OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Reacció de metàtesi d'alquens

La reacció de metàtesi d'alquens consisteix en una reorganització dels dobles enllaços dels reactius de què es parteix.
       2 RHC=CH2 → RHC=CHR + CH2=CH2↑ en presència d'un catalitzador tipus LnM=CH2
Aquest procés va aportar molts avantatges en el camp de la síntesi orgànica, entre d'altres, i va suposar el Premi Nobel de Química del 2005 als seus descobridors Yves Chauvin, Robert H. Grubbs i Richard R. Schrock.

## Catalitzadors

Des de l'inici de la seva utilització, aquesta reacció s'ha portat a terme amb diversos catalitzadors que s'han anat perfeccionant amb el temps. Els requisits necessaris són la presència d'un metall de transició, per exemple, el níquel, el tungstè, el ruteni o el molibdè, i que aquest estigui coordinat a un carbè.
El catalitzador de Grubbs és el més utilitzat perquè és el més estable i el més tolerant a diferents grups funcionals que pot haver-hi presents a les olefines. De totes maneres, és menys reactiu que alguns altres, per exemple, el catalitzador de Schrock. Recentment, s'han elaborat complexes de ruteni amb la mateixa resistència que el de Grubbs però molt més actius els quals s'anomenen de segona generació.

## Mecanisme

El mecanisme d'aquesta reacció és un cicle catalític.
Les cicloaddicions 2+2 estan prohibides per simetria, però els intermedis d'aquesta reacció estan estabilitzats pels orbitals d del metall i produeixen una disminució en l'energia d'activació de la reacció. Aquest procés es porta a terme augmentant la temperatura fins que s'estableix una situació d'equilibri. Això significa que la reacció és termodinàmicament favorable i, a més, es produeix el despreniment d'un gas la qual cosa és entròpicament molt favorable.

## Estereoquímica

Amb aquesta reacció és molt difícil controlar quin isòmer dels possibles que es poden formar en cada cas serà el majoritari i, en moltes ocasions, s'obté una mescla. En primer lloc, cal destacar que no es tracta d'un procés estereoselectiu, ja que el producte final pot ser cis o trans indistintament. En segon lloc, la complexitat del resultat depèn de les olefines de partida. La reacció pot ser intramolecular donant lloc a una sola opció o intermolecular. En aquest cas, la varietat de productes augmenta amb els graus de substitució dels reactius. Quan tenim reaccions creuades on els productes de partida són diferents entre ells, les olefines obtingudes també ho són, per tant, tampoc és una reacció regioselectiva.
       AB + CD → AC + BD + AD + BC + AA + BB + CC + DD + AB + CD
Veiem que hi ha moltes possibilitats tot i que no totes seran igual de probables.

## Aplicacions

Existeixen reaccions molt útils que es basen en aquest procés.
* Metàtesi creuada (CM).
* Metàtesi de tancament d'anells (RCM).
* Metàtesi d'obertura d'anells (ROM).
* Metàtesi d'alquins (AM).
* Metàtesi d'alcans.

## Referències

* ↑ Carruthers, W.; Coldham I. Modern methods of organic synthesis. Fourth edition. Cambridge University Press, 2004, p. 151-154.
# Telmatoscopus lacteitarsis

Telmatoscopus lacteitarsis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Cos de color principalment marró; antenes blanques; ales marrons amb taques de color marró fosc (o negre) als extrems de la nervadura; potes marrons amb tots els tarsos blancs.
* Mascle: front amb una àrea pilosa i quadrangular; vèrtex amb pèls densos a les zones central i apical; antenes amb l'escap al voltant d'1-1,5 vegades la llargada del pedicel; ales més aviat esveltes i de 2,1 mm de longitud i 0,9 d'amplada.
* Femella: similar al mascle, però amb ales de 2,2 de llargària i 0,9 d'amplada.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: l'Índia.

