OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aguilar de Campoo

Aguilar de Campoo és un municipi de la província de Palència, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Pedanies

Aquest municipi comprèn el nucli capçalera (Aguilar de Campoo) i 28 pedanies (població segons INE 2006):
* Aguilar de Campoo (6.509 hab),
* Barrio de San Pedro (10 hab),
* Barrio de Santa María (51 hab),
* Cabria (41 hab),
* Canduela (38 hab),
* Cordovilla (12 hab),
* Corvio (19 hab),
* Cozuelos de Ojeda (55 hab),
* Foldada (12 hab),
* Gama (11 hab),
* Grijera,
* Lomilla (35 hab),
* Matalbaniega (4 hab),
* Matamorisca (33 hab),
* Mave (58 hab),
* Menaza (30 hab),
* Nestar (41 hab),
* Olleros de Pisuerga (66 hab),
* Pozancos (30 hab),
* Puentetoma (14 hab),
* Quintanas de Hormiguera (17 hab),
* Renedo de la Inera,
* Santa María de Mave (29 hab),
* Valdegama (10 hab),
* Vallespinoso (34 hab),
* Valoria de Aguilar (47 hab),
* Villacibio (9 hab),
* Villanueva de Henares (51 hab),
* Villavega de Aguilar (37 hab).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2009 | 2011 | 2013 | 2015 | 2017 | 2019 | 2021 |
| 1.571 | 7.734 | 7.734 | 7.643 | 7.589 | 7.565 | 7.426 | 7.346 | 7.308 | 7.303 | 7.263 | 7.242 | 7.226 | 7.160 | 7.033 | 6.916 | 6.744 | 6.711 |
# Gustau III de Suècia

Gustau III de Suècia (suec: Gustav III.) (The Royal Court Parish, 24 de gener de 1746 - The Royal Court Parish, 29 de març de 1792) fou rei de Suècia des de 1771 fins a la seva mort. Fou fill gran del rei Adolf Frederic de Suècia i Lluïsa Ulrika de Prússia, germana de Frederic el Gran. Es va casar amb Sofia Magdalena de Hannover (1746 - 1813, filla del rei Frederic V de Dinamarca i de Lluïsa de Gran Bretanya.
Gustau va oposar-se al que va veia com l'abús dels privilegis de la noblesa des de la mort de Carles XII de Suècia. Prendre el poder al govern en un cop d'estat, anomenat Revolució sueca, el 1772, posant final a l'edat de Llibertat i va iniciar una campanya per restaurar una mesura de l'autocràcia reial, que va completar amb la Llei d'Unió i Seguretat de 1789, que va escombrar la majoria dels poders exercits pel Riksdag (parlament) suec durant l'Edat de la Llibertat, però al mateix temps va obrir el govern per a tots els ciutadans, trencant així el privilegis de la noblesa.
Creient en el despotisme il·lustrat, Gustau fou un benefactor de les arts i la literatura i fundà diverses acadèmies, entre elles l'Acadèmia Sueca, i va fer construir l'Òpera Reial de Suècia, gastant fons públics considerables en projectes culturals, que van ser controvertits entre els seus crítics, així com l'intent d'apoderar-se de Noruega, que va comptar amb l'ajuda russa, i després en una sèrie d'intents de recuperar els dominis bàltics suecs perduts durant la gran Guerra del Nord a través de la fallida guerra amb Rússia que va acabar el 1790 amb el tractat de Värälä on els dos països es retornen llurs conquestes i retornen igualment a llur situació d'abans de la guerra després del seu lideratge reeixit a la batalla de Svensksund que va evitar una derrota militar completa i va permetre mantenir el poder militar suec. S'oposà a les reformes parlamentàries que s'havien establert abans del seu regne, en l'edat de Llibertat. Admirador de Voltaire, Gustau va legalitzar la presència catòlica i jueva a Suècia i va promulgar reformes àmplies dirigides al liberalisme econòmic, la reforma social i la restricció, en molts casos, de la tortura i la pena capital. La tan elogiada Llei de Llibertat de Premsa de 1766 va ser severament reduïda, però, per esmenes de 1774 i 1792, extingint efectivament els mitjans independents. A la fi, Gustau fou assassinat per una conjura de nobles.

