OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 'O sole mio

’O sole mio (El meu sol en napolità) és una cançó napolitana del 1898. La lletra és de Giovanni Capurro i la música d'Eduardo di Capua. Va ser escrita a Odessa, a Ucraïna, i bé en la versió original en napolità o traduïda a altres idiomes, s'ha convertit en una de les cançons populars més famoses del món.

## Lletra

| Lletra en napolità Che bella cosa e' na jurnata 'e sole, n'aria serena doppo na tempesta! Pe' ll'aria fresca pare già na festa. Che bella cosa e' na jurnata 'e sole. Ma n'atu sole, cchiù bello, oje ne' 'o sole mio sta 'nfronte a te! 'O sole, 'o sole mio, sta 'nfronte a te, sta 'nfronte a te! Quanno fa notte e 'o sole se ne scenne, me vene quase 'na malincunia; sotto 'a fenesta toia restarria quanno fa notte e 'o sole se ne scenne. Ma n'atu sole, cchiù bello, oje ne' 'o sole mio sta 'nfronte a te! 'O sole, 'o sole mio sta 'nfronte a te, sta 'nfronte a te! Luceno 'e llastre d'a fenesta toia; 'na lavannara canta e se ne vanta e pe' tramente torce, spanne e canta luceno'e llastre d'a fenesta toia. Ma n'atu sole, cchiù bello, oje ne' 'o sole mio sta 'nfronte a te! 'O sole, 'o sole mio sta 'nfronte a te, sta 'nfronte a te! | El meu sol (traducció al català) Com n'és de bonic, un dia de sol, i l'aire tranquil després de la tempesta! Per l'aire fresc ja sembla que sigui festa. Com n'és de bonic, un dia de sol. Però hi ha un altre sol encara més bonic, el meu sol, que és al teu front! El sol, el meu sol, que és al teu front, al teu front! Quan es fa de nit i el sol s'apaga, quasi m'omple la malenconia. Sota la teva finestra em quedaria quan es fa de nit i el sol s'apaga. Però hi ha un altre sol encara més bonic, el meu sol, que és al teu front! El sol, el meu sol, que és al teu front, al teu front! Brillen els vidres de la teva finestra, la bugadera canta i es vanta, i mentre escorre la roba, l'estén i canta, brillen els vidres de la teva finestra. Però hi ha un altre sol encara més bonic, el meu sol, que és al teu front! El sol, el meu sol, que és al teu front, al teu front! |

## Referències

* ↑ Lagumina, Salvatore J. Italian American Experience (en anglès). Routledge, 2013, p. 639. ISBN 1135583331.
# Romeries

Romeries és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 429 habitants. Limita al nord-est amb Escarmain i Beaudignies, a l'est amb Neuville-en-Avesnois, al sud-est amb Vendegies-au-Bois, al sud amb Beaurain, al sud-oest amb Solesmes i al nord-oest amb Vertain.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 484 | 490 | 492 | 407 | 385 | 350 | 429 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Sylviane Marouze | |
# Mantidactylus silvanus

Mantidactylus silvanus és una espècie de granota de la família dels mantèl·lids endèmica de Madagascar.
Es troba als boscos humits tropicals i subtropicals, i als rius.
Està en perill d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al (2006). Mantidactylus silvanus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 5 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Hieratita

La hieratita és un mineral de la classe dels halurs. Rep el seu nom de l'illa on va ser descoberta, Vulcano, la qual els grecs coneixia amb el nom de Hiera.

## Característiques

La hieratita és químicament hexafluorosilicat de potassi de fórmula química K₂SiF₆. Cristal·litza en el sistema isomètric, en cristalls cuboctaèdrics i octàedrics; també en forma d'estalactites concrecionàries, amb textura d'esponjosa a densa a concrecionària. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la hieratita pertany a «03.CH - Halurs complexos, silicofluorurs» juntament amb els següents minerals: mal·ladrita, bararita, criptohalita, demartinita i knasibfita.

