OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Província d'Erzurum

La província d'Erzerum és una província de Turquia de la regió d'Anatòlia oriental, amb capital a Erzurum. El nom clàssic de la regió és Karenitida. El nom li ve donat per la seva ciutat principal, l'actual Erzurum, que en armeni es deia Karin.

## Districtes

La província es divideix en 19 districtes:
* Aşkale
* Çat
* Erzurum
* Hınıs
* Horasan
* Ilıca
* İspir
* Karaçoban
* Karayazı
* Köprüköy
* Narman
* Oltu
* Olur
* Pasinler
* Pazaryolu
* Şenkaya
* Tekman
* Tortum
* Uzundere
# Ciencias Club de Rugby

El Real Ciencias Rugby Club (Real Ciencias RC), conegut anteriorment com a El Monte Ciencias Club de Rugby i actualment com Real Ciencias La Carloteña per motius comercials, és un club de rugbi de Sevilla.
Fundat el 1972 a la Facultat de Biologia de la Universitat de Sevilla, els seus primers anys participà a les lligues universitàries i regionals i al final de la temporada 1988-89 aconseguí l'ascens a la Divisió d'Honor de rugbi. L'arribada de l'entitat bancaria El Monte com a patrocinador el 1991 fa que el club visqui la seva millor etapa esportiva amb la consecució de dues Lligues espanyoles (1991-92, 1993-94) i tres Copes del Rei (1994, 1995, 1996) i una Copa Ibèrica (1995). És considerat com un dels clubs de rugbi més destacats d'Andalusia i molts dels seus jugadors han competit amb la selecció espanyola de rugbi.

## Palmarès

* 2 Lligues espanyoles de rugbi: 1991-92, 1993-94
* 3 Campionats d'Espanya de rugbi masculí: 1993-94, 1994-95, 1995-96
* 1 Copa Ibèrica de rugbi: 1995
* 7 Copes d'Andalusia de rugbi

## Referències

* 1 2 «Ciencias Club de Rugby». Andalupedia. [Consulta: 31 maig 2022].

## Enllaços externs

* Ciencias Club de Rugby - Lloc web oficial
# Apol·lònides Orapi

Apol·lònides Orapi (en llatí Apollonides Orapius o Horapius, en grec Ἀπολλωνίδης) fou un escriptor grec que va escriure un llibre sobre Egipte titulat Semenuthi (Σεμενουθί) i segurament altres llibres sobre temes històrics i religiosos dels egipcis.

## Referències

* ↑ 7.Apollonides a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 237
# Locomotora elèctrica 278-007

La Locomotora elèctrica 278-007 és una Locomotora fabricada per l'empresa Westinghouse als Estats Units que es troba conservada actualment al Museu del Ferrocarril de Catalunya, amb el número de registre 00049 d'ençà que va ingressar el 1993, com una cessió de la companyia Renfe.

## Història

L'origen de les 7800 es troba al pla d'electrificació dels cinquanta. Per aquesta segona generació de locomotores elèctriques, s'encarregaren sèries similars a fabricants diferents: francesos (sèrie 7600), britànics (7700) i dels Estats Units (7800).
La 7800 tenia la particularitat, inèdita a Espanya fins als anys vuitanta, d'un rodatge de sis eixos en tres grups de bugies. Fou destinada, inicialment, al dipòsit de Lleó, però, en concloure les electrificacions a Catalunya, a finals dels cinquanta, foren traslladades aquí. A mesura que es rebien noves unitats 7600, les 7800 foren enviades a la reserva de Còrdova, per a la línia de Madrid-Andalusia, segons avançava la seva electrificació.
Fins al començament dels setanta varen remolcar tota classe de trens i, des d'aleshores es dedicaren al remolc de mercaderies. Foren reformades el 1986 i estigueren en servei fins al 1992.

## Conservació

El seu estat de conservació és dolent.

