OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sima Sarkar

Sima Sarkar (Bangladesh, 1975) és una mare de Bangladesh. Esdevingué coneguda quan es va difondre per les xarxes socials una foto on es veia portant en braços el seu fill de 18 anys, incapacitat, perquè pogués fer un examen. El seu fill, Hardeny Sarkar, va superar l'examen i podrà estudiar a la Universitat de Dhaka. Sima va explicar a la BBC que sempre ha dut el seu fill a l'escola, encara que això suposava llevar-se a les cinc del matí perquè pogués començar les classes de les vuit del matí. Vol que el seu fill tingui una millor vida i si és així veurà compensada tota la seva dedicació. El 2018 fou considerada una de les 100 dones més influents per la BBC.

## Referències

* ↑ «A história por trás da foto viral em que mãe carrega o filho deficiente para o vestibular» (en portuguès brasiler). [Consulta: 14 gener 2019].
* ↑ News, Bangladesh Live. «Sima Sarkar is now world's best mother | Bangladesh Live News». [Consulta: 14 gener 2019].
* ↑ «Kisah di balik foto viral ibu gendong anak demi ikut ujian universitas» (en anglès). BBC, 26-11-2018.
* ↑ «BBC 100 Women 2018: Who is on the list?» (en anglès). BBC, 19-11-2018.
# Shiro Kikuhara

Shiro Kikuhara (Prefectura de Kanagawa, Japó, 7 de juliol de 1969) és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Shiro Kikuhara va disputar 5 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Shiro Amano

Shiro Amano (天野 シロ, Amano Shiro, nascut el 4 de juny de 1976) és un mangaka japonès que va treballar en diversos projectes, incloent-hi una adaptació de la popular sèries de Kingdom Hearts.

## Treballs
### Manga

* Kingdom Hearts
* Kingdom Hearts: Chain of Memories
* Kingdom Hearts II
* Legend of Mana
* It's a Wonderful World

### Novel·les (Il·lustració)

* Breath of Fire IV
* Kingdom Hearts
* Kingdom Hearts: Chain of Memories
* Kingdom Hearts: Chain of Memories: Reverse Rebirth
* Kingdom Hearts II

### Videojocs

* Dragon Quest & Final Fantasy in Itadaki Street Special (Character Designer)
* Dragon Quest & Final Fantasy in Itadaki Street Portable (Character Designer)
* Itadaki Street DS (Character Designer)
* Super Deformed Gundam
* Lord of Vermilion

### Llibres d'il·lustracions

* 天野 シロ Art Works Kingdom Hearts
# Abartzuza

Abartzuza (en basc, en castellà cooficialment Abárzuza) és un municipi de Navarra, a la comarca d'Estella Oriental, dins la merindad d'Estella. Limita al nord amb Ameskoabarren, sud i est amb Deierri i a l'oest amb Allín.

## Gentilici

Els habitants d'Abartzuza solen rebre el nom de dobleros. Sobre el nom del poble, aquest prové de l'euskera. El nom del poble vindria a significar lloc abundant en llenya; d'abar (branca en euskera), zur (fusta) o tzu (sufix abundancial) i -tza (sufix abundancial o locatiu).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 508 | 517 | 514 | 514 | 516 | 510 | 522 | 514 | 534 | 563 | 579 |
| Fonts: Abartzuza i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||

## Enllaços externs

* http://www.cfnavarra.es/estadistica - Institut d'estadística de Navarra
* http://idena.navarra.es/ - Infraestuctura de Dades Espacials de Navarra
# Simitarra de l'Índia

La simitarra de l'Índia (Pomatorhinus horsfieldii) és un ocell de la família dels timàlids (Timaliidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones de matolls, sotabosc i pastures als turons del sud de l'Índia des del nord de Gujarat, sud-oest de Rajasthan, centre de Madhya Pradesh i Orissa, cap al sud, als Ghats Orientals i Occidentals.

## Referències

* ↑ «Simitarra de l'Índia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Solenopsis invicta

La formiga de foc roja (Solenopsis invicta) és una espècie de formiga de la subfamília dels mirmicins (Myrmicinae). És originària d'Amèrica del Sud (Argentina, Brasil i Paraguai) i s'ha estès a moltes altres parts del món, essent una espècie invasora.

