OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Peter Ibbetson (Taylor)

Peter Ibbetson, op. 21, és una òpera en tres actes composta per Joseph Deems Taylor sobre un llibret escrit per ell i Constance Collier, basat en Peter Ibbetson de George du Maurier. Es va estrenar el 7 de febrer de 1931 al Metropolitan Opera de Nova York

## Representacions

Incloent-hi l'estrena de 1931, l'òpera es va representar un total de 22 vegades al llarg de 4 temporades al Metropolitan, fins a la retirada dels escenaris dels cantants Lucrezia Bori (última representació al MET en març de 1936) i Edward Johnson, que l'havien estrenat el 1931. La darrera representació en aquest teatre fou també la darrera de la carrera d'Edward Johnson en el Metropolitan, el 4 d'abril de 1935.
El 29 de juny de 1960 l'Empire State Music Festival va representar l'òpera, emesa per ràdio. Licia Albanese va cantar el paper de Mary, que havia estrenat Lucrezia Bori. La cantant espanyola va ajudar Licia Albanese en la preparació del personatge. Un mes abans de la representació, el 14 de maig de 1960, Lucrezia Bori morí a Nova York.
El 1999 l'òpera va ser revifada en versió concert per l'Orquestra Simfònica de Seattle, amb Lauren Flanigan en el paper de Mary.

## Repartiment

| Paper | Tessitura | Estrena, 7 de febrer de 1931 (Director: Tullio Serafin) |
| Peter Ibbetson | tenor | Edward Johnson |
| Colonel Ibbetson, el seu oncle | baríton | Lawrence Tibbett |
| Mary, Duquessa de Towers | soprano | Lucrezia Bori |
| Mrs. Deane | mezzosoprano | Marion Telva |
| Mrs. Glyn, la seva mare | contralt | Ina Bourskaia |
| Achille, propietari de "La tête noire" | tenor | Angelo Badà |
| Major Duquesnois | baríton | Léon Rothier |
| El capellà de la presó de Newgate | baríton | Louis D'Angelo |
| Charlie Plunkett | tenor | Giordano Paltrinieri |
| Guy Mainwaring | baríton | Millo Picco |
| Caminant | tenor | Marek Windheim |
| Diana Vivash | soprano | Phradie Wells |
| Marie | soprano | Santa Biondo |
| Madge Plunkett | mezzosoprano | Grace Divine |
| Victorine | soprano | Philine Falco |
| Una Germana de la Caritat | mezzosoprano | Minnie Egener |
| Un sirvent | baríton | Alfredo Gandolfi |

## Enregistraments

* 1932: Emès per ràdio, extractes del LP "Edward J Smith Golden Age of Opera" i posteriorment completat pel segell UORC.
* 1999: Anthony Dean Griffey, Lauren Flanigan, Richard Zeller; Cors i Orquestra Simfònica de Seattle; Gerald Schwarz. Naxos, 1999/2009.

## Curiositats

L'actriu June Lockhart, famosa posteriorment per la sèrie de televisió Lassie, va participar en 1933, quan tenia 8 anys, en una producció de l'òpera.

## Referències

* ↑ «Dades de l'òpera» (en alemany). Operone. Arxivat de l'original el 28 de maig 2018. [Consulta: 25 maig 2018].
* ↑ «Peter Ibbetson». Metropolitan Archives. [Consulta: 6 novembre 2019].
* ↑ Winborne, Lucie M. «June Lockhart». Arizona Daily Star, 26-10-2017, pàg. 14.

## Enllaços externs

* "Peter Ibbetson" al web USOpera, usopera.com [Consulta: 13 desembre 2011]
* Base de dades del Metropolitan Opera Arxivat 2018-08-12 a Wayback Machine.
# Riano

Riano és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Roma, a la regió italiana de Laci. Està situat uns 20 km al nord de Roma, a la vall del riu Tíber, no gaire lluny de Veïs, l'antiga ciutat d'Etrúria. L'1 de gener de 2018 tenia 10.649 habitants. Limita amb els següents municipis: Castelnuovo di Porto, Monterotondo, Roma i Sacrofano.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 5 abril 2019].

