OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Edison (Geòrgia)

Edison és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 1.340 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Edison tenia 1.340 habitants, 512 habitatges, i 334 famílies. La densitat de població era de 222,1 habitants/km².
Dels 512 habitatges en un 31,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 34,2% hi vivien parelles casades, en un 28,1% dones solteres, i en un 34,6% no eren unitats familiars. En el 32,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 22,3% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 21% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 62 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.191 $ i la renda mediana per família de 23.839 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.500 $ mentre que les dones 15.813 $. La renda per capita de la població era de 10.409 $. Entorn del 31,2% de les famílies i el 34,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Edison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Edison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lex orandi, lex credendi

Lex orandi, lex credendi ("la llei del que es resa [és] la llei del que es creu" en llatí), de vegades ampliada a lex orandi, lex credendi, lex vivendi ("la llei del que es prega [és] el que es creu i el que es viu"), és un principi de la tradició cristiana que vol dir que l'oració i la fe són integrants mútuament i que la litúrgia no és diferent de la teologia. Assenta les bases de la relació entre culte i creença, bases que han permès aclarir el cànon de l'Escriptura i diverses qüestions doctrinals. Es basa en els textos de pregària de l'Església, és a dir, la litúrgia de l'Església. A l'Església primitiva, hi havia tradició litúrgica abans que hi hagués un credo comú i abans que hi hagués un cànon bíblic aprovat oficialment. Aquestes tradicions litúrgiques van proporcionar el marc teològic i doctrinal per establir els credos i el cànon.

## Origen

L'adagi lex orandi, lex credendi és l'abreviatura d'una sentència de Pròsper d'Aquitània, deixeble d'Agustí d'Hipona i secretari del papa Lleó el Gran cap al 435. A la seva Capitula, seu Auctoritates de gratia, Pròsper escriu que els ritus d'invocacions sacerdotals" de la L'Església han estat «transmeses pels apòstols» i són «celebrades uniformement a tot el món», «de manera que la llei de l'oració determina la llei de la fe» (ut legem credendi lex supplicant status). Explica detalladament que l'Església prega pels infidels, els idòlatres, els jueus, els heretges, els cismàtics, els lapsis i els catecúmens perquè se'ls doni la fe cristiana i la misericòrdia divina.
Per a Pròsper, si l'Església prega pels no cristians i pels cristians de situació incerta, vol dir que la gràcia és necessària per arribar a la fe. La lex supplicandi correspon al mandat de la Primera Epístola a Timoteu (2,1-2): cal pregar per tots els homes, «perquè Déu vol que tots els homes siguin salvats i coneguin plenament la veritat»1. Pròsper fa una "llei" a partir d'aquest mandat, forçant una mica la línia per afirmar que aquestes oracions són suficients per tallar qualsevol discussió teològica. Com que permeten descobrir la veritable fe, conclou, la lex orandi determina la lex credendi.
Pròsper rep aquest tema, l'any 450, en el seu De vocatione omnium gentium ("La crida de tots els pobles").

## Referències

* ↑ Díaz, Pedro Hidalgo «Lex Orandi, Lex Credendi. La relación entre fe y liturgia». Revista teológica limense, Núm. 2, 2013, pàgs. 197-216. ISSN: 1026-0021.
* 1 2 Clerck, Paul de «Existe-t-il une loi de la liturgie ?». Revue Théologique de Louvain Année, Vol. 38, Núm. 2, 2007, pàgs. 187-203 [Consulta: 24 setembre 2022].
* ↑ De Clerck, Paul «[2 https://doi.org/10.1177/003932079402400206 “Lex orandi, lex credendi”: The Original Sense and Historical Avatars of an Equivocal Adage]». Studia Liturgica, Vol. 24, Núm. 2, 01-09-1994, pàgs. 178–200. DOI: 10.1177/003932079402400206Z [Consulta: 24 setembre 2022].
* ↑ Jesson, Nicholas A. «Lex orandi, lex credendi. Towards a liturgical theology». Œcumenism, 01-11-2001, pàgs. 1-20. Arxivat de l'original el 27 de setembre 2007 [Consulta: 24 setembre 2022].
# Sinantropia

El terme sinantropia s'utilitza en biologia per designar la capacitat d'algunes espècies de flora i fauna per habitar en ecosistemes urbans o antropitzats, adaptant-se a les condicions ambientals creades o modificades com a resultat de l'activitat humana. Pot aplicar-se tant a insectes, com a mamífers, rèptils, aus o altres animals o plantes. No es considera sinantropia l'associació entre l'home i els animals domèstic com el gos.

