OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Martín Mazza

Pedro Vicente Esquerdo y Lope de Castro (Pamplona, 15 d'octubre de 1978) conegut pel seu nom artístic Martín Mazza, és un actor pornogràfic gai, model i empresari espanyol.

## Biografia

Va néixer en el si d'una família de l'Opus Dei. La seva mare era María Luisa Lope de Castro y Fábregas (descendent, igual que Martín, de Pedro de Alvarado, conqueridor de Guatemala). El seu pare, el doctor Pedro Vicente Esquerdo Orozco, descendia d'una famosa família de metges a la qual havia pertangut José María Esquerdo i Pedro i Álvaro Esquerdo. Fill únic, va viure tota la seva infància amb els seus avis, va ser educat en un col·legi de l'Opus Dei a Alacant. La seva família va ser molt amiga de Francisco Franco i de l'alta societat de l'època, com també de la família reial espanyola.
Va estudiar en universitats d'Espanya, va acabar la carrera de publicitat en el CEU San Pablo, i va fer un postgrau en direcció d'empreses a la Universitat Europea de Madrid. Va entrar a treballar a empreses del món de la publicitat; va viure d'això fins a fer-se actor pornogràfic, amb el que va aconseguir fama internacional.

## Cinema

Va ser el primer actor pornogràfic gai que va rodar una pel·lícula homosexual a un país àrab com Líban, amb aquesta pel·lícula es va consagrar com a actor. Durant set anys va rodar amb productores pornogràfiques com Chichi La Rue, amb qui va començar. Va signar contractes amb les principals productores del món, com Falcon Studios, Hot House, Lucas Entertainment, Raging Stallion, Arena Film o Alpha Male. Els seus principals llocs de residència en la seva època d'actor van ser Los Angeles, Sídney, San Francisco, Londres, Nova York i Madrid. Va ser un dels pocs actors pornogràfics homosexuals a endinsar-se també en el porno heterosexual de la mà de Nacho Vidal, amb una escena que va ser mítica. Va participar sovint al Festival Internacional de Cinema Eròtic de Barcelona on el 2013 va guanyar el Premi Ninfa al millor actor de l'any en vídeos de temàtica gai Va continuar usant el seu nom artístic com a marca. La seva carrera artística va seguir com a model i imatge de diverses marques de roba i empreses de tot el món.

## Altres activitats

Després de la seva marxa en el món de la fama, la televisió i crear la seva pròpia imatge, va aconseguir comprar l'empresa on havia estat becari, la revista gai nacional espanyola Zero. La seva nova revista es va dir Oh my god!.
Ha escrit el llibre Historias de un porn star.

## Referències

* ↑ Martín Mazza, el actor porno gay 'ahijado' de Zurita y descendiente del Dr. Esquerdo, El Confidencial, 10 de juliol de 2016
* ↑ Martín Mazza, del Opus Dei a convertirse en el Nacho Vidal del porno gay, El Español, 6 d'octubre de 2018
* ↑ MARTÍN MAZZA HABLA SIN PELOS EN LA LENGUA DE CÓMO SE CONVIRTIÓ EN EL PRIMER Y MÁS COTIZADO GAY PORN STAR ESPAÑOL, madrid4gays.com
* ↑ El Festival de Cine Erótico de Barcelona ofrecerá 750 actuaciones en directo, La Vanguardia, 27 de setembre de 2006
* ↑ «Premis NINFA 2013». Salón Erótico de Barcelona. [Consulta: 25 juny 2015].
* ↑ Nace la revista gay 'Oh my God!', El Mundo, 25 de desembre de 2009
* ↑ Martín Mazza a Librería Cómplices
# Soledad Vélez

Soledad Vélez (Concepción (ciutat xilena), 1988) és una cantant i compositora xilena resident a València des dels anys 2000. Inicialment cantava en anglès però més endavant va canviar al castellà. En el tercer disc deixà de fer música de l'estil folk passant a l'electrònica.
Amb 19 anys deixà la seua carrera d'arquitecta i se n'anà de Xile per a iniciar una carrera musical. Inicialment Argentina fou la seua primera opció però el 2011 es va decidir per València per un amic amb un projecte musical que no tirà endavant.

