OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Corpus Christi (Texas)

* Per a altres significats, vegeu «Corpus Christi».
Corpus Christi és una ciutat situada al Comtat de Nueces, a l'estat estatunidenc de Texas. És situada a la vora dreta de la desembocadura del Riu Nueces, a la badia de Corpus Christi.

## Territori

El territori de la ciutat ocupa 1,192.0 km² (460.2 mi²), d'ells 400.5 km² (154.6 mi²) de terra i 791.5 km² (305.6 mi²) d'aigües.

## Població

La població és de 277,454 habitants (697 h/km²). Segons el cens dels EUA del 2000, el 71,62% dels habitants són blancs, el 4,67% són afroamericans, l'1,28% són asiàtics, el 0,64% amerindis nord-americans i el 18,58% d'altres races. Endemés, el 54,33% són hispànics.

## Economia

És el centre d'un territori agrícola (gran producció de cotó), ramader i sobretot miner (petroli i gas natural), amb indústries derivades d'aquestes activitats (indústria tèxtil, alimentària i petroquímica). També disposa d'un port i un aeroport internacional.

## Història

La ciutat fou fundada el 1840, i en els darrers vint anys la seva població ha augmentat enormement.

## Persones il·lustres

* Eva Longoria (1975), actriu.
* Selena Quintanilla (1971), cantant de música texana, actriu i model.
* Farrah Fawcett (1947-2009), actriu.

## Referències

* ↑ (anglès) «Corpus Christi grows 3.2 percent since». Corpus Christi Caller-Times. Obtingut 26/02/2011.

## Enllaços externs

* Ciutat de Corpus Christi Arxivat 2004-09-23 a Wayback Machine.
* Parcs de Corpus Christi Arxivat 2013-01-18 a Wayback Machine.
* Servei metereològic de Corpus Christi Arxivat 2006-02-09 a Wayback Machine.
# Commercial Crew Development

El Commercial Crew Development (CCDev) és un programa de desenvolupament multifase de tecnologia espacial finançat pel govern dels Estats Units i administrat per la NASA. El programa està destinat a estimular el desenvolupament de vehicles tripulats privats per ser llançats en òrbita terrestre baixa. El programa funciona sota la Commercial Crew and Cargo Program Office (C3PO) de la NASA.
El 2010, en la primera fase del programa, la NASA va subministrar 50 milions de dòlars combinats a cinc empreses estatunidenques; els diners van ser destinats a la recerca i al desenvolupament en conceptes i tecnologies de vol espacial terrestre tripulat en el sector privat. La NASA va sol·licitar un segon conjunt de propostes de CCdev per a projectes de desenvolupament tecnològic que van durar un màxim de 14 mesos a l'octubre d'aquell any. A l'abril de 2011, la NASA va anunciar que concedirien fins prop de 270 milions de dòlars a quatre empreses, ja que van complir els objectius del CCDev 2.
La NASA va atorgar Space Act Agreements per a la tercera fase, anomenada CCiCap, a l'agost de 2012; això va durar fins al 2014. CCiCap va ser seguit pel CCtCap amb 15 contractes de la Federal Acquisition Regulation (FAR), que van formar la quarta i última fase del programa. Els contractes es van adjudicar a SpaceX i Boeing el setembre de 2014.

## Referències

* ↑ Commercial Crew & Cargo Program Office Arxivat 2012-05-04 a Wayback Machine.. NASA website, June 3, 2014, accessed December 16, 2015.
* ↑ «NASA Seeks More Proposals On Commercial Crew Development». press release 10-277. NASA, 25-10-2010. Arxivat de l'original el 24 de gener 2021. [Consulta: 18 juliol 2017].
* ↑ «NASA Announces Next Steps in Effort to Launch Americans from U.S. Soil». NASA, 03-08-2012. Arxivat de l'original el 3 de juny 2016. [Consulta: 3 agost 2012].
* ↑ Bolden, Charlie. «American Companies Selected to Return Astronaut Launches to American Soil». Arxivat de l'original el 11 de novembre 2020. [Consulta: 16 setembre 2014].

## Enllaços externs

* Official NASA Commercial Crew Program page
* Partners Mature Spacecraft Designs, NASA video update, 14 January 2014.
# Orlando Suárez Azofra

Orlando Suárez Azofra (Las Palmas de Gran Canaria, 21 de novembre de 1972) és un exfutbolista i entrenador canari. Com a jugador, ocupava la posició de davanter.