## Distribució

És originària d'Amèrica del Sud (Argentina, Brasil i Paraguai) i s'ha estès a moltes altres parts del món.incloent els Estats Units, Mèxic, el Carib, la Xina, Taiwan i Austràlia. El 2023 ha estat detectat el seu establiment a Europa per primera vegada, concretament prop de Siracusa (Sicília, Itàlia). Només ha pogut ser erradicada a Nova Zelanda. Aquesta formiga té un fibló potent i irritant de la pell on de vegades deixa pústules.

## Història natural

A més la seva activitat danya les arrels de les plantes. Amb el seu fibló pot matar animals petits com alguns ocells. El verí del seu fibló conté un alcaloide que causa dolor i la formació de pústules a la pell un dia després de la picada. Són depredadors naturals d'algunes plagues agrícoles com els insectes de la família Labiduridae, àfids i d'altres. Tanmateix també pot matar pol·linitzadors com les abelles o borinots que fan el niu a terra.

## Morfologia

Les obreres presenten 10 segments en les antenes. Són difícils de distingir d'altres formigues del seu gènere i per aconseguir-ho es poden fer servir tècniques com el codi de barres genètic i la cromatografia (high performance liquid chromatography) per distingir diferències en els hidrocarburs cuticulars.

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 26 novembre 2023].
* ↑ Menchetti, Mattia; Schifani, Enrico; Alicata, Antonio; Cardador, Laura; Sbrega, Elisabetta «The invasive ant Solenopsis invicta is established in Europe» (en anglès). Current Biology, 33, 17, 01-09-2023, pàg. R896–R897. DOI: 10.1016/j.cub.2023.07.036.
* ↑ «Red imported fire ant, Solenopsis invicta Buren». UF/IFAS Featured Creatures.

## Enllaços externs

* The Incredible Floating Fire Ant
* Red Imported Fire Ant Fact Sheet on fire ant control, infestations and prevention from the National Pest Management Association
* Imported Fire Ants: Biology, Control, and Management at eXtension Arxivat 2007-10-06 a Wayback Machine.
* Database of fire ant genes Arxivat 2009-12-27 a Wayback Machine.

### Austràlia

* Fire ants page Arxivat 2005-09-23 a Wayback Machine. at the Department of Primary Industries & Fisheries, Queensland
# Moritz Mildner

Moritz Mildner (Trmice, 6 de novembre de 1812 - Praga, 4 de desembre de 1865) fou un violinista txec, compositor i professor de música.
Va estudiar al Conservatori de Praga sota Friedrich Wilhelm Peeksis i el 1828 es va convertir en un dels seus primers graduats. Va tocar el segon violí en el quartet sota la direcció del seu mentor, que va oferir els primers concerts de quartet públic a Praga. Després va ensenyar al Conservatori; entre els seus alumnes, en particular, van ser Florián Zajíc, Ferdinand Laub, Jan Ondříček, Heinrich de Ahna, Antonín Bennewitz i els germans Jan, Vojtech i Bohuslav Hřímalý.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia Espasa, vol. 70, pàg. 899. (ISBN-84-239-4570-7)
# Santuari de la Mare de Déu de la Fontsanta (Subirats)

* No s'ha de confondre amb Santuari de la Fontsanta (Jafre).
El Santuari de la Mare de Déu de la Fontsanta, antiga església de Sant Pere del Castell, està situat dins del castell de Subirats, en un pla inferior, als contraforts de la serra d'Ordal, al municipi de Subirats (Alt Penedès). Està inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

Es remunta a la construcció del castell, a principis del segle x. L'any 1726 va convertir-se en el santuari de la Mare de Déu de la Fontsanta, gràcies al trasllat de la imatge barroca amb aquest nom. Està dedicat a Santa Maria, Sant Pere i Sant Joan.

## Descripció

És un edifici d'una sola nau, coberta amb volta apuntada i arcs torals ogivals. L'absis semicircular està mig excavat a la roca. El portal de la façana sud va ser afegit en la restauració dels anys 1970 sobre l'antic portal barroc i imita l'estil romànic amb arquivolta i capitells esculpits. Té dues capelles laterals del segle XVIII. El campanar és d'espadanya, de dues arcades, i es veu a mig fer després que se suprimís l'acabament d'època barroca.
La Mare de Déu de la Font Santa es guarda actualment a la capella del Roser, oberta al culte des de 1683, i que conserva decoració en estuc a les voltes d'aresta. La imatge actual és una còpia de la que va desaparèixer el 1936.
Prop del santuari destaquen altres elements, com la roca mil·lenària sedimentada de la Via Augusta (molt pròxima); el presbiteri, probablement relacionat amb els temps ibèrics; la naveta del castell; el Columbari d'en Pasteres i la Creu del castell de Subirats, creu de terme situada davant del santuari.