## Referències

* ↑ Museu del Ferrocarril, 2004: pp.26-59

## Bibliografia

* museu del ferrocarril de vilanova i la geltrú. catàleg.. 2004a ed.. vilanova i la geltrú: museu del ferrocarril del vilanova i la geltrú. fundación de los ferrocarriles españoles, 2004. b-10890-04. ISBN 84-95968-37-1.
* fundacion de los ferrocarriles espanoles; museu del ferrocarril de vilanova i la geltrú. museu del ferrocarril: guia. museu del ferrocarril, 1 de juliol de 1997. ISBN 9788488675408 [Consulta: 4 juny 2011].
* ddaa. 20 anys del museu del ferrocarril. vilanova i la geltrú: museu del ferrocarril, novembre de 2010. ISBN 978-84-92745-27-2.

## Enllaços externs

* Web oficial del Museu del Ferrocarril de Catalunya
# Habitatge al carrer Santa Cristina, 16 (Lloret de Mar)

L'edifici situat al carrer de Santa Cristina, 16 de Lloret de Mar (Selva) és una obra inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici entre mitgeres de dues plantes amb unes petites golfes i coberta de doble vessant a façana. Aquesta és arrebossada i pintada de blanc, a excepció dels emmarcaments de les obertures. La façana no està en gaire bon estat. La casa presenta a la planta baixa dues portes adovellades de mig punt fetes amb grans blocs de granit. Una d'elles és de nova construcció, però l'altre té diversos segles. Al primer pis hi ha dues finestres emmarcades de pedra. Una d'elles conserva una llinda d'arc conopial polilobulada amb les impostes i l'ampit decorats. El segon pis consta de dues finestres rectangulars, una d'elles amb els brancals de pedra i l'altra amb una llinda de fusta. El ràfec de la teulada és senzill, format per una filera de rajola plana.

## Història

Es pot datar d'entre els segles xvi i xvii i encara conserva l'estructura original de la casa. Durant els anys 80 i 90 la planta baixa estigué dedicada a funcionar com a bar, discoteca i pub, ja que està situat en un dels carrers d'entrada al centre de Lloret des de l'Avinguda Just Marlés. Actualment és un local tancat. El seu estat general és dolent. La teulada presenta molta vegetació producte de l'acumulació de terra per l'obstrucció de les canonades.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Habitatge gòtic del carrer Santa Cristina, 16». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2014].
# Teuleria de Granyena de Segarra

La Teuleria de Granyena de Segarra és una obra de Granyena de Segarra (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Antiga teuleria de Granyena de Segarra situada als afores del poble on encara es poden documentar les restes d'alguns murs corresponents als diferents espais d'ús, així com, les restes de l'antic forn emprat per coure teules. Destaquem la construcció d'aquest últim, construït en un marge, de planta circular amb els murs que s'aixequen respecte el nivell del terra. Estructurat a partir dos nivells,i bastit amb pedra seca i resquills, i revestit interiorment per maons massissos. No conserva la coberta. Externament, conserva l'estructura de l'obra, paredada amb pedra seca, més o menys treballades, amb l'obertura d'una volta d'arc de mig punt que dona accés a la boca del forn, d'arc rebaixat fet a base de maons disposats a cantells.

## Història

Aquesta teuleria va estar en funcionament fins a mitjans del segle xx.

## Referències

* 1 2 «Teuleria de Granyena de Segarra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 octubre 2017].
# Carspach

Carspach (en alsacià Karschbach) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2006 tenia 1.786 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1926 | 1936 | 1946 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.291 | 1.447 | 1.448 | 1.685 | 1.761 | 1.676 | 1.666 | 1.546 | 1.620 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1793-1795 | Johannes Zurbach |
| 1795-1803 | François Joseph Braun |
| 1803-1809 | Jean Zurbach |
| 1809-1813 | Jean Hartmann |
| 1813-1814 | Antoine Allimann |
| 1814-1821 | Joseph Bach |
| 1821-1835 | Jean Hartmann |
| 1835-1840 | Jean Zurbach |
| 1840-1848 | Georges Allimann |
| 1848-1852 | Jean Zurbach |
| 1852-1854 | Jean Hartmann |
| 1854-1874 | Jacques Bertsch |
| 1874-1881 | Georges Clar |
| 1881-1889 | Jean Hartmann |
| 1899-1919 | Joseph Eberlin |
| 1919-1925 | Charles Habermacher |
| 1925-1932 | Aimé Meyberger |
| 1932-1947 | André Alimann |
| 1947-1974 | Paul Zurbach |
| 1974-2001 | Marcel Rosburger |
| 2001- | Jean-Pierre Hartmann |
# Pàrvati

Pàrvati (en sànscrit पार्वती Pārvatī) és una deessa del panteó hinduista. El seu nom significa "filla de Pàrvata" ("muntanya"), filla de Hima-vat ("que té neu", és a dir les muntanyes de l'Himàlaia). És la mare de Ganeix (déu amb el cap d'elefant) i de Karttikeya (Skanda, el déu de la guerra). És la consort de Xiva i una de les formes de Kali i de Durga.

