OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Uttar Pradesh

Uttar Pradesh (pronunciació en hindi: /ˈʊtːəɾ pɾəˈdeːʃ/; en anglès: /ˌʊtər prəˈdɛʃ/) és un estat de la Unió Índia. Limita al nord amb Nepal i és envoltat pels estats d'Uttaranchal, Himachal Pradesh, Haryana, Delhi, Rajasthan, Madhya Pradesh, Chhattisgarh, Jharkhand i Bihar. La capital n'és Lucknow.

## Geografia física

L'estat és situat al sud de l'Himàlaia, i ocupa la conca alta del Ganges, regió baixa coberta d'al·luvions i solcada pels afluents d'aquest riu.

## Població

El territori és molt densament poblat. Altres grans ciutats són Kānpur, Benarés i Agra. Els idiomes oficials són l'hindi (90,1%) i l'urdu (9,0%). Hi ha una minoria musulmana important.

## Economia

El 75% de la població es dedica a l'agricultura en petites explotacions. La regió agrupa un terç de les terres regades del país, i els conreus són dobles (arròs a l'estiu i blat a l'hivern). Hi són importants les oleaginoses i la canya de sucre, de la qual hom extreu quasi la meitat del sucre produït al país. Altres conreus: cotó, mill, ordi, blat de moro. Té indústria tèxtil, del vidre, de transformació agrícola i de material ferroviari.

## Història

El territori és situat al cor de l'Índia històrica, i formà part de la majoria dels antics estats indis (els d'Asoka, Babur i d'altres). La Companyia Britànica de les Índies Orientals hi establí el 1835 un enclavament que esdevingué colònia britànica (províncies del Nord-oest) i, un segle més tard, fou província autònoma de l'Índia britànica. L'any 1950 fou integrat com a estat federat a la Unió Índia. L'any 1967, a conseqüència de la creació d'un govern amb participació comunista, i l'any 1973, després de greus aldarulls a Kānpur i Ramagar, el govern central suspengué el d'aquest estat i n'assumí l'administració directa (president rule).

## Ciutats destacades

* Hargam.
* Jalesar.
* Hastinapur.
* Ichauli.
* Irich.

## Referències

* ↑ «Uttar Pradesh». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 3 setembre 2023].
* ↑ History, Kenneth Pletcher Senior Editor, Geography and. The Geography of India: Sacred and Historic Places (en anglès). The Rosen Publishing Group, Inc, 2010-08-15, p. 219. ISBN 978-1-61530-142-3.
* ↑ Sahni, Janmenjay. Magbook Indian History for Civil services prelims/state PCS & other Competitive Exam 2022 (en anglès). Arihant Publications India limited, 2021-12-20, p. 213. ISBN 978-93-257-9805-2.
* ↑ Singh, Brijesh. Comprehensive Modern Indian History: From 1707 To The Modern Times (UPSC CSE Edition) (en anglès). S. Chand Publishing, p. 26. ISBN 978-93-5501-657-7.

## Vegeu també

* Ghaziabad.
* Hisampur.
* Isauli.
* Islamanagar.
* Jewar.
* Kalakankar.
* Karamnasa.
* Khatauli.
* Bakhira Tal

## Enllaços externs

* Pàgina del govern d'Uttar Pradesh Arxivat 2007-02-02 a Wayback Machine..
* Mapa ferroviari. Arxivat 2006-02-20 a Wayback Machine.
* Història de l'estat Arxivat 2006-04-27 a Wayback Machine..
* Comissió Electoral de l'Índia
* Història provincial.
# Madden NFL 08

Madden NFL 08 és un videojoc de futbol americà del 2007 basat en la National Football League i publicat per EA Sports. És la 19a entrega de la franquícia de videojocs Madden NFL. Compta amb el quarterback dels Tennessee Titans, Vince Young, a la portada, mentre que el defensiu dels San Diego Chargers, Luis Castillo, va ser l'atleta de la portada de la versió en castellà. Va ser el primer joc de Madden llançat per a 11 plataformes diferents, que va ser llançat el 14 d'agost de 2007 per a Xbox 360, Wii, PlayStation 3, PlayStation 2, Nintendo DS, PlayStation Portable, Xbox, GameCube i Microsoft Windows. També hi va haver una versió per a Mac llançada l'1 de setembre de 2007. Aquesta va ser l'última versió de Madden que es va llançar per a Microsoft Windows fins a Madden NFL 19, i l'últim videojoc per a GameCube a Amèrica.