## Referències

* ↑ «Gustau III de Suècia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Kirby, David. The Baltic World 1772-1993 (en anglès). Taylor & Francis, 2014, p. 16. ISBN 9781317902188.
* ↑ Sørensen, S. A.. «Haxthausen, Frederik». A: Dansk biorgafisk lexikon, Vol. 7 (en danès), 1893, p. 177.
* ↑ Kohn, George C. Dictionary of Wars (en anglès). Nova York: Infobase Publishing, 2006, p. 468. ISBN 0-8160-6577-2.
* ↑ Mattila, Tapani. Meri maamme turvana (en finès). Jyväskylä: K. J. Gummerus Osakeyhtiö, 1983, p. 210-211. ISBN 951-99487-0-8.
* ↑ Cronholm, Neander N. «capítol 37». A: A History of Sweden from the Earliest Times to the Present Day (en anglès), 1902.
# Después del sueño

Después del sueño és una pel·lícula espanyola del 1992, escrita i dirigida per Mario Camus, protagonitzada per Carmelo Gómez, Antonio Valero, Ana Belén, Vaclav Vodak, Fernando Rey, Judit Mascó, Eulàlia Ramón, Fiorella Faltoyano, Agustín González i Carlos Hipólito.
Malgrat comptar amb un repartiment destacat, la pel·lícula no va tenir gaire èxit comercial.

## Sinopsi

Amos (Carmelo Gómez, un humil mariner, espera ansiós l'arribada d'Antonio, el seu oncle exiliat a la Unió Soviètica després d'acabar la Guerra Civil espanyola. Però poc després de l'arribada del seu oncle, i abans de produir-se la trobada, el seu parent mor sobtadament i mai arriben a conèixer-se. Amos descobreix, a través d'unes velles cartes, que el seu oncle posseïa una fortuna, però desconeix les dimensions d'aquesta i on està guardada. Començarà a investigar i no aconseguirà esbrinar res, però aviat una cosa li donarà una pista que el guiarà fins al tresor, que resulta ser un quadre de Picasso.

## Repartiment

* Carmelo Gómez
* Antonio Valero
* Lluís Homar
* Eulàlia Ramón
* Judit Mascó
* José Jordá
* Carlos Hipólito
* Ana Belén
* Fernando Rey
* Václav Vodák
* Fiorella Faltoyano
* Roberto Martín
* Helio Pedregal
* Agustín González
* Cesáreo Estébanez

## Referències

* ↑ 'Después del sueño', de Mario Camus, en 'Historia de nuestro cine' a diezminutos.es (castellà)
* ↑ Después del sueño a abc.es.play (castellà)
* ↑ Después del sueño a Fotogramas (castellà)
# Talorgan I

Talorgan I, també conegut amb els noms de Talorg, Talorcan o Talorcan mac Enfret, va ser rei dels pictes del 653 al 657.
Era el fill gran del rei Eanfrith de Northumbria (593-617), futur rei de Bernícia (633-634). Va haver-se d'exiliar al territori dels pictes i dels escots durant el regne de l'usurpador Edwin (617-633). La mare de Talorgan va ser molt probablement Bebba, una princesa d'oriigen picte o bretó. El mateix Talorgan I s'hauria casat també amb una dama picta, potser la germana dels reis Gartnait mac Wid, Brude mac Wid i Talorg mac Wid.
Talorgan va arribar al tron el 653, a la mort de Talorc III. L'any següent va derrotar a Dúnchad mac Conaing, rey de Dál Riata, en una batalla a Strath Ethairt. S'ha suggerit que aquesta batalla pogués ser part de les campanyes contra els veïns hostils que tradicionalment marcaven els inicis dels regnats. Talorgan I era nebot dels dos poderosos reis de Northúmbria Osvald (634-641) i Oswiu (641-670), del que Beda el Venerable diu que "en la seva majoria d'edat va sotmetre i va fer tributaris als pictes". És probable que Tarlogan estigués sotmès a l'autoritat d'Oswiu.
El manuscrit de la Crònica picta dona a Talorgan mac Enfret un regnat de 4 anys. Els annals irlandesos informen de les següents efemèrides durant el seu regnat:
* 654 : La batalla de Raith Ethairt on Dúnchad mac Conaing i Congal mac Ronain (?) van ser assassinats per Talorgan.
* 657 : Mort de Talorgan mac Enfret, rei dels Pictes.