## Referències

* ↑ Eaton, A. E., 1904. New Genera of European Psychodidae. Entomologist's Monthly Magazine. 40:55-59.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Brunetti, 1908. Rec. Ind. Mus., 2, 54.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Quate, L. W., 1962. Psychodidae (Diptera) at the Zoological Survey of India. Proceedings of the Hawaiian Entomological Society. 18:155-188. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Brunetti, E., 1912. Family: Psychodidae (Diptera, Nematocera), pàgs. 192-265. A: Fauna of British India. Taylor and Francis, Londres.
* ↑ Moth Flies and Sand Flies (Diptera: Psychodidae) of India (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Ježek, J., 1989. Contribution to the taxonomy of the genus Telmatoscopus Eat. (Diptera, Psychodidae). Acta Musei Nationalis Pragae. 44B:75-104.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Irbit

Irbit - Ирбит (rus) - és una ciutat de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia. Es troba sobre la riba dreta del Nitsa, en el seu punt de confluència amb el riu Irbit, a 174 km al nord-oest de Iekaterinburg.

## Història

Fundada el 1631 amb el nom d'Irbéievskaia Slobodà (rus: Ирбе́евская слобода), el seu nom fou canviat el 1662 per Irbit. Va rebre l'estatut oficial de ciutat per Caterina II de Rússia el 1775 per a la seva lleialtat envers l'emperadriu durant la revolta de Pugatxov en 1773-1774.
Al segle xix, la fira d'Irbit era un important esdeveniment que reunia els comerciants de pells de Sibèria i els comerciants de te xinès.
Al nord de la ciutat hi trobem un parc públic. Posseeix igualment recursos minerals, com la diatomita, i dipòsits de sorra per a la vidrieria.

## Economia

Fins a principis dels anys 1990, l'economia de la ciutat descansava sobre la Fàbrica de motocicletes d'Irbit o IMZ (Ирбитский Мотоциклетный завод, Irbitski Mototsikletny Zavod), que fabricava les cèlebres motos de marca Ural, sobretot sidecars. Aquesta fàbrica va ser creada en 1941, a partir de fàbriques de la part oest de Rússia evacuades davant l'avanç de l'exèrcit alemany. El primer model fabricat va ser una còpia idèntica de la BMW R7 i estava destinada a l'Exèrcit Roig. Després es van desenvolupar diversos models civils. En 1992, IMZ va fabricar 130.986 motos amb una plantilla de 10.000 persones. Després la producció s'esfondrà. Actualment hi treballen poc més de 1.000 persones, que produeixen aproximadament 200 motos al mes.

## Cultura

El Museu estatal de belles arts d'Irbit posseeix algunes obres importants, entre les quals alguns aiguaforts de cèlebres artistes europeus. A la seva col·lecció, hi figuren gravats d'artistes italians, holandesos, flamencs, alemanys, francesos, anglesos, espanyols, suïssos, austríacs, polonesos, belgues, búlgars i nord-americans. La col·lecció del Museu posseeix, igualment, obres d'Albrecht Dürer i de Goya. L'art rus és representat amb A. F. Zoubova, I. A. Sokolova, E. P. Txemesova, Mikhàil Dobujinski, Alexandre Deineka i molts altres. També hi són presents artistes locals de Iekaterinburg i Nijni Taguil.
Irbit posseeix un antic teatre de dos-cents anys.
El Museu estatal de les motocicletes d'Irbit prova d'atraure a Irbit i a la fàbrica IMZ als apassionats estrangers de les motos. Cada estiu, té lloc a Irbit una gran concentració de motards, l'Irbitski baik sliot (Ирбитский байк слёт), un "Bike show" en què prenen part milers d'afeccionats vinguts de l'oblast de Sverdlovsk, de la resta de Rússia i fins i tot de l'estranger.

## Enllaços externs

* Informacions sobre Irbit (rus)

## Notes i referències

* ↑ Història d'IMZ al lloc web de l'empresa (en anglès). «Ural Story of the Brand and History». Arxivat de l'original el 2011-12-31. [Consulta: 20 febrer 2011]. Consultat el 02.04.2008
* ↑ Una visita a la Fàbrica de Motocicletes d'Irbit el 2003 (en francès) «Une visite à l'Usine URAL d'Irbit». Consultat el 02.04.2008.
# Llebre d'Alaska

La llebre d'Alaska (Lepus othus) és una espècie de llebre de la família dels lepòrids. És endèmica d'Alaska (Estats Units).