## Formació i jaciments

La hieratita es forma com a dipòsit al voltant de fumaroles volcàniques. Se n'han trobat exemplars a la mina Kehley's Run (Pennsilvània, EUA); Hekla (Suðurland, Islàndia); al Vesuvi (Campània) i a la Fossa cràter (Vulcano, Itàlia); a l'illa de Reunió, a Santa Helena i al Nyiragongo (Kivu Nord, República Democràtica del Congo).
Sol trobar-se associada amb altres minerals com: sassolita, mirabilita, glauberita, realgar, alums, avogadrita i mal·ladrita.

## Referències

* 1 2 3 «Hieratite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 3 «Hieratita» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 28 març 2017].
# La Colomina (Conques)

La Colomina és un paratge del terme municipal d'Isona i Conca Dellà, a l'antic terme de Conques.
El lloc és al sector més meridional de la part central del municipi, al sud-oest de la vila de Conques. És a l'esquerra del riu de Conques i en el vessant septentrional del Serrat de Carreró

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ermita de Santa Magdalena (el Pinell de Brai)

L'Ermita de Santa Magdalena és una obra del municipi del Pinell de Brai (Terra Alta) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una església d'una sola nau i planta rectangular, amb dos porxos als laterals, mig oberts. Un dels porxos està parcialment ocupat per la sagristia.
Hi ha contraforts laterals. Per una banda surten directament dels murs de l'ermita (el porxo és posterior) i a l'altra banda surten per l'exterior del porxo. El material utilitzat és la maçoneria, actualment arrebossada gairebé del tot. El totxo es troba als arcs dels porxos. La façana principal és molt simple i consta d'una porta senzilla rectangular, un petit òcul i una espadanya. La coberta és de teula, a dues aigües.

## Història

Està situat en un punt de grans vistes, a un dels punts més alts se la serra de Pàndol, una mica més amunt hui ha un lloc de vigilància que domina tota la Terra Alta.
S'accedeix pel mateix camí que porta a la mare de Déu de la Fontcalda, fins a arribar a un punt en què el camí es bifurca, un cap baix, al riu Canaleta, i l'altre cap dalt, a Pàndols.
L'ermita original sembla que era d'època similar a la Fontcalda (XVII), però la major part és d'aquest segle, 1944-45, quan es va restaurar.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Ermita de Santa Magdalena». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 novembre 2015].

## Enllaços externs

* «Ermita de Santa Magdalena». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Garbage

Garbage és un grup de rock americà creat l'any 1994 a Madison, Wiscounsin. Els seus components són Shirley Manson, Butch Vig, Duke Erikson i Steve Marker.

## Discografia

* Garbage (1995)
* Version 2.0 (1998)
* Beautifulgarbage (2001)
* Bleed like me (2005)
* Not Your Kind of People (2012)
* Strange Little Birds (2016)
* No Gods No Masters (2021)

## Trajectòria musical

Del primer àlbum del grup, "Garbage", se'n vengueren 4 milions d'exemplars i obtingué dos discos de platí als EUA, Austràlia i al Regne Unit.
Al cap de 3 anys, aparegué el seu segon àlbum, "Version 2.0". Aquest va obtenir dues nominacions als premis Grammy: "Àlbum de l'any" i "Millor àlbum de rock". L'any 1999, el grup va compondre la banda sonora del film de James Bond "Amb el món no n'hi ha prou" i contribuí, amb la cançó "When I Grow Up" de l'àlbum "Version 2.0", a la banda sonora del film d'Adam Sandler, "Big Daddy".
Dos anys després del llançament de la cançó "The World Is Not Enough", aparegué el tercer àlbum de Garbage, "Beautiful Garbage". Aquest àlbum no aconseguí mantenir el nivell de vendes dels seus predecessors. El grup estigué a un pas de la separació l'any 2003, però els seus membres decidiren continuar amb la banda. L'any 2005 aparegué el quart àlbum, "Bleed like me". Aquest arribà al quart lloc als Estats Units. El grup anuncià des de llavors una pausa indefinida, i puntualitzà que no significava una separació del grup.
El juliol de l'any 2007, sortí l'àlbum "Absolute Garbage". Contenia una peça nova, "Tell me where it hurts" i un remix de la peça "It's All Over but the Crying", de l'àlbum "Bleed like me".

