OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gessamí groc

El gessamí groc (Jasminum fruticans) és un arbust perennifoli de la família oleàcies. També rep el nom de gesmiler de bosc o llessamí groc.

## Etimologia

Jasminum, ve de l'àrab yasamîn, que significa gessamí. Fruticans ve del llatí, que significa "que treu brots".

## Ecologia i distribució

Es pot trobar pel sud del continent europeu fins a zones de l'oest d'Àsia.
Creix a gran part de la península Ibèrica es troba dels Pirineus centrals i a les Muntanyes Diàniques, entre els 0 i els 1200 m a les contrades de clima continental. Apareix a les màquies, garrigues i als marges humits de l'alzinar.

## Descripció morfològica

És una planta perenne o semicaducifolia, glabre de fins a 3 m d'alçària. Les branques són erectes, primes, anguloses, trencadisses i amb 4 costes prominents. Les fulles són alternes, persistents i trifoliades.
Floreix entre els mesos d'abril agost. Les inflorescències són petites cimes pauciflores disposades en branques laterals curtes. Les flors són grogues hermafrodites, actinomorfes i pentàmeres. La corol·la és tubulosa, amb 5 lòbuls oblongs. Presenta 2 estams amb les anteres llargues i els filaments curts.
El fruit és una baia globosa i negra. Són tòxics i produeixen convulsions i rigidesa muscular.
* Gessamí de bosc. Galeria.
* Baies verdes (Segarra)
* Baies madures (Adana)
* Fulles trifoliades (Berlin)

## Referències

* ↑ Pascual, Ramon. Guia dels arbustos dels Països Catalans. Barcelona: Pòrtic, 1990, p. 189-190. ISBN 84-7306-407-0.
* ↑ «FloraCatalana.net». Arxivat de l'original el 2020-02-19. [Consulta: 6 gener 2016].
* ↑ «Banc de dades de biodiversitat de Catalunya». [Consulta: 6 gener 2016].
# Atletisme als Jocs Olímpics d'Estiu de 1920 - llançament de disc masculí

El llançament de disc masculí va ser una de les proves del programa d'atletisme disputades durant els Jocs Olímpics d'Anvers de 1920. La prova es va disputar entre el 21 i el 22 d'agost de 1920 i hi van prendre part 16 atletes de 8 nacions diferents.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Elmer Niklander (FIN) | Armas Taipale (FIN) | Gus Pope (USA) |

## Rècords

Aquests eren els rècords del món i olímpic que hi havia abans de la celebració dels Jocs Olímpics de 1920.
| Rècord del Món | 47m 58cm | James Duncan | Nova York (USA) | 12 maig 1912 |
| Rècord Olímpic | 45m 21cm | Armas Taipale | Estocolm (SWE) | 12 juliol 1912 |

## Resultats
### Qualificació

Els 17 atletes inscrits hi prenen part i disposen de tres llançaments. Els sis millors passaven a la final.
| Pos. | Atleta | Nació | Distància |
| 1 | Elmer Niklander | Finlàndia | 44,685 |
| 2 | Armas Taipale | Finlàndia | 44,190 |
| 3 | Gus Pope | Estats Units | 42,130 |
| 4 | Kenneth Bartlett | Estats Units | 40,875 |
| 5 | Oscar Zallhagen | Suècia | 40,160 |
| 6 | Allan Eriksson | Suècia | 39,410 |
| 7 | Valther Jensen | Dinamarca | 38,230 |
| 8 | Ville Pörhölä | Finlàndia | 38,190 |
| 9 | Aurelio Lenzi | Itàlia | 37,750 |
| 10 | Kenneth Wilson | Estats Units | 37,580 |
| 11 | André Tison | França | 37,350 |
| 12 | Jonni Myyrä | Finlàndia | 37,000 |
| 13 | František Hoplíček | Txecoslovàquia | 36,750 |
| 14 | Émile Ecuyer | França | 36,100 |
| 15 | Daniel Pierre | França | 35,530 |
| 16 | Arthur Delaender | Bèlgica | 32,000 |
| - | Hans Granfelt | Suècia | XX |

