localitat situada al municipi d'Umeå, Comtat de Västerbotten, Suècia. El 2010 la localitat tenia 2670 habitants. La localitat es troba a uns 15 km al nord d'Umeå. Sävar és molt coneguda per ser el lloc on va ocórrer la darrera batalla en la Guerra finlandesa.

## Referències

* ↑ "Tätorternas landareal, folkmängd och invånare per km² 2005 och 2010" (in Swedish).
# Froesiochloa

Froesiochloa és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Froesiochloa boutelouoides G.A. Black
# Frogn

Frogn és un municipi situat al comtat d'Akershus, Noruega. Té 15.695 habitants (2016) i té una superfície de 86 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Drøbak.
Frogn es troba a la part sud de la península entre el fiord d'Oslo i el Bunnefjorden. Limita amb Nesodden, Ås i Vestby.

## Ciutats agermanades

Frogn manté una relació d'agermanament amb les següents localitats:
* - Åmål, Comtat de Västra Götaland, Suècia
* - Loimaa, Länsi-Suomi, Finlàndia
* - Türi, Comtat de Järva, Estònia

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 16 abril 2016].
* ↑ «Vennskapskommuner» (en noruec). Frogn municipality. Arxivat de l'original el 2008-07-13. [Consulta: 18 desembre 2008].

## Enllaços externs

* Frogn - Lloc web oficial
# Francisco Martínez Díaz

Francisco Martínez Díaz, conegut com a Paco Martínez, (Granada, 6 de gener de 1954) és un antic futbolista espanyol de la dècada de 1980.

## Trajectòria

Jugà als clubs Imperio de Albolote i Deportivo OJE, fins que el 1970 ingressà al juvenil del FC Barcelona. Passà pels equips filials fins que el 1978 debutà amb el primer equip en partit oficial. En total disputà 124 partits i marcà 14 gols fins 1982. Guanyà dues vegades la Recopa (1979, 1982) i la Copa del Rei (1978, 1981). Posteriorment passà per la UD Salamanca, el RCD Mallorca, el Real Murcia i la Unió Esportiva Figueres, on acabà la seva carrera l'any 1988.
Fou batlle de Portbou entre 1991 i 1999.

## Palmarès

* Recopa d'Europa de futbol:
** 1978-79, 1981-82
* Copa espanyola:
** 1978, 1981

## Referències

* 1 2 3 4 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Galeria de figuras». Mundo Deportivo, 28-07-1976. [Consulta: 7 maig 2016].
* 1 2 «Francisco Martínez Díaz». Gran Enciclopèdia Catalana, 28-02-2014. [Consulta: 7 maig 2016].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Frédéric Duvernoy

Frédéric Duvernoy (Montbéliard, Alt Rin, 1765 - París, 1838 fou un compositor francès.
Aprengué el corn i composició sense cap mestre, entrant, el 1797, a l'orquestra del teatre de l'Òpera de París. Més tard fou professor de corn al conservatori, on entre altres alumnes tingué al belga Martin-Joseph Mengal i els germans Eduard i Josef Rudolf Lewy. Va escriure algunes obres, entre elles: 12 concerts, sonates, trios, quintets, etc., en les que sempre entrava amb el seu instrument favorit, el corn, i es publicaren a París i a Alemanya. També va escriure Méthode de cor mixt.

## Referències

* ↑ Pierre, Constant (1855-1918) Auteur du texte. Le Conservatoire national de musique et de déclamation : documents historiques et administratifs / recueillis ou reconstitués par Constant Pierre... (en francès), 1900, p. 443.
* ↑ Enciclopedia Vniversal Ilvstrada Evropeo-Americana (en castellà). 18-2. Madrid: Espasa-Calpe, 1915, p. 2662. ISBN 84-239-4519-7.
# Françoise Nyssen

Françoise Nyssen (Etterbeek, 9 de juny de 1951) és una editora francesa d'origen belga, codirectora d'Actes Sud (editorial fundada pel seu pare, Hubert Nyssen). El 17 de maig de 2017 va ser nomenada ministra de la Cultura del govern francès.