## Discografia

* Black light in the forest, EP, 2011
* Wild fishing, àlbum, Absolute Beginners, 2012
* Run with wolves, àlbum, 2013
* Dance and Hunt, àlbum, 2016
* Nuevas Épocas, àlbum, Subterfuge, 2018

## Referències

* 1 2 Morales Polanco, Andrea «Soledad Vélez: “Escucho las letras y la música en mis sueños”». El País, 09-05-2018 [Consulta: 23 setembre 2019].
* 1 2 3 Ballesteros, María «Soledad Vélez, la amazona que vino de Chile». El País, 16-03-2016 [Consulta: 23 setembre 2019].
* ↑ «Wild Fishing». Rockdelux. [Consulta: 23 setembre 2019].
* ↑ «Run With Wolved». Rockdelux. [Consulta: 23 setembre 2019].
# Sportski Klub Jugoslavija

El Sportski Klub Jugoslavija (en serbi: CК Југославија) fou un club serbi de futbol de la ciutat de Belgrad.

## Història

El club va ser fundat el 6 d'agost de 1913 amb el nom SK Velika Srbija.
* 1913-1919 SK Velika Srbija
* 1919-1941 SK Jugoslavija
* 1941-1945 SK 1913
El club guanyà la lliga iugoslava els anys 1924 i 1925, així com la copa de 1936. L'any 1945 el club fou desfet per les noves autoritats comunistes i l'estadi i la majoria de jugadors passaren al nou club creat Estrella Roja de Belgrad.

## Palmarès

* Lliga iugoslava de futbol:
* 1924, 1925
* Lliga sèrbia de futbol:
* 1941-42
* Copa iugoslava de futbol:
* 1936
* Copa sèrbia de futbol:
* 1914

## Entrenadors

Llista no complerta d'entrenadors del SK Jugoslavija:
* Alois Machek (1913-1914)
* Danilo Stojanović (1922-1923)
* Karel Bláha (1923-1926)
* Harry Lank (1927)
* Jovan Ružić (1927)
* Johann Strnad (1928-1929)
* Dragan Jovanović (1929-1933)
* Károly Nemes (1934)
* Bane Sekulić (1934)
* Ivan Kumanudi (1935-1936)
* Franjo Giler (1937)
* Božidar Đorđević (1938)
* Gyula Feldmann (1938-1939)
* Robert Lang (1939-1940)
* Mira Stevanović (1940-194?)

## Referències

* ↑ Istorija o kojoj se ne priča a mojacrvenazvezda.net
* ↑ Konflikt oko preseljenja; 'Blic, 9 Abril 2010
* ↑ BSK - Jugoslavija, Sećanja na prvi Večiti Derbi by Živka M. Bojanića, pag. 179
* ↑ Yugoslavia/Serbia and Montenegro - Cup Finals at RSSSF
* ↑ Milorad Sijić: "Football in the Kingdom of Yugoslavia" Arxivat 2012-05-12 a Wayback Machine., pag. 153-154 (serbi)
* ↑ Jugoslavija (Beograd) Arxivat 2017-08-09 a Wayback Machine. at exyufudbal.in.rs
* ↑ Fudbal u Srbiji 1896.-1914., by Srbislav Todorović, Belgrade 1996, pag. 53
* ↑ Fudbal u Kraljevini Jugoslaviji, Milorad Sijić, pag. 34
* ↑ Gola istina: kraljevi strelaca by Živko M. Bojanić and Slobodan Jovanović, pag. 16 (serbi)
* ↑ "Pola veka" per Vladislav Beljanski, Jovan Dejanović, Luka Dotlić, Kosta Hadži i Jovan Vilovac (pag. 105) (serbi)
* ↑ Gyula Feldmann perfil a magyarfutball.hu