## Llegenda de la Font Santa

El nom de Fontsanta prové d'una font termal, anomenada font dels Banys Vells, que estava situada al vessant nord-est del Pujol d'en Figueres, prop del santuari. Les aigües termals de la font rajaven calentes, a uns trenta graus, i curaven el reumatisme i les malalties de la pell. Per aquest motiu se l'anomenà Font Santa. Aquí hi fou trobada una imatge de la Mare de Déu que per aquesta raó s'anomena la Mare de Déu de la Font Santa. Actualment la font no raja.

## Referències

* 1 2 «Santuari de la Mare de Déu de la Fontsanta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya.
* 1 2 «Santuari de la Mare de Déu de la Fontsanta del castell de Subirats». Catalunya.com.
* ↑ «Església de Sant Pere del Castell de Subirats». Catalonia Sacra.
* ↑ «Creu del castell de Subirats». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya.
* ↑ «Llegenda de la Font Santa / Tradició oral sobre la Mare de Déu de la Font Santa». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.
# Abraham Tedros

Abraham Tedros (Asmara, 20 d'agost de 1993) és un futbolista eritreu de la dècada de 2010.
Fou internacional amb la selecció de futbol d'Eritrea.
Pel que fa a clubs, destacà a Red Sea FC.

## Referències

* 1 2 Montague, James. Thirty-One Nil: On the Road with Football's Outsiders: A World Cup Odyssey, 22 maig 2014. ISBN 9781408851593.
* ↑ Pilipili, Oscar. «Zimbabwe held 0–0 by Eritrea». The Standard, 12-12-2009. Arxivat de l'original el 14 de març 2012. [Consulta: 15 desembre 2009].
* ↑ Abraham Tedros, Fitxa a Soccerway
* ↑ Abraham Tedros a National-Football-Teams.com (anglès)
# Ann Hutchinson Guest

Ann Hutchinson Guest (Nova York, 3 de novembre de 1918 - Londres, 9 d'abril de 2022) fou una ballarina, coreògrafa i investigadora de la dansa experta en notació de la dansa i moviment, especialment Laban.
Realitzà diversos estudis clàssic-acadèmics i moderns amb V. Celli, E. Caton i M. Craske (tècnica acadèmica), Kurt Jooss i Sigurd Leeder a Dartington Hall, i amb Hanya Holm, Martha Graham i José Limón (tècnica moderna). Va ser igualment alumna de la ballarina, coreògrafa i pedagoga Doris Humphrey.
S'especialitzà en el sistema d'escriptura o notació de la dansa elaborat per Rudolf von Laban. L'any 1940 fundà el Dance Notation Bureau a Nova York, del que agafà la presidència. Des de 1962 s'establí a Londres i el 1967 hi va fundar el Language of Dance Centre.
Els seus treballs han fet possible la reconstrucció de diversos ballets, com per exemple La Vivandière, de Fanny Cerrito i Arthur Saint-Léon, i L'après-midi d'un faune de Vaslav Nijinsky. Ha rebut dos doctorats honoris causa, i el 1997 va rebre el premi "Contribució destacada a la recerca de dansa" del Congrés de Recerca en Dansa (CORD). El 1998 va rebre una beca Guggenheim for Dance Studies.
Autora de l'obra Labanotation (Nova York, 1954), fou una addicta a l'ensenyança de la notació Laban.