### Final

| Pos. | Atleta | Nació | Distància |
| 1 | Elmer Niklander | Finlàndia | 44,685 |
| 2 | Armas Taipale | Finlàndia | 44,190 |
| 3 | Gus Pope | Estats Units | 42,130 |
| 4 | Oscar Zallhagen | Suècia | 41,070 |
| 5 | Kenneth Bartlett | Estats Units | 40,875 |
| 6 | Allan Eriksson | Suècia | 39,410 |

## Referències

* ↑ «Athletics at the 1920 Antwerpen Summer Games: Men's Discus Throw». Sports Reference. Arxivat de l'original el 20 d'octubre 2014. [Consulta: 9 novembre 2017].

## Enllaços externs

* Belgium Olympic Committee. Olympic Games Antwerp 1920: Official Report (en francès), 1957.
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (en polonès), 1999. Arxivat de l'original el 14 de juliol 2015. [Consulta: 23 agost 2007].
* (anglès) Atletisme - Anvers 1920 Arxivat 2008-04-17 a Wayback Machine.
# Christopher Ross

Christopher W.S. Ross (Quito, 3 de març de 1943) és un alt funcionari del Govern dels Estats Units i diplomàtic d'aquest país.
Entre gener de 2009 i març de 2017 fou l'enviat-representant del Secretari General de les Nacions Unides, Ban Ki-moon, per a la Missió de Nacions Unides pel Referèndum al Sàhara Occidental (MINURSO), en substitució del neerlandès Van Walsum.
Ross fou ambaixador dels Estats Units a Algèria i a Síria. El seu nomenament provisional per a la MINURSO es dugué a terme a finals d'agost de 2008, després de la dimissió forçada de Valsum com a conseqüència d'unes declaracions en les que considerava inviable el referèndum per a la zona. El nomenament provisional de Ross com a substitut fou acollit favorablement pel Front Polisario, Algèria, França, Espanya i els Estats Units, però no per Marroc, que va intentar obstaculitzar les seves actuacions. Passats uns mesos i sense el vistiplau oficial de Marroc, que veia amb preocupació el destí algerià de Ross, Ban Ki-moon el nomenà oficialment com el seu enviat-representant. El 6 de març de 2017 va anunciar la seva dimissió després d'haver intentat durant 8 anys resoldre el conflicte entre el Marroc i el Front Polisario.

## Referències

* 1 2 «El estadounidense Christopher Ross, nuevo mediador en el conflicto del Sáhara» (en castellà). El País [Madrid], 07-01-2009. ISSN: 1134-6582.
* 1 2 «L'émissaire de l'ONU pour le Sahara occidental démissionne» (en francès). Le Monde.fr, 06-03-2017.
* ↑ «State Department Archived Biographies -- Christopher W.S. Ross», 08-08-2007. Arxivat de l'original el 2007-08-08. [Consulta: 3 juliol 2021].
* ↑ «Un « Wikileaks marocain » qui secoue le pouvoir - Le monde vu à travers le prisme du Sahara occidental» (en francès), 15-12-2014.
# Rajoleria del Saltant del Fontanil

La Rajoleria del Saltant del Fontanil és una obra de les Planes d'Hostoles (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Rajoleria o teuleria situada a la pista asfaltada que porta de Ca l'Arnau a la Catedral. La façana està feta amb pedra local irregular i, a més de comptar amb la boca de la cambra de combustió, a la part superior s'observen orificis que servien per sostenir les petites bigues del teulat. S'observa també l'inici de l'arrancada de la xemeneia, de planta quadrada i amb l'interior col·lapsat. La cambra de combustió, encara conservada, és de planta quadrada i amb una volta de mig punt de maons.