## Referències

* ↑ Calise, 2002, p. 254.
* ↑ Williams, 1997, p. 220.
* ↑ Beda, Historia ecclesiastica gentis Anglorum, libre II, capítol 5.
* ↑ Annals de Tigernach T654.4 & Annals d'Ulster U654.5
* ↑ Annals de Tigernach T657.4

## Bibliografia

* Calise, J. M. P.. pictish Sourcebook, Documents of Medieval Legend and Dark Age History (llibre). Londres: Greenwood Press, 2002. ISBN 0313322953.
* Cumming, W.A.. The Age of the Picts Sutton Publishing (llibre). Londres: Sutton Publishing, 1998. ISBN 0750916087.
* Forbes Skene, William. Chronicle of the Picts and the Scots (llibre). Edimburg: H.M General Register House, 1867.
* Williams, Ann; Smyth, Alfred P.; Kirby, D. P.. A bibliographical dictionary of Dark Age Britain (llibre). Londres: Seaby London, 1997, p. 220. ISBN 1-8526-4047-2.
# (346) Hermentaria

(346) Hermentaria és l'asteroide número 346, que es troba al cinturó d'asteroides. Fou descobert per l'astrònom Auguste Charlois des de l'observatori de Niça (França), el 25 de novembre del 1892.

## Referències

* Pàgina oficial de la NASA
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 18 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 42. Circumstàncies de la font: presumiblement. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
# Sebastià Xambó i Descamps

Sebastià Xambó i Descamps (Vilallonga de Ter, Ripollès, 1945) és un matemàtic i professor universitari català.
Catedràtic d'Àlgebra de la Universitat Complutense i, des de 1993, catedràtic de Teoria de la Informació i Codificació de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC), ha estat president de la Societat Catalana de Matemàtiques (SMC) entre els anys 1995 i 2002, i la seva gestió va aconseguir portar a Barcelona el tercer congrés de l'European Matemàtiques el 2000. Fou el degà de la Facultat de Matemàtiques i Estadística de la UPC (FME) del 2003 al 2007, president de la Conferència de Degans de Matemàtiques (CDM) de 2004 a 2007, comissari general de l'Exposició RSME-Imaginary de 2010 a 2013, i és el director del portal RSME-Universia Arbolmat des de 2011. També ha creat una empresa que desenvolupà amb èxit l'aplicació informàtica WIRIS.
En constituir-se l'Associació Catalana per a la Divulgació Científica (ACDIC) el 2017 formà part de la seva junta directiva com a vicepresident segon. Ha estat el principal impulsor de "L'Arbre de les Matemàtiques", ArbolMat, i fou el comissari de l'exposició itinerant "Imaginary, una mirada matemàtica". Compta amb més de quaranta articles en geometria algebraica i teoria de codis i ha publicat diversos llibres de text avançats i monografies d'investigació.
La Reial Societat Matemàtica Espanyola li atorgà la medalla 2019 per tal de reconèixer la seva trajectòria.
L'any 2020 el Govern de la Generalitat de Catalunya el distingí amb la medalla Narcís Monturiol.