## Enllaços externs

* Jugoslavija (Beograd) Arxivat 2017-08-09 a Wayback Machine. a exyufudbal.in.rs
* Perfil a National-football-teams.com
* SK Jugoslavija Arxivat 2011-08-15 a Wayback Machine. a EU-Football.info
# Pell Lake

Pell Lake és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 2.988 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pell Lake tenia 2.988 habitants, 1.135 habitatges, i 769 famílies. La densitat de població era de 294,3 habitants per km².
Dels 1.135 habitatges en un 37,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,6% hi vivien parelles casades, en un 10% dones solteres, i en un 32,2% no eren unitats familiars. En el 26% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,1% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 34,3% entre 25 i 44, un 19,3% de 45 a 60 i un 11,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.442 $ i la renda mediana per família de 41.711 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.917 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 16.380 $. Aproximadament el 8,9% de les famílies i el 10,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pell Lake» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pell Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Barbus gananensis

Barbus gananensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Somàlia i Etiòpia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Orphaned Land

Orphaned Land és un grup de metal progressiu originari d'Israel. Formats a Petah Tikva el 1991 sota el nom de Resurrection, el seu estil ha anat evolucionant constantment. Amb uns inicis propers al death metal, els seus primers àlbums fusionaven el doom metal amb sonoritats orientals i folklòriques. Actualment practiquen un metal progressiu sense abandonar les sonoritats orientals. Es caracteritzen per un so melòdic però contundent, barrejant veus guturals, típiques del death metal, amb veus clares i femenines. Les seves lletres, de caràcter místic i religiós, estan escrites fonamentalment en anglès, combinant-se amb parts cantades en hebreu, àrab i llatí, i proposant un missatge de pau i harmonia entre les tres grans religions monoteistes i les diferents cultures del món. Han visitat Barcelona en algunes ocasions, la més recent el 18 d'abril de 2015 a la sala Razzmatazz de Barcelona, com a teloners del grup de power metal Blind Guardian.

## Membres actuals

* Kobi Farhi, veu.
* Uri Zelcha, baix.
* Matan Shmueli, bateria.
* Chen Balbus, guitarra rítmica.
* Idan Amsalem, guitarra elèctrica, bozouki.

## Discografia

* Sahara (1994)
* El Norra Alila (1996)
* Mabool (2004)
* The never ending way of orwarrior (2010)
* All Is One (2013)
* Unsung Prophets & Dead Messiahs (2018)

## Referències

* ↑ «ORPHANED LAND MusicMight». Arxivat de l'original el 2008-03-05. [Consulta: 15 gener 2017].
* ↑ «Welcome to the Ark of Orphaned Land». Arxivat de l'original el 2005-02-04. [Consulta: 15 gener 2017].
* ↑ Tiempo, Casa Editorial El. «Orphaned Land, los metaleros que le apuestan a la paz» (en castellà), 07-06-2013. [Consulta: 11 gener 2021].

### Fonts

* "BLIND GUARDIAN + ORPHANED LAND – SALA RAZZMATAZZ, BARCELONA – 18/04/2015 el 02/05/2015 [Consulta: 12 maig 2021].
# Hilderic de Spoleto

Hilderic fou duc longobard de Spoleto nomenat pel rei Luitprand quan va enderrocar a Transamund II el 739. El 740, amb forces del Papa i de Benevent, Transamund va recuperar el poder i Hilderic fou executat.
# Mashi

El mashi és la llengua bantu central que parlen els mashis (79.000 segosn el joshuaproject) de Zàmbia, Angola i Namíbia.

## Família lingüística

Guthrie va assignar el mashi al grup K.30 de les llengües bantus tot i que Pfouts (2003) va establir que formava part de la branca Kavango-Sud-oest del bantu.
L'ethnologue, però, la situa com una llengua luyana juntament amb el luyana, el mbowe, el kwangali, el diriku, el mbukushu i el simaa.