## Referències

* ↑ «Rajoleria del Saltant del Fontanil». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 maig 2020].
# Can Ribes (Sant Martí de Llémena)

Can Ribes és una masia a Granollers de Rocacorba (el Gironès) conformat per un conjunt de pallissa, era i dos masos. La pallissa és senzilla, d'una nau, de planta rectangular, teulat a dues aigües i carener perpendicular a la façana, amb obertura aguantada per una encavallada de fusta. Dona a l'era, de rajoles crues i situada davant la segona masia i a la part posterior de la primera. La segona masia està molt modificada i té la porta de llinda planera datada: «JHS-1635». El mas principal és de planta allargada, té teulat a dues aigües, de composició diversa, amb obertures de pedra alternades amb altres de modillons i de llinda recta. S'hi accedeix per una porta allindanada, al costat de la qual hi ha l'entrada a les quadres, on hi ha un pati interior allargat. És de planta baixa i un pis.

## Referències

* ↑ «Can Ribes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 febrer 2017].
# Gorgasia galzini

Gorgasia galzini és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 53 cm de llargària màxima (normalment, en fa 33).
* Nombre de vèrtebres: 178-188.

## Alimentació

Menja zooplàncton, copèpodes, ous d'invertebrats pelàgics, larves de decàpodes, ous de peixos i partícules de matèria orgànica.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical que viu entre 35 i 53 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic: des de Guam i Austràlia fins a les illes de la Societat (la Polinèsia Francesa).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Meek, S. E. & S. F. Hildebrand, 1923. The marine fishes of Panama. Part I. Field Mus. Nat. Hist. Publ. Zool. Ser. v. 15 (publ. 215): i-xi + 1-330, Pls. 1-24.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Castle, P. H. J. & Randall, J. E., 1999. Revision of Indo-Pacific garden eels (Congridae: Heterocongrinae), with descriptions of five new species. Indo-Pacific Fishes Núm. 30: 1-52, Pls. I-III.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Gorgasia galzini» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Castle, P.H.J. i J.E. Randall, 1999. Revision of Indo-Pacific garden eels (Congridae: Heterocongrinae), with descriptions of five new species. Indo-Pacific Fishes (30):52 p.
* ↑ Vigliola, L., R. Galzin, M.L. Harmelin-Vivien, F. Mazeas i B. Salvat, 1996. Les Heterocongrinae (Teleostei: Congridae) de la pente externe de Moorea (îsle de la Société, Polynésie Française): distribution et biologie. Cybium 20(4):379-393.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Randall, J.E., 2005. Reef and shore fishes of the South Pacific. New Caledonia to Tahiti and the Pitcairn Islands. University of Hawaii Press, Honolulu, Hawaii. 720 p.
* ↑ Randall, J.E., G.R. Allen i R.C. Steene, 1997. Fishes of the Great Barrier Reef and Coral Sea. Crawford House Publishing Pty Ltd. Bathurst, Nova Gal·les del Sud, Austràlia. 557 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Molí d'en Polit

El Molí d'en Polit és un molí de vent fariner a Manacor (Mallorca) de finals del segle xviii o principis del XIX. És la seu de l'associació Glosadors de Mallorca.
El molí ha mantingut la majoria de les seves estructures d'origen. El 1999 l'ajuntament de Manacor va realitzar unes obres de restauració per realitzar un taller de capacitació per al manteniment dels molins de vent.
Es troba a prop de l'antiga línia de ferrocarril de Manacor a Artà que s'ha transformat en itinerari per a vianants lents que connecta, entre d'altres un ric patrimoni industrial, amb un conjunt de tres molins restaurats: el d'en Polit, el d'en Beió i el d'en Fraret.