## Altres noms

Pàrvati també es coneix amb altres noms com Uma. L'origen d'aquest nom es troba en el Xiva-Purana: sa mare li va dir: u mā ("oh [filla], no [practiquis austeritats]"). Com a marit d'Uma, a Xiva se'l coneix igualment per:
* Cumā-nath (senyor d'Uma)
* Umāpati (marit d'Uma)
* Umā-sahāya (company d'Uma)
* Umeśa (senyor d'Uma)
També hi ha una divinitat a l'Índia denominada Umeśa: és una combinació d'aquesta parella, Umā i Īśa (Xiva) en una sola estàtua.
L'actriu nord-americana Uma Karuna Thurman va rebre aquest nom en honor d'aquesta deessa (umā-karuna vol dir "la misericòrdia d'Uma", com umā-kripa o umā-prasāda).

## Vegeu també

* Kali
* Xiva

## Referències

* David Kinsley, Hindu Goddesses: Vision of the Divine Feminine in the Hindu Religious Traditions (ISBN 81-208-0379-5)
* Vans Kennedy, Researches Into the Nature and Affinity of Ancient and Hindu Mythology, 1831; Longman, Rees, Orme, Brown,& Green; Original: Harvard University
* William J. Wilkins, Hindu Mythology, Vedic and Puranic 2001 (1a ed. 1882); Adamant Media Corporation; ISBN 1-4021-9308-4
# Partit Comunista dels Treballadors

«Partit Comunista dels Treballadors» té aquests significats:
* Partit Comunista dels Treballadors (Dinamarca), partit danès d'ideologia comunista d'orientació maoista, fundat el 1976
* Partit Comunista dels Treballadors o Partido Comunista de los Trabajadores (castellà), partit espanyol d'ideologia marxista-leninista, creat en 1973 inicialment com a corrent interna
* Partit Comunista dels Treballadors o Partit Comunista Treballador de l'Iraq, organització política iraquiana de tendència marxista activa a l'Iraq i entre els exiliats
* Partit Comunista dels Treballadors o Partit dels Treballadors i Camperols del Nepal, partit comunista del Nepal fundat el 1976
* Partit Comunista dels Treballadors o Partit Comunista Treballador del Kurdistan, organització política del Kurdistan del Sud fundada el 2008
* Partit Comunista dels Treballadors Portuguesos / Moviment Reorganitzatiu del Partit del Proletariat, partit marxista-leninista-maoista de Portugal fundat el 1976 a partir del MRPP, que havia estat fundat el 1970
* Partit Comunista dels Treballadors Hongarès, partit d'Hongria fundat el 1989
# Sibil·la (prenom)

Sibil·la o Sibília és un prenom femení català. Ve del cognom llatí Sabellia, segons qualques fonts, mes també pot ésser relacionat amb el mot sibil·la, és a dir, profetessa que vindria del llatí Sibylla. La festa onomàstica catòlica es pot celebrar el 23 de març

## Difusió

Aquest prenom és tradicional en català i en altres llengües europees. En català, però, més enllà de l'edat mitjana no tingué gaire difusió.
Variants: Sibília, Sebília, Sibila, Sebèlia, Sibilina
Variants en altres llengües:
* Alemany: Sibylla, Sibylle, Sybille
* Anglès: Sibyl, Cybill, Sybella, Sybil
* Espanyol: Sibila, Sibilia
* Francès: Sibylle, Sybille
* Grec: Sibylla
* Hongarès: Szibilla
* Italià: Sibilla
* Occità: Sibilha
* Polonès: Sybilla
* Suec: Sibylla