## Obra seleccionada

* Labanotation, New York, New Directions Books, 1954. Prefaci de George Balanchine, introducció de Rudolf Laban. Segona edició: Labanotation : The System of Analyzing and Recording Movement, New York, Theatre Arts Books, 1970. ISBN 0-415-96562-4
* Fanny Elssler's «Cachucha», New York, Theater Arts ISBN 0878305750; Londres, Dance Books, 1981 ISBN 0903102595.
* Your move. A new approach to the study of movement and dance, New York, Londres, Gordon and Breach, 1983 ISBN 0-677-06350-4
* Dance notation. The process of recording movement on paper, Londres, Dance Books, 1984 ISBN 0-903102-75-7
* La Vivandière. Pas de six, Londres, Routledge, 1995 ISBN 2881249906.
* Choreographics. A comparison of dance notation systems from the Fifteenth Century to the present, Londres, Routledge, 1998 ISBN 9057000032

## Bibliografia

* Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. II, pàg. 602. (ISBN 84-7291-226-4)

## Referències

* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 31 maig 2008. [Consulta: 8 juny 2008].
* ↑ «Guggenheim Fellowships 1998». Arxivat de l'original el 22 juny 2011. [Consulta: 12 gener 2011].
# Ann E. Beatty

Ann E. Beatty (Cardington, Ohio, 15 de juliol de 1857 - Williamsport, Ohio, 19 de novembre de 1956) va ser una esperantista estatunidenca.
A principis del 1920 va compilar i publicar, probablement el 1924, un conjunt de 240 himnes en la llengua auxiliar internacional esperanto, Espero Internacia. Es tractava principalment d'una traducció d'obres ja existents per a un orfenat cristià anomenat Christian Home Orphanage, situat a Council Bluffs, Iowa, i que actualment porta el nom de Children's Square. Alguns dels continguts els podria haver escrit la mateixa Ann E. Beatty, incloent-hi Armilojn nun forlasu. Actualment porten el seu nom la col·lecció d'himnes de la biblioteca Culbert – la Ann E. Beatty Memorial Hymnal Collection – i el memorial E. Beatty Memorial Hymn Translation Challenge, un premi per traducció d'himnes organitzat per la mateixa biblioteca Culbert.

## Referències

* ↑ Amerika Esperantisto, 1957 - Maig/Juny.
* ↑ Amerika Esperantisto, 1952 - Gener/Febrer.
* 1 2 Ann E. Beatty a hymnary.org
* ↑ «The Legacy of the Peculiar Miss Ann E. Beatty» (en anglès i esperanto). [Consulta: 21 gener 2016].

## Enllaços externs

* Recull de les 240 composicions d'Esperanto Internacia.
* Lloc web de Children's Square
# Altenburg (Missouri)

Altenburg és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 309 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Altenburg tenia 309 habitants, 126 habitatges, i 86 famílies. La densitat de població era de 124,3 habitants per km².
Dels 126 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,9% hi vivien parelles casades, en un 5,6% dones solteres, i en un 31% no eren unitats familiars. En el 27,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 30,7% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 18,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.417 $ i la renda mediana per família de 46.136 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.125 $ mentre que les dones 20.208 $. La renda per capita de la població era de 19.174 $. Cap de les famílies i el 5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Altenburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Altenburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Altenwerder

Altenwerder, en baix alemany Oolwarder o Olenwarder, és un barri del districte d'Harburg que el 2016 tenia tres habitants, una població constant des de molts anys.
Com el seu nom en -werder (del baix alemany warder per a illa fluvial) indica, és una illa al maresme de l'Elba, que va formar-se al segle xii quan la maror va trencar l'antiga illa de Gorieswerder per diversos braços nous de l'Elba, a uns tres metres sobre el nivell mitjà del mar. El prefis ool- o alten- significa vell, probablement en contrast amb l'illa veí de Finkenwerder, de colonització posterior.
El primer esment de Oldenwerdere data del 1250. Va ser un poble de conreadors i de pescadors de riu. La part occidental pertanyia a l'Arquebisbat de Bremen i la part oriental al Ducat de Brunsvic-Lüneburg. Després de la Guerra dels Trenta Anys l'arquebisbe va haver de cedir la seva part a Suècia i el 1714 ambdues parts de l'illa van escaure als Brunsvic-Lüneburg. Durant la reforma administrativa nazi, després de l'entrada en vigor de la Llei de l'àrea metropolitana d'Hamburg del 1937 va esdevenir territori hamburgués.
El 1961 comptava encara amb uns dos mil habitants. En aquest any es va decidir la llei d'eixample del Port d'Hamburg que va prohibir qualsevol construcció de cases noves i que va atorgar a la ciutat el dret de preempció. L'aiguat de 1962 no hi va causar víctimes, però molts danys materials i els agricultors van deixar de resistir a la venda de les terres. El 1998 se'n va anar el darrer veí. Els tres habitants actuals són l'alberguera i la seva família a l'estació de serveis i del restaurant de camioners. El 2002 va estrenar-se el nou terminal de contenidors, als marge d'un nou moll al Reiherstieg, aleshores un dels més moderns d'Europa. També hi ha l'estació de mercaderies més llarg del port, el Bahnhof Alte Süderelbe.

