OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Galeàs II Visconti

Galeàs II Visconti (en italià: Galeazzo II Visconti) (1320 - Pavia, Senyoriu de Milà 1378) fou el senyor de Milà entre 1349 i 1378.

## Orígens familiaris

Va néixer vers el 1320 sent el segon fill d'Esteve Visconti i Valentina Doria. Fou net per línia paterna de Mateu I Visconti i Bonacosa Borri, i per línia materna de Bernabé Doria i Eliana Fieschi, i germà de Mateu II i Bernabé Visconti.

## Joventut

L'any 1343 va peregrinar a la ciutat de Jerusalem, i dos anys després fou obligat a exiliar-se pel seu oncle Lluc Visconti igual que la resta dels seus germans. Aconseguí retornar a la ciutat de Milà el 1349 gràcies al seu oncle Joan Visconti, el qual el nomenà governador de Bolonya.

## Ascens al poder

A la mort de Joan Visconti el 1349 fou nomenat senyor de Milà, un càrrec que exercí conjuntament amb els seus germans Mateu i Bernabé. Amb la mort per enverinament del seu germà Mateu II el 1355, Galeàs II i Bernabé es van repartir els territoris d'aquest, restant l'oest de la Llombardia per al primer i l'est per al segon. El 1356 va lluitar al costat del seu germà Bernabé contra la Casa d'Este i la Casa de Gonzaga, al costat de Pandolfo II Malatesta com comandant de les seves tropes. Van vèncer a Casorate i van incrementar l'extensió dels seus territoris.Después de un largo asedio, conquistó Pavía en 1359, donde llevó a su corte.
Galeàs fou mecenes de Petrarca i va fundar la Universitat de Pavia, així mateix va haver de plantar cara a diverses rebel·lions en la seva part del Senyoriu. El 1362 la seva salut es va ressentir bastant, i va traslladar a la ciutat de Pavia, que havia reconquerit dos anys abans, ciutat on va morir el 4 de setembre de 1378.

## Núpcies i descendents

El 10 d'octubre de 1350 es va casar amb Blanca de Savoia, filla del comte Aimone de Savoia i Violant de Montferrat. D'aquesta unió nasqueren:
* Joan Galeàs Visconti (1351-1402), senyor i duc de Milà
* Violant Visconti (1354-1386), casada el 1368 amb Lionel d'Anvers

## Referències

* ↑ Romanoni, Fabio «"Come i Visconti asediaro Pavia". Assedi e operazioni militari intorno a Pavia dal 1356 al 1359, in "Reti Medievali- Rivista", VIII (2007).» (en italià). Reti Medievali.
# Ramon Giró

Ramon Giró va ser un escolà de l'església parroquial de Sant Esteve d'Olot entre l'abril de 1827 i l'agost del mateix any. Va ser nomenat escolà major i entonador pel mestre de capella Honorat Alberich, càrrec que va compartir amb Jeroni Bernich. També va ser format com a organista per Ignasi Parella, qui també el va recomanar com a organista al monestir de Besalú. Posteriorment, va vestir l'hàbit de monjo i va ser destinat a l'Escala.
No consten més registres biogràfics seus ni se n'ha trobat cap obra musical.

## Referències

* ↑ Gregori i Cifré, Josep Maria; Monells i Laqué, Carme. Inventaris dels fons musicals de Catalunya. Volum 6: Fons de l'Església parroquial de Sant Esteve d'Olot i Fons Teodoro Echegoyen de l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa. Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona – Institut d'Estudis Catalans, 2012, p. XVII-CLXII.
# Campionat del món d'escacs femení de 1935

El 5è Campionat del món d'escacs femení es va celebrar durant la VI Olimpíada, a Varsòvia. Els resultats finals foren els següents:
    #Jugadora12345678910Punts 1 Vera Menchik (Txecoslovàquia)-1111111119 2 Regina Gerlecka (Polònia)0-½½111½116½ 3 Gisela Harum (Àustria)0½-½1111016 4 Olga Menchik (Txecoslovàquia)0½½-½½½1115½ 5 H. Thierry (Dinamarca)000½-11½115 6 Edith Holloway (Anglaterra)000½0-10113½ 7 Róża Herman (Polònia)000½00-1113½ 8 C. Skjönsberg (Noruega)0½00½10-103 9 Natalia Kowalska (Polònia)00100000-½1½ 10 A. M. S. O'Shannon (Irlanda)00000001½-1½