## Referències

* Lagomorph Specialist Group 1996. Lepus othus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consultat el 5 de maig del 2008.
Espècies vivents de lagomorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Euarchontoglires :
Ochotonidae :
Leporidae :
Categoria :
# Club de Cuervos

Club de Cuervos, també coneguda com a Club of Crows, és una comèdia dramàtica per a Web TV produïda per Gary Alazraki i Michael Lam. Es va estrenar el 7 d'agost de 2015 a Netflix, amb tots els capítols disponibles alhora. La història se centra en el club de futbol Cuervos FC, amb seu a la ciutat de ficció Nuevo Toledo, Mèxic, i en una lluita pel poder després de la mort del seu propietari i patriarca. Club de Cuervos és protagonitzada per Luis Gerardo Méndez i Mariana Treviño com els dos germans que lluiten per la direcció i la propietat del club.
Està escrita per guionistes estatunidencs i mexicans, la primera temporada de Club de Cuervos va ser enregistrada a Pachuca, Hidalgo. La sèrie ha rebut crítiques molt positives per part de la crítica, que va elogiar el ritme i l'originalitat del programa. Va ser renovada per a una segona temporada el 28 d'octubre de 2015. La segona temporada es va estrenar el 10 de desembre de 2016. La tercera temporada es va estrenar el 29 de setembre de 2017.

## Referències

* ↑ https://www.netflix.com/title/80030346
* ↑ http://tagfestival.com/en/2017/08/10/6-things-you-didnt-know-about-netflixs-mexican-original-club-de-cuervos/ Arxivat 2018-07-31 a Wayback Machine.
* ↑ «Netflix Comedy 'Club de Cuervos' Starts Shooting in Mexico». [Consulta: 12 setembre 2015].
* ↑ Lesley Goldberg. «Netflix Renews First Spanish-Language Original 'Club de Cuervos' (Exclusive)», 28-10-2015.
* ↑ «Will 'Club De Cuervos' Return For Season 3? Netflix's First Spanish-Language Series Won't Be Its Last». [Consulta: 9 desembre 2016].
* ↑ «Club De Cuervos» (en anglès).
Sèries originals de Netflix :
Sèries en emissió :
Sèries acabades :
Sèries continuades :
# Villa Argentina

Villa Argentina és una petita població balneària del litoral riuplatenc de l'Uruguai, dins del departament de Canelones, a 40 quilòmetres de distància cap a l'est de Montevideo.
Segons el cens del 2004, té una població estable de 552 habitants. Integra el grup de balnearis coneguts com a Costa de Oro i la zona d'influència de la veïna localitat d'Atlántida.

## Àrea d'influència

Els següents poblats formen una zona d'influència de més de 16.000 persones:
| Localitat | Habitants el 2004 |
| Parque del Plata | 5.900 |
| Atlántida | 4.580 |
| Estación Atlántida | 2.358 |
| Las Toscas | 2.222 |
| Citi Golf | 854 |
| Villa Argentina | 552 |
| El Fortín | 207 |
| Total | 16.673 |

## Referències

* ↑ INE: Població per tipus d'habitatge, segons localitat Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine. Consultat el 21 d'octubre de 2010 (castellà)
# Mico saterei

Mico saterei és una espècie de primat de la família dels cal·litríquids que viu al Brasil.

## Enllaços externs

* Estructura social i hàbits d'aquest mico. (castellà)
# Beatriu Anna Ruiz

Beatriu Anna Ruiz (Guardamar del Segura, 1656 - Guardamar del Segura, 1735) va ser una religiosa valenciana. Va tenir quatre fills i va quedar-se vídua de molt jove. Cap el 1700 va assegurar haver tingut experiències místiques i va ingressar a l'Orde de Sant Agustí.
Va escriure Doctrinas o Revelaciones doctrinales y nueve décimas y un poema sobre la seva vida i experiències. Va ser ignorada durant gran part de la seva vida però després de la seva mort hom va escriure fins a tres biografies sobre ella.