## Referències

* ↑ Buchanan, Levi. «Madden NFL 08 Review» (en anglès), 22-08-2007. [Consulta: 21 febrer 2023].
* ↑ «System Swan Songs: The Last Games Released on the Greatest Consoles | USgamer», 12-04-2018. Arxivat de l'original el 2018-04-12. [Consulta: 21 febrer 2023].
# Favio Damián Fernández

Favio Damián Fernández (Quilmes, 25 de juliol de 1972) és un exfutbolista argentí. Ocupava la posició de migcampista.
Va destacar a Gimnasia La Plata, en el qual va militar en dues etapes. També va militar al RCD Espanyol, de la primera divisió espanyola, a Independiente o a Unión de Santa Fe, entre d'altres.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Ponç II de Cervera

Ponç II de Cervera, conegut també com a Ponç II de Bas, (-1155) fou castlà del castell de Cervera, senyor dels castells de Sant Esteve i l'Espluga de Francolí, i vescomte de Bas.

## Família

Fill de Ponç I de Cervera i de Beatriu de Bas. Va segrestar i es va casar el 1147 amb Almodis de Barcelona, filla de Ramon Berenguer III. Entre els seus fills destaquen Hug I, Agalbursa, Gaia i Ponç III.

## Biografia

El segrest i posterior enllaç amb Almodis el va enfrontar amb Ramon Berenguer IV, però es van reconciliar durant el setge de Tortosa (1148), en què va participar activament al costat del seu germà Ramon de Cervera i de les seves mainades. També van intervenir també tots dos a la conquesta de Lleida (1149). Des del 1150 i de nou al costat del seu germà Ramon van estimular l'ocupació feudal, així com les activitats colonitzadores i econòmiques des de les Esplugues amb vista a dirigir el procés a la regió. A finals de 1150 juntament amb la seva dona van fer cinc donacions de terres de la seva jurisdicció, a les quals va afegir altres el 1151. Conjuntament amb el seu germà van impulsar el desenvolupament de la indústria molinera. Això explica que participessin en el setge de Siurana de 1153 o 1154, ja que segurament pretenien fer-se senyors del districte andalusí conquerit, que era limítrof als seus dominis, encara que el comte va optar per confiar la direcció a Bertran de Castellet.
Malgrat les accions coordinades i compartides entre els germans Ponç i Ramon al districte de la Conca de Barberà, consta en el testament del segon de 1172 que van sostenir un procés pel domini de Cervera. Després de la seva mort, la seva esposa Almodis va seguir intervenint en alguns assumptes, com en la devolució d'uns cereals que Ponç havia obtingut de forma abusiva, i fins i tot el 1171 encara va estampar la seva signatura a la carta de població de l'Espluga concedida pel llinatge. El seu fill, Ponç III, com a hereu de l'Espluga Sobirana, i Ramon de Torroja, gendre de Ponç II i cunyat de Ponç III van encapçalar un moviment de resistència a l'expansió del monestir de Poblet, que va acabar en una sonada agressió als monjos el 1178, tot i que el conflicte va haver de forçar la venda del domini de l'Espluga Sobirana a la seva germana Gaia i al seu gendre el 1182.

## Referències

* ↑ Tresserras Graupera, Jaume. «Ponç de Cervera i de Bas». geneanet.org. [Consulta: 31 març 2019].
* ↑ «Ponce II de Cervera». fundacionmedinaceli.org. [Consulta: 31 març 2019].
* ↑ «Ponç Cervera». Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 31 març 2019].

## Bibliografia

* «Ponç II de Cervera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Proasellus ljovuschkini

Proasellus ljovuschkini és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Hàbitat

Viu a l'aigua dolça de fonts càrstiques.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Transcaucàsia.

