OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gaston Kaboré

Gaston Kaboré (Bobo-Dioulasso, 23 d'abril de 1951) és un dels cineastes més importants de Burkina Faso. Un cop finalitzats els seus estudis a Ouagadougou (Burkina Faso) i París (França), la seva pel·lícula destacada Wend Kuuni va representar un gran avenç per al cinema africà el 1982. Combina les seves habilitats com a guionista, director i productor. Ha realitzat nombrosos documentals. El 1997, va rebre el premi del Festival Cinematogràfic Pan-African pel seu drama històric Buud Yam. El 2005, va fundar l'escola de cinema Imagine, que forma els nous directors de cinema a Burkina Faso. L'any 2009, va formar part del jurat de la Berlinale 2009.

## Biografia

EstudiA història a la Universitat de La Sorbona a París, abans de la seva formació en cinema a l'ESEC i exerceix el seu ofici de director de cinema des de 1976. Ha signat la realització de més d'una vintena de films de cinema i de televisió, entre els quals quatre llargmetratges de ficció que han conegut un èxit nacional i internacional rellevant. El seu primer film Wend Kuuni ha estat premiat al món sencer, rebent el César a la millor pel·lícula francòfona a França el 1985, mentre que el seu últim llargmetratge titulat Buud Yam ha rebut l'Étalon de Yennenga en el 15è gran premi del Festival panafricà de cinema i televisió d'Ouagadougou el 1997; i ha format part el mateix any la selecció de la Quinzena dels directors. Paral·lelament a la seva carrera de cineasta, ha dirigit diverses institucions nacionals i internacionals, entre les quals el Centre Nacional del Cinema del Burkina Faso i la Federació Panafricana dels Cineastes. En febrer 2003, ha fundat Imagina, un institut de formació continua i de perfeccionament dels oficis del cinema i de l'audiovisual. És ensenyant, guionista i director de cinema.
Ha estat membre del jurat a la Mostra de Venècia 1994, al Festival de Canes 1995 i a la Berlinale 2009.

## Filmografia

* Wend Kuuni (1982)
* Zan Boko (1988)
* Rabi (1992)
* Lumière and Company (1995)
* Buud Yam (1997)
* Loup et la cigogne (Le) (2007)
* Afrique vue par... (L') (2009)
* 2000 génération d'Afrique (2009)

## Vegeu també

* Cinema de Burkina Faso.

## Referències

* ↑ «[ttp://news.bbc.co.uk/1/hi/world/africa/4305449.stm Burkina Faso gets new film school]». BBC, 01-03-2005 [Consulta: 11 febrer 2008].
* 1 2 Eke, Maureen N.; Kenneth W. Harrow; Emmanuel Yewah African Images: Recent Studies and Text in Cinema. Trenton, New Jersey: Africa World Press, 2000, p. 31–39. ISBN 0-86543-819-6. OCLC 43083199.

## Bibliografia

* Ukadike, Nwachukwu Frank (2002). Gaston Kaboré. Questioning African Cinema: Conversations with Filmmakers. Minneapolis, MN: University of Minnesota Press. pp. 109–120. ISBN 0-8166-4005-X.
# Gaston Groussole

Gaston Groussole (Nantuelh, 3 de febrer de 1927 - Toluges, març 2018) fou un escriptor nord-català en llengua francesa.

## Biografia

Va fer la seva carrera professional als PTT francesos. En jubilar-se s'establí a Toluges, bressol de la seva família, i es dedicà a l'escriptura. La seva companya Marie-Laurence Ferrer ha il·lustrat totes les seves obres; amb ella escriví Bonjour hier! a mitges. Ha obtingut diversos premis literaris a França i a l'estranger.