## Referències

* ↑ Stanisław Gawlikowski Olimpiady szachowe 1924 - 1974 Wyd. Sport i Turystyka, Warszawa 1978
* ↑ «GER-ch 3rd Aachen 1935». Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 25 febrer 2014].
* ↑ «femminile». Arxivat de l'original el 2007-11-12. [Consulta: 25 febrer 2014].
* ↑ Campeonato Mundo femenino Varsovia 1935
* ↑ http://www.mark-weeks.com/chess/2739$wix.htm
# Calineuria californica

Calineuria californica és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* És l'espècie més grossa de la família dels pèrlids a l'hemisferi occidental car les femelles adultes poden arribar als 40 mm de llargària.

## Alimentació

És un depredador que es nodreix de mosquits, efímeres i mosques negres.

## Reproducció

Els ous són ovals i fan entre 430 i 460 micròmetres de llargada i 360-390 d'amplada.

## Hàbitat

Viu als fons rocallosos i de còdols dels rius de velocitat mitjana o ràpida.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: el Canadà (Alberta i la Colúmbia Britànica) i els Estats Units (Califòrnia, Idaho, Montana, Oregon i Washington), incloent-hi les muntanyes Rocoses.

## Referències

* ↑ Ricker, 1954. Proc. ent. Soc. B. C. 51:37-39.
* ↑ Banks, 1905. Invertebr. Pac. 1:87.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Stonefly Species Calineuria californica (Golden Stone) (anglès)
* 1 2 3 Montana Field Guides (anglès)
* ↑ The Chironomidae: biology and ecology of non-biting midges (anglès)
* ↑ Stark, Bill P. i Stephen Green, 2011. Eggs of western Nearctic Acroneuriinae (Plecoptera: Perlidae). Illiesia, 7(17):157-166. «PDF».
* ↑ Aquatic Invertebrates of Alberta: an Illustrated Guide (anglès)
* ↑ Stoneflies of the United States - Stoneflies of Oregon (anglès)
* ↑ Stoneflies of the United States - Stoneflies of Washington (anglès)
* ↑ Aspects of flight behavior in Calineuria californica (Plecoptera: Perlidae) from a Rocky Mountain lake outlet system Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Claassen, 1940. Mem. Cornell agric. Exp. Sta. 232:172.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:330.
* Stark & Gaufin, 1974. Gr. Bas. Nat. 34(2):85.
* Uchida, 1990. Thesis 1-228.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 24 octubre 2011].

## Enllaços externs

* BugGuide (anglès)
* nwnature.net (anglès)
* www.pbase.com (anglès)
# Calineuria komatsui

Calineuria komatsui és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Àsia: el Japó.

## Referències

* ↑ Ricker, 1954. Proc. ent. Soc. B. C. 51:37-39.
* ↑ Uchida, 1990. Thesis 109.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 24 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Can Martinet (Abrera)

Can Martinet és una obra d'Abrera (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de planta rectangular i sostre a dues aigües de planta baixa i pis. Està exteriorment arrebossada de blanc. Amb el temps ha estat força reformada per adaptar-la al seu ús actual, un restaurant. Té una estructura adossada a un dels laterals i una altra a la part posterior. De la construcció original es conserva el portal de mig punt adovellat de pedra.

## Història

A principis del segle xviii Abrera comptava amb poc més d'un centenar d'habitants però a poc a poc la població començà a augmentar i el 1787 la població havia arribat als 225 habitants. Aquesta casa es testimoni de les edificacions realitzades durant aquells anys.
La família de l'actual propietari la va comprar a un home anomenat Martí que feia servir la casa com a corral. Aquest home, per ser escanyolit i geperut, era anomenat Martinet.
Es conserva documentació de la casa a l'arxiu de la corona d'Aragó.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Martinet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 gener 2019].
# Calzada de Oropesa

Calzada de Oropesa és un municipi de la província de Toledo a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Limita al nord amb el riu Tiétar que el separa de Plasència a la província de Càceres, a l'est amb Oropesa, Lagartera, Herreruela de Oropesa i Caleruela, al sud amb Valdeverdeja i El Gordo i a l'oest amb Navalmoral de la Mata,

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 629 | 621 | 595 | 599 | 592 | 591 | 576 | 586 | 585 | 574 |

## Alcaldes

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Timoteo Luengo Bellón | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Simón Urdiales Martín | AP/PDP/UL | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Vicente Moreno Carvajal | CDS | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Neófito Moreno Alegre | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Neófito Moreno Alegre | PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Jesús Jiménez Amor | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Jesús Jiménez Amor | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Ana María Montesino Muñoz | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |
# Calzada de Valdunciel

Calzada de Valdunciel és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord i Est amb Valdunciel, al Sud amb Castellanos de Villiquera i Valverdón i a l'Oest amb Forfoleda.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 671 | 627 | 632 | 669 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2008-12-02 a Wayback Machine.
# Campionats del món de ciclisme en ruta de 1923

Els Campionats del món de ciclisme en ruta de 1923 es disputaren el 25 d'agost de 1923 a Zúric, Suïssa.