## Trajectòria

La seua carrera ha estat pràcticament lligada en la seua totalitat a la UD Las Palmas. Va debutar amb els canaris a Segona Divisió en la temporada 90/91, i des de llavors ha estat un dels davanter de referència del conjunt, tant a primera divisió, com a Segona i Segona B. A les màximes categories, ha sumat 231 partits i 40 gols, entre 1990 i 2003. Posteriorment militaria a la Universidad de Las Palmas CF, fins a la seua retirada.
Després de penjar les botes, ha seguit vinculat al món del futbol, precisament com a part de l'equip tècnic del conjunt universitari.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Con... fusione

Con... fusione és una pel·lícula de comèdia italiana del 1980 dirigida i protagonitzada per Piero Natoli, que suposà el debut de la seva filla Carlota, que aleshores només tenia 8 anys.

## Argument

Piero, director de cinema i pare de Carlotta, una nena de 8 anys, està en crisi a causa de l'abandó de la seva dona que ja no vol saber res d'ell. Tot i el bon rendiment en el camp laboral, Piero troba diverses dificultats per tenir cura de Carlotta, que resulta que necessita atenció.
Conduït per la voluntat de Carlotta, Piero emprèn un viatge sense destinació per intentar distreure's dels seus problemes i durant el viatge es troba amb una autoestopista. La noia amb una natura errant arrossega Piero i Carlotta entre les destinacions més dispars i això provoca que la nena s'enganxi a la noia que la veu com una figura materna.
Piero, exasperat per les frustracions que es veu obligat a patir per Carlotta i la nena, fuig desesperat cap a Bolonya, fins quan s'adona que ha comès un gest precipitat. Recuperant els seus passos, Piero es reuneix amb la seva filla i la xicota, intentant oblidar per sempre la figura de l'esposa que sempre l'ha turmentat.

## Repartiment

* Carlotta Natoli... Carlotta
* Piero Natoli ... Father
* Luisa Maneri ... L'autoestopista
* Bruna Cealti

## Recepció

Fou projectada en la I edició de la Mostra de València.

## Referències

* ↑ Con... fusione a mymovies.it
* ↑ Con... fusione a Il Cinematografo
* ↑ De València al Mediterrani. Mostra, Encontre i Trobada. 1980-1990., p. 282-284
# Oriol Rosell i Argerich

Oriol Rosell i Argerich (Puig-reig, 7 de juliol de 1992) és un jugador de futbol català que juga actualment de defensa central al Sporting Kansas City dels Estats Units.

## Carrera esportiva

Format a les categories inferiors del Reial Club Deportiu Espanyol de Barcelona, el 2006 arribà al Cadet B del FC Barcelona. Va començar jugant al mig del camp, de pivot, però al juvenil del Barça el seu entrenador, Òscar Garcia, el va endarrerir al centre de la defensa. La temporada 2011-2012, amb Eusebio Sacristán a la banqueta del filial, es va incorporar a la plantilla del Barça B. Al final de la temporada, en no comptar amb gaires minuts, decideix rescindir el seu contracte amb l'entitat blaugrana i fitxa per l'Sporting Kansas City de l'MLS americana.
Després de proclamar-se campió de l'MLS amb el Kansas City, va signar un contracte per cinc temporades amb l'Sporting de Lisboa per a les cinc pròximes temporades, amb una clàusula de rescissió de 45 milions d'euros. Degut a les regles de l'MLS, les condicions del traspàs no són públiques. Des de l'Sporting, on no es va acabar de consolidar, va passar com a cedit, primer, al Vitória Guimaraes (gener-juny 2016) i, després, al Belenenses (temporada 16-17), també de Lisboa. Del 28 d'agost de 2017 al 29 de gener de 2018 va jugar cedit al Portimonense SC, i des de llavors va tornar a la lliga americana per jugar a l'Orlando City.

## Ideologia política

S'ha manifestat en diferents ocasions a favor de la independència de Catalunya i ha manifestat que encara que fos seleccionat per la selecció espanyola de futbol no hi aniria. També ha manifestat que votaria 'Sí' a la independència en la consulta sobre la independència de Catalunya.

