OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Farinera (Sant Feliu Sasserra)

La Farinera és un edifici al poble de Sant Feliu Sasserra (Bages) protegida com a bé cultural d'interès local. Aquest edifici serví d'habitatge fins a principis del segle xx. En aquell moment s'hi afegí un altre edifici amb la funció de moldre farina. Aquesta farinera funcionava amb motor elèctric i més endavant amb fueloil. La porta que dona a la plaça de Baix està a un nivell superior al carrer. La finalitat era estar al mateix nivell que els carros que havien de descarregar. Per accedir-hi hi ha uns petits graons.
Casa entre mitgeres amb accés des de l'Avinguda de Catalunya, per davant, i des de la plaça de Baix, pel darrere. L'accés per la plaça de Baix es fa a través d'una porta elevada, a la qual s'hi accedeix per una escala de quatre graons. A banda i banda, a la part inferior, hi ha dos petits contraforts. Des de la plaça del Mig s'hi accedeix per unes escaletes de pedra i maó. La façana principal presenta un portal d'arc de mig punt adovellat amb grans carreus. A cada banda hi té uns petits contraforts. Al primer pis hi ha una finestra central, adovellada, amb un gran ampit de pedra, i a cada banda, una petita espitllera. Al segon pis hi ha un balcó sortit de fusta i molt deteriorat (és l'únic balcó de fusta del poble). Un desaigua de pedra picada sobresurt de sota el teulat. Els murs són fets de pedra, amb carreus de mida regular, ben escairats i polits, i de tàpia.

## Notes

* 1 2 3 «La Farinera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 desembre 2015].
# L'amor viu a dispesa

L'amor viu a dispesa és una comèdia en tres actes, original de Josep Maria de Sagarra, estrenada al teatre Romea de Barcelona, la vetlla del 26 de novembre de 1952.

## Repartiment de l'estrena

* Cristina, la dispesera (40 anys): Maria Vila.
* Tròtula, vídua (60 anys): Emília Baró.
* Floriana (20 anys): Maria Matilde Almendros.
* Alberta, soltera (40 anys): Teresa Cunillé.
* Justina, criada (18 anys): Núria Espert.
* Aleix, aventurer i farsant (50 anys): Francesc Vals.
* Brescarrossa (60 anys): Ramon Duran.
* Perdigó (60 anys): Lluís Carratalà.
* Deogràcies (50 anys): Lluís Teixidó.
* Tremolí (60/70 anys): Ferran Capdevila.
* Rocavall (25 anys): Domènec Ferrer.
* Un Agutzil de jutjat (40 anys): Lluís Nonell.
* Direcció d'escena: Esteve Polls.

## Referències

* ↑ Teatre, Institut del. «Josep M. de Sagarra i de Castellarnau». [Consulta: 4 setembre 2022].
* ↑ «Esteve Polls i Condom | enciclopedia.cat». [Consulta: 4 setembre 2022].
# Museu de la Mar (Peníscola)

El Museu de la Mar de Peníscola (Baix Maestrat, País Valencià) és un museu emplaçat a l'antic edifici Les Costures, sobre el Baluard del Príncep. El fons del museu consta de fotografies, dibuixos i gravats antics, així com diversos dispositius tecnològics i tres aquaris amb espècies marines.
El museu va rebre la visita de 50.000 persones durant dos mesos (juliol i agost) el 2001. A començaments de 2012 va superar el milió de visites total des de la seua inauguració. Durant l'any 2014 el museu va rebre més de 100.000 visitants.

## Galeria

* Àmfora romana
* Esquema de nau llatina
* Projectil per a catapulta romana
* Pistola avant-càrrega del segle XVIII
* Orades dins l'aquari
* Maqueta d'embarcació romana
* Maqueta de barca de vela
* Maqueta de vaixell de pesca

## Referències

* ↑ «El Museu de la Mar de Peníscola ha rebut 50.000 visitants en juliol i agost» (en castellà). Hosteltur.com.
* ↑ «El Museu de la Mar de Peñíscola alcanza el millón de visitantes» (en castellà). El Periódico Mediterráneo, 12-01-2012. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 22 febrer 2015].
* ↑ «El Museu de la Mar de Peníscola registra el 2014 el major nombre de visitants des de l'obertura el 1997 i supera els 100.000». Ajuntament de Peníscola, 14-01-2015.