## Classificació

Es classifiquen les espècies en diverses categories, en relació al seu grau de sinantropia:
* Eusinantròpiques. Són aquelles espècies que estan relacionades amb àrees urbanes en les quals existeixen gran nombre d'habitatges.
* Hemisinantròpiques. Són aquelles espècies que viuen properes a àrees rurals o suburbanes en les quals existeixen habitatges dispersos.
* Anisantròpiques. Es designa amb aquest nom a aquelles espècies que viuen en àrees naturals on no existeixen assentaments humans.

## Espècies

* Mosques. Algunes espècies de mosques de la família muscidae (mosques domèstiques), viuen en estret contacte amb els éssers humans, doncs el seu cicle vital es desenvolupa sobre materials generats per l'activitat humana, com a escombraries o altres deixalles orgàniques.
* El pardal comú (Passer domesticus) és una espècie d'au passeriforme de la família Passeridae que està adaptada a l'hàbitat urbà i acostuma a viure prop dels humans.
* Colom domèstic (Columba livia). Aquesta espècie s'ha adaptat al mitjà urbà, arribant a considerar-se una plaga en algunes ciutats.
* Rates. Rattus rattus i Rattus norvegicus són les 2 espècies de rates que acostumen a viure prop de les cases. Mentre la primera prefereix habitar en les parts altes dels habitatges, els graners i les golfes, la segona prefereix els subsòls dels edificis, embornals i soterranis.
* Blattodea (paneroles). Al voltant de 20 espècies de paneroles prefereixen per viure els habitatges humans i proximitat.

## Referències

* ↑ «Entomología forense. Los insectos y sus aportes a la investigación criminal.» (en castellà). UNLP. Arxivat de l'original el 2012-09-11. [Consulta: 6 desembre 2016].
* ↑ Figueroa-Roa, Luiz, and Arício X. Linhares. "Synanthropy of the Calliphoridae (Diptera) from Valdívia, Chile." Neotropical Entomology 31.2 (2002): 233-239.
* ↑ Nuorteva, Pekka. "The synanthropy of birds as an expression of the ecological cycle disorder caused by urbanization." Annales Zoologici Fennici. SOCIETAS BIOLOGICA FENNICA VANAMO, 1971.
* ↑ Panagiotakopulu, Eva. "Pharaonic Egypt and the origins of plague." Journal of Biogeography 31.2 (2004): 269-275.
* ↑ FAUCHEUX, Michel J., and Jack GOASMAT. "Les cerques et les sensilles associées de trois sauterelles synanthropes: Phaneroptera nana nana Fieber 1853, Meconema thalassinum (De Geer 1773) et Cyrtaspis scutata (Charpentier 1825)[Orthoptera: Ensifera.]" Bulletin de la Société des sciences naturelles de l'Ouest de la France 35.2 (2013): 77-92.
# Villa Alejandrina

Villa Alejandrina és un centre poblat de l'Uruguai, ubicat al sud-oest del departament de Soriano, sobre el límit amb Colonia. Té una població aproximada de 100 habitants, segons les dades del cens de 2004.
Es troba a 16 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* ↑ (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Miedes de Atienza

Miedes de Atienza és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Asparagus falcatus

Asparagus falcatus és una gran i espinosa planta enfiladissa de la família de les Asparagàcies, la qual és endèmica de Sud-àfrica i Moçambic. Sovint es conrea com una coberta de seguretat al sud d'Àfrica.

