OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# John Kenneth Galbraith

John Kenneth Galbraith (Iona Station, 15 d'octubre de 1908 - Cambridge, 29 d'abril de 2006) fou un important economista canadenc-estatunidenc del segle xx. La seva obra combina elements de l'institucionalisme crític, ja que dona un paper central a les institucions i en particular a les organitzacions industrials amb una política econòmica pròpia dels keynesians més progressistes.
El seu estil senzill i accessible ha fet populars els seus llibres més controvertits (i més criticats per altres economistes) sobre com la realitat i la teoria econòmica sovint van per camins diferents.

## Biografia

Galbraith nasqué a Iona Station, a l'estat d'Ontario (Canadà). Es graduà al "Ontario Agricultural College", avui en dia Universitat de Guelph i posteriorment realitzà un màster i un doctorat a la Universitat de Califòrnia a Berkeley.
Durant la Segona Guerra Mundial, Galbraith treballà a l'"Oficina d'Administració de Preus". Acabada la guerra se li encomanà un estudi sobre els bombardejos estratègics dels EUA i els seus aliats i conclogué que els bombardejos no escurçaren la guerra ans al contrari (la qual cosa li costà enemistats amb alguns alts càrrecs de l'administració). Posteriorment, esdevingué conseller de les administracions de postguerra a Alemanya i al Japó.
En 1949, Galbraith fou nomenat professor d'economia a la Universitat Harvard. Fou també editor de la revista Fortune.
Amic del President dels EUA John F. Kennedy fou nomenat per Kennedy Ambaixador dels EUA a l'Índia del 1961 al 1963. Allà intentà ajudar el govern indi a desenvolupar la seva economia. Durant la seva estada, ajudà també un dels primers departaments de ciència informàtica al "Indian Institute of Technology" a Kanpur (Uttar Pradesh).
El seu fill, James K. Galbraith, és també un destacat economista.

## Conceptes

Aquests conceptes són algunes de les aportacions més rellevants de Galbraith a l'economia:
* El poder compensador
* La saviesa convencional
* El mite de la sobirania del consumidor
* El desequilibri social
* Els imperatius de la tecnologia
* La tecnoestructura
* Nou estat industrial

## Bibliografia (parcial)

* Modern Competition and Business Policy, 1938.
* A Theory of Price Control, 1952.
* American Capitalism: The concept of countervailing power, 1952.
* The Great Crash, 1929, 1954.
* The Affluent Society, 1958.
* The Liberal Hour, 1960
* The New Industrial State, 1967.
* The Triumph (novel·la), 1968.
* Ambassador's Journal, 1969.
* Economics, Peace and Laughter, 1972.
* Power and the Useful Economist, 1973, AER
* Economics and the Public Purpose, 1973
* Money, 1975.
* The Age of Uncertainty (es convertí en una sèrie de 13 capítols de la BBC), 1977.
* Annals of an Abiding Liberal, 1979.
* A Life in Our Times, 1981.
* A Tenured Professor, 1990.
* A Journey Through Economic Time, 1994.
* The Good Society: the humane agenda, 1996.
* The Economics of Innocent Fraud, 2004.
* The Nature of Mass Poverty
* Money: Whence It Came, Where It Went

## Vegeu també

* Liberalisme
* Keynesianisme
* Institucionalisme

## Enllaços externs

* econlib.org (en anglès) biografia de John Kenneth Galbraith
# Mas de Sunyer (Reus)

El Mas de Sunyer és una masia de Reus (Baix Camp) situada a la partida de Bellissens. És una masia gran i antiga,al nord-est de la carretera de Bellissens, davant d'allà on hi fa cap del camí de Bellissens. Queda al nord-est del Mas del Macaia, del que la separa la carretera, i al nord-oest del mas de la Llorda, Pel darrere de la masia, un camí porta al Mas del Bonrepòs.