## Geolingüística i dialectes

A Zàmbia del soshi es parla al sud-oest de la Província de l'Oest. Els 18800 mashis (2010) que hi viuen parlen els dialectes mashi, kwandu septentrional i kwandu meridional. Els 2.630 moshis (2000) d'Angola viuen a la província de Cuando Cubango, a l'est del país i parlen els mateixos dialectes que els de Zàmbia. En aquest país, el mashi també rep els noms de kamaxi i de masi. Els 200 mashis (2006) que viuen a Caprivi Oriental utilitzen el yeyi com a segona llengua.

## Sociolingüística i ús de la llengua

A Zàmbia el mashi és una llengua que té un ús vigorós (6a). No està estandarditzada però és parlada per persones de totes les edats tant a la llar com a nivell de la comunitat. A Angola és una llengau desenvolupada (EGIDS 5), ja que en aquest país s'ha estandarditzat, encara que no és del tot sostenible. A Namíbia, però el mashi està amenaçat (EGIDS 6b). El 2011 va desenvolupar la llengua escrita en alfabet llatí. El 2013 s'hi van traduir fragments de la Bíblia. Els mashis són nòmades.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Moshi». ethnologue. [Consulta: 16 gener 2015].
* ↑ «Masi, Mashi». joshuaproject. [Consulta: 18 gener 2015].
* ↑ Nurse & Phillipson. {{{títol}}}, 2003.
* ↑ «K». ethnologue. [Consulta: 18 gener 2015].
* ↑ «Mashi in the Language Cloud» (en anglès). ethnologue. [Consulta: 19 gener 2015].
# São Vicente (São Paulo)

São Vicente és un municipi de l'Estat de São Paulo amb 329.000 habitants. Se situa a la meitat occidental de l'illa homònima, que comparteix amb Santos.
Amb una població, segons el cens del 2022, que era de 329.911, essent la tercera ciutat més poblada de la costa de São Paulo, només per darrere de Santos i Praia Grande.
São Vicente és un dels 15 municipis de São Paulo considerats Estâncias Balneárias per l'estat de São Paulo.

## Història

L'illa de São Vicente es deia originalment Gohayó i va tenir com a primers habitants els indígenes Tapuia, expulsats a l'interior cap a l'any 1000 pels tupís, que van conquerir la regió.
Fou fundada el 1532. La localitat va donar nom, el 1534, a la Capitania de São Vicente, una de les capitanies hereditàries originals i de la que va ser-ne la capital fins al 1683, quan va ser substituïda per São Paulo.

## Persones il·lustres

* Robinho, futbolista.

## Referències

* ↑ «São Vicente» (en portuguès brasiler). IBGE - Cidades. [Consulta: 26 octubre 2023].
* ↑ Prado, João Fernando de Almeida. São Vicente e as capitanias do Sul do Brasil, as origens, 1501-1531: história da formação da sociedade brasileira (en portuguès brasiler). Companhia Editora Nacional, 1961.
* ↑ «São Paulo. História & Fotos» (en portuguès brasiler). IBGE. [Consulta: 26 octubre 2023].
# Districte de Michalovce

El districte de Michalovce - (eslovac) Okres Michalovce - és un dels 79 districtes d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país. Té una superfície de 1.019,26 km², i el 2013 tenia 110.768 habitants. La capital és Michalovce.