## Referències

* 1 2 «Manacor recupera la harinera del Molí d'en Beió después de una inversión de 58.484 €; y suma 3 molinos restaurados; (Fraret y Polit)». Manacor nóticias, 19-03-2015.
* ↑ Obrador, T «Los ´glosadors´ ven reconocido su arte con un molino cedido» (en castellà). Diario de Mallorca, 30-07-2012 [Consulta: 18 gener 2015].
* ↑ «Molí d'en Polit (Manacor)» (pdf). Consell de Mallorca, 2009. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «El Consell restaura el Molí de's Polit» (en castellà). Mallorca Confidencial, 08-07-2009. Arxivat de l'original el 2016-04-07 [Consulta: 8 novembre 2015].
# Atenció (aprenentatge automàtic)

A les xarxes neuronals, l'atenció és una tècnica que pretén imitar l'atenció cognitiva. L'efecte millora algunes parts de les dades d'entrada mentre disminueix altres parts, la motivació és que la xarxa hauria de dedicar més atenció a les parts petites, però importants, de les dades. Aprendre quina part de les dades és més important que una altra depèn del context, i això s'entrena mitjançant el descens del gradient.
Els mecanismes semblants a l'atenció es van introduir a la dècada de 1990 amb noms com ara mòduls multiplicatius, unitats sigma pi i hiperxarxes. La seva flexibilitat prové del seu paper de "pesos suaus" que poden canviar durant el temps d'execució, en contrast amb els pesos estàndard que han de romandre fixos en temps d'execució. Els usos de l'atenció inclouen la memòria en màquines de Turing neuronals, tasques de raonament en ordinadors neuronals diferenciables, processament del llenguatge en transformadors i processament de dades multisensorials (so, imatges, vídeo i text) en perceptors.
Donada una seqüència de fitxes etiquetades per l'índex $i$, una xarxa neuronal calcula un pes suau $w_{i}$ per cada testimoni $i$ amb la propietat que $w_{i}$ no és negatiu i ∑$_i$w$_i$=1{\textstyle \sum _{i}w_{i}=1}. A cada testimoni se li assigna un vector de valor $v_{i}$ que es calcula a partir del mot incrustat de l'element $i$. La mitjana ponderada ∑$_i$w$_i$v$_i${\textstyle \sum _{i}w_{i}v_{i}} és la sortida del mecanisme d'atenció.
El mecanisme clau de consulta calcula els pesos suaus. A partir de la incrustació de mots en cada element, calcula el seu vector de consulta corresponent $q_{i}$ i vector clau $k_{i}$. Els pesos s'obtenen prenent la funció softmax del producte puntual $q_{i}k_{j}$ on $i$ representa l'element actual i $j$ representa l'element que s'està atenent.
En algunes arquitectures, hi ha múltiples caps d'atenció, cadascun d'ells operant de manera independent amb les seves pròpies consultes, claus i valors.

## Referències

* ↑ Cristina, Stefania. «What Is Attention?» (en anglès). https://machinelearningmastery.com,+24-08-2022.+[Consulta: 31 octubre 2022].
* ↑ Swaminathan, Nandhini. «Understanding Attention in Machine Learning» (en anglès). https://medium.com,+22-02-2022.+[Consulta: 31 octubre 2022].
* ↑ Mansour, Fadi. «Attention in Machine Learning» (en anglès). https://neurolabx.com,+19-07-2022.+[Consulta: 31 octubre 2022].
* ↑ «Attention» (en anglès). https://www.ml-science.com.+[Consulta: 31 octubre 2022].
* ↑ Lamba, Harshall. «Intuitive Understanding of Attention Mechanism in Deep Learning» (en anglès). https://towardsdatascience.com,+09-05-2019.+[Consulta: 31 octubre 2022].
# Mussol de Jamaica

El mussol de Jamaica (Asio grammicus; syn: Pseudoscops grammicus) és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae). Habita boscos i camps oberts de Jamaica. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Mussol de Jamaica». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 17 gener 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 259. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Jamaican Owl. Pseudoscops grammicus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
# Ratpenat de sacs alars de Thomas

El ratpenat de sacs alars de Thomas (Balantiopteryx io) és una espècie de ratpenat de la família dels embal·lonúrids que es troba a Belize, Guatemala i Mèxic.