## Descripció

L'estat actual del mas, de les construccions annexes, i de la bassa de planta quadrada, és ruïnós. Es tracta d'una masia construïda entre els segles XVIII-XIX, i formada per planta baixa, pis i golfes. Té una coberta a dues aigües, amb un cos auxiliar adossat a la part oest. Antigament la planta baixa era porxada, i encara es poden veure les restes del porxo a la part est, actualment tancada. Hi ha una placeta davant del mas.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 573. ISBN 8486387655.
* ↑ Pla especial urbanístic: catàleg de masos en sòl no urbanitzable, Reus. Reus: l'Ajuntament, 2004, p. 373-374.
# Medvejanka

Medvejanka (en rus: Медвежанка) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Kurgan, a Rússia, que en el cens del 2010 no tenia cap habitant. Pertany al districte de Ketovo.

## Referències

* ↑ Форсирование реки Тобол красной 5-й дивизией у г. Курган и взятие станции Варгаши
# Masatoshi Koshiba

    En aquest nom japonès, el cognom és Koshiba.
Masatoshi Koshiba (japonès: 小柴 昌俊) (Toyohashi, 19 de setembre de 1926 - Tòquio, 12 de novembre de 2020) fou un físic i professor universitari japonès guardonat amb el Premi Nobel de Física l'any 2002.

## Biografia

Va néixer el 19 de setembre de 1926 a la ciutat japonesa de Toyahashi, situada a la Prefectura d'Aichi. Va estudiar física a la Universitat de Tòquio, on es llicencià el 1951. L'any 1955 aconseguí el doctorat a la Universitat de Rochester, situada als Estats Units. Entre 1960 i 1987 fou professor de física a la Universitat de Tòquio, i entre aquell any i el 1997 a la Universitat Tokai.

## Recerca científica

A la dècada del 1980 Koshiba, continuant els treballs iniciats pel químic nord-americà Raymond Davis Jr., va construir un detector subterrani del neutrí en una mina del zenc al Japó. Anomenat Kamiokande II fou un tanc d'aigua enorme envoltat pels detectors electrònics per a detectar els flaixos de llum produïts quan els neutrins van interaccionar recíprocament amb els nuclis atòmics en molècules d'aigua.
Koshiba confirmà la idea principal de Davis, que el sol produeix els neutrins però que ho fa en una quantitat ínfima, el que anomenà problema solar del neutrí. L'any 1987 Koshiba detectà nous neutrins gràcies a l'observació astronòmica de l'explosió d'una supernova a l'exterior de la Via Làctia. Posteriorment feu construir un detector més gran, que va anomenar Super-Kamiokande, i que és en funcionament des de 1996 i gràcies al qual Koshiba pogué descriure com els neutrins ja detectats, dels quals es coneixen tres tipus, canvien a un tipus en el seu desplaçament a través de l'espai.
L'any 2002 fou guardonat amb la meitat del Premi Nobel de Física, meitat que compartí amb el nord-americà Raymond Davis Jr., per les seves contribucions, pioneres, a l'astrofísica, en particular en la detecció de neutrins còsmics. L'altra meitat del premi anà a parar a mans del físic italià Riccardo Giacconi per les seves contribucions en el descobriment de fonts còsmiques de raigs X.

## Enllaços externs

* «Masatoshi Koshiba» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Masato Morishige

Masato Morishige (Prefectura d'Hiroshima, Japó, 21 de maig de 1987) és un futbolista japonès.

## Selecció japonesa

Ha disputat 6 partits amb la selecció del Japó.
El 12 de maig de 2014 s'anuncià la seva inclusió a la llista de 23 jugadors de la selecció japonesa per disputar el Mundial de 2014 al Brasil. Els dorsals van ser anunciats el 25 de maig.