## Enllaços externs

* Museu de la Mar, en la web de l'Ajuntament de Peníscola
* Fitxa a la Direcció General de Patrimoni Cultural (castellà)
* Projecte de disseny i muntatge del Museu (castellà) (anglès)
# La Trinitat (Santo Domingo el Antiguo)

La Santíssima Trinitat és una obra d'El Greco que formava part del retaule major de Monestir de Santo Domingo el Antiguo, a Toledo. Aquest gran quadre va ser venut, i actualment forma part de les col·leccions del Museu del Prado, a Madrid. Consta amb el número 2 en el catàleg raonat d'obres d'aquest pintor, realitzat per Harold Wethey, especialista en El Greco.

## Temàtica de l'obra

El Greco va seguir una fórmula iconogràfica de tradició medieval, coneguda amb el nom de Thronum Gratiae (Tron de Gràcia) poc utilitzada en l'Espanya del seu temps. Aquesta fórmula tenia per objecte ressaltar la doble naturalesa de Crist, i l'acceptació del seu sacrifici per part del Pare Celestial. Per tant, representa l'escena en la que Déu Pare sosté el cos de Jesús mort. Sobre ells, l'Esperit Sant, en forma de colom. Al voltant de les tres Persones de la Santíssima Trinitat, apareixen àngels en diverses postures, alguns d'ells amb expressions dramàtiques en llurs rostres.

## Anàlisi de l'obra

Oli sobre llenç; 300 x 179 cm.; Museu del Prado, Madrid.
La font primària d'aquesta obra sembla un gravat d'Albrecht Dürer de l'any 1511, amb el que coincideixen les línies bàsiques compositives, però amb un procés de concentració i simplificació que la converteixen en quelcom totalment diferent. El Greco suprimeix els símbols de la Passió, i l'escena no té la profunditat espacial del gravat de Durer. En canvi, en la figura de Crist, El Greco busca inspiració en Michelangelo Buonarroti. A més, aquest quadre és profundament italià tant en el color (amb uns verds, roses i blaus profunds que remeten a Venècia) com en la forma, que té una qualitat escultòrica i una monumentalitat que remeten a Michelangelo.

## Situació dins el conjunt

* Estava situada a l'àtic, essent-ne l'única pintura.

## Procedència

* Santo Domingo el Antiguo, Toledo
* Valeriano Salvatierra, Madrid
* Ferran VII d'Espanya (adquirit l'any 1827)
* Traslladat al Museu del Prado (1832)

## Bibliografia

* Wethey, Harold Edwin; El Greco y su Escuela (Volumen-II) ; Ediciones Guadarrama; Madrid-1967.
* Marañón, Gregorio; El Greco y Toledo ; RBA Libros; Barcelona-2014; ISBN 978 84 9056 112 6
* Gudiol, José; Doménikos Theotokópoulos, El Greco; Ediciones Polígrafa, S.A.; Barcelona-1982; ISBN 84-343-0031-1
* Álvarez Lopera, José; El Greco, La Obra esencial; Editorial Sílex; Madrid-2014;

## Referències

* ↑ Wethey, Harold E. Obra mencionada, p. 21.
* ↑ Álvarez Lopera, José. Obra mencionada, p. 96.
* ↑ «Trinidad, La [El Greco]». Museo del Prado. [Consulta: 13 octubre 2019].
* ↑ Álvarez Lopera, José. Obra mencionada, p. 97.
# Mousson (Meurthe i Mosel·la)

