OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Du Mu

Du Mu (Chang'an, 803 $^{(Gregorià)}$ - Chang'an, 852 $^{(Gregorià)}$) va ser un cal·lígraf, poeta i polític xinès que va viure durant la dinastia Tang tardana. El seu nom de cortesia era Muzhi (牧之) i el nom d'art Fanchuan (樊川). És conegut sobretot pels seus quartets lírics i romàntics. Poeta líric sovint inspirat per cortesanes, se servia de la història per a parlar de la seva època.

## Biografia

Du Mu va néixer a la capital de Tang Chang'an (l'actual Xi'an) en el si d'una família d'elit, el clan Jingzhao Du, les fortunes del qual anaven disminuint. El seu avi era Du You, ministre de la cort Tang i compilador de l'enciclopèdia Tongdian de la dinastia Tang. Va aprovar el nivell jinshi ("Presented Scholar") de l'examen de servei civil imperial l'any 828 a l'edat de 25 anys, i va començar la seva carrera com a buròcrata ocupant una sèrie de càrrecs menors, primer com a editor de l'Institut. per a l'avenç de la literatura. Uns mesos més tard, es va unir al seguici de Shen Chuanshi (沈傳師), un comissari de vigilància, primer a Hongzhou, després un any després a Xuanzhou. El 833 va ser enviat a unir-se a Niu Sengru a Yangzhou. A Yangzhou va començar a madurar com a poeta. L'any 835 va ser nomenat censor investigador i va tornar a la capital on, possiblement preocupat per ser implicat en una disputa entre faccions que implicava el seu amic Li Gan que s'havia oposat a Zheng Zhu, va demanar que el traslladessin a Luoyang. Això va ser concedit, i va evitar la purga que va seguir l'incident de Sweet Dew que va passar més tard l'any.
Tenia molt èxit com poeta i prosista. Escrigué també grans poemes narratius, un comentari de l'Art de la guerra i diverses cartes oficials a alts mandataris. Molt influenciat per Du Fu, Li Bai, Han Yu i Liu Zongyuan, està associat amb un altre poeta, Li Shangyin com els Petits Li Du (小李杜), en contrast amb els Grans Li Du: Li Bai i Du Fu.

## Referències

* ↑ Zhu, Jincheng. «Du Mu». Arxivat de l'original el 29 setembre 2007. Encyclopedia of China (Chinese Literature Edition)
* ↑ Nienhauser, William H. The Indiana Companion to Traditional Chinese Literature. Indiana University Press, 1986, p. 824–826. ISBN 0-253-32983-3.
* ↑ Jacques Pimpaneau, Chine. Histoire de la littérature, Éditions Philippe Picquier, Arles, 1989, rééd. 2004, p. 183 et 442.
* 1 2 «Du Mu (Tu Mu) 803-852». Arxivat de l'original el 15 maig 2011.
* ↑ Owen, Stephen. The Late Tang: Chinese Poetry of the Mid-Ninth Century (827-860). Harvard University Asia Center, 2006, p. 271–272. ISBN 978-0-674-03328-3.
* ↑ Noguchi 1994 .
# Eddy Baggio

Eddy Baggio (Caldogno, 23 d'agost de 1974) és un exfutbolista italià que jugava a la posició de davanter. Eddy va ser un rodamons en el món del futbol, va canviar d'equip en 15 ocasions en els seus 16 anys de futbolista professional. És el germà petit del també exfutbolista Roberto Baggio.