## Biografies

* Sibil·la de Barcelona (1035-1074), duquessa consort de Borgonya
* Sibil·la de Mataplana (s.XII), dona de Guilhem VI de Montpelier
* Sibil·la d'Anjou (1112 – 1165), va ser comtessa consort de Flandes
* Sibil·la de Jerusalem (c.1160 - 1190), reina de Jerusalem
* Sibil·la d'Armènia (1240-1290), comtessa de Trípoli
* Sibil·la de Saga (1240-1320), noble catalana
* Sibil·la de Castellvell (?-21 de febrer de 1329), abadessa del monestir de Santa Maria d'Alguaire
* Sibil·la I de Pallars Sobirà (1282 - 1330), comtessa de Pallars Sobirà
* Sibil·la d'Anglesola (s.XIV), abadessa del monestir de Santa Maria de Vallbona de les Monges
* Sibil·la de Fortià (c.1350 - 1406), reina consort de la Corona d'Aragó
* Sibil·la d'Anhalt (1564-1614), noble alemanya
* Sibil·la de Saxònia-Coburg Gotha (1908-1972), princesa de Suècia

### Versió Sybil

* Sybil Seely, actriu

### Versió Sibylle

* Sybille Bammer, jugadora de tennis austríaca

## Mitologia

* Sibil·la, personatge mitològic

## Música

* Cant de la Sibil·la, drama litúrgic i cant gregorià

## Curiositats

Sibília era també la denominació catalana antiga de la ciutat espanyola de Sevilla.

## Referències

* ↑ «Vocabulari de noms de persona. Academia Valenciana de la Llengua». Arxivat de l'original el 2010-03-26. [Consulta: 16 gener 2012].
* 1 2 3 4 http://dcvb.iecat.net Arxivat 2004-08-26 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.ecampmany.com/santoral
* ↑ http://www.ieo-oc.org/Prenoms-occitans-pour-les-filles Arxivat 2017-12-22 a Wayback Machine.
# P-complet

En teoria de la complexitat, la classe de complexitat P-complet és el conjunt dels problemes de decisió que, estant a la classe P, altres problemes de P es poden reduir a ell en un temps polinòmic.
Es pot veure aquesta classe com el conjunt de problemes de P que probablement no es poden resoldre eficientment per un computador paral·lel.
El problema més bàsic que pertany a P-complet és el següent: donada una màquina de Turing, una entrada i un enter T en notació unària, determinar si la màquina es para en els primers T passos.

## Relació amb d'altres classes

D'igual manera que la classe NP-complet s'utilitza per analitzar la qüestió P = NP, la classe P-complet s'ha usat per estudiar la qüestió NC = P, que segueix oberta, tot i que se sospita que no és certa. Si es trobes un mètode de paral·lelitzar la solució d'algun dels problemes P-complet, indicaria que, efectivament NC = P. L'analogia ve perquè si es trobés una solució en temps polinòmic pels problemes NP-complet, es provaria que P = NP.
Hi ha problemes que no s'han pogut classificar dins de la classe NC o de P-complet, com el de trobar el més gran comú divisor de dos.

## Referències

* ↑ «Complexity Zoo:P - Complexity Zoo» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-01-19. [Consulta: 1r desembre 2018].
* ↑ Michael., Sipser,. Introduction to the theory of computation. 3a edició. Boston, MA: Cengage Learning, 2013. ISBN 9781133187790.
# Fosforrösslerita

La fosforrösslerita és un mineral de la classe dels fosfats. Va rebre el nom per Friedrich Robitsch el 1939 per la seva relació química amb la rösslerita, i el seu contingut en fòsfor.