Mousson és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 125 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Mousson era de 125 persones. Hi havia 48 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 16 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 12 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 55 habitatges, 47 eren l'habitatge principal de la família i 8 estaven desocupats. 54 eren cases i 1 era un apartament. Dels 47 habitatges principals, 44 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 5 tenien tres cambres, 11 en tenien quatre i 31 en tenien cinc o més. 27 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 27 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Mousson el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 8 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 12 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 8 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 12 |
| 8 | 20 a 24 | 8 |
| 4 | 15 a 19 | 16 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 84 persones, 60 eren actives i 24 eren inactives. De les 60 persones actives 57 estaven ocupades (30 homes i 27 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 24 persones inactives 7 estaven jubilades, 10 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 6 establiments que hi havia el 2007, 3 eren d'empreses de construcció, 1 d'una empresa immobiliària, 1 d'una entitat de l'administració pública i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
Dels 4 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 2 eren lampisteries, 1 electricista i 1 perruqueria.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Mousson a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Mousson a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Elacatinus nesiotes

Elacatinus nesiotes és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental central.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bussing, W.A., 1990, New species of gobiid fishes of the genera Lythrypnus, Elacatinus and Chriolepis from the eastern tropical Pacific., Revista de Biología Tropical, 38(1):99-118.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Àzeris

Els àzeris o azerbaidjanesos són un grup ètnic turc que habita principalment al nord-oest de l'Iran i a l'Azerbaidjan. Designats habitualment amb el mot Àzeris (àzeri: آذریلر/Azәrilәr,Azərbaycan Türkləri/آذربایجان تورک لری) o Āzarīs (en persa: ترک آذربایجانی), hom en troba també en una ampla zona del Caucas a l'altiplà iranià. Els àzeris són majoritàriament musulmans i tenen un patrimoni cultural format per elements turcs, iranians i caucàsics.

## Clarificació dels termes emprats

Històricament, als pobles turcs de l'Azerbaidjan iranià i del Caucas, se'ls anomenava « Turcs » Quan la Transcaucàsia esdevingué part de l'Imperi Rus, les autoritats russes, que anomenaven tradicionalment Tàtars a tots els pobles turcs, començaren a emprar el terme Tàtars caucàsics per tal de distingir-los d'altres pobles turcs. No fou fins a començaments del segle xx quan l'etnònim Azerbaidjanès començà a aparèixer, més particularment des de l'època de la República democràtica de l'Azerbaidjan (1918-1920).

## Llengua

La llengua àzeri, també denominada àzari, turc àzari o turc azerbaidjanès, que l'anomenen Azərbaycan dili o azərbaycanca, i de vegades Türki, a l'Azerbaidjan iranià, unifica els àzeris. És mútuament intel·ligible amb el turcman i el turc (incloent els dialectes parlats pels turcmans d'Iraq i els Qashqai). Totes aquestes llengües tenen un origen comú en la llengua parlada pels Oghuz, arribats al Caucas al segle xi. Es va començar a desenvolupar com a llengua literària vers el segle XIII
L'azerbaidjanès, la llengua oficial de la República de l'Azerbaidjan és parlada avui en dia per més del 90,6% de la seva població. És també parlat per 30 milions de persones a l'Iran, a Geòrgia, a Turquia i a Rússia gràcies a la immigració.

## Referències

* ↑ Àzeri del nord i Àzeri del sud Ethnologue.com (consultat el 22 d'agost del 2006)
Viccionari
# Enrique Gómez Guarner

Enrique Gómez Guarner (Canals (Costera), 19 de juny de 1947 - la Pobla de Farnals, 19 de juliol de 1996) fou un polític valencià, diputat a les Corts Valencianes durant la II Legislatura.

## Biografia

Llicenciat en enginyeria agrònoma, ha estat funcionari de l'estat transferit el 1987 a la Conselleria d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua de la Generalitat Valenciana, on ha estat Cap de Secció d'Estudis i Estadística de la Direcció Territorial de la Conselleria d'Agricultura de Castelló.
Fou un dels fundadors d'Alianza Popular a Castelló de la Plana en 1978. Fou candidat a l'alcaldia a les eleccions municipals espanyoles de 1979, però no fou escollit, com tampoc fou escollit per Coalició Popular a les eleccions generals espanyoles de 1986.
Fou elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 1987 i 1991, on fou secretari segon de la Comissió de Reglament de les Corts Valencianes (1991-1995), secretari del grup popular i secretari segon de la Mesa de les Corts Valencianes. Quan es formà el nou Partido Popular formà part dels comitès executius provincial de Castelló i regional del País Valencià. Va ser reelegit a les eleccions a les Corts Valencianes de 1995, però el 19 de juliol de 1996 va morir sobtadament d'un atac al cor.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes i J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.253. ISBN 9788495484802.
* ↑ Fitxa de les Corts Valencianes Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine., III Legislatura
* ↑ Defunciones a la Valenciapedia.lasprovincias.es
# Enrique Gonzalo Pérez