## Referències

* 1 2 «Beatriu Anna Ruiz». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Receptor de reconeixement de patrons

Els receptors de reconeixement de patrons (PRR, de l'anglès pattern recognition receptor) són proteïnes presents a les cèl·lules del sistema immunitari, com ara els fagòcits, que serveixen per identificar molècules associades a patògens microbians o estrès cel·lular.
Les molècules microbianes reconegudes per un PRR determinat s'anomenen patrons moleculars associats a patògens (PAMP). Inclouen carbohidrats bacterians, com els lipopolisacàrids o la mannosa; àcids nucleics, com l'ADN i l'ARN bacterià o víric; peptidoglicà o àcid lipoteicoic que provinguin d'un bacteri grampositiu; formilmetionina i lipoproteïnes.
Els senyals d'estrès endogen s'anomenen patrons moleculars associats al perill (DAMP) i inclouen l'àcid úric.
Les proteïnes PPR són expressades sobretot per cèl·lules del sistema immunitari innat, com ara cèl·lules dendrítiques, macròfags, monòcits, neutròfils i cèl·lules epitelials,

## Classificació

Els PRR són classificats segons la seva afinitat al lligand, funció o relació evolutiva. Basant-se en la funció, es poden classificar en PRR endocítics i PRR de senyalització.
* PRR de senyalització: inclouen la gran família de receptors de tipus Toll (units a la membrana cel·lular) i receptors de tipus NOD del citoplasma.
* PRR endocítics: Permeten la unió, absorció i destrucció dels organismes per part dels fagòcits, sense transmissió de senyals intracel·lulars. Aquests PRR reconeixen els carbohidrats i inclouen els receptors de mannosa dels macròfags, els receptors de glicà presents a tots els fagòcits i els receptors scavenger, que reconeixen lligands carregats, es troben als fagòcits i s'encarreguen de retirar les cèl·lules apoptòtiques.

## Referències

* ↑ Janeway, C. A. «Approaching the Asymptote? Evolution and Revolution in Immunology» (en anglès). Cold Spring Harbor Symposia on Quantitative Biology, 54, 01-01-1989, pàg. 1–13. DOI: 10.1101/SQB.1989.054.01.003. ISSN: 0091-7451. PMID: 2700931.
* ↑ «Pathogen recognition by the innate immune system». International Reviews of Immunology, 30, 1, 01-02-2011, pàg. 16–34. DOI: 10.3109/08830185.2010.529976. PMID: 21235323.
* ↑ Alberts, Bruce; Johnson, Alexander; Lewis, Julian; Raff, Martin. Innate Immunity, 2002.
* ↑ «The inflammasomes». Cell, 140, 6, 01-03-2010, pàg. 821–32. DOI: 10.1016/j.cell.2010.01.040. PMID: 20303873.
# Amidó

Amidó (en grec antic Ἀμυδών) era una ciutat del Regne de Macedònia a la vora del riu Axios, de la que parla Homer, i diu que era la capital dels peons, una tribu conduïda per Pirecmes a la guerra de Troia, on segons el "Catàleg dels troians" a la Ilíada, van ser aliats del rei Príam.
L'enciclopèdia Suides i Esteve de Bizanci l'anomenen Abidó. Segons Estrabó, a la seva època ja no existia.

## Referències

* ↑ Homer. Ilíada, II, 849
* ↑ Smith, William (ed.). «Amydon». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 7 febrer 2021].
# Lliga Mundial Islàmica