## Biografia

Llicenciada en química per la Universitat Lliure de Brussel·les, Nyssen també és titular d'un diploma d'urbanisme. Va treballar al Ministeri del Medi Ambient belga. El 1980, va començar a treballar en el món de l'edició, primer com a sòcia i presidenta de la cooperativa d'edició de Paradou. El 1987, es va convertir en sòcia i presidenta del directori de l'editorial Actes Sud, amb seu a Arles i a París (Saint-Germain-donis-Prés, rue Séguier), i va dirigir la col·lecció “A place to go”, creada el 1995.
El maig de 2017 fou nomenada ministra de Cultura del govern d'Édouard Philippe sota la presidència d'Emmanuel Macron, i exercí el càrrec fins al 16 d’octubre de 2018.

## Referències

* ↑ Who's Who
* ↑ Frédéric Mounier, « Françoise Nyssen, éditrice bienveillante », La Croix, 10 de octubre 2014
* 1 2 3 «Françoise Nyssen» (en francès). Ministère de la Culture. [Consulta: 10 abril 2021].
* ↑ Yanbekian, Annie. «L'éditrice et femme engagée Françoise Nyssen nommée ministre de la Culture» (en francès). Franceinfo, 17-05-2017. [Consulta: 10 abril 2021].
* ↑ «Site d'Actes Sud». Arxivat de l'original el 2017-06-02. [Consulta: 15 juliol 2017].
# Freddie King

Freddie King (Gilmer, 3 de setembre de 1934 - Dallas, 28 de desembre de 1976), també conegut com a Freddie King, Freddy King i The Texas Cannonball (La bola de canó de Texas), va ser un influent guitarrista i cantant afroamericà de blues. És considerat un dels "Tres Reis de la Guitarra de Blues" (juntament amb Albert King i B.B. King, cap dels quals està relacionat amb ell).
King va perfeccionar el seu propi estil de tocar la guitarra basada en les influències del blues de Texas i Chicago i va ser el primer músic de blues a tenir una banda multiracial. Encara que va ser molt conegut per enregistraments com "Have You Ever Loved A Woman" (1960) i el seu èxit situat en els Top 40,"Hide Awa" (1961), gravat amb Will Aiken. També se'l coneix per àlbums com Let 's Hide Away and Dance Away with Freddy King (1961) i Burglar (1974).

## Discografia

Discografia completa de Freddie King,

### Àlbums

| Any | Títol | Discogràfica | Posició llistes vendes | Posició llistes vendes |
| Any | Títol | Discogràfica | R&B | US |
| 1961 | Freddy King Sings | King 762 | | |
| 1961 | Let's Hide Away and Dance Away with Freddy King | King 773 | | |
| 1962 | Boy – Girl – Boy Freddy King, Lulu Reed & Sonny Thompson | Federal 777 | | |
| 1963 | Bossa Nova and Blues | Federal 821 | | |
| 1963 | Freddy King Goes Surfin' | Federal 856 | | |
| 1965 | Bonanza of Instrumentals | Federal 928 | | |
| 1965 | Freddie King Sings Again | Federal 931 | | |
| 1969 | Freddie King Is a Blues Master | Cotillion SD 9004 | | |
| 1970 | My Feeling for the Blues | Cotillion SD 9016 | | |
| 1971 | Getting Ready | Shelter SW8905 | | |
| 1972 | The Texas Cannonball | Shelter SW8913 | | |
| 1973 | Woman Across the River | Shelter SW8921 | 54 | 158 |
| 1974 | Burglar | RSO SO4803 | 53 | |
| 1975 | Freddie King Larger Than Life | RSO SO4811 | | |

## Referències

* ↑ Trovato, Steve. «Three Kings of Blues». Hal Leonard.
* ↑ «Freddie King» (en anglès americà), 16-08-2011. [Consulta: 4 abril 2021].
* ↑ «Freddie King | 1950s Guitarist | Best American blues guitarist and singer» (en anglès americà), 2020-04-15GMT+000007:14:55+00:00. [Consulta: 4 abril 2021].
* ↑ «Freddie King: Is a Blues Master» (en anglès americà), 03-09-2010. [Consulta: 4 abril 2021].
* ↑ Gomez, S. Eduardo. «Freddie King – Collection (1961-2010)» (en castellà), 14-06-2014. [Consulta: 4 abril 2021].
* ↑ «Freddie King» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-01-23. [Consulta: 4 abril 2021].
* ↑ «Freddie King | Album Discography» (en anglès). [Consulta: 4 abril 2021].
# Fòrum Grimaldi