## Referències

* ↑ Japan National Football Team Database
* ↑ National Football Teams
* ↑ «World Cup 2014: Kagawa and Yoshida in Japan squad». BBC Sport, 12-05-2014. [Consulta: 12 maig 2014]. (anglès)
* ↑ «SAMURAI BLUE Squad numbers announced for 2014 FIFA World Cup Brazil». Japan Football Association, 25-05-2014 [Consulta: 26 maig 2014]. (anglès)
# Masatoshi Kushibiki

Masatoshi Kushibiki (Prefectura d'Aomori, 29 de gener de 1993) és un futbolista japonès.

## Selecció japonesa

Va formar part de l'equip olímpic japonès als Jocs Olímpics d'estiu de 2016.

## Referències

* ↑ «FIFA». Arxivat de l'original el 2017-11-17. [Consulta: 16 novembre 2017].
# Melni

Melni (en rus: Мельны) és un poble de l'óblast de Pskov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 14 habitants. Pertany al districte d'Usviati.

## Referències

* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Кобяйский улус (район)» Республики Саха (Якутия)». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия). Arxivat de l'original el 2019-10-17. [Consulta: 17 octubre 2019].
* ↑ «Географические и природные условия». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия).
# Merindad de Tudela

La Merindad de Tudela és la merindad més meridional de Navarra. La capital és Tudela i aplega 15 municipis, endemés d'altres entitats locals menors. Té una superfície total de 1526,7 km² i una població el 2012 de 97.457 habitants (INE).
Localitats de la Merindad de Tudela :
| Localitat | Categoria administrativa | Categoria històrica | Població 2007 |
| Ablitas | ajuntament | vila | 2.459 |
| Arguedas | ajuntament | vila | 2.353 |
| Bardenas | despoblat | faceria | 0 |
| Barillas | ajuntament | vila | 193 |
| Buñuel | ajuntament | vila | 2.374 |
| Cabanillas | ajuntament | vila | 1.495 |
| Cadreita | ajuntament | vila | 2.052 |
| Carcastillo | ajuntament | vila | 2.506 |
| Cascante | ajuntament | ciutat | 3.940 |
| Castejón | ajuntament | indret | 3.964 |
| Cintruénigo | ajuntament | vila | 6.837 |
| Corella | ajuntament | ciutat | 7.786 |
| Cortes | ajuntament | vila | 3.350 |
| Figarol | concejo | vila | ? |
| Fitero | ajuntament | vila | 2.224 |
| Fontellas | ajuntament | vila | 861 |
| Fustiñana | ajuntament | vila | 2.560 |
| La Oliva | | monestir | ? |
| Mélida | ajuntament | vila | 785 |
| Monteagudo | ajuntament | vila | 1.159 |
| Murchante | ajuntament | indret | 3.446 |
| Ribaforada | ajuntament | vila | 3.466 |
| Tudela | ajuntament | ciutat-cap de merindad | 32.760 |
| Tudilén | despoblat | ruinas | 0 |
| Tulebras | ajuntament | indret | 125 |
| Valtierra | ajuntament | vila | 2.526 |
| Villafranca (Navarra) | ajuntament | vila | 2.892 |
# Mauritània sota els Oulad Rizg