La Lliga Mundial Islàmica o Lliga Mundial Musulmana (àrab: رابطة العالم الإسلامي, Rābiṭa al-ʿĀlam al-Islāmī) és una organització no governamental islàmica. El seu actual secretari general és el Dr. Abdullah bin Abdul Mohsin Al-Turki.
Després de l'abolició del califat el 1918 amb la caiguda de l'Imperi Otomà, i sent que el califa exercia com a cap de l'islam (sunnita) i successor del profeta Muhàmmad, l'islam va quedar acèfal i sense un lideratge global, fins que erudits musulmans de 22 països van fundar la Lliga Islàmica el 1962 a La Meca, Aràbia Saudita, encapçalada per Fàysal ibn Abd-al-Aziz, com a contrapart al panarabisme de Gamal Abdel Nasser. Té 60 associacions islàmiques nacionals membres (cada país compta amb dos representants) i a més hi ha representants de minories islàmiques importants de països no islàmics.
Es diferencia de l'Organització de la Conferència Islàmica perquè, mentre aquesta és una organització política per a aglutinar estats musulmans, la Lliga Mundial Islàmica és una organització no governamental. La Lliga Mundial Islàmica té els següents cossos funcionals:
* L'Organització Internacional de Memorització del Sagrat Alcorà
* L'Organització Islàmica Internacional per a l'Educació
* La Fundació Makkah Al-Mukarramah Filantròpica per a Orfes
* La Fundació Mesquites Al Haramayn i Al-Aqsa
* L'Organització Internacional Assistència Islàmica
* Comissió de Senyals Científics de l'Alcorà i la sunna
* El Consell Suprem Mundial de Mesquites
* El Consell de Jurisprudència Islàmica

## Vegeu també

* Organització de la Conferència Islàmica
* Comunitat Mundial de Budistes
* Consell Mundial d'Esglésies
* Congrés Mundial de Religions Ètniques
* Congrés Mundial Jueu
* Federació Pagana Internacional
* Parlament de les Religions del Món

## Referències

* ↑ «Consul General of the kingdom accompanies Secretary General of the Muslim World League in his Visit to Kano's President» (en anglès). kingdom of Saudi arabia Ministry of Foreign Affairs, 04-02-2013. [Consulta: 21 juny 2013].
* ↑ «Secretario General de la Liga Mundial Islámica visitó Ministerio de Relaciones Exteriores de Perú» (en castellà). Webislam. Arxivat de l'original el 2016-05-31. [Consulta: 21 juny 2013].
* ↑ Henderson, Simon. «Institutionalized Islam: Saudi Arabia’s Islamic Policies and The Threat They Pose». Londres: Islam Daily, 10-09-2003. Arxivat de l'original el 2018-12-25. [Consulta: 22 juny 2012].

## Enllaços externs

* (anglès) Lliga Mundial Islàmica Arxivat 2007-08-16 a Wayback Machine.
# Villa Basilica

Villa Basilica és un comune (municipi) de la província de Lucca, a la regió italiana de la Toscana, situat uns 50 km al nord-oest de Florència i uns 13 km al nord-est de Lucca.
Villa Basilica limita amb els municipis de Bagni di Lucca, Borgo a Mozzano, Capannori i Pescia.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució de Villa Basilica entre 1861 i
* Font: Istituto Nazionale di Statistica (ISTAT) - Elaboració gràfica de Viquipèdia

## Personatges il·lustres

* Sisto Fabri (1540–94), teòleg
# Miramon-Zorroaga

Miramon-Zorroaga és un dels 17 barris de Sant Sebastià, format per les antigues barriades de Miramon i Zorroaga. Limita al nord amb Loiola, Aiete i Amara Berri l'oest amb Añorga, a l'est amb Martutene i al sud amb Usurbil.
Es tracta d'un barri que encara està en construcció on hi viu gent amb un cert nivell econòmic. Hi ha edificis com l'Hospital de Sant Sebastià, la Policlínica de Guipúscoa, els estudis de Miramon d'EITB, el Parc Tecnològic de Sant Sebastià, el Donostia Arena 2016, l'Orquestra Simfònica d'Euskadi, la Societat de Ciències Aranzadi i des de 2009 l'Institut Oncològic de Sant Sebastià.
# Berenador

Un berenador és una zona, generalment a l'aire lliure, acomodada amb taules i bancs a propòsit per anar-hi a berenar, a menjar o a fer pícnic. Poden tenir més equipaments, com barbacoes, servei d'aigua potable, piques o establiments comercials. Se solen instal·lar en parcs públics, al llarg de senders turístics o en autopistes. Als parcs naturals tenen la funció de concentrar les menjades en llocs restringits per protegir la resta de l'espai contra incendis, contaminació per brossa i destrucció de zones fràgils.