El Fòrum Grimaldi (o Grimaldi Forum), és un centre de conferències i de congressos situat al passeig marítim del barri de platges, a Mònaco, anomenat Larvotto. El Ballet de Montecarlo i l'Orquestra Filharmònica de Montecarlo hi realitzen activitats regularment. Aquesta és també la seu de l'exposició EVER Mònaco celebrada el març de cada any.
Durant la renovació de la Salle Garnier a l'Opéra de Monte-Carlo el 2004-05, les òperes es van presentar a la Sala dels Prínceps ( Salle des Princes) al Fòrum Grimaldi.
El Fòrum Grimaldi també alberga el sorteig de la fase de grups de la Lliga de Campions de la UEFA, i la gala de designació del futbolista de la UEFA de l'any. Allotja també el sorteig per la fase de grups de la UEFA Europa League, abans del partit de la Supercopa d'Europa, quan es juga a l'Estadi Lluís II a Fontvieille.

## Referències

* 1 2 http://www.elpais.com.co/elpais/deportes/falcao-fue-estrella-otro-sorteo-anodino%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.ever-monaco.com/
* ↑ http://conference.evermonaco.com/everconference_uk/venue.php Arxivat 2007-05-20 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.opera.mc/
* ↑ UEFA sets Monaco agenda
# Gabinet Dupong-Schaus

El Gabinet Dupong-Schaus va formar el govern de Luxemburg de l'1 de març de 1947 al 3 de juliol de 1951. Va ser una coalició entre el Partit Popular Social Cristià (CSV), i el Partit Democràtic.

## Composició
### 1 de març de 1947 a 14 de juliol de 1948

| Nom | Nom | Partit | Càrrec |
| | Pierre Dupong | CSV | Primer Ministre Ministre de Finances Ministre de Treball, Seguretat Social, i Mines Ministre d'Assistència Social |
| | Joseph Bech | CSV | Ministre d'Afers Exteriors Ministre de Viticultura |
| | Nicolas Margue | CSV | Ministre d'Educació Nacional Ministre de Religió, Arts, i Ciències Ministre d'Agricultura |
| | Eugène Schaus | GD | Ministtre de Justícia Ministre de l'Interior |
| | Lambert Schaus | CSV | Ministre d'Afers Econòmics Ministre de Defensa |
| | Alphonse Osch | GD | Ministre de Salut Pública Ministre der Danys de Guerra |
| | Robert Schaffner | GD | Ministre d'Obres Públiques Ministre de Transports |
| Font: ||||

### 14 de juliol de 1948 a 2 de juliol de 1951

| Non | Non | Partit | Càrrec |
| | Pierre Dupong | CSV | Primer Ministre Ministre de Finances Ministre de Treball, Seguretat Social, i Mines Ministre de Defensa |
| | Joseph Bech | CSV | Ministre d'Afers Exteriors Ministre de Viticultura |
| | Eugène Schaus | GD | Ministre de Justícia Ministre de l'Interior |
| | Alphonse Osch | GD | Ministre de Salut Pública Ministre der Danys de Guerra |
| | Robert Schaffner | GD | Ministre d'Obres Públiques Ministre de Transports Ministre de Reconstrucció |
| | Pierre Frieden | CSV | Ministre d'Educació Nacional Ministtre de Religió, Arts, i Ciències Ministre d'Assistència Social |
| | Aloyse Hentgen | CSV | Ministre d'Afers Econòmics Ministre d'Agricultura |
| Font: ||||

## Referències

* ↑ Thewes, 2011, p. 128.
* ↑ Thewes, 2011, p. 129.
* ↑ Thewes, 2011, p. 129-130.

## Bibliografia

* Thewes, Guy. «Les gouvernements du Grand-Duché de Luxembourg depuis 1848. Èdition 2011» (PDF) (en francès). [Consulta: 9 desembre 2015].
# Gabinet Juncker-Asselborn I

El Gabinet Juncker-Asselborn I va formar el govern de Luxemburg del 31 de juliol de 2004 al 23 de juliol de 2009. Va ser dirigit pel primer ministre Jean-Claude Juncker, i el viceprimer ministre Jean Asselborn.
El gabinet Juncker-Asselborn I va representar una colació entre el Partit Popular Social Cristià (CSV) (Juncker) i el LSAP d'Asselborn, que havien estat elegits els partits més majoritaris en les eleccions legislatives luxemburgueses de 2004.