## Llista de municipis
### Ciutats

* Michalovce
* Strážske
* Veľké Kapušany

### Pobles

Bajany | Bánovce nad Ondavou | Beša | Bracovce | Budince | Budkovce | Čečehov | Čičarovce | Čierne Pole | Drahňov | Dúbravka | Falkušovce | Hatalov | Hažín | Hnojné | Horovce | Iňačovce | Ižkovce | Jastrabie pri Michalovciach | Jovsa | Kačanov | Kaluža | Kapušianske Kľačany | Klokočov | Krásnovce | Krišovská Liesková | Kusín | Lastomír | Laškovce | Lesné | Ložín | Lúčky | Malčice | Malé Raškovce | Markovce | Maťovské Vojkovce | Moravany | Nacina Ves | Oborín | Oreské | Palín | Pavlovce nad Uhom | Petrikovce | Petrovce nad Laborcom | Poruba pod Vihorlatom | Pozdišovce | Ptrukša | Pusté Čemerné | Rakovec nad Ondavou | Ruská | Senné | Slavkovce | Sliepkovce | Staré | Stretava | Stretavka | Suché | Šamudovce | Trhovište | Trnava pri Laborci | Tušice | Tušická Nová Ves | Veľké Raškovce | Veľké Slemence | Vinné | Vojany | Voľa | Vrbnica | Vysoká nad Uhom | Zalužice | Závadka | Zbudza | Zemplínska Široká | Zemplínske Kopčany | Žbince
# Sportsklubben Brann

El SK Brann és un club de futbol noruec de la ciutat de Bergen.

## Història

El 26 de setembre de 1908 Christen K. Gran i Birger Gjestland amb vuit joves més decidiren formar un nou club al que anomenaren Ski- og Fodboldklubben Brann (en català Club d'Esquí i Futbol Foc). Posteriorment canvià el nom pel de Sportsklubben Brann. El 1919 el club inaugura el Brann Stadion amb un partit contra la selecció de futbol de Noruega amb derrota per 2-6. El 1923 guanya el seu primer títol, la copa noruega. Dos anys més tard, guanya el segon. El següent títol, però, no arribà fins al 1947. La primera lliga la guanyà la temporada 1961/62, repetint la temporada següent.

## Jugadors destacats

* Finn Berstad (1920s)
* Rolf Birger 'Pesen' Pedersen (1957 - 1972)
* Roald 'Kniksen' Jensen (1960 - 1964 i 1971 - 1973)
* Helge Karlsen
* Tore Nordtvedt (1963 - 1979)
* Bjørn Tronstad (1974 - 1979)
* Anders Giske (1980s i 1992)
* Steinar Aase (1973-79 i 1985)
* Per Egil Ahlsen (1987 - 1990 i 1991 - 1992)
* Joachim Björklund (1990 - 1992)
* Claus Lundekvam (1993-1996)
* Tore André Flo (1996 - 1997)
* Geir Hasund (1994 - 1998)
* Per Ove Ludvigsen (1994 - 2000)
* Mons Ivar Mjelde (1989 - 1991 i 1996 - 2001)
* Thorstein Helstad (1998 - 2002 i 2006 -)
* Geirmund 'Geddi' Brendesæter (1991 - 2003)
* Raymond Kvisvik (1998 - 2002 i 2003 - 2005)
* Robbie Winters (2002 -)
* Seyi Olofinjana (2002 - 2004)
* Paul Scharner (2004 - 2005)
* Charlie Miller (2004 - 2006)
* Martin Andresen (2005 -)
* Eirik Bakke (2006 -)

## Entrenadors des de 1980

| Les Shannon | (1980 - 1981) |
| Arve Mokkelbost | (1982 - 1983) |
| Endre Blindheim | (1984 - 1985) |
| Tony Knapp | (1986 - 1987) |
| Teitur Þórðarson | (1988 - 1990) |
| Karl Gunnar Björklund | (1991 - 1992) |
| Hallvar Thoresen | (1993 - 1995) |
| Kjell Tennfjord | (1995 - 1998) |
| Harald Aabrekk | (1998 - 1999) |
| Teitur Þórðarson | (2000 - 2002) |
| Mons Ivar Mjelde | (2003 - present) |

## Palmarès

* Lliga noruega de futbol (3): 1961-62, 1963, 2007
* Copa noruega de futbol (7): 1923, 1925, 1972, 1976, 1982, 2004, 2023

## Enllaços externs

* Web oficial
* Web oficial de seguidors
# Sant Vicenç de les Eres

Sant Vicenç de les Eres, abans Sant Iscle, és l'església del poble de les Eres, en el municipi de Montferrer i Castellbò (Alt Urgell).