Enrique Gonzalo Pérez (Barcelona, 27 de març de 1951) és un exfutbolista català de la dècada de 1970.
Es formà al futbol base del CF Badalona, passant més tard al primer equip. El 1972 fitxà pel RCD Espanyol, que el cedí al Burgos CF, que jugava a primera divisió, i a continuació al Melilla Industrial, metre realitzava el servei militar. La temporada 1974-75 jugà quatre partits de lliga amb l'Espanyol.
La temporada 1975-76 fou traspassat al Real Club Celta, amb qui assolí l'ascens a primera divisió. Retornà a Catalunya per acabà la seva carrera a Terrassa FC, a segona divisió, CF Badalona, CE L'Hospitalet i CE Mataró.

## Referències

* 1 2 3 «Enrique Gonzalo». yojugueenelcelta.com. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Gonzalo Pérez llamado a la selección amateur». Mundo Deportivo, 11-04-1974. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Fitxa de Gonzalo». Periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ Enrique Gonzalo Pérez a BDFutbol
* ↑ «El Badalona le da la baja a Gonzalo». Mundo Deportivo, 12-07-1982. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Amb el 8 Gonzalo». Terrassa FC. Arxivat de l'original el 2022-05-15. [Consulta: 9 abril 2019].
# Huhunuri

Huhunuri fou un regne elamita que s'esmenta cap al 2500 aC. Es creu que estava situat al sud-est de Susa, abans d'arribar a Anshan.

## Referències

* ↑ Cotterell, Arthur. «1. Egipte i Orient Mitjà». A: Història de les civilitzacions antigues (pdf) (en castellà). Crítica, 1980, p. 169. ISBN 84-8432-097-9 [Consulta: 21 desembre 2010].
# Hughie Ferguson

Hugh "Hughie" Ferguson (2 de març de 1895 - 8 de gener de 1930) fou un futbolista escocès de la dècada de 1920.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Motherwell, Cardiff City i Dundee. Fou tres cops màxim golejador de la lliga escocesa de futbol entre 1918 i 1921. No jugà amb la selecció escocesa però si amb la selecció de la lliga.
Es va suïcidar el 9 de gener de 1930 a l'edat de 31 anys, després d'entrar en depressió.

## Palmarès
### Cardiff City

* FA Cup: 1
       1927
* FA Community Shield: 1
       1927
* Welsh Cup: 1
       1928

## Referències

* ↑ Photo of Cardiff's Cup-winning side. Ferguson is on the bottom-right.
* ↑ «Tragic Scots FA Cup hero who took his own life». The Scotsman. Johnston Press, 08-03-2008 [Consulta: 28 agost 2010].
* ↑ «Hugh Ferguson». Londonhearts.com. London Hearts Supporters' Club [Consulta: 4 desembre 2011].
* ↑ Details of the 1927 FA Cup Final
* ↑ «Cup friends reunited». BBC Sport. BBC, 04-01-2010 [Consulta: 28 agost 2010].
# Hugli

«Hugli, Hoogli, Hoogly o Hooghly» té aquests significats:
* Riu Hugli
* Hooghly-Chinsurah, ciutat de Bengala Occidental
* Districte d'Hooghly, divisió administrativa de Bengala Occidental
# WWE Hall of Fame

En lluita lliure professional, el WWE Hall of Fame o Saló de la Fama de la WWE (abans WWF Hall of Fame o WWF Saló de la Fama) és una institució que rendeix honors a la carrera d'antics empleats de la World Wrestling Entertainment (abans World Wrestling Federation) i altres celebritats o lluitadors que han contribuït en la lluita lliure en general.
Aquest guardó va ser creat l'any 1993, com homenatge al mort lluitador André the Giant. La gerència de la WWE va seleccionar anualment individus per a rebre aquest honor entre el 1993 i el 1996, i va reviure aquesta pràctica el 2004, durant la celebració de WrestleMania XX. Des d'aquesta WrestleMania es realitza cada any una cerimònia de commemoració, un dia abans de la WrestleMania corresponent, on es presenten als nous membres de cada any.