## Referències

* ↑ . Balantiopteryx io. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 10-10-08.
* ↑ Distribució (anglès)

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
# Ochlocknee

Ochlocknee és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 605 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ochlocknee tenia 605 habitants, 230 habitatges, i 164 famílies. La densitat de població era de 248,5 habitants/km².
Dels 230 habitatges en un 27% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,8% hi vivien parelles casades, en un 13,5% dones solteres, i en un 28,3% no eren unitats familiars. En el 26,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,3% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 16,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.750 $ i la renda mediana per família de 26.696 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.442 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 10.112 $. Entorn del 23,4% de les famílies i el 27,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ochlocknee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ochlocknee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Can Ribot (Fontanilles)

Can Ribot és una obra de Fontanilles (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Edifici que forma part del conjunt de cases de Carrer de la Processó situat en la vessant del pujol de migdia.
Les estructures portants estan construïdes amb pedra (molt ben tallada en algun lloc) i morter de calç. La coberta és de teula àrab, d'una sola aigua cap a la façana principal.
La casa té dues plantes.

## Referències

* 1 2 3 «Can Ribot». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 gener 2019].
# Greenfield Festival

Greenfield Festival és un festival de música que té lloc a Interlaken cada any i dura tres dies.

## Referències

* ↑ «"Greenfield Festival 2011" lockte 25.880 Besucher | Musikmarkt», 20-06-2011. Arxivat de l'original el 2011-06-20. [Consulta: 1r gener 2024].
* ↑ «Greenfield Festival anuncia las primeras bandas de 2023» (en castellà). [Consulta: 1r gener 2024].
# Montserrat Bobé i Marsal

Montserrat Bobé i Marsal (Manresa, 13 de febrer de 1879 - Barcelona, 7 d'octubre de 1930) fou una metgessa manresana. Fou la primera metgessa manresana i una de les deu primeres metgesses catalanes contemporànies.
El pare de Montserrat Bové era Joan Bové i Martí, un manyà de Barcelona que va muntar un taller de maquinària a casa seva, a Manresa. Montserrat Bové va néixer en aquesta ciutat, al número 28 de la Carretera de Cardona, hi va fer els estudis primaris i va cursar el batxillerat a l'Institut de Manresa fins al 1896.
El 1896 va començar la carrera de Medicina a la Universitat de Barcelona el mateix any que dues dones més: Francesca Fontova i Rosell i Trinitat Sais i Plaja. En el seu expedient universitari consta, amb data de setembre de 1896, la petició expressa que calia fer per obtenir autorització per seguir estudis de Medicina –adduint que altre noies els cursaven–, i l'autorització corresponent. El 1904 es va graduar en medicina i es va convertir en una de les primeres dones que tingueren el títol de metgessa de Catalunya. Va acabar els estudis a l'Hospital de la Santa Creu de Barcelona i va exercir la ginecologia i la pediatria.
Fins al 1905 va treballar com a metgessa a Manresa, però a partir d'aquest any va traslladar-se a Barcelona, ciutat en què va tenir diverses consultes amb qui fou el seu marit, l'oftalmòleg Wenceslao Marin i Simón, amb qui s'havia casat el 3 de febrer de 1909. Va continuar tenint una consulta oberta fins al 1928. El 7 d'octubre de 1930 va morir al seu domicili de Barcelona a causa d'una pneumònia, a l'edat de 51 anys.

## Referències

* 1 2 Simón Tor, José Ma.; Simón Castellví, Josep M.; Simón Castellví, Sara Isabel; Simón Castellví, Guillermo; Simón Castellví, Cristina «Joaquim Hugas i Wenceslao Marín, oftalmòlegs catalans (i la ginecòloga Montserrat Bobé)». Gimbernat, Vol. 58, 2012, pàg. 113-126. ISSN: 0213-0718 [Consulta: 16 octubre 2017].
* ↑ «Esquela mortuòria». La Vanguardia, 15 octubre. [Consulta: 30 abril 2022].
* 1 2 3 4 5 6 MBC. «Montserrat Bové i Marsal». Galeria de Metges Catalans. [Consulta: 16 octubre 2017].
* ↑ «Les primeres metgesses catalanes. Montserrat Bobé i Marsal». Centre de Recursos per a l'Aprenentatge i la Investigació - CRAI UB. [Consulta: 30 abril 2022].
* ↑ «Notas Locales». La Vanguardia, 05-07-1904, pàg. 3.
* ↑ «Les altres metgesses de la facultat vella del carrer del Carme». Col·legi Oficial de Metges de Barcelona. [Consulta: 20 octubre 2017].