## Obres

* Gaston Groussole, Marie-Laurence Ferrer Bonjour hier! et à deux mains Saint-Estève: Éd. les Presses littéraires, 2000
* Destins en cascade, poèmes Saint-Estève: Éd. les Presses littéraires, 1998 ISBN 968367268X
* Eclaire-moi, fanal ! Saint-Estève: Éd. les Presses littéraires, 1995
* En vers pourquoi pas, avec tous ? Saint-Estève: Éd. les Presses littéraires, 2007 ISBN 978-2-35073-219-0
* Trilogia de Galdric:
** Galdric l'insoumis Saint-Estève: Éd. les Presses littéraires, 2003
** Quand Refleurissent les Coquelicots Saint-Estève: Éd. les Presses littéraires, 2004 ISBN 9782914684651
** Le Gouffre des Bassettes, roman Saint-Estève: Éd. les Presses littéraires, 2005 ISBN 9782350730325
* Il y a des cailloux sur toutes les routes Saint-Estève: Éd. les Presses littéraires, 2006 ISBN 978-2350731452
* Maître Batistou, roman Saint-Estève: Éd. les Presses littéraires, 2009 ISBN 978-2-35073-299-2
* Le moissonneur des champs perdus Saint-Estève: Éd. les Presses littéraires, 2001
* Naguère, au Temps des Jardinières ou Les Mémoires d'un Tisonnier (Nouvelles et Récits du Roussillon) M.Groussole, 1997 ISBN 978-8427331563

## Referències

* ↑ «Gaston Groussole nous a quittés». L'Indépendant, 28-03-2018. [Consulta: 21 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Plana pròpia, fotografia, medalles i premis obtinguts Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (francès)
* Les Presses littéraires, que publica en esclusiva les obres de Groussoles (francès)
* Trilogia de Galdric (francès)
# Geraldus Puig

Geraldus Puig fou un compositor medieval (S. XV) que en l'any 1451 regí el magisteri a la Catedral de Girona. Va participar en les primeres esmentacions de l'orgue a la seu de Girona entre els anys 1363 i 1496.

## Referències

* ↑ Arrué «La música a la catedral de Girona durant la primera meitat del segle XIX». Revista de Musicología, 26, 2, 2003, pàg. 701. DOI: 10.2307/20797818. ISSN: 0210-1459.
* ↑ Salmons, Io; Muntané-Sánchez, Helena; Gavarró, Anna. «CAT-CAT : memòria a curt termini visual i verbal, comprensió de frases». [Consulta: 15 desembre 2023].
# Georg Bertram

Georg Bertram (Berlín, marcgraviat de Brandenburg, 27 d'abril, 1882 - Nova York, EUA, 14 de juliol, 1941), fou un pianista i professor de música alemany.
Va estudiar amb Ernst Jedlichka i Moritz Mayer-Mahr, després va estudiar direcció d'orquestra amb Hans Pfitzner i composició amb Philipp Rüfer. El 1903-1933, impartit al Conservatori Stern; entre els seus estudiants, en particular, Max Saal, Salvador Lei, Lilly Dymont. Com a solista va actuar amb directors com Wilhelm Furtwängler, Bruno Walter i Karl Muck. Va fer gires per Polònia, Suècia, Anglaterra i els Països Baixos.
Realitzat el 1924-1928. diversos enregistraments, inclosos diversos estudis de Fryderyk Chopin, Variacions sobre un tema de Beethoven de Camille Saint-Saëns (versió per a dos pianos, amb Karol Schreter), el trio de piano de PI Tchaikovsky "En memòria del gran artista" (amb Rudolf Deman i Karl Dehert), concert per a quatre claviers i orquestra d’Antonio Vivaldi (amb Bruno Eisner, Leonid Kreutzer i Franz Osborn, Filharmònica de Berlín, director Heinz Unger).
Quan els nazis van arribar al poder, durant algun temps va actuar en programes de concerts de la Unió Cultural Jueva (en particular, juntament amb el quartet de corda de Boris Kroyt). Després va poder deixar Alemanya, des del 1936 anà als EUA on va morir el 1941.

## Referències

* https://peoplepill.com/people/georg-bertram-1/
# Georg Brandt

Georg Brandt, nascut el 21 de juliol de 1694 a la parròquia de Riddarhyttan, Comtat de Västmanland i traspassat el 29 d'abril de 1768 a Estocolm, va ser un químic i mineralogista suec que va descobrir el cobalt devers l'any 1735. És la primera persona que va descobrir un nou metall des de l'antiguitat.

## Biografia

Fill d'un farmacèutic va ajudar-li en experiments de química i metal·lúrgia, després va seguir una formació científica en diversos llocs d'Europa: el 1721 va estudiar amb Herman Boerhaave a Leiden, Holanda; el 1726 va rebre el doctorat en medicina a Reims, França, però no va practicar mai; durant el període 1726-1730 va estudiar mineria a les muntanyes de Harz, a Alemanya. Va ser professor de química a la Universitat d'Uppsala, director del laboratori de química de l'Escola Reial de Mines i entre 1746-1768 membre del Consell de Mines.