## Composició

| Nom | Nom | Partit | Càrrec |
| | Jean-Claude Juncker | CSV | Primer Ministre Ministre de Finances |
| | Jean Asselborn | LSAP | Viceprimer Ministre Ministre d'Afers Exteriors |
| | Fernand Boden | CSV | Ministre d'Agricultura i Viticultura Ministre per a la Classe Mitjana, Turisme i l'Habitatge |
| | Marie-Josée Jacobs | CSV | Ministre de la Família i la Integració Ministre d'Igualtat d'Oportunitats |
| | Mady Delvaux-Stehres | LSAP | Ministre d'Educació Nacional i Formació Professional |
| | Luc Frieden | CSV | Ministre de Justícia Ministre del Tresor i del Pressupost |
| | François Biltgen | CSV | Ministre de Treball i Ocupació Ministre de Cultura, Ensenyament Superior i Recerca Ministre de Religió |
| | Jeannot Krecké | LSAP | Ministre d'Economia i Comerç Exterior |
| | Mars Di Bartolomeo | LSAP | Ministre de Salut i Seguretat Social |
| | Lucien Lux | LSAP | Ministre de Medi Ambient Ministre de Transports de Luxemburg |
| | Jean-Marie Halsdorf | CSV | Ministre de l'Interior |
| | Claude Wiseler | CSV | Ministre de Funció Pública Ministre de Reforma Administrativa Ministree d'Obres Públiques |
| | Jean-Louis Schiltz | CSV | Ministre de Cooperació i Afers Humanitaris Ministre de Mitjans de Comunicació |
| | Nicolas Schmit | LSAP | Ministre delegat d'Afers Exteriors i Immigració |
| | Octavie Modert | CSV | Secretari d'Estat de Relacions amb el Parlament Secretari d'Estat d'Agricultura i Viticultura Secretari d'Estat de Cultura, Ensenyament Superior i Recerca |
| Font: ||||

## Referències

* ↑ Thewes, 2011, p. 243-245.

## Bibliografia

* Thewes, Guy. «Les gouvernements du Grand-Duché de Luxembourg depuis 1848. Èdition 2011» (PDF) (en francès). [Consulta: 13 desembre 2015].
# Gavarresa

«Gavarresa» té aquests significats:
* Vall de la Gavarresa, comarca natural de Catalunya
* Riera Gavarresa, curs fluvial de la conca del Llobregat
* Pantà de la Gavarresa, pantà de la riera Gavarresa
# Gavarrera

«Gavarrera» té aquests significats:
* Botànica:
** Roser silvestre (Rosa canina)
** Englantina roja (Rosa rubiginosa)
** Englantiner (Rosa sempervirens)
** Didalets (Lonicera implexa)
* Altres:
** Gavarrera o gavarrer, pilot d'una gavarra
# Gazella borbonica

Gazella borbonica és una espècie extinta de mamífer artiodàctil de la família dels bòvids que visqué a Europa entre el Pliocè i el Plistocè. Se n'han trobat restes fòssils a Espanya, França, els Països Baixos i el Regne Unit. Tenia banyes llargues, moderadament divergents i lleugerament corbes i era de mida comparable a la de la gasela comuna, amb una alçada a la creu d'aproximadament 60 cm. Vivia en un medi amb nombrosos depredadors. Un estudi basat en els anells de creixement dels seus ossos establí que assolia la maduresa sexual durant el seu primer any de vida.

## Referències

* 1 2 3 «Una recerca amb vistes al cicle de la vida». Institut Català de Paleontologia Miquel Crusafont. [Consulta: 14 novembre 2023].
* 1 2 Kurtén, B. Pleistocene mammals of Europe (en anglès). AldineTransaction, 1968, p. 171 i 172. ISBN 9780202309538.
* ↑ Turner i Antón, 1997, p. 178.