## Referències

* ↑ Dudich, E., 1925. Systematische Studien an italienischen Aselliden. Annales Musei Nationalis Hungarici 22: 281-301.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 4 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ World Marine, Freshwater and Terrestrial Isopod Crustaceans Database (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ SeaLifeBase (anglès)

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.
# Ādaži

El municipi de Adaži (en letó: Adažis novads) és un dels 110 municipis de la República de Letònia, que es troba localitzat al centre del país bàltic, i que té com a capital la localitat de Adaži. El municipi va ser creat l'any 2009 després de la reorganització territorial.

## Ciutats i zones rurals

* Adažu pagasts (zona rural)

## Població i territori

La seva població està composta per un total de 9342 persones (2009). La superfície del municipi té uns 162,9 kilòmetres quadrats, i la densitat poblacional és de 57,35 habitants per kilòmetre quadrat.

## Referències

* ↑ «Iedzivotaju skaits Latvija 2009.gada 14.janvari, pašvaldibu velešanu izsludinašanas diena» (en letó). Comissió Central d'Elecció de la República de Letònia. Arxivat de l'original el 2012-02-05. [Consulta: 4 gener 2015].
* ↑ «Administrativi teritorialais iedalijums» (doc) (en letó). Ministeri de Protecció del Medi Ambient i Desenvolupament Regional, 2008. Arxivat de l'original el 2012-02-16. [Consulta: 4 gener 2015].
# Maddalena Salvetti Acciaiuoli

Maddalena Salvetti Acciaiuoli (Florència, 25 de març 1557—4 de març de 1610) fou una noble i poetessa italiana.

## Biografia

Nascuda a Florència, va ser filla de Salvetto Salvetti i Lucrezia Niccolini, membres de famílies nobles que havien ocupat alts càrrecs a la república florentina.
No es tenen gaires dades sobre la seva vida, més enllà que es casà amb el també florentí i general Zanobi Acciaiuoli el 1572. Aplicada en les ciències i les lletres, com a poetessa obtingué prestigi, honor i fama, gràcies al seu bon gust i la seva inclinació per l'anomenada poesia vulgar. Va escriure nombrosos sonets i cants, molts foren publicats a la seva Rime Toscane (Florència, 1590) i més endavant reunides en antologies i diverses col·leccions. Aquesta primera obra esmentada fou dedicada al gran duc de Toscana Ferran de Mèdici i la seva muller, Cristina de Lorena. Ha publicat altres sonets, cants i madrigals en diverses obres poètiques publicades durant aquests anys.
Una de les seves obres més destacades fou un poema èpic de temàtica bíblica sobre el rei David, un gènere que gaudia de molt prestigi i era considerat acceptable que fos conreat per les dones. Aquest poema restà inacabat a causa de la seva mort i els seus tres cants foren publicat de forma pòstuma pel seu marit a Florència el 1611 en un únic volum, juntament amb 25 dels seus sonets espirituals i un memorial en prosa sobre l'origen de la família Acciaiuoli. El llibre fou dedicat a Maria Magdalena de Mèdici, filla dels ducs de Toscana, i incloïa algunes al·lusions aduladores als nobles florentins de l'època.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Maddalena Salvetti Acciaiuoli» (en anglès). Southern Methodist University. [Consulta: 15 febrer 2018].
* 1 2 3 4 Mazzuchelli, Giammaria. Gli scrittori d'Italia, cioè notizie storiche e critiche intorno alle vite e agli scritti dei letterati italiani (en italià). Volum I. Brescia: Giambatista Bossini, 1753, p. 47-48.
* ↑ Marongiu, Paola. «Magdalena Salvetti» (en italià). Dizionario Biografico degli Italiani. Treccani, 2017. [Consulta: 19 febrer 2022].
* 1 2 3 Jaroslav, Pelikan; Hotchkiss, Valerie; Price, David. The Reformation of the Bible: The Bible of the Reformation (en anglès). New Haven i Londres: Yale University Press, 1996, p. 173.
* ↑ Tierney, Helen. Women's Studies Encyclopedia (en anglès). Volum II. Westport: Greenwood Publishing Group, 1999, p. 755.
# Macron

«Macron» té aquests significats:

## Persones

* Brigitte Macron (1953), docent francesa.
* Emmanuel Macron (1977), empresari i polític francès, 25è president de la República Francesa.
* Macron (pintor), ceramògraf atenenc actiu entre el 500 i el 475 a. C.