## Referències

* ↑ «Sebastià Xambó i Descamps». A: Directori de les societats filials: (1907-2007). Institut d'Estudis Catalans, 2009, p. 483. ISBN 978-84-92583-11-9 [Consulta: 24 agost 2020].
* 1 2 Diez López, Nerea. «Acto de Reconocimento al profesor Sebastià Xambó». Reial Societat Matemàtica Espanyola, 23-09-2015. [Consulta: 24 agost 2020].
* ↑ «Sebastià Xambó Descamps». Premios de Investigación Matemática Vicent Caselles. Real Sociedad Matemática Española-Fundación BBVA 2019 p. 24-25. Fundació BBVA. [Consulta: 24 agost 2020].
* ↑ Toral, Xavi «S'ha presentat l'Associació Catalana per a la Divulgació Científica (ACDIC)». Figueres. El diari digital de l'Alt Empordà, 19-04-2017 [Consulta: 24 agost 2020].
* 1 2 «El matematic i professor emèrit de la UPC Sebastià Xambó, distingit amb una de les medalles Narcís Monturiol 2020». UPC [Consulta: 24 agost 2020].
* ↑ Dusster, David «Sebastià Xambó, una vida en el árbol de las matemáticas 1 La Real Sociedad Matemática Española otorga la medalla 2019 al profesor emérito de la UPC para reconocer su trayectoria». La Vanguardia, 29-06-2019 [Consulta: 24 agost 2020].
# Aguilares

Aguilares és una ciutat al sud de la província de Tucumán, Argentina. És a 372 msnm en el departament de Rio Chico, del qual és la seva capital, i a 85 km al sud de la capital de la província, amb la qual es comunica a través de la ruta nacional 38. El seu nom deriva d'una família propietària de grans extensions de terra de la zona encapçalada per Pedro d'Aguilar.
Els límits municipals els marquen el riu Medinas (al nord), la comuna rural de Los Agudos (a l'est), el riu Chico (al sud) i la comuna de Los Sarmiento (a l'oest). És coneguda com la "ciutat de les avingudes" a causa dels seus amplis bulevards i per les seves rues (carnestoltes). A més compta amb dues fàbriques productores de sucre i una fàbrica tèxtil d'àmplia envergadura productora de calçat esportiu

## Història

Va començar com un petit llogaret a la fi del segle xvi. Amb el temps la seva població va ser creixent fins que en 1888 per decret del llavors governador Lídoro Quinteros s'ordena l'amollonament i delineació dels carrers de la incipient “Villa de Aguilares”. La posterior arribada del la línia ferroviària “El Provincial” des de la capital, la instal·lació de dos enginys sucrers i una planta de producció d'oli, al costat del creixent cultiu de canya de sucre i oleaginoses en els seus voltants li van donar un impuls significatiu a la vila que va passar a obtenir el rang de “ciutat” el 23 de desembre de 1915. El seu primer intendent fou Ramón Simón.

## Població

Té 32.908 habitants (INDEC, 2010), la qual cosa representa un increment del 5,4% enfront dels 31.201 habitants (INDEC, 2001) del cens anterior. Aquestes xifres inclouen a l'Enginy Santa Bárbara. És la 4a aglomeració més gran de la província.

## Referències

* ↑ Elena del Valle Perilli de Colombres Garmendia, en su artículo titulado "DE UNA VASIJA DE BARRO A LA HISTORIA DE NASCHI" (La Gaceta 15/03/1998 entre otros escribe:”en la finca del Dr. Jorge Octavio Cáceres Gordillo en Santa Rosa- (distante 6 km de Aguilares) cavando, encontraron una urna funeraria que luego de ser estudiada por profesionales minuciosamente, expuse parte de un trabajo más extenso”.