## Enllaços externs

* Riano - Lloc web oficial (italià)
# Operador de xarxa

L'operador de xarxa és aquell que proporciona la connexió d'alta velocitat necessària (xarxa de transport) per transmetre els senyals de vídeo digital. En aquest punt, el tipus de tecnologia utilitzat pot tenir un paper important en la capacitat i/o la qualitat dels serveis oferts. Els sistemes més comuns d'accés que hi ha disponibles són la línia elèctrica, el cable, les línies de subscripció digital (DSL) i els sistemes sense fils de xarxes d'àrea local (3G, WLAN, MMS i LMDS).
# Riu Colorado (Argentina)

El riu Colorado és un riu que travessa l'Argentina d'Oest a Est i que separa les grans regions de la Pampa, al Nord, i la Patagònia, al Sud.
El Colorado neix a les faldes occidentals dels Andes, amb l'aiguabarreig dels rius Barrancas i Grande, discorre per 1.114 km i es desfà en diversos braços que arriben a la mar Argentina conformant un delta a l'extrem sud de la província de Buenos Aires.
La seva conca abasta una superfície de 47.460 km² que s'estén per les províncies de Mendoza, Neuquén, Río Negro, La Pampa i Buenos Aires. No té afluents importants. Antigament, rebia les aigües del riu Desaguadero que li arribava pel marge esquerre però, des de mitjans del segle xx, aquest esdevingué endorreic.
El seu cabal mitjà és d'uns 145 m³/s. A la primavera, amb el desglaç, s'arriba als 500 m³/s. Amb períodes d'uns deu anys sofreix crescudes excepcionals que arriben als 10.000 m³/s. El 1996 s'hi va inaugurar l'embassament Casa de Piedra, amb una superfície d'unes 36.000 ha, per a controlar les crescudes i generar energia hidroelèctrica. Des de 2012 funciona, a uns 300 km riu avall de l'embassament, la central hidroelèctrica Salto Andersen.

## Referències

* ↑ Schroh, María Beatríz. Argentina futura : geografía y atlas de la República Argentina : desarrollo físico, económico, humano, ecológico y turístico. Prov. de Buenos Aires, Rep. Argentina: J.C. Akian, 1998. ISBN 987-96465-1-7.
* ↑ «Atlas de Cuencas y Regiones Hídricas Superficiales de la República Argentina. Versión 2010» (en castellà). Secretaría de Infraestructura y Política Hídrica. Gobierno de Argentina, 07-11-2017. [Consulta: 7 gener 2023].
* 1 2 «CUENCA DEL RÍO COLORADO» (en castellà). Subsecretaría de Recursos Hídricos del Govern de l'Argentina. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 7 gener 2023].
# Peter Ilku Kampfl

Peter Ilku Kampfl (Dorog, 22 de febrer de 1936 - Esztergom, 15 de setembre de 2005) fou un futbolista hongarès de les dècades de 1950 i 1960.

## Trajectòria

Jugava com a centrecampista ofensiu o com a davanter centre. Es formà al Dorogi Bányász, club amb el qual debutà a la primera divisió hongaresa. Després de la invasió soviètica d'Hongria abandonà el país i fitxà per l'Atlètic de Madrid, club on realitzà una gran primera temporada. El divendres 4 de juliol de 1958 va patir un accident amb un cotxe de lloguer al quilòmetre 18 de la carretera d'Aragó. Un cop recuperat de les lesions patides fou cedit al Rayo Vallecano, que jugava a Segona Divisió. El 1960 fitxà pel FC Barcelona, que el cedí al filial CD Comtal, també de Segona Divisió. Amb el Barça només jugà un partit amistós el 20 d'abril de 1961 enfront del conjunt brasiler Canto do Río amb victòria blaugrana per 4 a 0. El seu bon rendiment al CD Comtal va fer que el RCD Espanyol es fixés en ell i l'incorporés al seu equip la temporada següent i dues més. Durant la pretemporada, en la gira que feu el club per Estats Units i Canadà, el dia 4 d'agost de 1961, en un partit disputat a Mont-real es lesionà greument al genoll i es perdé tota la temporada. En finalitzar la mateixa, i amb el descens del club a Segona, li van donar la carta de llibertat sense que el jugador arribés a debutar amb l'equip en partit oficial. Posteriorment jugà al CF Badalona, al Cadis CF, al Nàstic de Tarragona i al CF Ametlla de l'Ametlla del Vallès on es retirà definitivament, i on s'establí un cop retirat. Va morir a la seva Hongria natal el 15 de setembre de 2005.
Un germà seu Istvan Ilku fou futbolista internacional amb Hongria.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 «Peter Ilku: un futbolista sin suerte». CIHEFE.
* ↑ «Peter». cadistas1910. [Consulta: 1r febrer 2015].
* ↑ «Història del club». CF Ametlla. [Consulta: 1r febrer 2015].
* ↑ «Fallece Peter Ilku Kampfi, ex jugador del Atlético de Madrid en la década de los 50». Diari ABC, 15-09-2005. [Consulta: 1r febrer 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Riu Congost