## Bibliografia

* Turner, A.; Antón, M. The Big Cats and Their Fossil Relatives: An Illustrated Guide to Their Evolution and Natural History (en anglès). Columbia University Press, 1997. ISBN 978-0-231-10229-2.
# Gazankulu

Gazankulu era un dels antics bantustans en què es dividia l'antiga Sud-àfrica. Tenia una extensió de 6.565 km² i una població de 497.000 habitants. La capital era Giyani i la major part de la població pertanyia a la fracció shangaan del poble tsonga.
El bantustan, que formava part del territori de Transvaal, fou projectat el 1959, com la resta de bantustans, però fins al 1971 no va rebre cap autogovern. La forta pressió internacional va impedir que li concedissin la independència. El primer ministre fou Hudson William Edison Ntsanwisi, del Ximoko Progressive Party. El 1994 fou integrat en la Província de Limpopo.
# Gerard van Beek

Gerard "Gerrit" van Beek (Volendam, 1 de novembre de 1923 - Berlín, 15 de març de 1951) va ser un ciclista neerlandès. Com amateur va guanyar una medalla de bronze al Campionat del Món en ruta de 1947. Va participar en diferents curses de sis dies. Va morir a patir d'un accident durant la disputa dels Sis dies de Berlín.

## Palmarès

* 1947
** Campió dels Països Baixos en contrarellotge per equips
** 1r a la Volta a Holanda Septentrional
* 1948
** Vencedor d'una etapa a la Volta als Països Baixos
* 1949
** Vencedor d'una etapa a la Volta als Països Baixos

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Gadelonitis

Gadelonitis fou una regió de l'Àsia Menor al Pont, situada segons Estrabó més enllà de la desembocadura del riu Halis.
El nom derivaria de la ciutat de Gadilon o Gadelon. Ptolemeu esmenta una població de nom Galoron, però per les dades que dona estaria a l'oest de l'Halis, mentre que la ciutat de Gadilon o Gadelon a què es refereix Estrabó hauria d'estar a l'est.
Aquesta comarca i l'Armènia Menor foren donades probablement el 63 aC per Pompeu al tetrarca de Galàcia Deiotarus I, que les hauria incorporat als seus dominis. Algun d'aquests dominis (o ambdós) haurien estat concedits el 48 aC al seu fill Deiotarus II.

## Referències

* Encyclopédie méthodique. Géographie ancienne, par M. Mentelle, Paris, 1787
# Gelea

* Per a altres significats, vegeu «Gelea reial».
La gelea (del francès de gelée) és un tipus de confitura que s'obté a partir del suc de fruites o hortalisses filtrat i concentrat amb afegit de sucres. A diferència de la melmelada, no conté partícules observables a simple vista. La seva consistència és gelatinosa i ferma, i els sòlids no solubles constitueixen almenys el 65% de la seva composició.
Per elaborar-lo es pot afegir gelatina o pectina. Els gels alimentaris dolços inclouen les postres gelatinoses, com el Jell-O i menjar blanc (també conegut com blancmange o pernil de fruites). Els gels alimentaris salats inclouen l'aspic o gelatina plana.
Són preparacions a base de closca de fruites, riques en pectina, cuites amb sucre, de consistència espessa però transparent. Per extreure aquests sucs, ni es pelen les peces ni s'eliminen cor i llavors. Només es renten i trossegen quan sigui necessari. Fet això, es couen, amb aigua o sense, per estovar-les i facilitar l'extracció del suc. Després s'aixafen i colen.

## Història

Pel que fa a les gelees dolces, els àrabs van portar aquesta tècnica del sud-est asiàtic on creixia la canya de sucre. Però ja el romà Marcus Gavius Apicius al segle I d.C. inclou en un llibre seu receptes per conservar les fruites, a base de mel.
Respecte a les gelees salades, abans de la disponibilitat de la gelea comercial es feia servir la gelatina dels ossos dels animals.

## Referències

* ↑ «Jaleas y mermeladas - Alimentos Argentinos». Arxivat de l'original el 2022-11-09. [Consulta: 9 novembre 2022].
* ↑ Picayune, The. The Picayune's Creole Cook Book (en anglès). Andrews McMeel Publishing, 2013-07-16. ISBN 978-1-4494-4043-5.
* ↑ Stradley, Linda; Brenda. «Gelatin Cooking Tips» (en anglès americà), 14-09-2015. [Consulta: 9 novembre 2022].
# Geleen

Geleen (limburguès: Gelaen) és una ciutat del municipi de Sittard-Geleen, a la província de Limburg, al sud-est dels Països Baixos. El nom «Geleen» ve de la seva ubicació al costat del riu Geleen. La ciutat fou un municipi a part fins a la reestructuració de municipis neerlandesos de l'any 2001. L'1 de gener de 2015 tenia 42.270 habitants.
Geleen va ser un municipi independent fins l'1 de gener de 2001, quan es va fusionar amb Born i Sittard i va formar el nou municipi de Sittard-Geleen.