## Obra

* 1733: Investigacions sobre la composició i la solubilitat dels composts d'arsènic.
* 1735: Realitza una classificació dels semimetalls.
* 1741, 1743: Estudi de mètodes per a la producció d'àcid sulfúric, àcid nítric i àcid clorhídric.
* 1746: Diferencia la sosa càustica de la potassa càustica.
* 1751: Investigacions de la metal·lúrgia del ferro.
* 1748: Va demostrar que el cobalt era la font del color blau emprat per acolorir els vidres, que prèviament havia estat atribuït al bismut.

## Referències

* ↑ Asimov, Isaac. «Brandt, Georg». A: Enciclopedia biográfica de ciencia y tecnología : la vida y la obra de 1197 grandes científicos desde la antigüedad hasta nuestros dias (en castellà). Nueva edición revisada. Madrid: Ediciones de la Revista de Occidente, 1973, p. 140. ISBN 8429270043.
* ↑ «Georg Brandt». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Georg Brandt» (en anglès). Encyclopædia Britannica, 2003.
# Geniospasme

El geniospasme és un trastorn del moviment del múscul mentalis. Tot i ser benigne, pot suposar una exclusió social. Es tracta d'un trastorn genètic associat al cromosoma 9q13-q21 on hi ha moviments verticals de la barbeta i del llavi inferior. Aquest consisteix en un tremolor ràpid d'aproximadament 8 Hz superposat a un altre de 3 segons o major amplitud i ocurrència simètrica al múscul en forma de V. La llengua i la resta de la boca també es poden veure afectats però en un grau molt menor. Els moviments sempre hi són però episodis extrems es poden veure precipitats per l'estrès, concentració o emocions. S'inicïa a la infantesa i en algunes persones amb problemes de socialització es pot veure amplificat. És un cas de dominància hereditària autosòmica agressiva. En com a mínim dos estudis el desorde es trobà repetit dins de la família. El trastorn respon molt bé a injeccions botulíniques regulars al múscul mentalis que el paralitza sense causar cap impediment sobre les expressions facials o de vocalització.

## Referències

* ↑ Jarman PR, Wood NW, Davis MT, et al. «Hereditary geniospasm: linkage to chromosome 9q13-q21 and evidence for genetic heterogeneity». Am. J. Hum. Genet., 61, 4, 1997, pàg. 928–33. DOI: 10.1086/514883. PMC: 1715984. PMID: 9382105.
* ↑ Gonzalez-Alegre P, Kelkar P, Rodnitzky RL «Isolated high-frequency jaw tremor relieved by botulinum toxin injections». Mov. Disord., 21, 7, 2006, pàg. 1049–50. DOI: 10.1002/mds.20878. PMID: 16602105.
# Gnathopogon

Gnathopogon és un gènere de peixos de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Taxonomia

* Gnathopogon caerulescens (Sauvage, 1883)
* Gnathopogon elongatus (Temminck i Schlegel, 1846)
* Gnathopogon herzensteini (Günther, 1896)
* Gnathopogon imberbis (Sauvage & Dabry de Thiersant, 1874)
* Gnathopogon javanicus (Bleeker, 1865)
* Gnathopogon mantschuricus (Berg, 1914)
* Gnathopogon nicholsi (Fang, 1943)
* Gnathopogon notacanthus (Berg, 1907)
* Gnathopogon polytaenia (Nichols, 1925)
* Gnathopogon strigatus (Regan, 1908)
* Gnathopogon taeniellus (Nichols, 1925)
* Gnathopogon tsinanensis (Mori, 1928)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ ITIS (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia), Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Girls Educational and Mentoring Services