## Palmarès

* MLS Champions (Major League Soccer)
* US Cup
* Taça de Portugal: 2014–15
* Supertaça de Portugal: 2015

## Referències

* ↑ «Oriol Rosell, rumbo a Kansas» (en castellà). Mundo Deportivo, 02-08-2012. [Consulta: 11 novembre 2013].
* ↑ «Sporting KC signs midfielder Oriol Rosell» (en anglès). sportingkc.com, 02-08-2012. Arxivat de l'original el 5 d'agost 2012. [Consulta: 4 juny 2014].
* ↑ «Oriol Rosell deixa l'MLS i torna al futbol europeu per fitxar per l'Sporting de Portugal». 324.cat, 04-06-2014. [Consulta: 4 juny 2014].
* ↑ «Sporting Kansas City agrees to transfer Oriol Rosell to Sporting CP in Lisbon, Portugal». Sporting Kansas City, 03-06-2014 [Consulta: 4 juny 2014]. Arxivat 5 de juny 2014 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ «Oriol Rosell - Player Profile 2019» (en anglès). Transfermarkt. [Consulta: 27 març 2019].
* ↑ Regió7. «Oriol Rosell torna als Estats Units i fitxa per Orlando». [Consulta: 27 març 2019].
* ↑ «Oriol Rosell: 'Diria que no a la selecció espanyola'». Vilaweb, 24-12-2013. [Consulta: 4 juny 2014].
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». seleccions.cat, 23-12-2013.

## Enllaços externs

* Fitxa de Oriol Rosell i Argerich a Soccerway (castellà)
* BDFutbol profile
* Futbolme profile (castellà)
# Open Sud de France 2013

El Torneig de Montpeller 2013, oficialment conegut com a Open Sud de France 2013, és un esdeveniment de tennis disputat sobre pista dura que pertany a les sèries 250 de l'ATP. La 19a edició del torneig es va celebrar entre el 4 i el 10 de febrer del 2013 a l'Arena Montpellier de Montpeller, França.
El tennista francès Richard Gasquet va guanyar el segon títol de l'any i també el segon a Montpeller després de l'aconseguit el 2006.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | N. Davidenko | 3 | 6$^8$ | |
| | J. Nieminen | 6 | 7 | | | J. Nieminen | 4 | 6 | 7 |
| | T. Ito | 7 | 4 | 6$^3$ | | S. Stakhovsky | 6 | 3 | 6$^3$ |
| | S. Stakhovsky | 6$^4$ | 6 | 7 | | | | | | | J. Nieminen | 3 | 6 | 2 |
| 3 | R. Gasquet | 6 | 2 | 6 | | | | | | 3 | R. Gasquet | 6 | 3 | 6 |
| | G. Monfils | 3 | 6 | 3 | 3 | R. Gasquet | 6 | 4 | 6 | | | | | |
| | V. Hănescu | 4 | 4 | | 6/WC | J. Benneteau | 1 | 6 | 1 | | | | | |
| 6/WC | J. Benneteau | 6 | 6 | | | | | | | | | | | | 3 | R. Gasquet | 6 | 6 |
| 8 | B. Paire | 4 | 7 | 6 | | | | | | | | | | | 8 | B. Paire | 2 | 3 |
| | S. Darcis | 6 | 6$^{11}$ | 4 | 8 | B. Paire | 7 | 7 | | | | | | |
| Q | A. Brugués Davi | 6⁵ | 2 | | 4 | G. Simon | 5 | 6$^4$ | | | | | | |
| 4 | G. Simon | 7 | 6 | | | | | | | 8 | B. Paire | 4 | 6 | 6 |
| 7 | V. Troicki | 0 | 2 | r | | | | | | | M. Llodra | 6 | 3 | 1 |
| | J. Hájek | 6 | 4 | | | J. Hájek | 6$^3$ | 1 | | | | | | |
| | M. Llodra | 6 | 7 | | | M. Llodra | 7 | 6 | |
| 2 | J. Tipsarević | 3 | 6$^4$ | | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Colin Fleming Jonathan Marray | 6 | 6 | |
| | Florent Serra Gilles Simon | 4 | 1 | | 1 | Colin Fleming Jonathan Marray | 7 | 6$^3$ | [10] |
| 4 | Jamie Delgado Ken Skupski | 2 | 3 | | | Johan Brunström Raven Klaasen | 6$^7$ | 7 | [12] |
| | Johan Brunström Raven Klaasen | 6 | 6 | | | | | | | Johan Brunström Raven Klaasen | 3 | 6 | [9] |
| | Jamie Murray John Peers | 6 | 6 | | | | | | | Marc Gicquel Michaël Llodra | 6 | 3 | [11] |
| 3 | Treat Conrad Huey Dominic Inglot | 4 | 2 | | | Jamie Murray John Peers | 6⁹ | 6 | [6] |
| | Marc Gicquel Michaël Llodra | 4 | 6 | [10] | | Marc Gicquel Michaël Llodra | 7 | 3 | [10] |
| 2 | Eric Butorac Paul Hanley | 6 | 3 | [6] | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (francès) (anglès)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre dobles masculins PDF
Lió / Montpeller :
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2013
< 2012
2014 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Osteocephalus leprieurii

