OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Veridiana da Silva Prado

Veridiana da Silva Prado (São Paulo, 11 de febrer de 1825 - São Paulo, 11 de juny de 1910) va ser una aristòcrata, terratinent i intel·lectual brasilera. Va tenir una influència significativa en la vida social, política i cultural de la ciutat de São Paulo al final de l'Imperi i al començament de la Primera República.
Va gestionar les propietats de la família Prado, que des del segle XVIII comerciava amb esclaus i sucre, i portava a Chácara Vila Maria un dels salons culturals més importants de São Paulo a la segona meitat del segle xix, que després es va conèixer com el Palau de Veridiana. Allà, va rebre artistes, científics, intel·lectuals i membres de la reialesa com l'emperador Pedro II del Brasil i la princesa Isabel.
Era filla d’Antônio da Silva Prado, baró d’Iguape, cafeter, comerciant de sucre i tropes, un dels paulistanos més rics de l’època, i de Maria Cândida de Moura Vaz. Els seus pares es van enfrontar als prejudicis socials i a les lleis, perquè la seva mare, Maria Cândida, era una dona divorciada. Es va casar amb el seu mig oncle Martinho da Silva Prado, però més tard es va separar, considerant-se el divorci un escàndol per a la societat de l'època. Tanmateix, va obtenir el beneplàcit de la família i va tenir 6 fills, 36 nets i 96 besnets.
Veridiana va criar els seus fills, que van tenir papers destacats en la política, els negocis i la vida social i cultural del país, inclòs Antônio da Silva Prado, el seu fill primogènit, que va ser ministre d’Estat, senador, diputat i primer alcalde de São Paulo (1899 a 1911); i Eduardo Paulo da Silva Prado, fundador de l'Acadèmia de les Lletres del Brasil.

## Referències

* ↑ «Antiga Casa de Dona Veridiana – Condephaat». condephaat.sp.gov.br.
* 1 2 3 «A partilha da riqueza na ordem patriarcal».
* ↑ «O palacete de dona Veridiana - São Paulo - Estadão». Estadão.
* ↑ «DICIONÁRIO DE RUAS». dicionarioderuas.prefeitura.sp.gov.br.
* 1 2 D'Ávila, Luiz Felipe. Dona Veridiana: a trajetória de uma dinastia paulista. A Girafa, 2004, página 236, 237, 238, 239 e 240.
* ↑ «A Mulher Que Chocou O Conservadorismo - Veridiana Prado» (en portuguès brasiler). SP In Foco, 13-05-2015. [Consulta: 17 febrer 2020].
* ↑ «'É proibido vaiar': LANCE! resgata memórias do 1° estádio de futebol do Brasil, demolido há 100 anos» (en portuguès brasiler). Terra. [Consulta: 17 febrer 2020].
# Vergüei e Vièlanava

Burgue-Erreiti (en francès i oficialment Bergouey-Viellenave), és un municipi de la Baixa Navarra, un dels set territoris del País Basc, al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània. Limita amb les comunes d'Erango al nord-est, Arrueta-Sarrikota a l'oest, Labastide-Villefranche a l'est, i Ilharre, Labetze-Bizkai i Martxueta al sud. És travessada pel riu Biduze, afluent de l'Adur.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1901 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 354 | 193 | 151 | 137 | 146 | 120 | 112 |
| A partir de 1962, el cens té en compte la població resident definida com a "Population sans doubles comptes" per l'INSEE |||||||
# Guillem I de Carcassona

Guillem I de Carcassona (? - 1034) fou comte de Carcassona (1012-1034).

## Orígens familiars

Fill del comte Ramon I de Carcassona i la seva esposa, Garsenda de Beziers. Fou net de Roger I de Carcassona, al qual succeí al tron.

## Ascens al tron

El seu pare morí prematurament, per la qual cosa Guillem fou nomenat hereu del comtat de Carcassona a la mort del seu avi. Durant tot el seu regnat tingué el seu germà Pere II de Carcassona com a comte associat al comtat.

## Núpcies i descendents

Del seu matrimoni amb una dama de nom desconegut tingué tres fills:
* Ramon II de Carcassona (?-1068), comte de Carcassona
* Bernat II de Carcassona, comte associat de Carcassona
* Pere III de Carcassona, comte associat de Carcassona
Guillem I morí el 1034 i fou succeït pel seu fill gran, Ramon II.
# Grup M96

El Grup M96 (també conegut com a Grup Lleó I) és un grup de galàxies a la constel·lació del Lleó. Aquest grup conté entre 8 i 24 galàxies, incloent tres objectes Messier. Aquest grup és un dels molts que existeix dins del Supercúmul de la Verge.