## Referències

* ↑ «Berenador». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Calvo i Guardiola, Lluís. «Berenador». poesia.cat.
* Dachs, Marta. «Zona de pícnic (berenador) Font de la Closa, Engolasters, Parròquia d'Escaldes-Engordany», 24-04-2014.
* «Quiosc-berenador Sant Pere Martir». Consorci del Parc Natural de la Serra de Collserola. [Consulta: 29 desembre 2016].
# Ratpenat orellut de Townsend

El ratpenat orellut de Townsend (Corynorhinus townsendii) és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu al Canadà, Mèxic i els Estats Units. El seu hàbitat natural són mines o coves, però també en boscos de coníferes, boscos de ribera de fulla caduca, semi-desert i matolls montans. No hi ha amenaces significatives per a la supervivència d'aquesta espècie, excepte la pèrdua d'hàbitat i la pertorbació humana.

## Referències

* ↑ Arroyo-Cabrales, J.; Ticul Alvarez Castaneda, S. Corynorhinus townsendii. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 9 març 2014.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Amie Wilkinson

Amie Wilkinson (Boston, 4 d'abril de 1968) és una matemàtica estatunidenca que treballa en teoria ergòdica i sistemes dinàmics. És professora a la Universitat de Chicago.

## Biografia

Es va llicenciar en matemàtiques a la Universitat Harvard l'any 1989 i va obtenir el doctorat a la Universitat de Berkeley (Califòrnia) l'any 1995, sota la direcció de Charles C. Pugh. És actualment professora de matemàtiques a la Universitat de Chicago.
La recerca de Wilkinson se centra en les propietats geomètriques i estadístiques dels difeomorfismes i els fluxos amb un èmfasi particular en la ergodicitat estable i en la hiperbolicitat. En una sèrie d'articles amb Christian Bonatti i Sylvain Crovisier, Wilkinson va estudiar els centralitzadors dels difeomorfismes resolent, mitjançant la topologia C1, el dotzè problema de Smale.
Va rebre l'any 2011 el Premi Satter de Matemàtiques, en part pel seu treball amb Keith Burns sobre l'ergodicitat estable dels sistemes parcialment hiperbòlics. Com a ponent convidada va fer una xerrada sobre «Sistemes Dinàmics i Equacions Diferencials Normals» en el Congrés Internacional de Matemàtics celebrat l'any 2010 a Hyderabad, Índia. Al 2013 va ser nomenada fellow de la Societat Americana de Matemàtica, per «les seves contribucions en sistemes dinàmics».

## Referències

* ↑ «2011 Satter Prize» (pdf) p. 601–602, 01-04-2011. [Consulta: 21 març 2016].
* ↑ Bonatti, Christian; Crovisier, Sylvain; Wilkinson, Amie. C¹-generic conservative diffeomorphisms have trivial centralizers. 2, 2008, p. 359–373.
* ↑ Bonatti, Christian; Crovisier, Sylvain; Wilkinson, Amie «The C¹-generic diffeomorphism has trivial centralizer». Publications Mathématiques de L'IHÉS, 109, 2009, pàg. 185–244.
* ↑ Smale, Steve «Mathematical Problems for the Next Century». Mathematical Intelligencer, 20, 1998, pàg. 7–15. DOI: 10.1007/bf03025291.
* ↑ Burns, Keith; Wilkinson, Amie «On the ergodicity of partially hyperbolic systems». Annals of Math., 171, 2010, pàg. 451–489.
* ↑ «ICM Plenary and Invited Speakers since 1897». International Congress of Mathematicians. Arxivat de l'original el 2017-11-08. [Consulta: 1r octubre 2020].
* ↑ «2014 Class of the Fellows of the AMS» (pdf) p. 420–421, 01-04-2014. [Consulta: 21 març 2016].