Els Oulad Rizg fou una tribu àrab hassànida derivada dels Banu Makil, que va governar a Mauritània al segle xv.
Després del 1400 els Oulad Rizg dominaven el Tiris i dependències; els Oulad Daud, una tribu del mateix origen, dominava l'Adrar i el Hodh (vegeu Mauritània abans del domini àrab). Els Oulad Rizg estaven dividits en cinc grups originats en els fills de Rizg: Oulad Merzouq, Oulad Aid, Djaafra, Sekakna i Rehamna (o Rehamin), sorgits o dependents dels fills Merzouq, Aïd, Djaafer, Sekkoun i Ralimoun (o nets, fills de Bassim). Encara viuen a Trarza si bé reduïts numerícament, dividits en els Oulad Moussa, Oulad Beniouk, Oulad Khalifa, Oulad Ben Ali, Rehamna i Zebeïrat (tots dependents dels Oulad Ahmed Ben Daman); els Oulad Aïd i Oulad Bassim s'han barrejat als Arroueïjat, excepte a Brakna on són tributaris dels Ahel Barik. Els Oulad Rizg i els Agcharat de l'Hodh eren anomenats àrabs Regueïtat, o sigui (segons la terminologia maure) "àrabs que ocupen territoris deshabitats o neutres entre estats als que no pertanyen".
Els Oulad Rizg van saquejar les terres dels berbers del nord (Tiris i Adrar) i s'explica especialment algun cas extrem fet per la fracció Oulad Bou Ali contra els Tachomcha. Els berbers van haver de pagar tribut diverses vegades i en alguna ocasió es van revoltar. Contra els negres del sud (Chemana, Gorgol i Tagant) van patir també les depredacions dels Oulad Rizg. La tradició diu que aquests van arribar fins al riu i que van ser fins i tot a l'illa on dos segles després es va aixecar Saint Louis del Senegal, però això és força incert.
El domini dels Oulad Rizg va ser suplantat pel dels Oulad Mbarek al final del segle xv.

## Vegeu també

* Emirat de Trarza
* Emirat de Brakna

## Referències

* L'Émirat des Trarzas per Paul Marty, 1882-1938
# John Neville Keynes

John Neville Keynes (Salisbury, Regne Unit, 31 d'agost de 1852 - 15 de novembre de 1949) va ser un economista britànic, pare de John Maynard Keynes.
Nascut a Salisbury (Gran Bretanya), i va ser fill del Dr. John Keynes i Anna Maynard Neville. Va ser educat al Amersham Hall School, Universitat College de Londres i Pembroke College de Cambridge. Posteriorment, va treballar com a professor a aquest darrer centre. Va desenvolupar diverses teories en economia.
Les seues principals obres van ser:
* Studies and Exercises in Formal Logic (1884)
* The Scope and Method of Political Economy (1881)
# Michael L. Simmons

Michael L. Simmons (Nova York, 5 d'abril de 1896 - Maplewood, febrer de 1980) va ser un escriptor i guionista estatunidenc. La pel·lícula de 1933 The Bowery es va basar en la seva novel·la Chuck Connors

## Filmografia

* First Aid (1931)
* The Honor of the Press (1932)
* The Bowery (1933)
* The Awakening of Jim Burke (1935)
* The Raven (1935)
* Girl of the Ozarks (1936)
* Venus Makes Trouble (1937)
* All American Sweetheart (1937)
* Murder in Greenwich Village (1937)
* Little Miss Roughneck (1938)
* Juvenile Court (1938)
* Flight to Fame (1938)
* Squadron of Honor (1938)
* The Little Adventuress (1938)
* Tropic Fury (1939)
* Missing Daughters (1939)
* Romance of the Redwoods (1939)
* Mutiny on the Blackhawk (1939)
* Scattergood Baines (1941)
* Scattergood Meets Broadway (1941)
* Scattergood Rides High (1942)
* Scattergood Survives a Murder (1942)
* Eyes of the Underworld (1942)
* Cinderella Swings It (1943)
* The Crime Smasher (1943)
* Two Weeks to Live (1943)
* They Live in Fear (1944)
* Landrush (1946)

## Referències

* ↑ Erickson p.194
* ↑ Pitts p.347
* ↑ Kinnard & Crnkovich p.112

## Bibliografia

* Erickson, Hal. From Radio to the Big Screen: Hollywood Films Featuring Broadcast Personalities and Programs. McFarland, 2014.
* Kinnard, Roy & Crnkovich, Tony . The Films of Fay Wray. McFarland, 2005.
* Pitts, Michael R. Poverty Row Studios, 1929–1940: An Illustrated History of 55 Independent Film Companies, with a Filmography for Each. McFarland & Company, 2005.
# Michael Kretschmer