Osteocephalus leprieurii és una espècie de granota que es troba a Bolívia, el Brasil, Colòmbia, Guaiana Francesa, Guyana, el Perú, Surinam i Veneçuela. Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* La Marca, E., Reynolds, R., Azevedo-Ramos, C., Mijares, A. & Señaris, C. 2004. Osteocephalus leprieurii. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 7 de gener de 2008.
# Creagrutus figueiredoi

Creagrutus figueiredoi és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,3 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Tocantins.

## Referències

* ↑ Günther A. 1864. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Siluridae, Characinidae, Haplochitonidae, Sternoptychidae, Scopelidae, Stomiatidae in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 5. i-xxii + 1-455.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Vari, R. P. & A. S. Harold. 2001. Phylogenetic study of the neotropical fish genera Creagrutus Günther and Piabina Reinhardt (Teleostei: Ostariophysi: Characiformes), with revision of the Cis-Andean species. Smithson. Contrib. Zool. Núm. 613: i-v + 1-239.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Vari, R.P. i A.S. Harold 2001. Phylogenetic study of the Neotropical fish genera Creagrutus Günther and Piabina Reinhardt (Teleostei: Ostariophysi: Characiformes), with a revision of the Cis-Andean species. Smith. Cont. Zool. 613:1-239.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Contranyada

La contranyada és el fenomen fisiològic que fa que un vegetal vivaç o perenne tingui una alternança marcada en la producció.
L'any de gran producció, els mecanismes hormonals fan que es redueixi la inducció floral i, per tant, la temporada següent hi haurà menys flors i, per consegüent, menys producció.
Entre els arbres forestals, alguns pins presenten una màxima producció de pinyons cada 3 o 5 anys, i es considera que això és una possible adaptació a la pressió dels depredadors de llavors.
Tots els arbres fruiters són susceptibles de patir el fenomen de la contranyada, però és molt evident en l'olivera, on aquestes oscil·lacions marcades s'observen fins i tot en les estadístiques de producció.
A nivell agronòmic, aquesta tendència alternant es combat a base d'una esporgada racional, l'aclarida dels fruits i el control de l'adob, que s'incorpora evitant incrementar la fertilització els anys que hi ha hagut molta producció per no agreujar la contranyada.

## Referències

* (castellà) Contranyada en l'olivera Arxivat 2006-12-29 a Wayback Machine.
* http://www.diba.es/incendis/publicacions/descarrega/dossiers_gestio_forestal/document_models_silvicoles_cat.pdf Contranyada en espècies forestals]
# Oulad Yaacoub

Oulad Yaacoub (en àrab أولاد يعقوب, Ūlād Yaʿqūb; en amazic ⵡⵍⴰⴷ ⵉⵄⵇⵓⴱ) és una comuna rural de la província d'El Kelâa des Sraghna, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 7.143 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Oulad Sidi Ali Ben Youssef

Oulad Sidi Ali Ben Youssef (en àrab أولاد سيدي علي بن يوسف, Ūlād Sīdī ʿAlī ibn Yūsuf; en amazic ⵡⵍⴰⴷ ⵙⵉⴷⵉ ⵄⵍⵉ ⴱⵏⵢⵓⵙⴼ) és una comuna rural de la província d'El Jadida, a la regió de Casablanca-Settat, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 10.032 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Oulad Tayeb

Oulad Tayeb (en àrab أولاد الطيب, Ūlād aṭ-Ṭayyib; en amazic ⵡⵍⴰⴷ ⵟⵢⵢⴱ) és una comuna rural de la prefectura de Fes, a la regió de Fes-Meknès, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 24.594 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Otto Bollinger