El Congost és un riu de la conca del Besòs que deu el seu nom a l'estreta gorja per la qual passa, en bona part a través de la Serralada Prelitoral.

## Naixement

Neix a la Font del Regàs (Collsuspina), d'aigües provinents dels espadats occidentals de la Plana de Vic, al peu de Sant Cugat de Gavadons, en terrenys formats per gresos i margues. També rep aportacions dels vessants dels Cingles de Bertí i del Pla de la Calma.

## Curs mitjà i desembocadura

El riu es troba en la fractura que separa el massís del Montseny dels Cingles de Bertí i que separa aquestes dues unitats muntanyoses de nord a sud. La seva acció durant segles ha aconseguit un engorjat important que comença al Gorg Negre, prop de Centelles, que continua a Aiguafreda i el Figueró per obrir-se a la plana del Vallès quan arriba a la Garriga. Després travessa tota la plana del Vallès, passant per Granollers, i per acabar formant el Besòs en la seva confluència amb el Mogent, que li ve a l'esquerra, a l'alçada de Montmeló. No té afluents d'importància, però molts d'ells es troben, també, engorjats.

## Característiques fluvials

En total, el Congost té una llargada de 41 quilòmetres i una conca de 225 km², mentre que la seva mitjana de cabal és de 0,56 m³/s. Habitualment, els mesos de març, maig i setembre és quan hi baixa més aigua, marcant mínims al mes d'agost. Per la seva ubicació, es tracta d'un curs d'aigua de règim mediterrani, per tant, no sorprèn que pateixi crescudes ràpides (les rierades) quan hi ha tempestes fortes, retornant al seu cabal habitual en poques hores. Això ha fet que en moltes zones es trobi canalitzat per evitar els desbordaments. En la crescuda del 10 d'octubre de 1994, el mesurador de la Garriga va registrar un cabal de 750 m³/s.

## Aprofitament del riu

L'aprofitament hidràulic havia tingut una certa importància antigament, mitjançant l'ús de molins i en els conreus, però la progressiva industrialització de molts pobles del seu curs ha fet que el seu paper disminueixi.
La seva riba és, encara, el millor eix de comunicacions entre el Vallès i Osona, com ho demostren el pas del ferrocarril de Barcelona a Vic i Puigcerdà i la carretera C-17 (abans N-152), gairebé sempre paral·lela al traçat ferroviari.

## Referències

* ↑ Gómez Bach, Anna M. Inventari de Patrimoni Local. Sant Martí de Centelles. Diputació de Barcelona, 2002, p.15 [Consulta: 10 febrer 2013]. Arxivat 2017-09-14 a Wayback Machine.
* ↑ Planificació de l'espai fluvial a la conca del Besòs. Aca, 2013, p. 52.
# Olga Valverde Granados

Olga Valverde Granados (Cadis, 4 de desembre de 1965) és una neurobiòloga, investigadora de la Universitat Pompeu Fabra, experta en addiccions.
Es va doctorar en Neurociències a la Universitat de Cadis i en Farmàcia a la Universitat René Descartes (Paris V). És catedràtica de Psicobiologia en el Departament de Ciències Experimentals i de la Salut de la Universitat Pompeu Fabra, cap del Grup de Recerca en Neurobiologia del Comportament (GreNeC) de la mateixa universitat i col·laboradora del Departament de Neurofarmacologia de l'Instituto Cajal del Consell Superior d'Investigacions Científiques (CSIC).
Va començar a investigar i publicar estudis sobre cannabinoides el 1997, amb l'esclat de popularitat del cànnabis. La seva recerca se centra en els trastorns addictius de l'alcohol com a droga d'abús i sobre el substrat neurobiològic de la dependència. Estudis del seu equip de recerca duts a terme en ratolins van concloure que el consum esporàdic d'alcohol durant l'embaràs causa canvis neuronals cerebrals que, tot i no ser detectables en el moment del naixement, poden afectar l'aprenentatge, la memòria i el comportament.
A partir dels seus estudis en animals de laboratori, Valverde ha observat els fenòmens de la dependència neurofísica dels opioides i els cannabinoides, les interaccions fisiològiques entre els cannabinoides i altres sistemes de transmissió, així com la intervenció de opioides i cannabinoides en els processos inflamatoris.