Michael Kretschmer (Görlitz, Alemanya, 7 de maig de 1975) és un polític de la Unió Demòcrata Cristiana (CDU) que exerceix de Ministre President del land de Saxònia des del 13 de desembre de 2017.
Del 2002 al 2017 va ser membre del Bundestag com a representant triat directament en el districte de Görlitz. Del 2009 al 2017 va ser un dels vicepresidents del grup parlamentari CDU/CSU. El 18 d'octubre de 2017, el ministre-president saxó Stanislaw Tillich va anunciar la seva renúncia i Kretschmer el va substituir.
El juny del 2017, Kretschmer va votar al Bundestag en contra de l'aprovació del matrimoni homosexual a Alemanya. La CDU havia donat llibertat de vot als seus representants.

## Referències

* ↑ «Michael Kretschmer ist neuer Ministerpräsident von Sachsen».
* ↑ «Deutscher Bundestag - Kretschmer, Michael» (en alemany). Deutscher Bundestag.
* ↑ «Merkel Ally Resigns as Saxony’s Leader After Losses to AfD». Bloomberg.com, 18-10-2017.
* ↑ WELT «Ehe für alle: Welcher Abgeordnete dafür und welcher dagegen stimmte». DIE WELT, 30-06-2017.
# Joseph Wouters

Joseph Wouters o Jos Wouters (Keerbergen, 21 de febrer de 1942) va ser un ciclista belga, que fou professional entre 1961 i 1965. Durant aquests anys aconseguí més de 40 victòries, sent les més importants la París-Tours de 1961 i la París-Brussel·les de 1962.

## Palmarès

* 1960
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Bèlgica amateur
* 1961
** 1r a la París-Tours
** 1r a la Ronde van Brabant
** Vencedor de 3 etapes a la Volta a Bèlgica amateur
* 1962
** 1r a la París-Brussel·les
** 1r a Acht van Brasschaat
** 1r a la Ronde van Brabant
** 1r al Prix de la Libération-Armentières
* 1963
** 1r a la Fletxa Brabançona
** 1r a la Volta a Limburg
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Bèlgica
** Vencedor d'una etapa de la París-Niça

## Enllaços externs

* Fitxa de Joseph Wouters a sitiodeciclismo.net
* Fitxa i biografia de Joseph Wouters a museociclismo.it (italià)
# Johnkoivulaïta

La johnkoivulaïta és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup del beril. Rep el nom en honor de John Ilmarii Koivula (n. 1949, Spokane, Washington, EUA), investigador del GIA (Gemological Institute of America), per les seves nombroses contribucions a la recerca de pedres precioses, especialment a les inclusions en pedres precioses, i a la fotomicrografia. Va ser coautor dels tres volums de Photoatles of Inclusions in Gemstones i del llibre The Microworld of Diamonds.

## Característiques

La johnkoivulaïta és un ciclosilicat de fórmula química Cs[Be₂B]Mg₂Si₆O$_{18}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2019 sent publicada per primera vegada el 2021. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 7,5.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del museu gemmològic de l'Instutut Gemmològic d'Amèrica, a Carlsbad, Califòrnia, amb el número de catàleg: 41653.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Pein-Pyit, dins el municipi de Mogok, al districte de Pyin-Oo-Lwin (Regió de Mandalay, Myanmar), on es va trobar un únic cristall de forma irregular, de mides 5,8×5,7×5,5 mm, amb patrons de creixement geomètrics observables. Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Johnkoivulaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 gener 2022].
# Juan José Juárez Valera

Juan José Juárez Valera (Real de Gandia, 14 de juny de 1962) és un exfutbolista valencià, que ocupava la posició de defensa.