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial (anglès)
# WWE Diva Search

La WWE Diva Search va ser un concurs de la World Wrestling Entertainment (WWE). Aquest concurs va ser realitzat cada any amb la finalitat de trobar una diva (lluitadora femenina) nova per a la plantilla de l'empresa. El concurs va ser implementat en el 2003 i la seva última edició va ser el 2007.
La guanyadora d'aquest concurs (a excepció de l'any 2003) rebia un premi de 250.000 dòlars, a més d'un contracte d'un any amb la WWE.
Algunes participants, malgrat no guanyar el concurs, són contractades per l'empresa a causa de la seva personalitat o alguna qualitat que posseeixi. Clars exemples d'això són Candice Michelle, Maria Kanellis i Kristal Marshall.

## Guanyadores

* 2003 - Jaime Koeppe
* 2004 - Christy Hemme
* 2005 - Ashley Massaro
* 2006 - Layla El
* 2007 - Eve Torres
* 2013 - Natalie Coyle

## Enllaços externs

* Lloc Web Oficial (anglès)
# Erimystax harryi

Erimystax harryi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Nord-amèrica: Estats Units.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. Any 2000.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# If You Keep Losing Sleep

If You Keep Losing Sleep és el tercer senzill de l'àlbum Young Modern del grup australià Silverchair llançat el 9 d'octubre de 2007. A la resta del món es va llançar com a segon senzill perquè l'anterior (Reflections of a Sound) només es va publicar a Austràlia. La cançó va arribar al setzè lloc en la llista australiana de senzills. El músic Van Dyke Parks va col·laborar en els arranjaments orquestrals de la cançó.
Per a la realització del videoclip, el grup va tornar a comptar amb la direcció de Damon Escott i Stephen Lance, i la producció de Leanne Tonkes. Estrenat a l'estiu del 2007, els membres de la banda el van descriure com el seu vídeo més "electrificant" en referència als efectes especials i a les descàrregues de llamps. Els efectes visuals estan produïts per l'empresa Liquid VFX, divisió de la multinacional Liquid Animation.

## Llista de cançons

CD Senzill AUS (ELEVENCD76)
* "If You Keep Losing Sleep"
* "We're Not Lonely But We Miss You"
* "Barbarella"
iTunes Senzill AUS
* "If You Keep Losing Sleep"
* "We're Not Lonely But We Miss You"
* "Barbarella"
* "Hide Under Your Tongue"

## Referències

* ↑ «If you Keep Losing Sleep» (en anglès). CDUniverse. [Consulta: 22 octubre 2008].
* ↑ «If You Keep Losing Sleep video» (en anglès). chairpage.com, 28-08-2007. Arxivat de l'original el 2020-08-06. [Consulta: 5 novembre 2008].
* ↑ «Silverchair's electrifying new video» (en anglès). chairpage.com, 27-08-2007. Arxivat de l'original el 2020-08-06. [Consulta: 5 novembre 2008].

## Enllaços externs

* If You Keep Losing Sleep a YouTube
* Lloc oficial Liquid VFX Arxivat 2007-10-28 a Wayback Machine.
# Humboldt (Illinois)

Humboldt és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 481 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Humboldt tenia 481 habitants, 183 habitatges, i 133 famílies. La densitat de població era de 331,6 habitants/km².
Dels 183 habitatges en un 35% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,8% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 26,8% no eren unitats familiars. En el 23,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 12% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,4% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 31% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 12,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.375 $ i la renda mediana per família de 45.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.688 $ mentre que les dones 20.417 $. La renda per capita de la població era de 16.244 $. Aproximadament l'1,6% de les famílies i el 6,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Humboldt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Humboldt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.