## Miscel·lània

* Estadi Macron, estadi del 'Bolton Wanderers Football Club'.
* Màcron (¯), signe diacrític.
* Macron (marca), marca italiana de roba esportiva.
# Locomotora de Vapor Renfe 240F-2591

La Locomotora de vapor 240 F-2591 "Renfe" és una Locomotora fabricada per l'empresa Euskalduna a Bilbao que es troba conservada actualment al Museu del Ferrocarril de Catalunya, amb el número de registre 00019 d'ençà que va ingressar el 1981, com una donació de la companyia Renfe.

## Història

Amb els seus 242 exemplars fabricats des de 1942, aquesta sèrie de "Mastodontes" fou la més nombrosa de les encarregades després de la guerra. Pot ésser considerada el tipus clàssic dels ferrocarrils espanyols; el més ajustat a les particularitats de la seva xarxa. Òptima per a mercaderies, la seva versatilitat la feu omnipresent per tot el país fins al 1972, any de la seva retirada.
En una època amb greus dificultats econòmiques i, al mateix temps, d'una imperiosa necessitat de renovació del parc, es va optar per a construir una locomotora polivalent adaptada a les necessitats de l'explotació: robusta i d'utilització i entreteniments senzills. Es va decidir adoptar el rodatge 2-4-0, adequat per a proporcionar una potència i un esforç de tracció considerables i, alhora, apte per al remolc de trens de viatgers en condicions acceptables. Coneguda com a sèrie 2400, fou fabricada fins al 1953.

## Conservació

El seu estat de conservació és dolent. Entre el 1990 i el 1991 es va sotmetre a una restauració integral de xapa i pintura.

## Referències

* ↑ Museu del Ferrocarril, 2004: pp.26-59

## Bibliografia

* museu del ferrocarril de vilanova i la geltrú. catàleg.. 2004. vilanova i la geltrú: museu del ferrocarril del vilanova i la geltrú. fundación de los ferrocarriles españoles, 2004. b-10890-04. ISBN 84-95968-37-1.
* fundacion de los ferrocarriles espanoles; museu del ferrocarril de vilanova i la geltrú. museu del ferrocarril: guia. museu del ferrocarril, 1 de juliol de 1997. ISBN 9788488675408 [Consulta: 4 juny 2011].
* ddaa. 20 anys del museu del ferrocarril. vilanova i la geltrú: museu del ferrocarril, novembre de 2010. ISBN 978-84-92745-27-2.

## Enllaços externs

* Web oficial del Museu del Ferrocarril de Catalunya
# Locomotora de Vapor Renfe 240F-2705

La Locomotora de vapor 240 F-2705 "Renfe" és una Locomotora fabricada per l'empresa MACOSA a València i que es troba conservada actualment al Museu del Ferrocarril de Catalunya, amb el número de registre 00020 d'ençà que va ingressar el 1981, com una donació de la companyia Renfe.

## Història

Amb els seus 242 exemplars fabricats des de 1942, aquesta sèrie de "Mastodontes" fou la més nombrosa de les encarregades després de la guerra. Pot ésser considerada el tipus clàssic dels ferrocarrils espanyols; el més ajustat a les particularitats de la seva xarxa. Òptima per a mercaderies, la seva versatilitat la feu omnipresent per tot el país fins al 1972, any de la seva retirada.
En una època amb greus dificultats econòmiques i, al mateix temps, d'una imperiosa necessitat de renovació del parc, es va optar per a construir una locomotora polivalent adaptada a les necessitats de l'explotació: robusta i d'utilització i entreteniments senzills. Es va decidir adoptar el rodatge 2-4-0, adequat per a proporcionar una potència i un esforç de tracció considerables i, alhora, apte per al remolc de trens de viatgers en condicions acceptables. Coneguda com a sèrie 2400, fou fabricada fins al 1953. El seu estat de conservació és dolent.