## Trajectòria

Format al planter del València CF, a la temporada 84/85 debuta amb els de Mestalla a primera divisió, en l'únic que encontre que juga eixe any. Es consolida a la temporada 87/88, l'any del descens dels valencians a Segona Divisió, en el qual hi apareix en 18 partits.
No té continuïtat al València i el 1988 marxa al Recreativo de Huelva, on durant dos anys serà titular, ambdós a la categoria d'argent. L'estiu de 1990 fitxa per l'Albacete Balompié, sent peça clau en l'històric ascens dels manxecs a primera divisió, el 1991. El defensa hi jugaria els 38 partits, i marcaria un gol.
A l'any següent, amb l'Albacete a la màxima categoria, segueix sent titular, en 31 partits i dos gols, que van contribuir a fer que El Queso Mecánico (El formatge mecànic) acabara eixa campanya en setena posició.
La temporada 92/93 la passa al Reial Múrcia, i a la campanya posterior, hi retorna al País Valencià per militar al Vila-real CF.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Juan José Jayo Legario

Juan José Jayo (Lima, 20 de gener de 1973) és un futbolista peruà, que ocupa la posició de migcampista.
Jayo ha estat un dels jugadors més importats de l'Alianza Lima en el darrers vint anys. Amb els capitalins, ha disputat més de 400 partits dividits en tres etapes. També ha jugat a la Unión de Santa Fe argentina i al Celta de Vigo i UD Las Palmas de la competició espanyola.

## Internacional

Jayo ha estat 97 vegades internacional amb la selecció del Perú, tot marcant un gol. És el quart jugador que més ha vestit la samarreta del seu país a la història. Ha participat en les edicions de 1995, 1999, 2001 i 2004 de la Copa Amèrica.

## Títols

* Campionat Nacional Peruà: 1997, 2003, 2004, 2006.
# Josefina Guilisasti

Josefina Guilisasti Gana (Santiago de Xile, 1963) és una artista visual xilena relacionada al projecte Incubo —al costat de Cecilia Brunson—, al qual va pertànyer entre 2005 i 2009.
Va estudiar llicenciatura en arts visuals a la Universitat de Xile entre 1981 i 1985, on va ser alumna de Rodolfo Opazo i Gonzalo Díaz; posteriorment, entre 1990 i 1992 va fer estudis en pintura escenogràfica en La Scala de Milà i en 1997 va ser alumna d'Eugenio Dittborn. En el seu treball «qüestiona la representació dels objectes per mitjà de les tècniques i elements artístics tradicionals com l'oli sobre tela, l'ús de la tela com a format i la serigrafia», no escapant a la realització d'obres col·lectives, en les quals ha participat al costat d'Isabel del Río i Claudia Missana. L'any 2008 va rebre el Premi Altazor de les Arts Nacionals en la categoria Pintura per Bodegones.
Ha participat en diverses exposicions individuals i col·lectives durant la seva carrera, entre elles la mostra Correspondències en el Haus am Kleistpark de Berlín (2002), la IV Biennal en el Museu Nacional de Belles arts (2004), la mostra Fragmento I en la Biennal de Pontevedra (2006), la Biennal del Mercosur en Porto Alegre (2001 i 2007), la mostra Ejercicio de Colección La Comida en el Arte: Alimentos en Reposo del Museu Nacional de Belles arts de Xile (2008), Tectonic Shift en el Saatchi Gallery de Londres (2011), entre altres exposicions a Xile, Estats Units i Europa.