## Carrera

Va créixer com a futbolista a l'ACF Fiorentina però no va debutar a l'equip toscà, que a la temporada 1993-94 jugava a la Serie B, l'entrenador Claudio Ranieri va preferir jugadors com Batistuta, Robbiati, Banchelli, Baiano o Flanchi
El següent any va ascendir de categoria amb l'Associazione Calcio Palazzolo a la Serie C1, on marca 6 gols en 27 partits. El 1995 torna a la toscana per jugar al Prato, aquí no troba espai per jugar i al gener és cedit al Giorgine, a la Serie C2. Aquí es guanya ràpidament un lloc a l'equip titular i marca en les següents temporades 12 i 13 gols. Després de l'òptima temporada, fitxa per l'Ancona a la Serie C1, en aquest equip marca 11 gols en 32 partits.
El 1999-2000, Eddy juga a l'Ascoli on marca 22 gols en 27 partits, però l'equip no assoleix l'objectiu de l'ascens a la lliga. La seva bona temporada provoca el retorn a l'Ancona, que havia guanyat precisament a l'Ascoli a la final del playoff per l'ascens a la Serie B. En aquesta categoria marca 7 gols en 26 partits. L'any següent després de descendir novament de categoria aquesta vegada amb el Catania, un any després assoleix l'ascens amb el mateix club. Després de passar per la Salernitana, Vicenza i de nou el Catania a la Serie B. Fitxa el gener de 2005 pel Spezia a la Serie C1, amb els quals marca 6 gols en 15 partits. Va començar la temporada bé amb tres gols en els primers dos partits però el canvi d'entrenador a inici d'emporada va provocar que el jugador passes a ser suplent a l'equip. Així abandona el club finalitzada la temporada i fitxa pel Pisa, una lesió i les decisions del tècnic fan que el jugador no sigui titular fins a mitja temporada. Conclou la temporada a un gran nivell marcant gols importants i portant a l'equip a la salvació en el play-out contra el Massere, marcant el gol decisiu al minut 98. La temporada següent juga pocs partits, però realitza un grans aportacions per l'ascens a la Serie B, marcant 5 gols importants a l'inici de la temporada, tot just abans de lesionar-se al gener. Durant aquella temporada va ser escollit capità, aquest va dur una que li va regalar per l'ocasió Roberto Baggio. El 2007-08 l'entrenador Ventura no el va inscriure a la llista de jugadors i es va quedar sense fitxa de jugador fins al 24 de gener de 2008, data en què va signar pel Protogruaro a la Serie C2. Va acabar la seva carrera al Sangiovannese de la C2.
En total ha jugat 86 partits a la Serie B, marcant 18 gols.

## Internacional

El jugador va estar convocat en tres ocasions amb la selecció Italiana sub-17 i va jugar dos partits al Mundial Sub-17 de 1991.

## Referències

* ↑ «Nazionali in cifre - FIGC». Arxivat de l'original el 2018-08-14. [Consulta: 25 setembre 2009].

## Enllaços externs

* Estadístiques carrera a aic.football.it (italià)
* Fitxa del jugador a Tuttocalciatori
# Dues bretones sota una pomera en flor

Dues bretones sota una pomera en flor (Deux bretonnes sous un pommier en fleurs) és un quadre del pintor francès Paul Sérusier acabat l'any 1892. Aquesta pintura respon a l'estètica de l'anomenat moviment nabí, del qual Sérusier era un dels promotors, així com a la de l'anomenada Escola de Pont-Aven amb la qual el pintor mantenia lligams estrets. L'obra s'exhibeix al Museu Thyssen-Bornemisza de Madrid.

## Anàlisi de l'obra i context artístic

Aquest quadre respon a les coordenades estètiques posades en pràctica per Sérusier després de la seua visita a Pont-Aven (Bretanya) el 1888, on va conèixer Paul Gauguin, qui el va impulsar a explorar l'ús de colors intensos i plans. Per a Sérusier, Bretanya va esdevenir una mena de pàtria espiritual. La representació de les gents del país, especialment les dones, és freqüent en la seua obra. Segons afirma Guillermo Solana, «reunides per parelles o en grups, absortes i en actitud contemplativa, aquestes dones "primitives" encarnen una silenciosa comunió amb la natura, inaccessible a l'espectador masculí i "civilitzat". Així, aquestes dues bretones semblen íntimament vinculades a l'arbre, com si en participassen en el floriment».
L'estil de l'obra revela la influència de la pintura japonesa d'estampes, a la qual Sérusier era aficionat. En opinió de Caroline Boyle-Turnes, aquest quadre «combina aspectes de les obres d'estil japonès de Sérurier amb la pintura monumental de figures». La disposició dels colors, amb àrees de color viu estès entre zones fosques, i l'absència de profunditat, són característiques de l'estil postimpressionista de Sérurier, compartit amb altres representants de l'Escola de Pont-Aven.