## Característiques

La fosforrösslerita és un fosfat de fórmula química Mg(PO₃OH)·7H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5. Es deshidrata fàcilment convertint-se en newberyita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la fosforrösslerita pertany a «08.CE: Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, només amb cations de mida mitjana, RO₄:H₂O sobre 1:2,5» juntament amb els següents minerals: chudobaïta, geigerita, newberyita, brassita, rösslerita, metaswitzerita, switzerita, lindackerita, ondrušita, veselovskýita, pradetita, klajita, bobierrita, annabergita, arupita, barićita, eritrita, ferrisimplesita, hörnesita, köttigita, manganohörnesita, parasimplesita, vivianita, pakhomovskyita, simplesita, cattiïta, koninckita, kaňkita, steigerita, metaschoderita, schoderita, malhmoodita, zigrasita, santabarbaraïta i metaköttigita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Stüblbau, una de les mines d'or de Schellgaden, a Muhr, dins el districte de Tamsweg (Salzburg, Àustria). També ha estat descrita a la mina Roßblei, situada al districte de Liezen (Estíria, Àustria), i a Raton, al comtat de Colfax (Nou Mèxic, Estats Units). Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Phosphorrösslerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 agost 2021].
# Carrau (ocell)

El carrau (Aramus guarauna) és un ocell semblant a un gran ràl·lid amb un esquelet similar al de les grues. Es classifica com l'única espècie de la família dels aràmids (Aramidae), dins l'ordre dels gruïformes (Gruiformes).

## Hàbitat i distribució

* Habita una àrea que va des de la Península de Florida (antany al pantà de Okefenokee, al Sud de Geòrgia) i el sud de Mèxic, a través del Carib i Amèrica Central fins al nord de l'Argentina. En América del Sud s'estén de manera ampla a l'est dels Andes; a l'oest d'ells només es troba a l'Equador.
* Viu en aiguamolls i pantans, sovint amb canyes altes, i també en manglars. Al Carib habita també en matollars secs. En Mèxic i Nord d'Amèrica central arriba fins alçàries de 1.500 m.

## Morfologia

* És una au moderadament gran, amb una llargària de 66 cm, una envergadura d'uns 102 cm i un pes d'al voltant d'1,1 kg.
* Plomatge marró oliva fosc amb reflexos verdosos per dalt, i molt ratllat de blanc.
* No hi ha dimorfisme sexual aparent.
* Veu molt cridanera, amb gemecs forts, crits i cloqueigs, sobretot de nit.

## Reproducció

El niu és una cavitat poc profunda, feta amb palets o joncs, sobre el nivell de l'aigua als pantans, o en arbres i arbusts. Pon 4 – 8 ous de color ant pàl·lid tacats o motejats de bru clar, que cova durant 20 dies.

## Alimentació

A més de caragols poma (Pomacea) i altres caragols, menja algun insecte i llavors.

## Subespècies

Se n'han descrit quatre subespècies:
* Aramus guarauna dolosus, d'Amèrica Central.
* Aramus guarauna elucus, de les Antilles.
* Aramus guarauna guarauna, d'Amèrica del Sud.
* Aramus guarauna pictus, d'Amèrica del Nord.

## Referències

* ↑ «Els Aramidae en la classificació del COI». Arxivat de l'original el 2011-05-22. [Consulta: 16 desembre 2009].
* ↑ «El Carrau a InfoNatura». Arxivat de l'original el 2008-02-05. [Consulta: 16 desembre 2009].
* ↑ El Carrau a UICN
* ↑ El Carrau a ADW
* ↑ el Carrau a ITIS
Viccionari
# Puigsec (Vallfogona de Ripollès)

Puigsec és una entitat de població del municipi de Vallfogona de Ripollès a la comarca del Ripollès. En el cens de 2009 tenia 9 habitants.

## Enllaços externs

* «Puigsec (Vallfogona de Ripollès)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Panasòu

Panasòu (en francès Panazol) és un municipi francès del departament de l'Alta Viena, a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 668 | 520 | 651 | 890 | 1 029 | 1 062 | 1 104 | 1 207 | 1 316 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 436 | 1 363 | 1 422 | 1 448 | 1 606 | 1 632 | 1 675 | 1 607 | 1 662 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1 692 | 1 721 | 1 634 | 1 537 | 1 688 | 1 811 | 1 935 | 2 125 | 2 300 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 2 791 | 3 309 | 5 261 | 7 269 | 8 553 | 9 731 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1941-1944 | Pierre Faye | |
| 1944-1977 | Pierre Guillot | PS |
| 1977-1979 | Louisette Boyer | PS |
| 1979-1989 | René Demarty | PS |
| 1989-2008 | Bernard Delage | PS |
| 2008- | Jean-Paul Duret | Divers gauche |

## Agermanaments

* Picanya
* Târgu Neamţ

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Sibil·la I de Pallars Sobirà

Sibil·la I de Pallars i Ventimiglia-Làscaris (1282 - 1330) fou comtessa de Pallars Sobirà (1295 - 1330).