## Enllaços externs

* Lloc de la Municipalidad
* Portal local
* Aguilares: vista per satel·lit a Google Maps
* Coord. geográficas
* Lloc federal
# Divisió de Faridkot

La divisió de Faridkot és una entitat administrativa del Panjab (Índia), amb capital a Faridkot. Fou creada el 1996 per segregació de la divisió de Firozpur i la formen tres districtes: Faridkot, Bathinda i Mansa. En total hi ha 8 subdivisions, 8 tehsils, i 9 subtehsils. El primer comissionat fou nomenat el 1996 i té poder administratius i quasi judicials en virtut de diverses lleis entre les quals la Punjab Land Revenue Act de 1887, Northern India Canal and Drainage Act de 1873, The Indian Arms Act de 1959, Punjab New Mandi Township Act de 1960 i altres. Entre les seves funcions està la d'inspeccionar les diverses oficines i la recaptació.
# Talovka

«Talovka» té aquests significats:
* Talovka (Krasnoiarsk), localitat del krai de Krasnoiarsk, a Rússia
* Talovka (Kamtxatka), localitat del krai de Kamtxatka, a Rússia
# 11è Simposi Mundial de Música Coral

L'11è Simposi Mundial de Música Coral és un festival que, sota el nom d'Els colors de la pau, va tenir lloc a Barcelona entre el 22 i el 29 de juliol de 2017 organitzat per la Federació Catalana d'Entitats Corals i la Federació Internacional per a la Música Coral. Considerat el festival més important del món en el camp de la música coral, va incloure més de 80 concerts de música coral arreu de Catalunya, tot i que les activitats principals van tenir lloc a Barcelona, concretament a L'Auditori, el Palau de la Música i la Sagrada Família. A part dels concerts, s'hi van programar conferències i classes magistrals amb més de 40 ponents. A més, hi van participar 24 cors internacionals.
A part dels concerts inaugural i de cloenda, l'altre gran esdeveniment va ser el concert que va tenir lloc a la Sagrada Família el 26 de juliol. Hi van participar més de 600 membres de 28 corals catalanes, que van fer un repàs a la música coral sacra catalana, amb peces de Joan Cererols, Francesc Valls, Narcís Casanoves, Ferran Sors, Pau Casals, Josep Vila, Raimon Romaní i Bernat Vivancos.
El Simposi Mundial de Música Coral té lloc cada tres anys en un indret diferent. El 2014 va ser a Seül i el 2020 hagués tingut lloc a Nova Zelanda, però l'organització va decidir cancel·lar l'esdeveniment a causa de l'impacte del COVID-19.

## Referències

* ↑ «Simposi Mundial de Música Coral a Barcelona». Vilaweb, 22-07-2017. [Consulta: 28 juliol 2017].
* ↑ Cervantes, Xavier. «Tot a punt per a les Olimpíades del cant coral». Ara (diari), 20-07-2017. [Consulta: 28 juliol 2017].
* ↑ «La Sagrada Família serà l'escenari del concert especial del Simposi Mundial de Música Coral el 26 de juliol». Televisió de Catalunya. [Consulta: 28 juliol 2017].
* ↑ Punsoda, Montse. «La Sagrada Família, escenari en el Simposi Mundial de la Coral». Església Arxidiocesana de Barcelona, 25-07-2017. [Consulta: 28 juliol 2017].
* ↑ «Barcelona serà capital mundial del cant coral el 2017». Generalitat de Catalunya, 23-11-2013. Arxivat de l'original el 29 de juliol 2017. [Consulta: 28 juliol 2017].

## Enllaços externs

* 11è Simposi Mundial de Música Coral - Lloc web oficial
# Sebastià Viladrosa

Sebastià Viladrosa (Catalunya, segle xviii) va ser un organista i compositor català del Barroc. Va néixer en alguna població del bisbat de Solsona. Membre de l'estament eclesiàstic com a clergue, el 1725 ocupava de forma interina el càrrec de mestre de capella a la col·legiata de Santa Maria de Manresa. Després d'acabar la seva tasca, el capítol de la seu va nomenar-lo organista de l'església el 10 de gener de 1726 i va residir en un benefici sota l'advocació de Sant Joan Baptista. Va ocupar el càrrec d'organista fins a la seva mort, el 4 d'abril de 1768.
Es conserven diverses obres seves per a orgue a la catedral d'Astorga. Algunes són:
* Cinc versos de 1r to
* Nou versos de 4t to, per a Glòria
* Vers de 6è to per a després de l'Epístola