## Referències

* 1 2 «"En su justa medida, todo va tirando"» (en castellà). Soft Secrets, 12-02-2013. [Consulta: 8 maig 2023].
* ↑ Salas, M. G. «"Los jóvenes no beben por placer, sino para perder el control de la situación"» (en castellà). Las Provincias, 17-07-2016. [Consulta: 1r maig 2023].
* ↑ Monreal, Ànnia. «El alcohol no sirve para olvidar, y así lo explica la ciencia» (en castellà). La Vanguardia, 23-02-2017. [Consulta: 11 febrer 2020].
* ↑ Mayordomo, Laura. «Investigadoras reclaman «más talento femenino» para hacer crecer la Ciencia» (en castellà). El Comercio, 13-02-2018. [Consulta: 1r maig 2023].
* ↑ «Colaboraciones» (en castellà). Instituto Cajal - CSIC. Arxivat de l'original el 2023-05-02. [Consulta: 2 maig 2023].
* ↑ «El consumo esporádico de alcohol durante el embarazo provoca alteraciones neuronales indetectables en el parto» (en castellà). Gaceta Médica, 12-07-2017. [Consulta: 3 maig 2023].
* ↑ Pérez Oliva, Milagros «El interruptor del sistema opioide» (en castellà). El País [Madrid], 21-11-2005. ISSN: 1134-6582.

## Enllaços externs

* «Adicciones» (Programa de TV) (en castellà). tres14. Televisió Espanyola, 27-01-2008. [Consulta: 5 maig 2023].
* Fitxa a l'Agencia Estatal de Investigación
* Grup de Recerca en Neurobiologia del Comportament
# Riverside Church

Riverside Church és una església baptista situada al nord de Manhattan, a la ciutat de Nova York. Es troba al barri de Morningside Heights entre Riverside Drive i Claremont Avenue i entre els carrers 120 i 122. Va ser construïda per l'impuls del magnat del petroli John D. Rockefeller, Jr. i del pastor Harry Emerson Fosdick al començament dels anys 1920.
Va ser construïda en estil neogòtic entre 1927 i 1933, prenent com a model la catedral de Chartres. Els plànols van ser dibuixats pel gabinet d'arquitectes Allen, Pelton and Collens.
Nombroses personalitats han fet discursos en aquesta església, entre les quals Martin Luther King, el sud-africà Nelson Mandela, Fidel Castro (el 1999) i el secretari general de les Nacions Unides Kofi Annan (després dels atemptats de l'11 de setembre de 2001).

## Galeria

* Detall de treball en pedra
* Detall de treball en pedra
* Unes quantes escultures com aquestes guarneixen l'església
* Riverside Church vista des del campus de Columbia University.

## Enllaços externs

* (anglès) Web oficial
# Ricard I de Normandia

Ricard I de Normandia (933 - 20 de novembre de 996), dit Ricard sense Por (en francès: Sans Peur), va ser duc de Normandia des de l'assassinat del seu pare Guillem Espasa-llarga el 942 fins a la seva mort el 996.