## Palmarès

| Proves : | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| Amateurs |||||||
| Cursa en línia masculina | Liberio Ferrario Itàlia | 5h 00' 25" | Othmar Eichenberger Suïssa | m. t. | Georges Antenen Suïssa | m. t. |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Itàlia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 2 | Suïssa | 0 | 1 | 1 | 2 |
| Total | Total | 1 | 1 | 1 | 3 |

## Referències

* Resultats de la cursa amateur a sitiodeciclismo.net
* Resultats de la cursa amateur a les-sports.info
# Can Xesc (Bigues)

Can Xesc és una masia a l'antic veïnat de Mont-ras, a Bigues (poble del Vallès). És a prop de l'extrem nord-est del terme de municipal Bigues i Riells, a la part alta i a la dreta del torrent de Can Bori, a prop, a sota i al sud-oest de Sant Bartomeu de Mont-ras. És a llevant de Can Canals, i del Collet de Can Canals i al nord-est de les masies de Collfred i de Can Bori.
Forma aquest veïnat, a més de modernes vil·les de nova construcció, amb l'església de Sant Bartomeu de Mont-ras, Can Bernat, Can Bonfadrí, Can Cauma i Can Siurans.
Està inclosa a l'Inventari del patrimoni cultural i en el Catàleg de masies i cases rurals de Bigues i Riells.

## Referències

* ↑ «Inventari Patrimoni Cultural de Bigues i Riells. Memòria tècnica». Arxivat de l'original el 2010-11-16. [Consulta: 22 febrer 2011].
* ↑ Catàleg de masies i cases rurals

## Enllaços externs

* Can Xesc en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Canal Dortmund-Ems

El Canal Dortmund-Ems és un via navegable alemanya que connecta el Port de Dortmund amb el riu Ems. De Dortmund cap a la ciutat de Meppen és un canal sensu stricto, de Meppen avall fins a Papenburg segueix el curs del riu Ems canalitzat, del qual es van tallar molts meandres. El tram Meppen-Dortmund mésura 166 km. Forma una connexió important entre la regió del Ruhr i el port marítim d'Emden. Des de Papenburg de l'Ems marítim fa la connexió amb el port d'Emden i el Mar del Nord.

## Connecta amb

* Canal Rin-Herne a Henrichenburg (Castrop-Rauxel)
* Canal Datteln-Hamm
* Canal Wesel-Datteln
* Mittellandkanal a Bergeshövede (Hörstel)
* Ems a Meppen
* Canal de la Costa (Küstenkanal) a Dörpen

## Referències

* ↑ «Dortmund-Ems-Kanal (DEK)» (en alemany). Wasserstrassen- und Schifffahrtsverwaltung des Bundes, 19-02-2015. Arxivat de l'original el 2018-09-05. [Consulta: 16 abril 2018].

## Bibliografia

* Albrink, Veronica. 100 Jahre Dortmund-Ems-Kanal: die Geschichte einer Wasserstrasse im Emsland (en alemany). Sögel: Emsländischer Heimatbund, 199, p. 168.
# Can Dardena

Can Dardena és una masia del municipi de Gavà (Baix Llobregat) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

És un casal fortificat, amb una torre, pati i elements antics, molt modificats, a l'antiga quadra de la Sentiu. Masia de planta baixa i pis amb coberta a doble vessant de teula àrab. A la façana queda centrada una porta d'arc de mig punt sobre la qual destaca un rellotge de sol fet amb rajola blanca. Té adossada una torre de defensa amb petites obertures, La distribució de les habitacions és singular, ja que només ocupen la part posterior de l'edifici. El celler, encara utilitzat, és de coberta plana, suportada per arcs escarsers i aixopluga les ferramentes, unes màquines de premsa del segle xix que van fer portar de Vilafranca.