## Guardons
### Nominacions

* 1997: Grammy al millor nou artista
* 1999: Grammy al millor àlbum de rock

## Referències

* ↑ ; Jim Forbes (narrator) «Garbage». . Behind The Music (VH1), 31-03-2002. « »
* ↑ «Famous Scots exhibition – Shirley Manson». homecomingscotland2009.com. Arxivat de l'original el 5 d’agost 2012. [Consulta: 28 novembre 2010].
* ↑ Mushroom Records (30 març 1998). "Version 2.0 press release". Nota de premsa. Consulta: 2008-02-24.
* ↑ Freydkin, Donna. «Getting dirty with Garbage». CNN. [Consulta: 24 juny 2014].
* ↑ Mushroom Records (2001-07-27). "Beautiful Garbage press release". Nota de premsa. Consulta: 2008-02-24.
* ↑ Geffen Records (21 febrer 2005). "Bleed Like Me press release". Nota de premsa. Consulta: 2008-02-24.
* ↑ Murphy, Peter S. Absolute Garbage biography, 2008 [Consulta: 24 febrer 2008].
* ↑ «Dear worried and confused». Garbage.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2005. [Consulta: 24 febrer 2008].
* ↑ «Garbage End Sabbatical for Benefit Show». Music.AOL.com. Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2007. [Consulta: 24 febrer 2008].

## Enllaços externs

* Garbage - Lloc web oficial
* Garbage a discogs
# @

El signe @ és un símbol tipogràfic que va néixer per a representar una unitat de massa (l'arrova) i que ha acabat tenint altres usos, a la programació, a Internet (adreces de correu electrònic), etc.
A l'època medieval era utilitzada pels copistes per formar la preposició llatina ad ('fins a'), unint les lletres a i la d tancant la primera en un cercle; malgrat això, amb el temps, aquest símbol va deixar d'utilitzar-se excepte en l'àmbit anglosaxó, on es va acabar identificant amb la preposició at ('a'), i per aquest motiu al segle xix es va integrar als teclats en inventar-se la màquina d'escriure. Al començament del segle xx, a més, s'havia usat com a símbol de l'àrea en documents de matemàtiques i enginyeria. Modernament ha passat a representar, des de l'anglès, el símbol d'accés d'adreça d'Internet (en anglès, at). L'ús a la programació va començar l'any 1971 quan l'informàtic Raymond Tomlinson va necessitar algun símbol per a situar on es trobava un usuari, i va triar aquest perquè «segur que no formava part de cap nom propi».

## Nom oficial i noms populars

En català, el signe @ s'anomena «arrova» o «rova». Popularment és coneguda també, sobretot a la primeria de la irrupció del correu electrònic com a «ensaïmada», «tortell», «caragol», «a encerclada», «a cuada», «garrofa» i «remolí». «A encerclada», «ad» i «can» són denominacions desestimades pel TERMCAT.

## Referències

* ↑ Moreu, Francisco. Elementos de aritmética mercantil (en castellà), 1824.
* ↑ L'origen medieval de l'@ Arxivat 2014-01-22 a Wayback Machine. a Sàpiens, per Antoni Janer Torrens, 17/1/2014
* ↑ «Ray Tomlinson va enviar el primer correu electrònic el 1971». El Periódico de Catalunya, 17-06-2009. Arxivat de l'original el 2014-02-01 [Consulta: 21 febrer 2013]. Arxivat 2014-02-01 a Wayback Machine.
* ↑ «arrova». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «rova». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* 1 2 Castellanos, Carles; Bibiloni, Gabriel; Marquet, Lluís «El procés d'elaboració de la llengua catalana, prenent com a referència l'elaboració verdagueriana». Anuari Verdaguer, 14, 2006 [Consulta: 21 febrer 2013].
* ↑ «Història - 1998». VilaWeb. Arxivat de l'original el 2013-01-22. [Consulta: 21 febrer 2013].
* ↑ Sales i Porta, Ton «Les ‘arroves' i la informàtica». Avui, 13-06-1998 [Consulta: 21 febrer 2013].
* ↑ Pujol, Josep Maria «L'escriptura tipogràfica, 1 La font digital». Llengua i Ús. Revista Tècnica de Política Lingüística, p. 31. Arxivat de l'original el 2014-02-01 [Consulta: 21 febrer 2013]. Arxivat 2014-02-01 a Wayback Machine.
* 1 2 3 4 «Un lleidatà engega una campanya perquè l'arrova s'anomeni «caragol» en català». El Punt, 12-08-2009 [Consulta: 21 febrer 2013].
* ↑ «arrova». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.