## Grups propers

El Triplet del Lleó, que inclou les galàxies espirals M65, M66, i NGC 3628, està localitzat físicament prop del grup M96. Alguns algorismes d'identificació de grups actualment identifiquen al Triplet del Lleó com a part del Grup M96.

## Referències

* ↑ URL de la referència: http://ned.ipac.caltech.edu/cgi-bin/objsearch?objname=Messier+96+group&extend=no&list_limit=5.
* ↑ «General study of group membership. II. Determination of nearby groups» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1993, pàg. 47–90.
* 1 2 Afirmat a: SIMBAD.
* ↑ R. B. Tully «The Local Supercluster». Astrophysical Journal, 257, 1982, pàg. 389–422. Bibcode: 1982ApJ...257..389T. DOI: 10.1086/159999.
* ↑ L. Ferrarese, H. C. Ford, J. Huchra, R. C. Kennicutt Jr., J. R. Mould, S. Sakai, W. L. Freedman, P. B. Stetson, B. F. Madore, B. K. Gibson, J. A. Graham, S. M. Hughes, G. D. Illingworth, D. D. Kelson, L. Macri, K. Sebo, N. A. Silbermann «A Database of Cepheid Distance Moduli and Tip of the Red Giant Branch, Globular Cluster Luminosity Function, Planetary Nebula Luminosity Function, and Surface Brightness Fluctuation Data Useful for Distance Determinations». Astrophysical Journal Supplement, 128, 2, 2000, pàg. 431–459. arXiv: astro-ph/9910501. Bibcode: 2000ApJS..128..431F. DOI: 10.1086/313391.

## Enllaços externs

* Leo I Galaxy Group
# Gözde Kurt

Gözde Kurt (Istanbul, 1982) és una poeta, novel·lista i traductora literaria turca.
Nascuda al barri Kurtuluş d'Istanbul europea, en Şişli, Kurt és graduada de la Facultat de Lletres de la Universitat d'Istanbul (Departament de la Lingua i Literatura Anglesa). Va escriure novel·les, poemes i contes i va traduir unes obres de Daniel Handler al turc. La seva primera novel·la Kozanın Tereddüdü va ser publicada el 2009. Després de un llarg viatge a Llatinoamèrica i Europa va publicar, l'any 2017, su segonda novel·la Köprüde Durup Beni Öpmesini Bekleyeceğim (Em posaré al pont i esperaré que em besi). També té un llibre de contes psicològics, Ölü Çiçekler Müzesi (Museu de flors mortes), publicat el 2011. La seva obra "Köprüde Durup Beni Öpmesini Bekleyeceğim" és una novel·la sobre la cerca, les possibilitats de l'humà que captiva a un. Segon la crítica Merve Açıkgöz, el llibre és el conte de realització personal d'un(a).

## Referències

* ↑ «hep kitap | Yazarlarımız | Gözde Kurt» (en turc). [Consulta: 3 maig 2020].
* ↑ Üniversitesi, Ahmet Yesevi. «Türk Edebiyatı İsimler Sözlüğü». [Consulta: 3 maig 2020].
* ↑ «Kendini yeniden var eden kadının romanı | www.sabitfikir.com». [Consulta: 3 maig 2020].
* ↑ Gezgin, Prof Dr Ulaş Başar. «Doç. Dr. Ulaş Başar Gezgin: Ölü Çiçekler Müzesi’nde Gezinti» (en turc). [Consulta: 3 maig 2020].
* ↑ A.Ş, Kidega Elektronik Tic ve Yayıncılık. «Gözde Kurt Biyografisi - Gözde Kurt Kitapları - Kidega» (en turc). Arxivat de l'original el 2020-04-12. [Consulta: 3 maig 2020].
* ↑ «Ölü Çiçekler Müzesi» (en turc). [Consulta: 3 maig 2020].
* ↑ «İnsanı saran yeni bir yerli kitap» (en turc). [Consulta: 3 maig 2020].
* ↑ «Gözde Kurt'un "Köprüde Durup Beni Öpmesini Bekleyeceğim" Kitabına Dair» (en turc), 01-06-2017. [Consulta: 3 maig 2020].