## Història

Can Dardena apareix citat per primera vegada al Cartulari de Sant Cugat del Vallès com a "un manso de ipsa Sentiz". El segle x, la Sentiu fou adquirida pel monestir de Castelldefels i se cedí una casa que podria ser aquesta. L'any 1332 el llibre de la baronia esmenta l'existència d'una casa fortificada usada com a residència dels castlans d'Emprunyà.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Dardena». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Camp vectorial irrotacional

En el càlcul vectorial un camp vectorial irrotacional o camp vectorial conservatiu és un camp vectorial el rotacional del qual és nul.
Si la notació del camp és $\mathbf {v}$, llavors:
    $\operatorname {curl} \,\mathbf {v} =\nabla \times \mathbf {v} =0$.
Hi ha una identitat de càlcul vectorial que estableix que el rotacional de qualsevol gradient és zero:
    $\operatorname {curl} \,\nabla \phi =\nabla \times \nabla \phi =0$
on $\phi$ és un camp escalar.
En canvi, en un espai simplement connex, qualsevol camp irrotacional pot ser expressat com el gradient d'un potencial escalar:
    $\mathbf {v} =\nabla \phi$.
Si, a més de ser irrotacional, un camp vectorial també és incompressible, llavors rep el nom de camp vectorial Laplacià.
En mecànica dels fluids, un camp irrotacional és pràcticament sinònim de camp laminar. L'adjectiu "irrotacional" implica que el flux irrotacional del fluid (el seu camp velocitat és irrotacional) no té cap component rotacional: no forma vòrtexs.
De la definició d'un irrotacional com rotacional nul, seguint el teorema de Stokes es pot deduir que la circulació de qualsevol bucle tancat en el camp és zero:
    $\oint _{S}\mathbf {v} \cdot \,d\mathbf {s} =\int \!\!\!\int _{A}\nabla \times \mathbf {v} \cdot d\mathbf {A} =0$
on A és l'àrea tancada pel bucle S. Aquesta manca de circulació significa que les línies d'un camp irrotacional (línies de flux d'un flux irrotacional) no formen bucles (o hèlixs).

## Notes i referències

* ↑ White, Frank M. «Differential Relations for Fluid Flow». A: Elizabeth A. Jones. Fluid Mechanics [Mecànica de Fluids] (en anglès). 5a. Nova York: McGraw-Hill, 2003, p. 250 (McGraw Hill Series in Mechanical Engineering). ISBN 0-07-240217-2 [Consulta: 19 gener 2020].
* ↑ Per a un camp vectorial és possible tenir un rotacional igual a zero en un espai que no sigui simplement connex, sense que sigui el gradient d'una funció. Per exemple, el camp vectorial $\mathbf {v} =\left({\frac {-y}{x^{2}+y^{2}}},{\frac {x}{x^{2}+y^{2}}},0\right)$ té rotacional zero a tot arreu excepte al llarg de l'eix z (on és indefinit), però cada integral de línia de v al voltant de l'eix z dona un resultat diferent de zero, per tant v no té un potencial escalar. De vegades el terme irrotacional exclou de manera explícita aquest fenomen, per exemple, un camp vectorial com l'esmentat v és anomenat rotacional malgrat presenti un rotacional igual a zero.
# Cantó de Saint-Mars-la-Jaille

El cantó de Saint-Mars-la-Jaille (bretó Kanton Rialeg) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Loira Atlàntic a la regió de Loira Atlàntic, però que històricament ha format part de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 6 comunes:
| Nom francès | Nom bretó | Població | km² | Codi Postal | Codi INSEE |
| Bonnœuvre | Banvre | 506 | 15,66 | 44540 | 44017 |
| Le Pin | Ar Bineg | 602 | 24,95 | 44540 | 44124 |
| Maumusson | Malvegon | 806 | 24,56 | 44540 | 44093 |
| Saint-Mars-la-Jaille | Sant-Marzh-an-Olivenn | 2.192 | 20,06 | 44540 | 44180 |
| Saint-Sulpice-des-Landes | Sant-Suleg-al-Lanneier | 608 | 30,78 | 44540 | 44191 |
| Vritz | Gwerid | 803 | 32,89 | 44540 | 44219 |
| Cantó | Sant-Marzh-an-Olivenn | 5.517 | 148,90 | - | 4438 |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1994-2008 | Yvette Coquereau | Divers droite |
| 2008- | Jean-Yves Ploteau | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Cantó de Saint-Martin-d'Hères-Nord

El cantó de Saint-Martin-d'Hères-Nord és un cantó francès del departament de la Isèra, situat al districte de Grenoble. Compta amb part del municipi de Saint-Martin-d'Hères.