## Enllaços externs

* The Accidental History of the @ Symbol a Smithsonian (anglès)
# Flakstad

Flakstad és un municipi situat al comtat de Nordland, Noruega. Té 1,301 habitants (2018) i la seva superfície és de 178.14 km². El centre administratiu del municipi és la poble de Ramberg. Els altres pobles de Flakstad són Fredvang, Napp, Nusfjord i Vareid.
El municipi es troba a l'extrem sud de les illes Lofoten i comprèn tota l'illa de Flakstadøya i la part septentrional de l'illa de Moskenesøya. La ruta europea E10 passa pertot el municipi. Les illes estan connectades pels Ponts de Fredvang i el Pont de Kåkern. El llac Solbjørnvatnet es troba a la part nord de Moskenesøya, a Flakstad.
El municipi de Vestvågøy es troba al nord-est de l'illa de Vestvågøya, el Vestfjorden es troba al sud-est, el municipi de Moskenes es troba al sud-oest de l'illa de Moskenesøya i la Mar de Noruega es troba al nord-oest.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2018. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 15 desembre 2018].
# Léon Parisot

Léon Parisot (París, 14 d'octubre de 1890 - Ídem, 13 de maig de 1971) va ser un ciclista francès, professional des del 1922 al 1929. Es va especialitzar en el mig fons, en què va aconseguir una medalla de plata al Campionat del Món de 1923 per darrere del suís Paul Suter.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# La Colomina (Toralla)

La Colomina és una partida agrícola de muntanya del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, en territori del poble de Toralla.
Està situada a tocar a llevant de Toralla, al nord de la Carretera de Toralla, al nord-est de la partida de Farratges i al nord de la de l'Abeller.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Satoru Nakajima

Satoru Nakajima va ser un pilot de curses automobilístiques japonès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 23 de febrer del 1953 a Okazaki, Aichi, Japó.

## A la F1

Satoru Nakajima va debutar a la primera cursa de la temporada 1987 (la 38a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 12 d'abril del 1987 el G.P. de Brasil al circuit de Jacarepaguà.
Va participar en un total de vuitanta curses puntuables pel campionat de la F1, disputades en cinc temporades consecutives (1987 - 1991), aconseguint una quarta posició (en dues ocasions) com millor classificació en una cursa i assolí setze punts pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Posició | Punts |
| 1987 | Camel Lotus Honda | Lotus | Honda | BRA 7 | SMR 6 | BEL 5 | MON 10 | E.USA Ret | FRA NC | GBR 4 | ALE Ret | HUN Ret | AUT 13 | ITA 11 | POR 8 | ESP 9 | MEX Ret | JPN 6 | AUS Ret | 12è | 7 |
| 1988 | Camel Lotus Honda | Lotus | Honda | BRA 6 | SMR 8 | MON NVQ | MEX Ret | CAN 11 | E.USA NVQ | FRA 7 | GBR 10 | ALE 9 | HUN 7 | BEL Ret | ITA Ret | POR Ret | ESP Ret | JPN 7 | AUS Ret | 16è | 1 |
| 1989 | Camel Team Lotus | Lotus | Judd | BRA 8 | SMR NC | MON NVQ | MEX Ret | USA Ret | CAN NVQ | FRA Ret | GBR 8 | ALE Ret | HUN Ret | BEL NVQ | ITA 10 | POR 7 | ESP Ret | JPN Ret | AUS 4 | 21è | 3 |
| 1990 | Tyrrell Racing Organisation | Tyrrell | Cosworth | USA 6 | BRA 8 | | | | | | | | | | | | | | | 15è | 3 |
| 1990 | Tyrrell Racing Organisation | Tyrrell | Cosworth | | | SMR Ret | MON Ret | CAN 11 | MEX Ret | FRA Ret | GBR Ret | ALE Ret | HUN Ret | BEL Ret | ITA 6 | POR NVS | ESP Ret | JPN 6 | AUS Ret | 15è | 3 |
| 1991 | Braun Tyrrell Honda | Tyrrell | Honda | USA 5 | BRA Ret | SMR Ret | MON Ret | CAN 10 | MEX 12 | FRA Ret | GBR 8 | ALE Ret | HUN 15 | BEL Ret | ITA Ret | POR 13 | ESP 17 | JPN Ret | AUS Ret | 15è | 2 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 80 (74) | 0 | 0 | 0 | 1 | 16 |