Otto Ritter von Bollinger (2 d'abril de 1843 a Altenkirchen, Palatinat bavarès, Regne de Baviera (actual land de Renània-Palatinat); † 13 d'agost de 1909 a Múnic) fou un anatomista i patòleg alemany.
El 1868 va obtenir el seu doctorat a Berlín i dos anys més tard va rebre la seva habilitació. Va impartir classes a la Tierärtzliche Hochschule de Zúric, i en 1874 es va convertir en professor associat a la Tierarzneischule de Múnic. En 1880 ell va succeir Ludwig von Buhl (1816-1880) com a professor de patologia general i anatomia patològica a la Universitat de Múnic.
Bollinger tenia una àmplia experiència en medicina veterinària, i era conegut pels seus estudis sobre la ràbia en l'època anterior al descobriment de la vacuna antiràbica.
El 1877 va descriure l'agent etiològic de l'actinomicosi bovina ("mandíbula inflada"), un organisme que ara es coneix com a Actinomyces bovis.Se li atribueix la descripció dels cossos d'inclusió que es troben als teixits cel·lulars a la verola aviària. Aquests cossos contenen el virus de la verola aviària, i ara es coneixen com a "cossos de Bollinger". El seu nom també s'associa amb els "grànuls de Bollinger", definits com a petits grànuls de color blanc groguenc que s'agrupen, contenen micrococcus, i es veuen en el teixit granular de la botriomicosi.
En 1891, Bollinger proporcionà una descripció primerenca d'un apoplexia traumàtica retardada, que va anomenar "traumatische Spät-Apoplexie". Avui dia aquesta afecció es denomina "hematoma intracerebral amb retard traumàtic". La seva recerca es va basar en quatre pacients que van patir una lesió al cap, en els quals la mort es va produir dies o setmanes després d'un atac d'apoplexia.

## Referències

* ↑ Otto Bollinger @ Who Named It
* ↑ Principis de microbiologia per Veranus Alva Moore (anglès)

## Bibliografia

* Werner Hueck: Bollinger, Otto Neue Deutsche Biographie. BND). Volum 2, Duncker i Humblot, Berlín 1955, ISBN 3-428-00183-4, pàgines 432 i següents.
* Julius Pagel: Bollinger, Otto, a: Biographisches Lexikon hervorragender Ärzte des neunzehnten Jahrhunderts. Berlín i Viena 1901, Sp. 212.

## Enllaços externs

* NCBI Assaig sobre hematomes intracerebrals amb retard traumàtic (anglès)
# Pab

Pab és una serralada muntanyosa al Balutxistan, Pakistan al sud-est de l'antic territori de Jhalawan i estès cap a la regió de Las Bela seguint en general de nord a sud entre el centre de Jhalawan i la mar. Les serres de Khude o Khudo, Mor i Hala s'estenen d'est a oest i en mig les valls de Saruna i Kanrach i la plana de Las Bela. Té a l'est la vall del riu Hab i a l'oest el riu Hingol i el seu afluent l'Arra. També drena les muntanyes el Porali. La més gran extensió és de 300 km i l'amplada de 110 km. El cim més alt és el Pharas de 2.405 metres. Els habitants són mengal brahuis amb alguns jamots i bhakres al sud. Els colls principals són el Lar Lak, Churi, Baran Lak i Jau Lak. A l'extrem sud hi ha la capella de Shah Bilawal.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Pabay

Pabay (Pabaigh en gaèlic) és una petita illa deshabitada de les Hèbrides Interiors situada a la costa nord-oest d'Escòcia. Aquesta illa es troba enfront de la costa de Skye, al sud-est de l'illa de Scalpay.
Malgrat ser habitada durant el segle xix, avui l'illa només posseeix una única casa i és només accessible amb vaixell o helicòpter. Emet els seus propis segells de correus.

## Enllaços externs

* Web de l'illa
# Pabbay

«Pabbay» té aquests significats:
* Pabbay (Barra), illa de l'arxipèlag de Barra (Escòcia)
* Pabbay (Harris), illa de l'arxipèlag de Harris (Escòcia)
# Orius

Orius és un gènere d'hemípters heteròpters de la família Anthocoridae. Els adults tenen de longitud entre 2 i 5 mm i són predadors, alimentant-se preferentment de Tetranychus urticae i tisanòpters. Són freqüents en jardins i camps. En els humans poden produir una picada dolorosa, però no verinosa.
Algunes espècies són criades comercialment i venudes a agricultors per utilitzar-los en programes de control biològic de plagues.

## Taxonomia

* Orius candiope Herring, 1966
* Orius diespeter Herring, 1966
* Orius harpocrates Herring, 1966
* Orius insidiosus (Say, 1832)
* Orius minutus (Linnaeus, 1758)
* Orius niger (Wolff, 1811)
* Orius pumilio (Champion, 1900)
* Orius thyestes Herring, 1966
* Orius tristicolor (White, 1879)