## Enllaços externs

* Montserrat Bové i Marsal | Galeria de Metges Catalans
# Tibor Navracsics

Tibor Navracsics (Veszprém, 13 de juny de 1966) és un polític hongarès, membre del Fidesz – Unió Cívica Hongaresa (Fidesz-MPSz), i des del 2014 comissari europeu d'Educació, Cultura, Joventut i Esport.

## Biografia

Diplomat en Dret i Ciències Polítiques per la Universitat Eötvös Loránd de Budapest el 1990 ha estat professor a diverses universitats hongareses. Després de ser elegit diputat del partit governamental Fidesz-MPSz el 1998, va ser nomenat cap de gabinet de Viktor Orbán, i president de Fidesz – Unió Cívica Hongaresa el 2003, i el 2006, fou elegit membre de l'Assemblea Nacional d'Hongria, i president del grup parlamentari, càrrec que va ocupar entre els anys 2006 i 2010.
El 29 de maig de 2010, va ser nomenat viceprimer ministre i ministre d'Administracions Públiques i Justícia al govern d'Orbán. En aquest càrrec, va tenir problemes amb la Comissió Europea per l'aprovació d'algunes lleis que es van considerar com «atacs a la democràcia» per detractors interns i externs, com la polèmica «llei mordassa» en 2012.
Després de ser nomenat comissari europeu pel govern hongarès i el president de la Comissió de Jean-Claude Juncker el 10 de setembre de 2014 el càrrec de comissari europeu d'Educació, Cultura, Joventut i Ciutadania, és rebutjat per la Comissió de Cultura i Educació del Parlament europeu. El 22 d'octubre, després de la qüestió de confiança del col·legi de comissaris, passa a ocupar l'1 de novembre la cartera d'Educació, Cultura, Joventut i Esport, és a dir, sense la competència de ciutadania, que va passar al comissari grec Dimitris Avramópulos.

## Referències

* ↑ Haastrup, Toni; McGowan, Lee; Phinnemore, David. A Dictionary of the European Union. Taylor & Francis, 2018, p. 395. ISBN 978-1-351-06240-4 [Consulta: 26 febrer 2018].
* 1 2 «Tibor Navracsics, un jurista con un historial de choques con la CE». ABC, 10-09-2014 [Consulta: 26 febrer 2018].
* ↑ Rodríguez Suances, Pablo «Primer varapalo a Juncker al rechazar al comisario de Educación y Cultura, el húngaro Navracsics». El Mundo, 06-10-2014 [Consulta: 26 febrer 2018].
* ↑ «MEPs reject Hungary's Navracsics for top EU culture job». BBC News, 06-10-2014 [Consulta: 26 febrer 2018].
* ↑ Reilhac, Gilbert «Le Parlement européen donne son feu vert à la Commission Juncker». L'Obs, 22-10-2014. Arxivat de l'original el 27 de febrer 2018 [Consulta: 26 febrer 2018].
# Mussol de les Salomó

El mussol de les Salomó (Asio solomonensis; syn: Nesasio solomonensis) és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae). Habita boscos de les illes de Bougainville, Choiseul i Santa Isabel, a les Salomó. El seu estat de conservació es considera vulnerable.
Se l'ha considerat l'única espècie del gènere Nesasio. Tot i que actualment, tant el Congrés Ornitològic Internacional com el Handook of the Birds of the World consideren que pertany al gènere Asio.

## Referències

* ↑ «Mussol de les Salomó». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* 1 2 «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 17 gener 2022].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 259. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Fearful Owl. Nesasio solomonensis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 7 novembre 2022].