## Antecedents familiars

Era filla del comte Arnau Roger I de Pallars i de Lucrècia Làscaris de Ventimiglia. Besneta de l'emperador de Nicea Teodor II Làscaris.

## Núpcies i descendents

El 1297 es va casar amb Hug VII de Mataplana, senyor d'Urtx, i van tenir els següents fills:
* Arnau Roger II de Pallars, comte de Pallars Sobirà en morir el seu pare.
* Beatriu de Pallars, casada amb Arnau d'Erill.
* Bertran de Pallars, va morir essent un infant.
* Ramon Roger II de Pallars, comte de Pallars Sobirà. Va succeir el seu germà Arnau Roger.
* Hug VIII de Mataplana.
* Roger Bernat de Mataplana.
* Artau Roger de Mataplana.

## Referències

* ↑ «Sibil·la I de Pallars Sobirà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Apusomonàdids

Els apusomonàdids (Apusomonadida) són un agrupament del fílum Apusozoa. És el grup germà dels opistoconts. Inclou el gèneres Apusomonas, Manchomonas, Thecomonas, Podomonas i Multimonas.

## Referències

* ↑ Thomas Cavalier-Smith & Ema E. Chao «Phylogeny and evolution of Apusomonadida (Protozoa: Apusozoa): new genera and species». Protist, 161, 4, 2010, pàg. 549–576. DOI: 10.1016/j.protis.2010.04.002. PMID: 20537943.
# La Tuta

«La Tuta» té aquests significats:
* La Tuta (Herba-savina), cavitat del poble d'Herba-savina, en el terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà
* La Tuta (Roc Teixó), muntanya del poble d'Olià, a la Cerdanya.
* La Tuta (Moià), masia del terme municipal de Moià, al Moianès
* La Tuta (Santa Cecília de Voltregà), muntanya del terme municipal de Santa Cecília de Voltregà, a Osona
# Fosfoni

En química, el catió fosfoni és un ió poliatòmic carregat positivament, representat per la fórmula química PH₄$^+$, resultat de la protonizació de la fosfina. Té una massa molar de 35,01 g/mol.
La seva estructura de Lewis seria , on el fòsfor forma un enllaç datiu amb un hidrogen H$^+$.

## Vegeu també

* Amoni (NH₄$^+$)
* Oxoni (H₃O$^+$)
* Trifenilfosfina
# Carrasquer

Carrasquer (aragonès: Carrasquero) és un llogaret del municipi aragonès d'Isàvena, al nord del poble de la Pobla de Roda.

## Referències

* ↑ «Carrasquer | enciclopèdia.cat». [Consulta: 12 octubre 2021].
# Puig de l'Esquena d'Ase

El Puig de l'Esquena d'Ase és una muntanya de 2.004,9 metres d'altitud del límit entre les comunes de Censà, de la comarca del Conflent, i de Real, de la del Capcir, totes dues a la Catalunya del Nord.
És a l'extrem occidental del sector central del terme de Censà, a prop al nord-est del Coll de Censà.

## Referències

* ↑ El Puig de l'Esquena d'Ase en els ortofotomapes de l'IGN
# Charlestown (Indiana)

Charlestown és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 5.993 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Charlestown tenia 5.993 habitants, 2.341 habitatges, i 1.615 famílies. La densitat de població era de 993,1 habitants per km².
Dels 2.341 habitatges en un 37% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,9% hi vivien parelles casades, en un 18,5% dones solteres, i en un 31% no eren unitats familiars. En el 26,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29% tenia menys de 18 anys, un 10,8% entre 18 i 24, un 30,4% entre 25 i 44, un 18,9% de 45 a 60 i un 10,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.238 dòlars i la renda mediana per família de 35.592 dòlars. Els homes tenien una renda mediana de 27.240 dòlars mentre que les dones 21.901 dòlars. La renda per capita de la població era de 13.892 dòlars. Entorn del 15,8% de les famílies i el 19,2% de la població estaven per sota del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Charlestown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Charlestown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.