## Descripció

Aquesta espècie local d'Asparagus produeix llargues tiges (a vegades de fins a 7 m d'alçada) des de la base de les arrels i grans tubercles. Aquests brots són inicialment tous i espiralitzats al voltant de branques o tanques. Tot i això, aviat s'endureixen, i les espines que apunten cap avall ajuden a connectar el circell al seu suport, així com proporcionar defensa. Les fulles són de color verd fosc, primes i corbades. Produeix uns flors blanques fragants que acabaran esdevenint baies de color vermell brillant, contenint cadascuna una llavor de color negre brillant. Els fruits atreuen a una gran varietat d'aus.

## Distribució

A Sud-àfrica, aquesta planta enfiladissa és originària de les selves del Cap Oriental i KwaZulu-Natal. També es troba a la veïna Moçambic.

## Cultiu

Aquesta planta de creixement ràpid es pot conrear a les zones molt ombrejades del jardí, encara que també tolera una mica de Sol. A més a més, té preferència pels llocs humits, encara que una vegada establerta també pot tolerar certa sequera. Serveix com una molt bona cobertura de seguretat quan es planten al llarg d'una tanca a través de la qual hi pot créixer. Es pot propagar fàcilment per llavors, encara que també es pot conrear des d'esqueixos.

## Referències

* ↑ «Asparagus falcatus» a EOL. Data consulta: 07 de març de 2014.
* ↑ «Asparagus falcatus» a PlantZAfrica. Data consulta: 07 de març de 2014.
# Edison (Ohio)

Edison és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 437 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Edison tenia 437 habitants, 165 habitatges, i 119 famílies. La densitat de població era de 581,8 habitants per km².
Dels 165 habitatges en un 32,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 27,3% no eren unitats familiars. En el 20% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.167 $ i la renda mediana per família de 41.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.987 $ mentre que les dones 25.417 $. La renda per capita de la població era de 15.722 $. Aproximadament el 12,1% de les famílies i el 13,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Edison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Edison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Llau de la Vinya del Serrat

La llau de la Vinya del Serrat és una llau del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Mur, al Pallars Jussà, en terres de Vilamolat de Mur.
Es forma al vessant nord del Serrat del Magí, des d'on davalla cap al nord-est passant entre la Vinya del Serrat -ponent- i la Vinya Gran -llevant-, abans de les quals travessa el Camí de les Vinyes. S'aboca en el barranc de Sant Gregori just en el lloc on hi havia hagut la Presa de Sant Gregori.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Cassia de senatu

Cassia de senatu va ser una llei romana que va excloure del senat als que havien estat condemnats pels poble o destituïts de les seves magistratures; es va adoptar l'any 646 de la fundació de Roma (104 aC) sota els cònsols Gai Mari i Gai Flavi Fímbria, a proposta del tribú de la plebs Luci Cassi Longí, que tenia en la llei un interès personal, ja que estava dirigida contra Quint Servili Cepió, el seu enemic, que dos anys abans havia conduït malament la guerra i havia estat desposseït del consolat.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 24 [Consulta: 13 abril 2022].
# (248) Làmia

(248) Lameia és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert el 5 de juny de 1885 per Johann Palisa des de l'observatori de Viena, Àustria.
Està nomenat per Làmia, un personatge de la mitologia grega.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides del (201) al (300)

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 17 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 35. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
Dictionary of Minor Planet Names (en anglès), 5a edició.

## Enllaços externs

* «(248) Lameia» (en anglès). [Consulta: 4 juny 2015].
# Villa Antonieta (Lleida)

La Villa Antonieta fou una casa de Lleida inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya, actualment (2017) enderrocada i substituïda per una nova edificació.

## Descripció

Era un habitatge entre mitgeres de planta baixa i pis amb una semi-planta afegida. Terrassa amb balustrada correguda de pedra sobre una façana que participa del racionalisme i del noucentisme. Arrebossat i barrejant pedra amb maó, amb sòcol de formigó. Elements treballats de ferro forjat. Interior realitzat amb fusteria noucentista. Pati al darrere amb font de gust organicista.
La urbanització de l'Avinguda Josep Tarradellas ha canviat molt en els darrers anys i l'enderroc dels antics edificis ha donat pas a la creació d'una zona de vianants enjardinada que connecta amb els Camps Elisis.