## Enllaços externs

* Entrevista amb Kurt (turc)
# Guarujá

Guarujá és un municipi de l'Estat de São Paulo, a la Regió Metropolitana da Baixada Santista, microrregió de Santos. Està a l'illa de Santo Amaro. És la tercera major illa del litoral de l'estat.
Té una població estimada el 2022 de 287.634 habitants en una àrea de 142,7 km², el que en resulta una densitat de 1969,47 hab/km².
Les seves principals fonts econòmiques són el turisme estacional i les activitats portuàries. S'hi accedeix amb cotxe en menys d'una hora per l'autopista dels Imigrants. El trànsit s'intensifica durant les festes al vespre.
Actualment, Guarujá és conegut com a "Pérola do Atlântico" degut a les seves platges. És un destí molt buscat pels turistes, principalment paulistes durant la temporada alta. La ciutat compta amb platges urbanitzades i algunes de salvatges, accessibles només per senderisme..
A part del litoral, també compta amb construccions històriques i senders d'ecoturisme. Guarujá té un barri anomenat Vicente de Carvalho, en homenatge al poeta parnasianista.

## Referències

* ↑ «Guaruja». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 9 juliol 2023].
* ↑ «Guaruja» (en portuguès). Instituto Brasileiro de Geografia e Estatística. [Consulta: 9 juliol 2023].
* ↑ Sampaio, Sílvia Selingardi; Jr, José Ferreira de MELO «O TRANSPORTE HIDROVIÁRIO ENTRE SANTOS E GUARUJÁ: EVOLUÇÃO, ESTRUTURA E POPULAÇÃO USUÁRIA» (en portuguès). GEOGRAFIA, 1989, pàg. 81–103. ISSN: 1983-8700.
* ↑ Mello, Zuza Homem de. A era dos festivais: uma parábola (en portuguès brasiler). Editora 34, 2003, p. 22. ISBN 978-85-7326-272-8.
* ↑ Gerodetti, João Emilio. Railways of Brazil in Postcards and Souvenir Albums (en anglès). Solaris Editorial, 2005, p. 101. ISBN 978-85-89820-03-5.

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial Ajuntament Arxivat 2008-01-15 a Wayback Machine.
* Pàgina Càmara
# HP-UX

HP-UX (de "Hewlett Packard Unix") és la implementació patentada de Hewlett Packard Enterprise del sistema operatiu Unix, basada en Unix System V (inicialment System III) i llançada per primera vegada el 1984. Les versions actuals admeten els servidors HPE Integrity, basats en l'arquitectura Itanium d'Intel.
Les versions anteriors d'HP-UX donaven suport als sistemes informàtics HP Integral PC i HP 9000 Series 200, 300 i 400 basats en la sèrie de processadors Motorola 68000, els ordinadors HP 9000 Series 500 basats en l'arquitectura FOCUS propietat d'HP i, posteriorment, l'HP 9000 Series models basats en l'arquitectura del conjunt d'instruccions PA-RISC d'HP.
HP-UX va ser el primer Unix a oferir llistes de control d'accés per als permisos d'accés a fitxers com a alternativa al sistema de permisos estàndard Unix. HP-UX també va ser un dels primers sistemes Unix a incloure un gestor de volum lògic integrat. HP ha tingut una llarga associació amb Veritas Software, i utilitza VxFS com a sistema de fitxers principal.
És un dels tres sistemes operatius comercials que tenen versions certificades amb l'estàndard UNIX 03 de The Open Group. (Els altres són macOS i AIX.)

## Característiques

HP-UX 11i ofereix discs compartits comuns per al seu sistema de fitxers en clúster. HP Serviceguard és la solució de clúster per a HP-UX. HP Global Workload Management ajusta les càrregues de treball per optimitzar el rendiment i s'integra amb Instant Capacity on Demand perquè els recursos instal·lats es puguin pagar en increments de 30 minuts segons sigui necessari per a les demandes màximes de càrrega de treball.
HP-UX ofereix funcions de virtualització a nivell de sistema operatiu, com ara particions de maquinari, particions virtuals de SO aïllades en servidors basats en cèl·lules i màquines virtuals d'HP Integrity (HPVM) a tots els servidors d'Integrity. HPVM admet convidats que s'executen en amfitrions HP-UX 11i v3 – els convidats poden executar Linux, Windows Server, OpenVMS o HP-UX. HP admet la migració de convidats de VM en línia, on el xifratge pot protegir el contingut dels convidats durant la migració.
HP-UX 11i v3 s'escala de la següent manera (en un SuperDome 2 amb 32 processadors Intel Itanium 9560):
* 256 nuclis de processador
* 8 TB de memòria principal
* Sistema de fitxers de 32 TB màxim
* Mida màxima de fitxer de 16 TB
* 128 milions de ZB — 16 milions d'unitats lògiques cadascuna fins a 8 ZB.