## Descripció

És una petita església d'una sola nau, ubicada al capdamunt d'un penyal i capçada a llevant amb absis semicircular, que resulta de la prolongació dels murs de la nau sense solució de continuïtat. La nau és de curtes proporcions, gairebé quadrada si es descompta l'espai absidal, la qual es cobreix amb un cel ras en forma de volta de canó rebaixada. El presbiteri s'obre a l'interior de la nau mitjançant un plec absidal. La porta d'accés, en arc escarser, s'obre a una cantonada del mur meridional i és coronat per una finestra quadrangular. La coberta és de llosa a doble vessant i el conjunt és coronat per un campanar d'espadanya d'un sol ull, que s'erigeix descentrat sobre la façana occidental.

## Història

Durant el primer quart del segle xi, es recullen notícies de donacions d'alous situats al terme de Sant Iscle de les Eres, indret que és esmentat en altres indrets durant aquell mateix segle, com a domini del vescomtat de Castellbò. Durant aquests anys, la vila apareix vinculada a l'advocació de sant Iscle màrtir, que apareixerà més tardanament vinculada amb Turbiàs, i no serà fins a l'any 1575 que no rebrà l'esment de Sant Vicenç de les Eres. L'església es mantindria sufragània de Sant Iscle de Turbiàs.

## Referències

* 1 2 «Església de Sant Vicenç de les Eres». Pla d'ordenació urbanística municipal: Catàleg de béns protegits p. 95-96. Ajuntament de Montferrer i Castellbò. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 10 maig 2012].
# Barbus girardi

Barbus girardi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Angola.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Orphans

«Orphans» és una cançó de la banda britànica Coldplay pertanyent a l'àlbum Everyday Life, dins la segona cara anomenada Sunset. Fou publicada el 24 d'octubre de 2019 junt al senzill «Arabesque».
Les lletres tracten el tema dels refugiats i migrants que abandonen el seu país i la seva família però són retinguts en fronteres i camps de refugiats. Fan èmfasi en el punt de vista dels espectadors que veuen imatges i vídeos sobre aquest fet i no empatitzen amb el patiment d'aquestes persones, sense tenir en compte que qualsevol d'ells podria trobar-se en aquesta situació.
L'enregistrament de la cançó es va produir en el darrer moment mentre realitzaven les mescles de l'àlbum. El videoclip es va estrenar l'endemà de la publicació del senzill.

## Referències

* ↑ White, Jack. «Coldplay announce tracklist to new double album Everyday Life released on November 22» (en anglès). OfficialCharts.com, 24-10-2019. [Consulta: 26 novembre 2019].
* ↑ Trendell, Andrew. «Coldplay’s Chris Martin explains the inspiration behind new tracks ‘Orphans' and ‘Arabesque’ and new album ‘Everyday Life’» (en anglès). NME, 24-10-2019. [Consulta: 26 novembre 2019].
# Hildesind

Hildesind (segle x) fou un eclesiàstic català i primer abat del monestir de Sant Pere de Rodes entre el 947 i el 991. Des del 979 també fou bisbe d'Elna.
Era fill de Tassi, un membre de la noblesa local que el 926 va convertir la cel·la monàstica de Rodes en el monestir, el va fer independent mentre li atorgava diversos béns de la seva propietat. Juntament amb el seu fill es van encarregar de construir la primera església del conjunt monàstic i gràcies als contactes d'ambdós amb la monarquia franca, van poder fer-lo créixer en poder i prestigi. Ambdós foren enterrats en el monestir, i foren col·locades unes làpides sepulcrals commemoratives de la seva tasca com a constructors del temple.

## Bibliografia

* Immaculada Lorés, El monestir de Sant Pere de Rodes