## Enllaços externs

* Nakajima Racing Arxivat 2008-09-15 a Wayback Machine.
# .ru

.ru és l'actual domini de primer nivell territorial (ccTLD) de Rússia, introduït el 7 d'abril de 1994.
Els registres directes a segon nivell es fan a través de l'entitat RU-CENTER, mentre que els registres a tercer nivell sota els subdominis .com.ru, .net.ru, .org.ru i .pp.ru. es fan a través de l'Institut Rus de Xarxes Públiques.
RU-CENTER també controla els registres .su per la difunta Unió Soviètica, que encara es troba activa i accepta registres tot i l'oposició de l'ICANN. També s'està posant en marxa el domini .рф (les sigles de Federació Russa en alfabet cirílic), per permetre noms en rus.
Dominis de primer nivell territorial :
Dominis de primer nivell internacionalitzats :
Alfabet ciríl·lic:
.бел (.bel, Belarús)
.қаз (.qaz, Kazakhstan)
.мкд (.mkd, Macedònia)
.мон (.mon, Mongòlia)
.рус (.rf, gent de parla russa)
.рф (.rus, Rússia)
.срб (.srb, Sèrbia)
.укр (.ukr, Ucraïna)
Alfabet àrab:
الجزائر. (al-Jazā'ir, Algèria)
مصر. (masr, Egipte)
بھارت. (bharat, Índia)
ایران. (Iran)
الاردن. (al-urdun, Jordània)
فلسطين. (filastin, Territoris Palestins)
پاکستان. (pakstan, Pakistan)
قطر. (qatar, Qatar)
السعودية. (al-saudiah, Aràbia Saudí)
سوريا. (sūryā, Síria)
تونس. (tunis, Tunísia)
امارات. (emarat, UAE)
عمان. (Oman)
مليسيا. (maleesya, Malàisia
المغرب. (almahgrib, Marroc)
سودان. (Sudan)
اليمن. (alyemen, Iemen)
Alfabets indis:
.বাংলা (bangla, Bangladesh)
.ভারত (bharôt, Índia)
.भारत (bharat, Índia)
.భారత్ (bharat, Índia)
.ભારત (bharat, Índia)
.ਭਾਰਤ (bharat, Índia)
.இந்தியா (inthiyaa, Índia)
.ලංකා (lanka, Sri Lanka)
.இலங்கை (ilangai, Sri Lanka)
.ไทย (thai, Tailàndia)
.சிங்கப்பூர் (cinkappūr, Singapur)
Caràcters xinesos:
.中国 (Zhōngguó, Xina)
.中國 (Zhōngguó, Xina)
.香港 (Hong Kong)
.台灣 (Taiwan)
.台湾 (Taiwan)
.新加坡 (Xīnjiāpō/Sin-ka-po, Singapur)
Altres alfabets i escriptures del món:
.გე (ge, Geòrgia)
.한국 (Hanguk, Corea del Sud) :
ccTLDs internacionalitzats proposats :
.бг (bg, Bulgària, rebutjat) .κπ (kp, Xipre) .ελ (el, Grècia, rebutjat) ישראל. (yisrael, Israel) .日本 (nippon, Japó) .ລາວ (lao, Laos) :
Altres dominis :
Reservats / sense assignarAssignats / sense úsEn fase de desaparició / Entrada a ISO 3166-1 esborradaRetirats / esborratsProposats
.bl .bq .eh .mf
.bv .gb .sj
.su
.bu .cs .dd .um .yu .zr .an .tp
.ct :
Vegeu també Dominis de primer nivell genèrics :
Viccionari
# Manuscrit Bakhshali