Girls Educational and Mentoring Servicis (GEMS), en català ‘Serveis d'Educació i Orientació per a Noies', és una organització sense ànim de lucre que ofereix serveis a nenes i noies víctimes de l'explotació sexual i que han estat víctimes de tràfic i explotació per part de traficants i proxenetes.
L'organització es troba a Harlem, Nova York, un dels llocs més comuns de tràfic i explotació infantil. El treball de GEMS es mostra en el documental de l'any 2007 Very Young Girls. Va ser fundada per Rachel Lloyd l'any 1998. L'organització ha ajudat centenars de noies a sortir de la indústria del sexe i poder refer les seves vides. També van fer pressió perquè s'aprovés la llei Safe Harbor Act for Sexually Exploited Youth («Port segur per a les joves sexualment explotades») que disposa que les noies menors de 16 anys que són arrestades a Nova York per prostitució seran tractades com a víctimes i no com a criminals, que és com se solia tractar-les. Durant el setembre del 2008, la llei va ser promulgada.
L'any 2007, Rachel Lloyd, va escriure una autobiografia, titulada Girls like Us («Noies com nosaltres»), en la qual presenta el seu passat com a prostituta i els seus esforços per crear l'organització GEMS.

## Referències

* 1 2 Feldman, Cassi. Report Finds 2,000 of State’s Children Are Sexually Exploited, Many in New York City, 24 d'abril de 2007.
* ↑ Catsoulis, Jeannette. Children Without Childhoods, 4 de juliol de 2008.
* ↑ Haberman, Clyde. Helping Girls as Victims, Not Culprits, 8 de juliol de 2008.
* ↑ Governor Paterson Signs Law to Protect Sexually Exploited Youth, 26 de setembre de 2008.
* ↑ Lloyd, Rachel. Girls like us : fighting for a world where girls are not for sale, an activist finds her calling and heals herself (en anglès). 1st ed. Nova York: HarperCollins Publishers, 2011. ISBN 978-0-06-158205-9.

## Enllaços externs

* Girls Educational and Mentoring Services - Lloc web oficial
# Glenn Branca

Glenn Branca (Harrisburg, 6 d'octubre de 1948 - Nova York, 13 de maig de 2018) va ser un compositor i guitarrista estatunidenc contemporani d'avantguarda. Pioner de la música bruitiste, la microtonalisme i de la utilització no estàndard dels instruments musicals tradicionals. Es van caracteritzar als inicis principalment pel seu ús dels instruments de forma no convencional: afinacions obertes i el processament de sons analògicament i digitalment, l'ús de baquetes per a tocar les guitarres, així com la retroalimentació instrument/amplificador i dels instruments i guitarra preparada.

## Discografia

* Lesson No. 1 (99 Records, 1980)
* The Ascension (99 Records, 1981, Acute Records 2001, Fortissimo Records 2010)
* Indeterminate Activity of Resultant Masses, (Atavistic, 1981/2007)
* Bad Smells from Who Are You Staring At? con John Giorno (GPS, 1982)
* Chicago 82 - A Dip In The Lake (Crepuscule, 1983)
* Symphony No.3 (Gloria) (Atavistic, 1983)
* Symphony No.1 (Tonal Plexus) (ROIR, 1983)
* The Belly of an Architect (Crepuscule, 1987)
* Symphony No.6 (Devil Choirs At The Gates Of Heaven) (Atavistic, 1989)
* Symphony No.2 (The Peak of the Sacred) (Atavistic, 1992)
* The World Upside Down (Crepuscule, 1992)
* The Mysteries (Symphonies Nos.8 & 10) (Atavistic, 1994)
* Les Honneurs Du Pied from Century XXI USA 2-Electric/Acoustic (various) (New Tone, 1994)
* Symphony No.9 (l'eve future) (Point, 1995)
* Faspeedelaybop from Just Another Asshole (various) (Atavistic, 1995)
* Songs '77-'79 (Atavistic, 1996)
* Symphony No.5 (Describing Planes Of An Expanding Hypersphere) (Atavistic, 1999)
* Empty Blue (In Between, 2000)
* Movement Within from Renegade Heaven by Bang On A Can (Cantaloupe, 2000)
* The Mothman Prophecies [Soundtrack] (contributed 1-minute "Collage")(Lakeshore Records, 2002)
* "The Ascension: The Sequel (Systems Neutralizers, 2010)

## Referències

* Biografia a Allmusic

## Enllaços externs

* www.glennbranca.com
# Gerard Joling

Gerard Jan Joling (Alkmaar, 29 d'abril de 1960) és un cantant i presentador de televisió neerlandès.