## Referències

* ↑ «What is Hewlett-Packard Unix (HP-UX)?» (en anglès americà), 11-09-2023. [Consulta: 30 desembre 2023].
* ↑ «What is HP-UX?» (en anglès). [Consulta: 30 desembre 2023].
* ↑ «introduction(9) [hpux man page]» (en anglès). [Consulta: 30 desembre 2023].
* ↑ «UNIX 03 - The Open Brand Register» (en anglès). The Open Group. [Consulta: 22 març 2023].
# HPI

HPI té els següents significats:
* Human Poverty Index indicador elaborat per les Nacions Unides per a valorar el nivell de vida, vegeu indicador de pobresa
* Human Probiotic Infusion o bacterioteràpia fecal, tractament mèdic basat en la transfusió fecal de flora intestinal
* Hipertensió pulmonar idiopàtica, hipertensió arterial pulmonar per causa desconeguda vegeu hipertensió pulmonar#Causes i classificació
# Hainania serrata

Hainania serrata és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix bentopelàgic i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia.

## Referències

* ↑ Koller O., 1927. Fische von der Insel Hai-nan. Ann. Naturhist. Mus. Wien v. 41 (1927). 25-49.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Hainania serrata». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Nichols, J.T., 1943. The freshwater fishes of China. Natural history of Central Asia: Volum IX. The American Museum of Natural History, Nova York, Estats Units, 322 p.
* ↑ Kottelat, M., 2001. Freshwater fishes of northern Vietnam. A preliminary check-list of the fishes known or expected to occur in northern Vietnam with comments on systematics and nomenclature. Environment and Social Development Unit, East Asia and Pacific Region. El Banc Mundial. Freshwater Fish. Vietnam (BOOK), juny: i-iii + 1-123 + 1-18.
* ↑ Lu, K., 1991. Culterinae. p. 88-118. A: J.-H. Pan, L. Zhong, C.-Y. Zheng, H.-L. Wu i J.-H. Liu (eds). 1991. The freshwater fishes of Guangdong Province. Guangdong Science and Technology Press, Guangzhou. 589 pp.
* ↑ Luo, Y. i Y. Chen, 1998. Cultrinae. p. 112-207. A: Chen, Y.-Y. i et al. (Eds). Fauna Sinica. Osteichthyes. Cypriniformes II. Science Press. Beijing. 1-531.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Haines City

Haines City és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2004 tenia 14.530 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Haines City tenia 13.174 habitants, 4.749 habitatges, i 3.409 famílies. La densitat de població era de 613,6 habitants/km².
Dels 4.749 habitatges en un 30,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,3% hi vivien parelles casades, en un 17,4% dones solteres, i en un 28,2% no eren unitats familiars. En el 23,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,73 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 18,9% de 45 a 60 i un 18,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.636 $ i la renda mediana per família de 30.678 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.806 $ mentre que les dones 19.279 $. La renda per capita de la població era de 13.818 $. Entorn del 14,7% de les famílies i el 18,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Haines City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Haines City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Venda fraudulenta

La venda fraudulenta és un delicte en negocis on es venen serveis o productes amb característiques que el contracte de venda no representa de manera veraç. Els clients poden caure en l'engany segons més depenguen solament de la informació donada pels representants del venedor.
Un exemple a la venda de segurs de vida és quan a un inversor amb molts estalvis i inversions i sense parella mortes ni persones baix la seua tutela i protecció com fills li venen el segur de vida contant-li en el contracte que el segur de vida és quelcom necessari per a ell.
El 2011 el Banco Satander cometé aquest delicte.

## Referències

* ↑ Inderst i Ottaviani, 2009, p. 883.
* ↑ «Santander profits hit by PPI mis-selling costs». BBC, 27-07-2011. [Consulta: 10 octubre 2016].

## Bibliografia

* Inderst, Roman; Ottaviani, Marco «Misselling through agents». The American Economic Review, 99, 3, 2009, pàg. 883-908. DOI: 10.1257/aer.99.3.883.
# Enfield (desambiguació)

«Enfield» té aquests significats:
* Enfield, districte de Londres, Regne Unit.
* Enfield (Carolina del Nord)
* Enfield (Connecticut)
* Enfield (Illinois)
* Enfield (Maine)
* Enfield (Nova Hampshire)
# Enfilada (escacs)

En escacs, una enfilada (o, de vegades, un punxó), és una maniobra tàctica que consisteix en l'atac a dues peces que es troben alineades (en una mateixa fila, columna o diagonal), de manera similar a com passa amb la clavada. L'enfilada s'anomena de vegades clavada inversa, ja que la diferència resideix en el fet que en una enfilada, és la peça de més valor la que es troba exposada a l'atac directe del rival, i és obligada a moure's, de manera que en fer-ho exposa a l'atac una altra peça menys valuosa que era darrere, la qual podrà llavors ésser capturada. Només les peces de llarg abast, és a dir, la dama, la torre, i l'alfil serveixen per enfilar peces contràries. A vegades, s'utilitza el terme enfilada com a sinònim de raigs X, tot i que no és exactament el mateix.