## Referències

* ↑ número de fàbrica: 106
* ↑ Museu del Ferrocarril, 2004: pp.26-59

## Bibliografia

* museu del ferrocarril de vilanova i la geltrú. catàleg.. 2004. vilanova i la geltrú: museu del ferrocarril del vilanova i la geltrú. fundación de los ferrocarriles españoles, 2004. b-10890-04. ISBN 84-95968-37-1.
* fundacion de los ferrocarriles espanoles; museu del ferrocarril de vilanova i la geltrú. museu del ferrocarril: guia. museu del ferrocarril, 1 de juliol de 1997. ISBN 9788488675408 [Consulta: 4 juny 2011].
* ddaa. 20 anys del museu del ferrocarril. vilanova i la geltrú: museu del ferrocarril, novembre de 2010. ISBN 978-84-92745-27-2.

## Enllaços externs

* Web oficial del Museu del Ferrocarril de Catalunya
# Lluïsa Carlota de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Augustenburg

Lluïsa Carlota de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Augustenburg (en alemany Luise Charlotte von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Augustenburg) va néixer a Augustenburg el 13 d'abril de 1658 i va morir a Königsberg el 2 de maig de 1740. Era filla del duc Ernest Gunther (1609-1689) i la princesa Augusta de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg (1633-1701).

## Matrimoni i fils

L'1 de gener de 1685 es va casar a Augustenburg amb Frederic Lluís de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Beck (1653-1728), fill del duc August Felip (1612-1675) i de la comtessa Maria Sibil·la de Nassau-Saarbrücken (1628-1699). El matrimoni va tenir onze fills:
* Dorotea (1685-1761), casada amb Jordi Frederic de Brandenburg-Bayreuth (1688-1735).
* Frederic Guillermo (1687-1749), hereu i successor del ducat, casat amb la comtessa Lluïsa Dabrowa, primer, i després amb Úrsula de Dohna-Schlodien (1700-1761).
* Frederic, nascut i mort el 1688.
* Sofia (1689-1693)
* Carles Lluís (1690-1774), casat amb Anna de Saxònia (1707-1769).
* Amàlia (1691-1693)
* Felip (1693-1729)
* Lluïsa (1694-1773), casada amb Albert de Seeguth.
* Pere August (1697-1775), casat amb Sofia de Hessen-Philippsthal (1695-1728).
* Sofia Enriqueta (1698-1768), casada amb Albert Cristòfol de Dohna-Schlobitten (1698-1752).
* Carlota (1700-1785), abadessa de Quedlinburg.

## Enllaços externs

* Lluïsa Carlota
# Osmoprotector

Els osmoprotectors o soluts compatibles són molècules petites que actuen com osmòlits i ajuden els organismes a sobreviure en condicions extremes d'estrès osmòtic. Els exemples inclouen betaines, aminoàcids, i el sucre trehalosa. Aquestes molècules s'acumulen en les cèl·lules i equilibren les diferències osmòtiques entre els voltants de la cèl·lula i el citosol. En casos extrems, com els rotífers bdel·loides, tardígrads, gamba de vidre i nematodes, aquestes molècules poden permetre que les cèl·lules sobrevisquin estan completament seques i permeten que entrin en un estadi d'animació suspesa anomenat criptobiosi. En aquest estadi el citosol i els osmoprotectors passen a ser un sòlid com de vidre que ajuda a estabilitzar les proteïnes i la membrana cel·lular respecte als danys per la dessecació.
Els soluts compatibles també s'ha vist que tenen un paper protector per mantenir l'activitat dels enzims a través dels cicles de congelació-fusió i a altes temperatures. La seva acció específica encara és desconeguda però es creu que són exclosos preferentment de la interfície de proteïnes degut a la seva propensió a formar estructures d'aigua.

## Referències

* ↑ Lang F «Mechanisms and significance of cell volume regulation». J Am Coll Nutr, 26, 5 Suppl, octubre 2007, pàg. 613S–623S. Arxivat de l'original el 2019-12-18. PMID: 17921474 [Consulta: 18 març 2012].
* ↑ Sussich F, Skopec C, Brady J, Cesàro A «Reversible dehydration of trehalose and anhydrobiosis: from solution state to an exotic crystal?». Carbohydr. Res., 334, 3, agost 2001, pàg. 165–76. DOI: 10.1016/S0008-6215(01)00189-6. PMID: 11513823.
* ↑ Crowe JH, Carpenter JF, Crowe LM «The role of vitrification in anhydrobiosis». Annu. Rev. Physiol., 60, 1998, pàg. 73–103. DOI: 10.1146/annurev.physiol.60.1.73. PMID: 9558455.
# Mansfield College (Oxford)

Mansfield College és un dels colleges que constitueixen la Universitat d'Oxford. El desembre del 2014 tenia 220 estudiants de grau, 122 estudiants de postgrau i 36 visitants. A més, compta amb 47 professors.