## Referències

* ↑ Ballús i Casòliva, Glòria «Cap a una història de la música a Manresa, a partir dels manuscrits inèdits de Joaquim Sarret i Arbós (*1853;†1935) (II). Els organistes de la seu de Manresa». Anuario Musical, 2005, pàg. 233-234.
* ↑ Cazurra i Basté, Anna. Història de la música catalana, valenciana i balear: Barroc i classicisme. Barcelona: Edicions 62, 1999, p. 195.
* ↑ Pérez Gutiérrez, Mariano. Diccionario de la música y los músicos (en castellà). vol. 3. Madrid: Istmo, p. 328.
* ↑ Arnold, Corliss Richard. Organ Literature. A Comprenhensive Survey (en anglès). vol. 2. Lanham, Tornto i Oxford: The Scarecrow Press.
# Moviment Democràtic de les Forces pel Canvi - Partit Liberal

El Moviment Democràtic de les Forces pel Canvi - Partit Liberal (MDFM-PL) (portuguès: Movimento Democrático das Forças da Mudança – Partido Liberal) és un partit polític de São Tomé i Príncipe.
Es va formar després de les eleccions presidencials del 29 de juliol de 2001 pels partidaris del president electe Fradique de Menezes. Tomé Vera Cruz és el secretari general del partit.
A les eleccions legislatives de 3 de març de 2002 va guanyar juntament amb Partit de Convergència Democràtica - Grup de Reflexió el 39,4% dels vots i 23 dels 55 escons. La mateixa aliança tornà a les eleccions legislatives del 26 de març de 2006 amb el 36,79% dels vots i 23 dels 55 escons.
Fradique de Menezes, qui representà al partit a les eleccions presidencials del 30 de juliol de 2006, fou reelegit amb el 60,58% dels vots.

## Referències

* ↑ Aretur S. Banks, Thomas C. Muller. Political Handbook of the World 2014. CSA Publications Binghamton University, 2014, p.1227.
* ↑ Historial de les eleccions al web de l'Assemblea Nacional

## Enllaços externs

* MDFM al web de telanon.info
# Al-Oruba SC Sur

L'Al-Oruba SC Sur (àrab: نادي العروبة, Nādī al-ʿUrūba, ‘Club de l'Arabitat’— és un club de futbol omanita de la ciutat de Sur.

## Palmarès

* Lliga omanita de futbol:
** 1999–00, 2001–02, 2007–08, 2014–15
* Copa Sultan Qaboos:
** 1993, 2001, 2010, 2014–15
* Supercopa omanita de futbol:
** 2000, 2002, 2008, 2011

## Futbolistes destacats

* Fábio (2005-2006)

## Referències

* ↑ «Al-Oruba Sur». national-football-teams.com.
* ↑ «Oman - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* 1 2 «Oman - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* (àrab) Web oficial Arxivat 2016-10-15 a Wayback Machine.
# Gran Premi Raymond Impanis

El Gran Premi Raymond Impanis és una antiga cursa ciclista belga que es disputava a Flandes, entre Kampenhout i Sint-Niklaas. Creada el 1982 es disputà fins al 1994. La cursa servia d'homenatge al ciclista Raymond Impanis, nascut a Kampenhout. El 2011 la cursa va renéixer com el Gran Premi Impanis-Van Petegem.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1982 | Willem Peeters | Guido Van Sweevelt | Aad van den Hoek |
| 1983 | Ludo Peeters | Henri Manders | Patrick Versluys |
| 1984 | Ad Wijnands | Teun Van Vliet | Etienne de Wilde |
| 1985 | Jelle Nijdam | Jos Lieckens | Dirk Demol |
| 1986 | Alan Peiper | Willem Wijnant | Yves Godimus |
| 1987 | Paul Haghedooren | Ludo Giesberts | Geert Wandewalle |
| 1988 | Stephen Hodge | Johan Museeuw | Stefan Rakers |
| 1989 | Eric Vanderaerden | Etienne de Wilde | Carlo Bomans |
| 1990 | Wiebren Veenstra | Uwe Raab | Steve Bauer |
| 1991 | Wiebren Veenstra | Johan Capiot | Michel Cornelisse |
| 1992 | Louis de Koning | Herman Frison | Danny van Looy |
| 1993 | Phil Anderson | Viatxeslav Iekímov | Rob Harmeling |
| 1994 | Carlo Bomans | Johan Museeuw | Adrie van der Poel |