## Història

Era l'antiga casa d'un doctor, amb consultori baix i habitatge a sobre. Va sofrir modificacions, afegint-hi una planta per tal de convertir-les en pisos de lloguer. Malmesa per la riuada.

## Referències

* 1 2 3 «Villa Antonieta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 gener 2017].
# Transistor unijunció

El transistor unijunció (en anglès UJT: UniJuntion Transistor) és un tipus de tiristor que conté dues zones semiconductores.
Té tres terminals anomenats emissor (E), base un (B1) i base dos (B2). Està format per una barra semiconductora tipus N, entre els terminals B1-B2, en què es difon una regió tipus P+, l'emissor, en algun punt al llarg de la barra, el que determina el valor del paràmetre η, Standoff ràtio, conegut com a raó de resistències o factor intrínsec.
Quan el voltatge Veb1 sobrepassa un valor vp de ruptura, el UJT presenta un fenomen de modulació de resistència que, en augmentar el corrent que passa pel dispositiu, la resistència d'aquesta baixa i per això, també baixa el voltatge en el dispositiu, aquesta regió es diu regió de resistència negativa, aquest és un procés reiteratiu, de manera que aquesta regió no és estable, cosa que el fa excel·lent per commutar, per circuits de tir de tiristors i en oscil·ladors de relaxació.

## Referències

* ↑ «Unijunction Transistor».

## Vegeu també

* Llei de Moore
* Passivitat (electrònica)
* Transistor Darlington
* PUT (transistor)
* TFT
* TFT-LCD
* Circuit integrat a molt gran escala (VLSI)
# Mrs. Robinson

«Mrs. Robinson» és el títol d'una cançó escrita per Paul Simon i cantada originalment per Simon and Garfunkel. Quan va ser llançada com un senzill el 1968, va aconseguir arribar al número u del Billboard Hot 100 dels Estats Units, èxit que la banda aconseguí per segona vegada en la seva carrera, després d'haver-ho fet prèviament amb «The Sound of Silence». Una versió de «Mrs. Robinson»va formar part de la banda sonora de la pel·lícula El graduat de 1967. Un any després, la cançó apareixia com a part del disc Bookends. Un altre premi que la cançó va donar al duo va ser el premi Grammy a l'enregistrament de l'any, el 1969.

## Context

En la pel·lícula El graduat, que va donar fama a la cançó, el recentment graduat Benjamin Braddock, protagonitzat per Dustin Hoffman, manté una relació amorosa amb una dona casada major que ell, la senyora Robinson, paper protagonitzat per Anne Bancroft. Al llarg de la segona part de la pel·lícula s'empren diversos fragments de la cançó com a banda sonora.
Segons un article de Peter Bart publicat el 15 de maig de 2005 a la revista Variety, el director Mike Nichols volia que la banda sonora d'El graduat comptés amb alguna cançó de Simon and Garfunkel. El seu productor, Larry Turman, va sol·licitar a Simon que compongués tres cançons per a la pel·lícula. No obstant això, Simon, que en aquell moment estava massa ocupat durant una gira, no va poder compondre res. Quan Nichols va sol·licitar a Simon que li mostrés les seves composicions, Simon només tenia una cançó que tractava sobre Eleanor Roosevelt (Mrs. Roosevelt en la cançó) i Joe DiMaggio.

## Versions

Una de les principals versions que té la cançó va ser obra de Frank Sinatra, i estava inclosa en el seu àlbum de 1969, My Way. En aquesta versió, Sinatra canvia una sèrie de línies, reemplaçant "Jesus" per "Jilly", un dels seus millors amics. També han versionat aquest tema The Lemonheads, Billy Paul, James Taylor Quartet, Andrew Jackson Jihad, Bon Jovi, The Indigo Girls i The Nits, entre d'altres.