## Història i ubicació

Paul Sérusier hauria regalat aquest quadre al seu amic, també pintor dins de la mateixa línia estètica nabí, Paul Ranson. A la mort de Ranson l'obra va passar a mans del seu fill Michel. La següent notícia que hom té de l'obra és que va ser subhastada a la casa londinenca Sotheby's el 1988. Deu anys després l'obra reapareix en aquesta mateixa casa de subhastes, moment en què és adquirida per Carmen Cervera, baronessa consort de Thyssen, per a la seua col·lecció particular. Com d'altres obres d'aquesta col·lecció, el quadre es troba cedit en dipòsit per a la seua exhibició al Museu Thyssen-Bornemisza de Madrid. Allà es pot veure a la sala L3, dedicada a la pintura europea impressionista i postimpressionista.

## Referències

* 1 2 Solana, Guillermo. «Dos bretonas bajo un manzano en flor» (en castellà). [Consulta: 19 octubre 2015].
* ↑ Boyle-Turner, Caroline. Paul Sérusier (en anglès). Umi Research Press, 1983, p. 77. ISBN 9780835713887 [Consulta: 19 octubre 2015].
* ↑ «Deux bretonnes sous un pommier en fleurs» (en francès). Comité Paul Sérusier: catalogue raisonné de l'œuvre. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 19 octubre 2015].
* ↑ «Visita virtual». Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 19 octubre 2015].
# Edis

Edis fou la marca comercial dels quatre automòbils que fabricà el català Carles Jaumandreu al Poblenou de Barcelona entre 1918 i 1922. El primer model, un autocicle amb motor bicilíndric de 1.108 cc (84 x 100 mm), es va donar a conèixer a la III Cursa del Baix Penedès, organitzada per la Penya Rhin el 28 d'abril de 1918. D'aquest primer model se'n varen fabricar dues unitats. Més tard, Jaumandreu va desenvolupar un segon model anomenat Edis A-2, equipat amb un motor més potent de quatre cilindres, del qual també en va fer dues unitats.
Els cotxes Edis estaven equipats amb frens de tambor a les rodes del darrere ajudats, en algun cas, d'un tercer fre sobre el diferencial. La suspensió del darrere era de ballestes tipus cantilever i les rodes eren de 710 x 90.

## Referències

* ↑ «EDIS (1.918 - 1.922)» (en castellà). autopasion18.com. [Consulta: 24 març 2016].
# Edison (Washington)

Edison és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 133 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Edison tenia 133 habitants, 52 habitatges, i 35 famílies. La densitat de població era de 88,5 habitants per km².
Dels 52 habitatges en un 34,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,6% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 30,8% no eren unitats familiars. En el 21,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 23,3% entre 25 i 44, un 39,1% de 45 a 60 i un 8,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 122,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.607 $ i la renda mediana per família de 50.982 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.000 $ mentre que les dones 21.719 $. La renda per capita de la població era de 18.547 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Edison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Edison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Edison: Ciutat sense llei

Edison: Ciutat sense llei (títol original: Edison), és una pel·lícula de suspens de 2005 dirigida per David J. Burke que explica la història d'un periodista que intenta descobrir una trama de corrupció en la unitat de policia FRAT (Tàctica i Assalt en Primera Resposta) a la ciutat d'Edison (Nova Jersey). Ha estat doblada al català.