## Referències

* ↑ «G.P Impanis (Bel) - Ex.». [Consulta: 5 desembre 2022].
# Talovka (Kamtxatka)

* Per a altres significats, vegeu «Talovka».
Talovka (en rus: Таловка) és un poble del krai de Kamtxatka, a Rússia, que el 2021 tenia 170 habitants. Pertany al districte de Kàmenskoie.

## Referències

* ↑ «Камчатский край. Общая площадь земель муниципального образования». Arxivat de l'original el 2017-09-02. [Consulta: 28 març 2022].
# (5058) Tarrega

(5058) Tarrega és un asteroide descobert el 28 de juliol de 1987 per Tsutomu Seki a l'Observatori de Geisei, a l'illa de Shikoku, al Japó. La designació provisional que va rebre era 1988 UJ. Com alguns altres descoberts pel mateix astrònom, l'asteroide porta un nom relacionat amb la guitarra clàssica. En aquest cas està dedicat al compositor i guitarrista de Vila-real Francesc d'Assís Tàrrega i Eixea (1852-1909).

## Referències

* 1 2 Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 9 novembre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=5058.
* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 1r febrer 2024].
* ↑ (5058) Tarrega = 1950 TR3 = 1970 NG = 1987 OM a The Minor Planet Center

## Enllaços externs

* Dades actualitzades de la NASA amb l'òrbita de (5058) Tarrega. (anglès)
# Robert Dorgebray

Robert Dorgebray (Nesles-la-Vallée, 16 d'octubre de 1915 - París, 29 de setembre de 2005) va ser un ciclista francès que fou professional entre 1942 i 1952.
El 1936, com a ciclista amateur, va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, en què guanyà la medalla d'or a la prova de ruta per equips. Com a professional guanyà la París-Camembert de 1947 i disputà tres edicions del Tour de França.

## Palmarès

* 1936
** Campió olímpic de ruta per equips
* 1939
** 1r a la París-Évreux
* 1942
** 1r a Montluçon
** 1r al Gran Premi Pneumatique
* 1945
** 1r al Gran Premi dels Aliats
* 1946
** 1r al Circuit de l'Indre
* 1947
** 1r a la París-Camembert
* 1949
** 1r al Boucles de la Seine

### Resultats al Tour de França

* 1947. Abandona (2a etapa)
* 1949. Abandona (2a etapa)
* 1950. Abandona (7a etapa)

## Referències

* ↑ «DORGEBRAY Robert». [Consulta: 28 juliol 2024].
* 1 2 «Olympedia – Robert Dorgebray». [Consulta: 28 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Robert Dorgebray a www.sitiodeciclismo.net
# Sebastià de Salamanca

Sebastià (fl. 880) va ser un religiós del regne d'Astúries, documentat com a bisbe de Salamanca in partibus infidelium.
Va viure en temps del rei Alfons III d'Astúries, amb el que va conviure a la cort i qui li va encarregar la població de Viseu. D'acord amb les investigacions d'Enrique Flórez, és l'autor de la Crónica Sebastianense, on relata els fets succeïts entre els regnats de Vamba i Ordoni I, publicada sota els auspicis d'Alfons III, si bé no relatà els fets de la vida d'aquest, sinó fins a la seva coronació.

## Referències

* ↑ Flórez, Enrique. España Sagrada (en castellà). Madrid: Oficina de Pedro Marín, 1796, p. 290-291.