## Referències

* ↑ Valdés Urrutia, Cecilia. «Josefina Guilisasti: La escena local deja de lado a los artistas con más investigación y oficio». Artes y Letras. El Mercurio, 04-12-2011. [Consulta: 24 juny 2013].
* 1 2 3 4 «Josefina Guilisasti (1963-)». APCh, Artistas plásticos chilenos. Biblioteca del Museo Nacional de Bellas Artes. [Consulta: 21 juny 2013].
* ↑ «Josefina Guilisasti». Artistas Nacionales. portaldearte.cl. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 24 juny 2013].
* ↑ «Josefina Guilisasti- Bodegones». Artes Visuales - Pintura. Altazor – Premio a las Artes Nacionales. Arxivat de l'original el 2011-08-31. [Consulta: 22 juny 2013].
* ↑ Sotomayor, Antonio. «Reportaje Mirando hacia el exterior: La difícil internacionalización del arte chileno». Artes y Letras. El Mercurio, 06-02-2011. [Consulta: 24 juny 2013].
* ↑ Somarriva Q., Marcelo. «La Perturbación de lo Mismo». Artes y Letras. El Mercurio, 01-07-2001. [Consulta: 24 juny 2013].
* ↑ Sommer, Waldemar. «Exposiciones. Enero: Concepto e ilusión». Artes y Letras. El Mercurio, 07-01-2007. [Consulta: 24 juny 2013].
* ↑ Rosenfeld, Daniela. «Guía de exposiciones. Visiones paralelas». Artes y Letras. El Mercurio, 23-10-2005. [Consulta: 24 juny 2013].
* ↑ Sommer, Waldemar. «De Plaza de Armas a Vitacura: Guilisasti, bertoni y escultores de la Finis». Artes y Letras. El Mercurio, 18-12-2011. [Consulta: 24 juny 2013].
# Júlia Coromines i Vigneaux

Júlia Coromines i Vigneaux (Barcelona, 17 d'octubre de 1910 - 30 de març de 2011) va ser una metgessa i psicoanalista catalana, pionera del mètode Montessori a Catalunya. Era filla de Pere Coromines i Montanya i de Celestina Vigneaux i Cibils. Els seus germans eren Joan Coromines, filòleg, i Ernest Corominas, matemàtic.

## Biografia

Es llicencià en cirurgia i medicina per la Universitat de Barcelona, i durant la guerra civil espanyola fou metgessa de les llars d'infants de la Generalitat de Catalunya. En acabar la guerra s'exilià a París i a l'Argentina amb la seva família, però el 1944 tornà i es doctorà en medicina primer a Madrid i després a Barcelona.
El 1947 va obtenir una beca i estudià psiquiatria i psicoteràpia a Londres, on descobrí les possibilitats de l'ús de la psicoanàlisi, de la qual es considera introductora a Espanya, juntament amb Pere Bofill i Pere Folch. El 1952 fou un dels cofundadors de la Societat de Neuropsiquiatria Infantil, juntament amb Josep Solé, Jeroni de Moragas i Lluís Folch. De 1971 a 1977 va presidir la Societat Espanyola de Psicoanàlisi, fundà l'Institut de la Psicoanàlisi de Barcelona, el 1984 dirigí la Revista Catalana de Psicoanàlisi i el 1986 fou una de les fundadores del Centre de Psicoteràpia Psicoanalítica.
També va crear i dirigir un temps el primer Centre Pilot de paràlisi cerebral de Catalunya. Destaquen els seus estudis sobre el desenvolupament psicològic en la primera infància, i ha fet notables aportacions en els camps de la psicopatologia arcaica i el desenvolupament precoç, raó per la qual el 1997 va rebre la Creu de Sant Jordi.

## Obres

* Psicopatologia i desenvolupaments arcaics (1991)
* Psicoterapia de grupos con niños (1996), amb Lluís Farré, Montserrat Martínez i Núria Camps.

## Referències

* ↑ «Júlia Coromines, la mare de la psicoanàlisi a Catalunya», 09-02-2023. [Consulta: 14 març 2023].
* ↑ «Júlia Corominas i Vigneaux [i Coromines]». Galeria de Metges Catalans. Col·legi Oficial de Metges de Barcelona. [Consulta: 30 març 2020].

## Enllaços externs

* Dra. Júlia Coromines i Vigneaux - Galeria de Metges Catalans del COMB
* Metges catalans a l'exili Arxivat 2011-09-09 a Wayback Machine.