## Història

El college fou fundat el 1838 com a Spring Hill College a Birmingham, essent un college per a estudiants incomformistes. Al segle xix, tot i que per llei els estudiants de totes les confessions tenien dret a anar a la universitat, no podien graduar-se si no acceptaven l'Església d'Anglaterra.
El 1871, la Universities Tests Act va abolir tots els exàmens de religió pels graus no relacionats amb la teologia a les universitats d'Oxford, Cambridge, Londres i Durham. D'aquesta manera, es permetia l'accés a les principals institucions educatives britàniques a tots els incomformistes.
El primer ministre que va permetre aquestes reformes, William Ewart Gladstone, va suggerir la creació d'un college incomformista a Oxford però no fou fins al 1886 que Spring Hill College es va traslladar a Oxford i va passar a anomenar-se Mansfield College en homenatge als seus mecenes George i Elizabeth Mansfield. Els edificis victorians que conformen el college foren dissenyats per Basil Champneys i es varen completar el 1889. D'aquesta manera Mansfield es convertí en el primer college incomformista d'Oxford. Inicialment el college només acceptava homes com a estudiants, fins que el 1913 es va admetre la primera dona. No fou fins al 1955 que el college es convertí en un Permanent Private Hall i fins al 1995 que se li concedí el títol de college.
Des que el college es va integrar a l'estructura de la universitat el 1955, els seus aspectes incomformistes han anat disminuint gradualment. Tot i això, el llegat incomformista de la institució encara és present a la capella. Es tracta d'un espai no consagrat i conté una selecció única de vitralls i escultures que representen els líders del moviments incomformistes més importants com Oliver Cromwell, Sir Henry Vane i William Penn entre d'altres. Encara se celebren oficis a la capella segons la tradició incomformista. Tot i això, l'afluència als oficis de la capella ha disminuït amb els anys i el cos d'estudiants ja no reflecteix els orígens incomformistes del college.

## Galeria d'imatges

* Edifici principal
* Exterior de la capella
* Interior de la capella

## Referències

* ↑ «Estadístiques dels estudiants d'Oxford». [Consulta: 5 novembre 2015].
* ↑ «Professors de Mansfield College». Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 5 novembre 2015].
* ↑ «Història del Mansfield College». Arxivat de l'original el 2011-05-14. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Universities Tests Act 1871 s.3».

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Mansfield College
# Macropharyngodon meleagris

Macropharyngodon meleagris és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'est de l'oceà Índic fins a l'oest del Pacífic i Oceania.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Macropharyngodon negrosensis

Macropharyngodon negrosensis és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar d'Andaman i l'Illa Christmas fins a les Filipines, Samoa, les Illes Ryukyu i el nord d'Austràlia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J.E., 1978. A revision of the Indo-Pacific labrid fish genus Macropharyngodon, with descriptions of five new species. Bull. Mar. Sci. 28(4):742-770.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Zona australàsia

La zona australàsia és una ecozona que coincideix, però no és sinònim (d'acord amb algunes definicions), amb la regió geogràfica d'Australàsia. Aquesta ecozona engloba Austràlia, l'illa de Nova Guinea (inclosa Papua Nova Guinea i la província Indonèsia de Papua Occidental), i la part oriental de l'arxipèlag indonesi, que inclou l'illa de cèlebes, les illes moluques (les províncies indonèsies de Maluku i Moluques Septentrionals) i les illes de Lombok, Sumbawa, Sumba, Flores i Timor, sovint conegudes com les Sonda menors. L'ecozona australàsia també inclou diversos grups d'illes del pacífic com l'arxipèlag de Bismarck, Vanuatu, Salomó i Nova Caledònia. Nova Zelanda i les illes que l'envolten, formen part d'una sub-regió de l'ecozona australàsia. La resta d'Indonèsia forma part de la zona indomalaia.

## Referències

* ↑ Ecoregions (anglès)

## Enllaços externs

* Map of the ecozones (anglès)