## Llocs d'interès

* L'església de Gertrudis de Nivelles, l'únic edifici de l'antic poble
* La terminal de contenidors CTA (Container Terminal Altenwerder), amb els seus carretons sense conductor
* Terminal de contenidors al Reiherstieg
* Església de Gertrudis i aerogenerador
* Stolperstein dedicat a Rudolf Krukenbaum, assassinat a Sachsenhausen
* Estació Bahnhof Alte Süderelbe

## Enllaços i referències

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Altenwerder
* ↑ «Hochdeutsch-plattdeutsche Liste von Stadtteilen in Hamburg» (en alemany, baix alemany). Fehrs-Gilde Gesellschaft für niederdeutsche Sprachpflege, Literatur und Sprachpolitik. [Consulta: 2 maig 2018].
* ↑ «Der Norden zählt» Arxivat 2008-06-17 a Wayback Machine.,Hamburg, Statistikamt Nord, 2012
* ↑ «earthtools.org». Arxivat de l'original el 2013-01-29. [Consulta: 31 gener 2021].
* ↑ Tilgner, Daniel (red.). «Altenwerder». A: Hamburg von Altona bis Zollenspieker: Das Haspa-Handbuch für alle Stadtteile der Hansestadt (Hamburg de A d'Altona cap a Z de Zollenspiecker: el manual de l'Haspa de tots els barris de la ciutat hanseàtica) (en alemany). Hamburg: Hoffmann & Campe, 2002, p. 88-93. ISBN 3-455-11333-8. «1184»
# Antena de Oro 2017

La llista de guardonats de la XLV edició dels premis Antena de Oro 2017 va ser anunciada el 10 d'octubre de 2017. L'entrega es va fer l'11 de novembre de 2017 al Gran Casino d'Aranjuez i fou presentada per Jose Toledo i Juan Ignacio Ocaña.

## Televisió

* Aquí la Tierra, de La 1 de TVE.
* Mónica Carrillo, Antena 3 Noticias, de Antena 3.
* Carlos Sobera, First Dates de Cuatro.
* Bertín Osborne, Mi casa es la tuya, de Telecinco.
* Helena Resano, LaSexta Noticias, de La Sexta.
* Antonio Jiménez, El cascabel de 13 TV.

## Ràdio

* Alberto Martínez Arias, director dels Serveis Informatius de RNE;
* Àngels Barceló, Hora 25, la Cadena SER.
* María José Navarro, d' Herrera en COPE.
* La Brújula, d'Onda Cero.
* Eduardo Castillo, After Work de Capital Radio.

## Política

* Albert Rivera
* Susana Díaz
* Íñigo Méndez de Vigo

## Trajectòria professional

* José María García
* Javier Gállego Jané

## Extraordinària

* Canal 24 Horas en el seu 20è aniversari
* Antonio González Terol, alcalde de Boadilla del Monte
* José Antonio Sánchez, president de RTVE
* Anselmo Pestana Padrón, president del Cabildo de l'illa de La Palma
* Unitat Militar d'Emergències
* Cossos de la Guàrdia Civil i Nacional de Policia.

## Referències

* ↑ «Ángels Barceló, Bertín Osborne y Carlos Sobera, entre los premiados con las Antenas de Oro». El País, 10-10-2017. [Consulta: 20 octubre 2017].
* ↑ El periodismo español brilla en la noche de las Antenas de Oro 2017, el televisero.com
# Antisèptic

Antisèptic (del grec αντί, contra, i σηπτικός, putrefacte) és aquella substància que inhibeix la proliferació de microorganismes i n'impedeix l'acció patògena sense perjudicar els organismes superiors. S'aplica a teixits vius com la pell per a reduir la possibilitat d'infecció, sèpsia o putrefacció. Cal distingir-los dels antibiòtics, que destrueixen els bacteris.