## Família

Ricard era fill de Guillem I de Normandia i la seva esposa Sprota.
| Guillem I de Normandia | Guillem I de Normandia | Guillem I de Normandia | Guillem I de Normandia |
| | | | | Poppa de Bayeux | Poppa de Bayeux | Poppa de Bayeux | Poppa de Bayeux |
| | | | | | | | | Ricard I de Normandia | Ricard I de Normandia | Ricard I de Normandia | Ricard I de Normandia |
| | | | | | | | | | | | | Sprota | Sprota | Sprota | Sprota |
Ricard es va casar el 960 amb Emma, la filla d'Hug de París, amb qui estava promès d'ençà que tots dos eren molt joves. Emma va morir sense descendència el 968.
Segons el cronista Robert de Torigni, poc després de la mort d'Emma el duc Ricard es va aturar a descansar a la casa d'un guardabosc durant una cacera, i s'enamorà de l'esposa d'aquest. Però com que l'esposa era virtuosa, no va voler cedir als avanços de Ricard i va suggerir-li que ho intentés amb la seva germana soltera, Gunnora. Gunnora esdevingué la concubina del duc, i posteriorment es van casar per tal que els fills de la parella fossin legitimats. Entre els fills de la parella hi hagué:
* Ricard el Bo (?-1026), que el succeiria al capdavant del Ducat.
* Robert (965-1037), esdevindria arquebisbe de Rouen i comte d'Evreux.
* Mauger, esdevindria comte de Corbeil.
* Emma (v. 985–1052), seria la muller de dos reis d'Anglaterra.
* Matilde, es casaria amb el comte Eudes II de Blois.

## Regnat

El 942 el seu pare va morir assassinat a mans dels homes del seu rival Arnulf de Flandes. Ricard encara era un nen i no va poder evitar que Lluís IV de França s'apoderés de la Normandia i el retingués a Laon. Del seu empresonament en va ser alliberat per nobles normands, entre els quals hi havia Osmond de Centville (que havia estat company d'armes del seu avi Rol·ló). El 968 es va aliar amb l'enemic declarat del rei Lluís IV, el comte Hug de París, i amb l'ajuda dels normands i els vikings del rei Harold de Dinamarca van expulsar a Lluís de la Normandia.
Més tard es va enfrontar amb el rei Etelred d'Anglaterra, que es queixava que Normandia comprava gran part dels botins que els vikings estaven saquejant dels anglesos.
Ricard era bilingüe, però afavoria més els interessos dels seus vassalls d'origen escandinau que els francs. Tanmateix, durant el seu regne Normandia va completar el procés de gal·licització i cristianització, i es va reforçar l'estructura feudal. També va reorganitzar l'exèrcit normand, basant-lo en la cavalleria pesant. A la mort del comte Hug de París el 956 es va convertir en el guardià del seu fill Hug Capet, que esdevindria rei de França amb el seu ajut.
Va morir als 63 anys a Fécamp l'any de 996, i va ser succeït pel seu fill Ricard.

## Notes i referències

* ↑ «Ricard I de Normandia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Orontobates

Orontobates és el nom dels següents personatges:
* Orontobates de Cària, sàtrapa de Cària
* Orontobates de Mèdia, sàtrapa de Mèdia
# Oropesa

    Per al municipi de la Plana Alta, vegeu Orpesa.
Oropesa és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa. Limita amb els termes municipals de Candeleda i Arenas de San Pedro al nord, en la província d'Àvila, Navalcán, Parrillas, Velada, Torralba de Oropesa i Calera y Chozas a l'est, Alcolea de Tajo i Torrico al sud i Lagartera a l'oest en la de Toledo. La devesa del Verdugal limita a més amb El Gordo al sud, Peraleda de la Mata de Morella i Talayuela a l'oest, en la província de Càceres i La Calzada de Oropesa al nord i est, en la de Toledo, i Rosarito, per la seva banda, limita amb Talayuela i Villanueva de la Vera a l'oest i Madrigal de la Vera al nord en la província de Càceres, Candeleda al nord en la d'Àvila i La Calzada de Oropesa a l'est i sud en la de Toledo.

## Vistas del Castell

* Torre de Ponent
* Vista lateral del Castell
* Un dels patis interiors del Castell
* Torreprincipal del Castell

## Postals d'Oropesa

* Passeig principal d'Oropesa
* Banc d'obraamb la típica rajola talaverana
* Edifici de l'Ajuntament
* Galeria amb la ceramica de Talavera

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 2.834 | 2.736 | 2.736 | 2.717 | 2.691 | 2.716 | 2.846 | 2.836 | 2.869 | 2.860 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Agustín de Burgos de Victoriano | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Agustín de Burgos de Victoriano | Independiente | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | María del Carmen Goicoechea Vega 22/06/1988 Antonio Aranda Pinto | PP PSOE | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Antonio Aranda Pinto | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | María del Carmen Goicoechea Vega | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | María del Carmen Goicoechea Vega | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Juan Antonio Morcillo Reviriego | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Juan Antonio Morcillo Reviriego | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | José Manuel Sánchez Arroyo | PP | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | Juan Antonio Morcillo Reviriego | PSOE | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Personatges il·lustres

* Rodrigo Orgóñez, conquistador espanyol.
* Alonso de Orozco, religiós i escriptor místic.
* Francisco de Herrera Maldonado, escriptor humanista.
* Martín Laso de Oropesa, traductor de Lucà.
* Francisco de Toledo, cinquè virrei del Perú.
* Bernardino Vázquez de Tapia, conquistador i cronista d'Índies.