## Enllaços externs

* Tribut a Paul Simon a The New York Times
# Edward Bunker

Edward Heward Bunker (Hollywood, Los Angeles, Califòrnia, 31 de desembre de 1933 – Burbank, Califòrnia, 19 de juliol de 2005) fou un autor estatunidenc de novel·la negra, guionista i actor. Va escriure molts llibres, alguns dels quals van ser adaptats com a pel·lícules. Va ser guionista a Straight Time (1978) traduïda al castellà com "Libertad condicional", Runaway Train (1985) traduïda com El tren de l'infern, i Animal Factory (2000).

## Biografia

Criat en llars d'acollida i reformatoris des que els seus pares es divorciaren quan ell tenia quatre anys, va iniciar una carrera criminal de ben jove, i va continuar al llarg dels anys, tornant un cop i un altre a la presó. A la presó es convertí en lector voraç i en el cronista ideal dels baixos fons i la mala vida de Los Angeles. Va complir condemna per atracament de bancs, tràfic de drogues, extorsió, robatori a mà armada, i falsificació. Va anar repetint un patró de condemnes, condicionals, alliberaments i fugides, més crims i noves condemnes arribant a figurar a la llista dels deu fugitius més buscats per l'FBI. Va sortir de la presó el 1975, quan va deixar enrere de manera permanent els seus dies com a criminal. Bunker es va mantenir fora de la presó en endavant, i en lloc d'això es va concentrar en la seva carrera com a escriptor i actor.
Algunes de les seves obres més reconegudes són No Beast So Fierce (traduïda al castellà com "No hay bestia tan feroz"), Stark, Dog Eat Dog (traduïda al castellà com "Perro come perro"), i la parcialment autobiogràfica Little Boy Blue, entre d'altres. També va publicar unes memòries Education of a Felon (traduïda al català com L'educació d'un lladre: autobiografia, Alba Editorial).
Com a actor una de les seves aparicions més populars va ser encarnant el personatge de Mr. Blue a la pel·lícula Reservoir Dogs (1992) de Quentin Tarantino.
Assessorà a Michael Mann a Heat (1995) i obtingué una candidatura pel seu guió d'El tren de l'infern (1985) d'Andrei Kontxavloski.

## Filmografia

* Straight Time (1978) – Mickey, també coguionista, basat en la seva novel·la No Beast So Fierce
* The Long Riders (1980) – Bill Chadwell
* El tren de l'infern (1985) – Jonah, també coguionista
* Slow Burn (1986) – George
* Perseguit (The Running Man) (1987) – Lenny
* Shy People (1987) – Chuck
* Amenaça nuclear (Miracle Mile) (1988) – Nightwatchman
* Fear (1988) – Lenny
* Tango & Cash (1989) – Capità Holmes
* Combat final (1989) – Stan
* Relentless (1989) – Cardoza
* Reservoir Dogs (1992) – Mr. Blue
* Love, Cheat & Steal (1993) – Vell Con
* Distant Cousins (1993) – Mister Benson
* Best of the Best 2 (1993) – Operari
* Somebody to Love (1994) – Jimmy
* Shadrach (1998) – Joe Thorton
* Animal Factory (2000) – Buzzard, també coguionista, basat en la seva novel·la
* Family Secrets (2001)
* 13 Moons (2002) – Hoodlum No. 1
* The Longest Yard (2005) – Skitchy Rivers
* Nice Guys (2005) – Big Joe
# Lewis (Kansas)

Lewis és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 486 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lewis tenia 486 habitants, 183 habitatges, i 133 famílies. La densitat de població era de 586,4 habitants/km².
Dels 183 habitatges en un 35,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,1% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 26,8% no eren unitats familiars. En el 26,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 12% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 13,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.238 $ i la renda mediana per família de 36.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.114 $ mentre que les dones 18.929 $. La renda per capita de la població era de 14.085 $. Entorn de l'11,1% de les famílies i el 13,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lewis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lewis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.