## Antisèptics

Alguns antisèptics:
* Violeta de metil
* Tintura de iode
* Lugol
* Povidona iodada
* Topionic
* Betadine
* Reactiu de Melzer
Hi ha moltes herbes amb propietats antisèptiques també, com ara:
* la farigola
* l'all

## Vegeu també

* Esparadrap
* Tira adhesiva sanitària
* Embenat

## Enllaços externs

* Antiseptics a Medical Dictionary (anglès)
# Antitaenita

L'antitaenita és un mineral de la classe dels elements natius. Rep el seu nom de la seva relació amb la taenita.

## Característiques

L'antitaenita és un aliatge de ferro i níquel, de fórmula química Fe₃Ni. Actualment, es tracta d'una espècie no aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'antitaenita pertany a «01.AE: Metalls i aliatges de metalls, família ferro-crom» juntament amb els següents minerals: vanadi, molibdè, crom, ferro, kamacita, tungstè, taenita, tetrataenita, cromferur, fercromur, wairauïta, awaruïta, jedwabita i manganès.

## Formació i jaciments

Originalment va ser descrita a un meteorit de 3,83 tones trobat l'any 1861 a Vaca Muerta, Taltal (Regió d'Antofagasta, Xile). També se n'ha trobat en altres tres meteorits, un trobat a Estherville (Iowa, Estats Units) i dos més al Brasil, a Santa Catarina (Santa Catarina) i a Vicência (Pernambuco).

## Referències

* ↑ «Antitaenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 gener 2016].
* ↑ «Antitaenite Mineral Data». [Consulta: 24 juliol 2021].
* ↑ «Vaca Muerta meteorite, Taltal, Antofagasta Province, Antofagasta Region, Chile» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 gener 2016].
# Antoni Gomila Nadal

Antoni Gomila Nadal (Manacor, 7 de febrer de 1973) és un escriptor teatral i actor mallorquí.

## Biografia

Diplomat en relacions públiques, finalment es decantà pel teatre. Començà la seva carrera amb Aranyes teatre (1991-1997), treballà al Departament de Joventut de l'Ajuntament de Manacor (1996-2000) i ha estat director del Teatre d'Artà (2000-2004) i del Teatre de Petra (2005-2007). Ha treballat amb directors com Joan Gomila, Pep Sanchis, Tomàs Aragay, Josep R. Cerdà, Pep Tosar, Rafel Duran, Màrius Hernàndez, Rafael Spregelburd i Oriol Broggi. El 1998 va fundar Produccions de Ferro. Habitual de la televisió autonòmica balear IB3, la seva obra més reconeguda és Acorar, amb la qual ha aconseguit, entre d'altres, el Premi Serra d'Or 2013.
Ha participat en els següents programes de televisió:
* El cor de la ciutat (2006)
* Laberint de passions (2007-2008)
* Llàgrima de sang (2009)
* Això és mel (2013-2016)

## Referències

* ↑ Antoni Gomila Nadal Arxivat 2017-04-03 a Wayback Machine. al web de la UIB
* ↑ Joan Mas i Vives Produccions de Ferro al Diccionari del teatre a les Illes Balears, Volum 2 p. 110
* ↑ Premis Crítica Serra d'Or, crítics amb les institucions públiques
* ↑ Antoni Gomila recibe el galardón de la Escola de Mallorquí en su 40 aniversario, Diario de Mallorca, 8 de juny de 2013

## Enllaços externs

* Produccions de ferro
# Antoni Martí i Farreras

Antoni Martí Farreras (1904 - 1973) va ser dibuixant, caricaturista, pintor i periodista. L'any 1936 va il·lustrar el llibre de Joan Vergé 40 homes i un campionat.

## Referències

* Joaquim Aloy, Jordi Basiana i Pere Gasol La República a Manresa en un clic (1931-1936)
# Amityville

«Amityville» té aquests significats:
* Toponímia:
** Amityville (Nova York), localitat estatunidenca a l'estat de Nova York
** North Amityville, localitat estatunidenca a l'estat de Nova York
* Cinema:
** The Amityville Curse, pel·lícula estatunidenca de 1990, dirigida per Tom Berry
** Amityville: Un temps per al diable, pel·lícula estatunidenca de 1992, dirigida per Tony Randel
** Amityville Dollhouse, pel·lícula estatunidenca de 1997, dirigida per Steve White