El Manuscrit Bakhshali és un manuscrit matemàtic escrit sobre escorça de bedoll. Es va trobar el 1881 a prop de la localitat de Bakhshali en el que llavors era el Província fronterera del Nord-Oest de l'Índia britànica (en l'actualitat Pakistan). Hi manca la major part del manuscrit, només han quedat setanta fulles d'escorça de bedoll
Ningú sap quants anys té i diferent estudiosos han arribat a diferents dates. La majoria d'ells coincideixen que el manuscrit és una còpia d'una informació existent d'un text més antic.

## Vegeu també

* Xifres aràbigues
* Zero
* Història de les matemàtiques

## Referències

* ↑ El manuscrit Bakhshali
* ↑ Error: hi ha arxiuurl o arxiudata, però calen tots dos paràmetres.Ian Pearce. «The Bakhshali manuscript». The MacTutor History of Mathematics archive, maig 2002. [Consulta: 24 juliol 2007].

## Enllaços externs

* El manuscrit Bakhshali
* history/Miscellaneous/Pearce/Lectures/Ch6.html 6 - El manuscrit Bakhshali
# Pijama

* Per a altres significats, vegeu «Pijama (postres)».
El pijama és un vestit que s'utilitza per dormir. Habitualment consta d'una peça superior en forma de jaqueta, brusa o samarreta, i una inferior en forma de pantaló de camal curt o llarg. El pijama original són uns amplis pantalons lleugers lligats a la cintura amb un cordó, que s'usa a diferents regions d'Àsia pels dos sexes.
Per similitud també s'anomena pijama a vestits de treball del personal sanitari i d'altres oficis, que consten de dues peces de tela prima i tall ample per moure-s'hi amb comoditat.
La paraula pijama, que originalment deriva de la paraula persa پايجامه (peyjama que vol dir "vestit per les cames"), fou incorporat a l'anglès com a "pyjama" o "pajama" durant el període del Raj Britànic a través de l'hindustànic (llengua precursora dels actuals urdú i hindi).

## Referències

* ↑ «Pijama». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Pijama». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ cf. The Oxford English Dictionary. 1989 edition. Oxford University Press. Oxford and London.
* ↑ Dictionary Meaning: Pajama; TheFreeDictionary; Free Online Dictionary, Thesaurus, and Encyclopedia
Viccionari
# Lampanyctus iselinoides

Lampanyctus iselinoides és una espècie de peix de la família dels mictòfids i de l'ordre dels mictofiformes.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu a partir dels 64 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Xile.

## Referències

* ↑ Bonaparte C. L., 1840. Iconografia della fauna italica per le quattro classi degli animali vertebrati. Tomo III. Pesci. Roma. Iconografia, v. 3. Fasc. 27-29, puntata 136-154.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Lampanyctus iselinoides». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Pequeño, G., 1989. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada. Rev. Biol. Mar., Valparaiso 24(2):1-132.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hulley, P.A., 1984. Myctophidae. p. 429-483. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.). Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París, França. Vol. 1.
* Hulley, P.A., 1990. Myctophidae. p. 398-467. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI; París; i UNESCO, París. Vol. 1.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Paxton, J.R., 1979. Nominal genera and species of lanternfishes (Family Myctophidae). Contrib. Sci. Natur. Hist. Mus. Los Angeles County, 322:1-28.
* Paxton, J.R. i P.A. Hulley, 1999. Myctophidae. Lanternfishes. p. 1957-1964. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.