## Carrera

Conegut per la seva veu de contratenor, la seva fama augmentà a la dècada del 1980, quan llançà una sèrie de senzills incloent-hi Ticket to the Tropics, Love is in your Eyes, i el seu gran èxit, No more boleros, una cançó que assolí el top 10 en nombrosos països d'Europa. També ha tingut èxit a l'Àsia on ha rebut més de 20 discos d'or i platí.
El 2005 juntament amb el cantant Gordon realitzà el programa de televisió Joling & Gordon - Over de Vloer, durà tres temporades en les quals se'ls veia en clau d'humor realitzar diferents oficis.
El 2007 fou el presentador del programa Sterren dansen op het ijs versió neerlandesa del programa estatunidenc Skating with Celebrities i So You Wanna Be a Popstar per al canal SBS 6. També fou l'any en què Joling tornà a les llistes d'èxits, amb dos cançons números 1, un àlbum en el número 1 i 11 discos d'or i platí.
El desembre de 2009, Benno de Leeuw, mànager de De Toppers, anuncià al diari neerlandès De Telegraaf que Gerard Joling i Gordon s'unien al grup, convertint el trio en un quartet.

## Festival d'Eurovisió

Joling fou escollit el representant dels Països Baixos en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 1988. El 23 de març interpretà a La Haia sis cançons davant un jurat de 55 membres, que finalment escolliren la cançó Shangri-La. Joling actuà en el Festival que se celebrà a Dublín el 30 d'abril, acabant en novena posició amb 70 punts.
Joling tornà a ser elegit per a representar els Països Baixos en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 2009 a Moscou com a membre de De Toppers però a la tardor del 2008 patí un accident esquiant i es trencà els dos braços. Gerard fou reemplaçat per Jeroen van der Boom.

## Referències

* ↑ Gerard Joling and Gordon back in De Toppers
* ↑ «Historia d'Eurovisió - Països Baixos 1988». Arxivat de l'original el 2012-10-05. [Consulta: 26 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Gerard Joling - Lloc web oficial
# Glen Allen (Alabama)

Glen Allen és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 842 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Glen Allen tenia 442 habitants, 177 habitatges, i 127 famílies. La densitat de població era de 31,7 habitants/km².
Dels 177 habitatges en un 32,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,1% hi vivien parelles casades, en un 5,6% dones solteres, i en un 27,7% no eren unitats familiars. En el 27,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,2% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 27,8% de 45 a 60 i un 10,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones hi havia 91,3 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.827 $ i la renda mediana per família de 36.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.531 $ mentre que les dones 19.063 $. La renda per capita de la població era de 17.877 $. Aproximadament el 12,6% de les famílies i el 19,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Glàucies

Glàucies és el nom dels següents personatges:
* Glàucies d'Il·líria, rei dels taulantis, una de les tribus d'Il·líria
* Glàucies, militar macedoni
* Glàucies, retòric atenenc.
* Glàucies, metge grec
* Glàucies d'Egina, escultor grec
# Goldsboro (Pennsilvània)

Goldsboro és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 939 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Goldsboro tenia 939 habitants, 333 habitatges, i 260 famílies. La densitat de població era de 884,3 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 333 habitatges en un 46,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,6% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 21,9% no eren unitats familiars. En el 17,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,2% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 40,4% entre 25 i 44, un 15,9% de 45 a 60 i un 6,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 57.054 $ i la renda mediana per família de 60.455 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.250 $ mentre que les dones 31.146 $. La renda per capita de la població era de 19.164 $. Entorn de l'1,7% de les famílies i el 2,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Goldsboro». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Goldsboro». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Greenhorn (Califòrnia)

Greenhorn és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 146 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Greenhorn tenia 146 habitants, 64 habitatges, i 40 famílies. La densitat de població era de 8,4 habitants/km².
Dels 64 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,4% hi vivien parelles casades, en un 1,6% dones solteres, i en un 37,5% no eren unitats familiars. En el 29,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 3,4% entre 18 i 24, un 32,9% entre 25 i 44, un 28,8% de 45 a 60 i un 11,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 124 homes.
La renda mediana per habitatge era de 151.513 $ i la renda mediana per família de 151.053 $. Els homes tenien una renda mediana de 136.250 $ mentre que les dones 14.625 $. La renda per capita de la població era de 21.525 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Greenhorn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Greenhorn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].