## Argument

Els agents d'elit Francis Lazerov (Dylan McDermott) i el seu company novell Raphael Deed (LL Cool J) pertanyents a la FRAT realitzen una batuda en l'amagatall d'un narcotraficant. S'enduen la droga però no detenen a ningú i encara que els adverteixen que no parlin amb la policia, un dels delinqüents anomenat Rook diu que ho farà i l'agent Francis reacciona matant-lo.
Aquest fet passaria desapercebut sinó fos perquè en el judici sobre la mort del narcotraficant estava Pollack (Justin Timberlake), un jove periodista que treballa en la redacció d'un periòdic local. Pollack intentarà destapar en el cas un assumpte de corrupció policial ajudat per un veterà corresponsal anomenat Ashford (Morgan Freeman).

## Repartiment

* Morgan Freeman: Moses Ashford
* LL Cool J: Oficial Raphael Deed
* Justin Timberlake: Joshua Pollack
* Kevin Spacey: Detectiu Levon Wallace
* Dylan McDermott: Sergeant Francis Lazerov
* John Heard: Capità Brian Tilman
* Cary Elwes: Fiscal Jack Reigert
* Damien Dante Wayans: Isaiah Charles
* Roselyn Sánchez: Maria
* Marco Sanchez: Reyes
* Piper Perabo: Willow Summerfield
* Françoise Yip: Crow

## Crítica

* "Pel·lícula brusca, sorollosa i de poca volada (...) el film crida molt, gesticula més i utilitza una càmera no apta per a cardíacs (...) no obstant això, es fa no antipàtica pel seu elenc i la seva voluntat de denúncia
* "Vol ser un complexa història sobre la corrupció a l'estil de 'Chinatown' i 'L.A. Confidential' (...) Però la pel·lícula és una desfilada de clixés"

## Estrena

A causa de la fluixa acollida que va tenir la pel·lícula en un primer moment en el Festival Internacional de Cinema de Toronto es va decidir cancel·lar la seva estrena en cinemes i el seu llançament es va restringir al format en DVD.
Basant-se en 6 ressenyes, Rotten Tomatoes li va donar un puntuació de 2.5/10.

## Referències

* ↑ «Edison: Ciutat sense llei». esadir.cat.
* ↑ «Edison». Rotten Tomatoes.
* ↑ Torreiro, M. «Edison». El País.
* ↑ Foundas, Scott «Edison». Variety.
# Edward Kłosiński

Edward Stefan Kłosiński (ˈɛdvart kwɔˈɕiɲskʲi; ; 2 de gener de 1943, a Varsòvia - 5 de gener de 2008, a Milanówek) va ser un cineasta polonès.

## Vida i feina

Kłosiński va completar els seus estudis a l'Escola Nacional de Cinema de Lodz el 1967. El seu debut a la pantalla va arribar el 1972; el 1973 va treballar per primera vegada amb Krzysztof Zanussi. Andrzej Wajda el va contractar el 1974 per al debut de la seva primera pel·lícula, Ziemia obiecana.
Des del seu treball amb Wajda a la dècada de 1970, Kłosiński es va convertir en un dels principals directors de fotografia polonesos, gaudint d'un èxit internacional. A més d'aquesta pel·lícula, també va treballar com a director d'il·luminació per a produccions teatrals de Wajda, Magda Umer, Andrzej Domalik i Krystyna Janda. A Alemanya, va treballar regularment amb Dieter Wedel. Més tard es va casar amb Janda. L'última pel·lícula que va fer abans de la seva mort va ser Bis später, Max! del 2007.
Kłosiński va morir el 5 de gener de 2008 a Milanówek de càncer de pulmó. Està enterrat al Cementiri Evangèlic de la Confessió d'Augsburg a Varsòvia.

## Filmografia

* 1991: Europa
* 1997: Un air si pur...
* 2000: Życie jako śmiertelna choroba przenoszona drogą
* 2000: Abschied. Brechts letzter Sommer
* 2002: Chopin. Pragnienie miłości
* 2002: Gebürtig
* 2002: The Supplement
* 2005: Persona Non Grata
* 2007: Bis später, Max!