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Ona expansiva (pel·lícula)

Ona expansiva (originalment en xinès, 拆弹专家; transcrit com a Chak daan juen ga; coneguda internacionalment com a Shock Wave) és una pel·lícula d'acció de Hong Kong del 2017 escrita i dirigida per Herman Yau, produïda i protagonitzada per Andy Lau. Estrenada el 20 d'abril de 2017 a Hong Kong i el 28 d'abril de 2017 a la Xina, la pel·lícula és la tercera col·laboració de Yau i Lau com a director i protagonista respectivament després de Zhong Huan ying xiong de 1991 i Ai qing meng huan hao de 1999. S'ha doblat i subtitulat al català.
Una seqüela independent de la pel·lícula, titulada Més enllà de l'ona expansiva, va començar a produir-se el febrer de 2019, va acabar el 8 de maig de 2019, i es va estrenar a les sales el 24 de desembre de 2020. Compta amb nous personatges i una nova història, amb Lau i Yau tornant a les seves funcions com a productor i protagonista, i com a director respectivament.

## Sinopsi

Un terrorista expert en explosius pren el control d'un túnel a Hong Kong i amenaça d'assassinar centenars d'ostatges si no s’atenen les seves exigències. El superintendent J.S. Cheung de la brigada de desactivació de la policia ha de posar fi a l'extorsió.

## Repartiment

Llista d'intèrprets:
* Andy Lau com a Cheung Choi-san
* Jiang Wu com a Hung Kai-pang
* Song Jia com a Carmen Li
* Philip Keung com a Kong Yiu-wai
* Ron Ng com a Ben
* Leo Wang com a Hung Kai-piu
* Felix Wong com a oficial Chow
* Shek Sau com a Wan Hiu-fung
* Liu Kai-chi com a Yim Kwok-wing
* Cheung Chun-kit com a Stephen
* Louis Cheung com a Lam Chun
* Babyjohn Choi com a Wong Tin-nok
* Joseph Lee com a enginyer en cap del túnel de Cross-Harbour.
* Felix Lok com a Berry
* Wan Yeung-ming com a Cheung Tai-chiu
* Tony Ho com a Kam Chi-kong

## Referències

* ↑ «Ona expansiva». FilminCAT. [Consulta: 4 maig 2023].
* ↑ Frater, Patrick. «China Box Office: ‘Dangal' Takes Weekend Win From ‘Guardians’». Variety, 14-05-2017. [Consulta: 16 maig 2017].
* ↑ Chu, Karen. «Filmart: Andy Lau Boards Action Thriller ‘Shock Wave’», 13-03-2016.
* 1 2 Chak daan juen ga (Shock Wave) a la Base de dades de cinema en català
* ↑ Chu, Karen. «Filmart: Universe Sells ‘The White Storm 2’ to Multiple Territories (Exclusive)», 17-03-2019.
* ↑ «【連串計劃】寰宇宣佈開拍《掃毒2》《拆彈2》劉德華新姿態登場». Arxivat de l'original el 2019-03-31. [Consulta: 9 agost 2022].
* ↑ «HK actor Andy Lau back in top form». Arxivat de l'original el 21 març 2018. [Consulta: 21 març 2018].
* ↑ Shackleton2018-03-18T23:59:00+00:00, Liz. «Filmart: Universe whips up sequels to 'The White Storm', 'Shock Wave' (exclusive)». Screen.
* ↑ «Shock Wave (working title) - Cinando». Arxivat de l'original el 2016-06-02. [Consulta: 3 maig 2016].

## Enllaços externs

* Ona expansiva a la Hong Kong Movie DataBase
* Ona expansiva a Goita què fan, ara!
* Ona expansiva - Infinitus Entertainment Limited 夢造者娛樂有限公司