## Municipis

* Saint-Martin-d'Hères

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1985 | Joseph Blanchon | PCF |
| 1985-1998 | Madeleine Barathieu | PCF |
| 1998- | René Proby | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| - | - | - | - | - | 22.787 | 23.275 |
# Cantó de Saint-Maixent-l'École-1

El cantó de Saint-Maixent-l'École-1 és un cantó francès del departament de Deux-Sèvres, situat al districte de Niort. Té sis municipis i part del de Saint-Maixent-l'École.

## Municipis

* Augé
* Azay-le-Brûlé
* Cherveux
* François
* La Crèche
* Saint-Maixent-l'École (part)
* Saivres

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | M. Vandier | Divers gauche |
| 1951-1970 | Jacques Fouchier | CNIP |
| 1970-1994 | Camille Lemberton | PS, després divers gauche |
| 1994- | Jean-Luc Drapeau | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| - | - | - | - | - | 14.070 | 16.122 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Saint-Malo-de-la-Lande

El cantó de Saint-Malo-de-la-Lande és un cantó francès del departament de la Manche, situat al districte de Coutances. Té 13 municipis i el cap es Saint-Malo-de-la-Lande.

## Municipis

* Agon-Coutainville
* Ancteville
* Blainville-sur-Mer
* Boisroger
* Brainville
* Gouville-sur-Mer
* Gratot
* Heugueville-sur-Sienne
* Montsurvent
* Saint-Malo-de-la-Lande
* Servigny
* Tourville-sur-Sienne
* La Vendelée

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1973 | Louis Périer | Independent |
| 1973-1998 | Claude Asselin | RPR |
| 1998- | Érick Beaufils | Divers droite, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 7.533 | 7.208 | 7.152 | 7.436 | 8.095 | 9.007 | 10.487 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Voiron

El cantó de Voiron és un cantó francès del departament de la Isèra, situat al districte de Grenoble. Té 10 municipis i el cap és Voiron.

## Municipis

* La Buisse
* Chirens
* Coublevie
* Pommiers-la-Placette
* Saint-Aupre
* Saint-Étienne-de-Crossey
* Saint-Julien-de-Raz
* Saint-Nicolas-de-Macherin
* Voiron
* Voreppe

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1949-1967 | Raymond Tézier | SFIO |
| 1967-1973 | Alban Fagot | UDR |
| 1973-1985 | Maurice Rival | PS |
| 1985-2002 | Michel Hannoun | RPR |
| 2002-2004 | Michel Brizard | RPR, després UMP |
| 2004- | Jean-François Gaujour | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 23.572 | 28.502 | 32.621 | 36.232 | 38.701 | 42.223 | 44.623 |
# Cantó de Vorèi

El cantó de Vorèi és un cantó francès del departament de l'Alt Loira, situat al districte de Lo Puèi de Velai. Té 7 municipis i el cap és Vorèi.

## Municipis

* Beaulieu
* Chamalières-sur-Loire
* Mézères
* Roche-en-Régnier
* Rosières
* Saint-Pierre-du-Champ
* Vorèi

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1964-1976 | M. Ranchoux | Divers gauche |
| 1976-2008 | Adrien Gouteyron | UDR, després RPR, després UMP |
| 2008- | Georges Boit | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Vouneuil-sur-Vienne

El cantó de Vouneuil-sur-Vienne és un cantó francès del departament de la Viena, situat al districte de Châtellerault. Té 8 municipis i el cap és Vouneuil-sur-Vienne.

## Municipis

* Archigny
* Availles-en-Châtellerault
* Beaumont
* Bellefonds
* Bonneuil-Matours
* Cenon-sur-Vienne
* Monthoiron
* Vouneuil-sur-Vienne

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1951-1976 | M. Parthenay | Divers droite |
| 1976-199. | Guy Rubi | PS |
| 199.- | Gérard Barc | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 6.870 | 7.260 | 7.466 | 8.578 | 9.451 | 10.078 | 11.015 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Can Fargues

«Can Fargues» té aquests significats:
* Can Fargues, urbanització de Sentmenat.
* Can Fargas, o Fargues, masia d'origen medieval situada al districte d'Horta-Guinardó de Barcelona.