## Premis

* 1991 Premi a la millor fotografia al XXIV Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Sitges
* 1999 Bayerischer Filmpreis, millor fotografia

## Referències

* ↑ «Postanowienie Prezydenta Rzeczypospolitej Polskiej z dnia 2 stycznia 2008 r. o nadaniu orderu». Monitor Polski, 13-05-2008.
* ↑ Sitges repite un premio de Cannes, La Vanguardia, 13 d'octubre de 1991
# Echidna amblyodon

Echidna amblyodon és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# El noi de la casa de la muntanya

El noi de la casa de la muntanya (The Boy At The Top Of The Mountain, 2015; traducció al català de Jordi Cussà) és una novel·la de l'escriptor irlandès John Boyne publicada el 2015.

## Argument

Quan el Pierrot es queda orfe, es veu obligat a deixar la seva casa de París i començar una nova vida amb la seva tieta Beatrix, que fa de minyona a casa d'una gent acomodada, al cim dels Alps bavaresos, a Alemanya. Però no és una època normal. Corre l'any 1935 i la Segona Guerra Mundial està a punt d'esclatar. I aquella tampoc no és una casa normal, és el famós Berghof, residència de descans d'Adolf Hitler. Ràpidament, el Pierrot serà acollit i tutelat per Hitler, que el llançarà a un món nou cada cop més perillós: un món ple de terror, secrets i traïcions, del quan no serà gens fàcil escapar...
# Freedom (Nou Hampshire)

Freedom és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 1.303 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Freedom tenia 1303 habitants, 602 habitatges, i 402 famílies. La densitat de població era de 14,5 habitants per km².
Dels 602 habitatges en un 19,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,1% hi vivien parelles casades, en un 4,8% dones solteres, i en un 33,2% no eren unitats familiars. En el 28,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,6.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,8% tenia menys de 18 anys, un 3,1% entre 18 i 24, un 24% entre 25 i 44, un 32,1% de 45 a 60 i un 24% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 49 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.188$ i la renda mediana per família de 49.167$. Els homes tenien una renda mediana de 32.150$ mentre que les dones 26.000$. La renda per capita de la població era de 23.036$. Entorn del 4,6% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Freedom». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Freedom». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Eixtràimel

L'eixtràimel (del jiddisch שטרײַמל, shtraiml) és una lligadura de pell que duen molts jueus haredins casats, entre altres els hassídics, per xabbat o durant altres festivitats jueves. L'eixtràimel es compon d'una banda circular de vellut envoltada de pell. Se sol dur després de casar-se, tot i que en moltes comunitats Peruixim els nois el duen després de la bar mitsvà. Per a fabricar-lo es fa servir la pell de gibelina canadenca o russa, la de fagina i fins i tot la de guineu grisa. L'eixtràimel és la peça més cara de la indumentària hassídica, ja que pot arribar fins als 4500 euros. Generalment, és el pare de la núvia qui compra l'eixtràimel del nuvi per al casament.

## Vegeu també

* Col·lecció Philippi
# FreedomPop

FreedomPop és un proveïdor de serveis de telefonia mòbil i connexió sense fils a Internet amb seu a Los Angeles, Califòrnia. L'empresa ofereix serveis gratuïts de telefonia mòbil que inclouen dades, text i veu i ven telèfons mòbils, tauletes tàctils i dispositius de banda ampla per al seu ús amb el seu servei. La companyia va ser fundada per Stephen Stokols i Steven Sesar l'any 2011, i n'era la propietària i operador STS Media Inc.. Inicialment oferia els seus serveis als Estats Units i al Regne Unit, i posteriorment, el juliol de 2016, va començar a operar a Espanya i després a Mèxic. I finalment, el junt del 2019 va ser venguda amb èxit.

## Referències

* ↑ «Free Wireless Internet | Free Internet | 4G Wireless Internet - FreedomPop». Arxivat de l'original el 2019-07-24. [Consulta: 19 setembre 2016].
* ↑ «STS Media gears up to bid for Boost Mobile with sale of FreedomPop». Reuters, Jun 7, 2019.