## Tipus d'enfilada
### Enfilada relativa

| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
| 8 | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
Al diagrama, és el torn de les negres, la dama de les quals pateix una enfilada de banda de l'alfil blanc. Les negres han de moure la dama, de manera que a la jugada següent, les blanques capturaran la torre que es troba darrere. Es tracta d'una enfilada relativa: és probable que les negres moguin la dama, perquè és una peça de més valor que la torre, però això no obstant, les regles del joc els permeten de fer qualsevol altra jugada que estimin oportuna.

### Enfilada absoluta

| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
| 8 | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
En el segon diagrama, juguen les blanques. El rei pateix una enfilada de banda de l'alfil negre. Es tracta en aquest cas d'una enfilada absoluta, car les regles del joc obliguen a fer alguna cosa en relació a l'escac que s'està produint. En qualsevol cas, després de qualsevol moviment legal de les blanques, les negres capturaran sens dubte la dama blanca.
Com que l'enfilada és un atac directe sobre la peça més valuosa, es tracta normalment d'una tàctica més eficaç que la clavada. La víctima d'una enfilada poques vegades podrà evitar la pèrdua de material (llevat, potser, que hi hagi un zwischenzug, o que sigui possible d'interposar alguna altra peça per interferir l'acció de la peça atacant). En la pràctica, l'enfilada és un tema menys freqüent que la clavada, però quan es produeix, acostuma a ser decisiu pel resultat de la partida.

## Vegeu també

* Clavada
* Raigs X

## Bibliografia

* Golombek, Harry (1977), Golombek's Encyclopedia of Chess, Crown Publishing, ISBN 0-517-53146-1
* Hooper, David & Whyld, Kenneth (1992), The Oxford Companion to Chess (second ed.), Oxford University Press, ISBN 0-19-866164-9
# Hattena

Hattena era una ciutat de la Terra Alta Hitita. En temps de Mursilis I els hurrites van atacar Hattena i altres ciutats del territori.
Quan Muwatallis II va crear el regne vassall d'Hakpis la va incloure entre les possessions del regne, que va cedir a son germà Hattusilis (després Hattusilis III) cap a l'any 1300 aC. La ciutat que havia estat malmesa pels kashka va ser restaurada i repoblada per Hattusilis entre deu i quinze anys després de la creació del regne, quan ja havia rebutjat els atacs hostils dels kashka al seu territori.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Imperio Antiguo. Tres Cantos: Akal, 2000, p. 103, 131. ISBN 8446011239.
* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Reino medio y del Imperio Nuevo. Tres Cantos: Akal, 2004, p. 210. ISBN 8446022532.
# Varronià

Varronià (en llatí: Varronianus) va ser un príncep imperial romà.
Era fill de l'emperador Jovià i de la seva esposa Charito, filla de Lucil·lià. Quan el seu pare va accedir al tron imperial, Varronià va rebre el títol de Nobilissimus, i l'any 364, va ser nomenat cònsol juntament amb el seu pare a Ancira. Encara era un nen quan el seu pare va morir l'any 364, i no se'l va tenir en consideració per a la successió. Va ser elegit Valentinià I en el seu lloc.
És possible que Varronià fos el jove al que es refereix Joan Crisòstom en dues de les seves cartes i homilies (Homilies sobre els Filipencs i Carta a una jove vídua). Si és així, sembla que Varronià encara era viu l'any 380, però segurament temia per la seva vida, a causa de la seva descendència imperial. En algun moment, li van treure un dels ulls, probablement en un intent d'impedir-li reclamar el tron. En parlen Eutropi, Ammià Marcel·lí i Sòcrates Escolàstic.

## Referències

* ↑ Martindale, J. R; A. H. M. Jones. The Prosopography of the later Roman Empire, vol. I. Cambridge: Cambridge University Press, 1971, p. 946. ISBN 9780521072335.
* ↑ McGill, Scott (et al.). From the tetrarchs to the Theodosians : later Roman history and culture, 284-450 CE. Cambridge: Cambridge University Press, 2010, p. 245. ISBN 9780521898218.