## Enllaços externs

* Lloc web del municipi Sittard-Geleen
# Gardèras

Gardèras (en francès Gardères) és un municipi francès del department dels Alts Pirineus, a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 337 | 363 | 343 | 342 | 396 | 381 | 423 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Ginette Curbet | UMP |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Gardog

Gardog (francès Gardouch) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Garona, a la regió Occitània. En aquest municipi hi ha un port sobre el Canal del Migdia.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Gal·lès antic

El gal·lès antic (en gal·lés, Hen Gymraeg) és el nom donat a la llengua gal·lesa des de l'any 800 fins a la primeria del s. XII, quan va evolucionar cap al gal·lès mitjà. En el període anterior, quan es diferencià del britònic comú, al voltant del 550, se l'anomenà "gal·lès primitiu" o "gal·lès arcaic".
Molts poemes i algunes proses s'han conservat d'aquest període, tot i que alguns se'n troben en manuscrits posteriors, per exemple, el text d'Y Gododdin. El text més antic que ha sobreviscut íntegrament en gal·lès antic és en una làpida a l'església de Tywyn, que dataria del s. VII. Un text en els Evangelis de Lichfield anomenat Surrexit Memorandum es creu que ha estat escrit al s. VIII, però pot ser una còpia d'un text dels s. VI o VII.
L'ortografia del gal·lès antic és essencialment la de l'irlandés, ja que els irlandesos aprengueren llatí i l'escriptura llatina pels seus veïns bretons.
Exemples compartius entre el gal·lès antic i el modern.
| Gal·lès antic | Gal·lès modern | Català |
| tir | tir | terra |
| lau | llaw | mà |
| diued | diwedd | final |
| ir | yr, y | el |
| nouid | newydd | nou |
| guetig | wedi | després |
| cas | cas | odi |
| hit | hyd | fins |
| did | dydd | dia |
| braut | Barn | judici |
| in ois oisou | yn oes oesoedd | per sempre |

## Referències

* ↑ Koch, p. 1757.
* ↑ Willis, p. 1.
* ↑ Encyclopaedia Wales; University of Wales Press; editor: John Davies; p. 577.
* ↑ Medieval Vision: The Visual Culture of Wales. University of Wales Press, Cardiff, 2003, p. 25.
* ↑ Pierre-Yves Lambert, Les Littératures celtiques, Presses universitaires de France, collection Que sais-je ?, París, 1981.

## Bibliografia

* Price, Glanville. The Languages of Britain. Londres: Edward Arnold, 1985. ISBN 0-7131-6452-2.
* Koch, John T. Celtic Culture: A Historical Encyclopedia. ABC-CLIO, 2006.
* Benozzo, Francesco. Il Gododdin: Poema eroico antico-gallese. 81. Luni Editrice, 2000 (Biblioteca Medievale). ISBN 978-88-7984-266-2.
* Palagiano, Cosimo. La geografia delle lingue in Europa. ScriptaWeb, 2006. ISBN 978-88-89543-53-5.
# Gel d'afaitar

Un gel d'afaitar autoescumant és una modificació de les escumes d'afaitar tradicionals. Actualment aquests productes s'estan fent molt populars. La seva fórmula és semblant a la d'una escuma d'afaitar diferenciant-se d'aquestes en el sistema de condicionament.
Els gels s'envasen en un aerosol que conté una bossa de plàstic al seu interior que impedeix el contacte de la fórmula sabonosa amb el gas propel·lent. Els gels surten de l'aerosol com un gel estable. La fórmula del gel inclou un hidrocarbur del tipus isopentà, isobutà, o hexà. Aquest hidrocarbur en contacte amb la calor de la pell (32-35 °C) entra en ebullició transformant el gel en escuma.
Els gels d'afaitar són més cars que les escumes però igual d'eficaços que aquestes.
A més de sabó de trietanolamina, els gels d'afaitar se solen formular amb extractes vegetals i ingredients actius com ara el bisabolol, acetat de tocoferil, pantenol i al·lantoïna.

## Vegeu també

* Gel de dutxa

## Referències

* ↑ CONSUMER EROSKI Escumes i gels de afaitar