## Enllaços externs

* FreedomPop - Lloc web oficial
# El Heraldo de Cataluña

El Heraldo de Cataluña: semanario ilustrado defensor de los intereses de este principado ageno a toda política partidista: comercio, industria, agricultura, ciencias, artes, noticias, sports, anuncios, va ser una publicació setmanal que va sortir a Reus del 6 de febrer de 1916 al 24 de novembre de 1934 (últim número conegut).

## Història

Fundat per Jaume Fort Prats, que també havia fundat i dirigia El Heraldo de Reus, és una publicació interessant per a conèixer l'evolució dels preus dels productes comercials de Reus i la seva comarca, i també de Catalunya. Té diversos canvis en el subtítol, a partir de l'any 1921 és: "Órgano de los Sindicatos y entidades Agrícolas de Cataluña". L'any 1934 és: "Semanario comercial apolítico". Es dedica bàsicament a donar a conèixer temes comercials i agrícoles i d'actualitat catalana.
Inclou fotografies de diferents ciutats d'Europa i de personatges europeus de l'època, i també de monuments: el Monestir de Poblet, la galeria gòtica del palau dels reis d'Aragó a Vilafranca del Penedès, les colònies escolars de l'Ajuntament de Reus de l'any 1923, instal·lades al Pantà de Riudecanyes, celebracions socials, visites de ministres, etc. Publica un número extraordinari sobre Reus, la seva història i les seves institucions el febrer de 1919, i reportatges sobre temes relacionats amb la indústria i l'agricultura. Inclou fulletons sobre diversos temes, d'història i d'agricultura preferentment.

## Aspectes tècnics

Sortia els dissabtes. Tenia l'administració a Barcelona, al carrer de Cortés, i s'imprimia a Reus a la Impremta d'Artur Rabassa. La capçalera era il·lustrada. Cada número portava un fulletó que incorporava totes les fotografies. Tenia 8 pàgines d'informació, 8 de publicitat i 8 de fulletó. Els textos eren a 2 columnes. Es venia per subscripció anual, a 18 pessetes, a tot l'estat espanyol. Tenia seccions fixes: "Mercado de Reus", "Dietario reusense y comarcal" "Notas comerciales", "Notas de sociedad". No hi consten col·laboradors, a part d'algunes caricatures signades Ksa, pseudònim de Ferran Casajuana. L'últim exemplar conegut porta el número 463.

## Localització

* Biblioteca Central Xavier Amorós. Reus
* Biblioteca del Centre de Lectura de Reus, Biblioteca de Catalunya i altres.

## Referències

* ↑ La Premsa a la província de Tarragona durant la Segona República. Tarragona: La Diputació, 1996, p. 372-374. ISBN 848861828X.
* ↑ «Heraldo de Cataluña». Catàleg Argus. [Consulta: 16-VI-2015].
* ↑ «Heraldo de Cataluña». CCUC. [Consulta: 16-VI-2015].

## Vegeu també

* La Premsa a Reus 1813 - 1939
# Garons

Garons és un municipi francès, situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# El-Hilal SC El-Obeid

L'El Hilal SC El Obeid és un club sudanès de futbol de la ciutat d'El-Obeid. Va ser fundat el 1931.

## Palmarès

* Copa sudanesa de futbol
** Finalista: 2016, 2018

## Referències

* ↑ «Al-Hilal Al-Ubayyid official Website». [Consulta: 23 març 2017].
* ↑ «Sudan - List of cup winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# John Boyega

John Boyega (17 de març de 1992) és un actor britànic-nigerià, que va debutar en el seu paper de Moses a la pel·lícula de 2011 Attack the Block.

## Filmografia

* 2011: Attack the Block
* 2011: Becoming Human
* 2011: Law & Order: UK
* 2011: Junkhearts
* 2011: Da Brick
* 2012: My Murder
* 2013: Half of a Yellow Sun
* 2013: The Whale
* 2014: Imperial Dreams
* 2014: 24: Live Another Day
* 2015: Star Wars episodi VII: El despertar de la força