OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan Visconti

Joan Visconti (en italià: Giovanni Visconti) (vers el 1290 - Milà, Senyoriu de Milà 1354) fou un arquebisbe que va esdevenir senyor de Milà entre 1349 i 1354. Fou una de les personalitats més influents del segle xiv i mecenes, entre d'altres, de Petrarca.

## Orígens familiars

Va néixer vers el 1290 sent fill de Mateu I Visconti i Bonacosa Borri. Fou net per línia paterna de Teobald Visconti i Anastasia Pirovano, i germà de Galeàs I Visconti, Lluc Visconti i Esteve Visconti.

## Carrera eclesiàstica

Encaminat de ben jove vers la carrera eclesiàstica, el 1317 fou escollit arquebisbe de Milà. El papa Joan XII es va negar a confirmar l'elecció i nomenà en lloc seu Aicardo da Intimiano. El 1323 Joan fou excomunicat i acusat d'heretgia, encara que va trobar suport en l'antipapa Nicolau V que el 1329 el va nomenar cardenal.
Joan es va convertir l'any 1331 en bisbe i Senyor de Novara i el 1339 a la mort d'Aicardo va poder retornar triomfalment a Milà, de la qual va passar a co-governar amb el seu germà Lluc Visconti el 1341. L'any 1342 el papa Climent VI el confirmà com a arquebisbe mitjançant la promulgació d'una butlla especial.
Joan va estendre el poder dels Visconti fins a la República de Gènova el 1352, que estava immersa en la guerra venecianogenovesa, esdevenint dux després de la destrucció de la flota genovesa, que havia anat en suport dels revoltats sards, per la catalana comandada per Bernat II de Cabrera el 27 d'agost de 1353 a la batalla naval de Port del Comte, i posteriorment va dominar també les ciutats de Bolonya i Novara. A la seva mort, ocorreguda el 5 d'octubre de 1354, el govern del Senyoriu de Milà passà a mans dels tres fills d'Esteve Visconti: Mateu II, Galeàs II i Barnabé, que ja havien estat associats al govern de Joan a la mort del seu germà Lluc Visconti.

## Descendents

No s'arribà a casar mai a conseqüència dels seus càrrecs eclesiàstics, però tingué dos fills il·legítims:
* Leonardol, podestà de Novara el 1332
* Margarida, casada amb Ambrisi Visconti, fill de Bernabé Visconti.

## Referències

* ↑ (anglès) William Henry Smyth, Sketch of the present state of the island of Sardinia
# Torrents (Sant Pere de Torelló)

Torrents és una masia de Sant Pere de Torelló (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici civil. Masia de planta rectangular coberta a quatre vessants. El portal d'entrada és de forma rectangular i es troba orientat a migdia. A l'extrem esquerre de l'edificació i de cara a ponent s'obren unes galeries a nivell del segons pis, les quals queden semi tapades per un cos de nova construcció. En aquest mateix sector hi ha un portal que tanca la lliça i les dependències de la casa. Cal remarcar que la lliça és de pedra viva. A migdia es conserven uns murs que devien correspondre a un altre portal, que també tancava la lliça. A la part dreta de la façana hi ha una cabana. És construïda amb pedra i tàpia i arrebossada. L'estat de conservació és força bo.

## Història

Antic mas de la vila de Sant Pere de torelló.
El trobem registrat al fogatge de la parròquia i terme de Sant Pere de Torelló de l'any 1553. Habitava el mas JOAN TORRENTS.
Actualment el mas pertany a l'antiga casa pairal "La Calveria" de Sant Martí de Riudeperes, que conserven Torrents com a segon cognom.
El mas fou reformat i ampliat per Pau Torrents al segle xvii i al XVIII s'hi feren noves reformes:
-1640: portal d'entrada:
-1675 PAU TORRENTS: cabana;
-1762: finestra.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Torrents». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2017].
# Trent (riu)

El Trent és un dels rius més importants d'Anglaterra. Neix a Staffordshire entre Biddulph i Mow Cop. Baixa travessant les Midlands, on dibuixa una frontera important entre el nord i el sud d'Anglaterra, fins que conflueix amb el riu Ouse a les Cascades de Trent (Trent Falls) i forma l'estuari de l'Humber. Desemboca a la part inferior del mar del Nord entre Kingston upon Hull i Immingham.

## Enllaços externs

* Mapa de rius de la Gran Bretanya
# Uacari

Els uacaris (Cacajao) són un gènere de micos del Nou Món (platirrins). El nom «uacari» i el de Cacajao prové d'un idioma amerindi.
Els uacaris tenen una llargada de cua inusual entre els micos del Nou Món (15-18 cm) que resulta menor que la llargada el cap i el cos (40-45 cm). Tenen el cos cobert de pilositat, però els caps són calbs. Gairebé no tenen greix subcutani, per això els seus caps semblen quasi una calavera. Les incisives inferiors es projecten cap enfora.
Es troben al nord-oest de la Conca amazònica.
Els uacaris confinats als zoològics són típicament letàrgics i silenciosos, però en llibertat són àgils i actius capaços de fer salts de 6 metres. S'han vist grups de més de 100 individus. Es mouen entre les branques inferiors del bosc, però poden alimentar-se en les capçades dels arbres. S'alimenten de fruits borrons i fulles.

## Taxonomia

* Gènere Cacajao
** Cacajao amuna
** Cacajao ayresi
** Cacajao calvus (uacari calb)
** Cacajao hosomi
** Cacajao melanocephalus
** Cacajao novaesi
** Cacajao ouakary
** Cacajao rubicundus
** Cacajao ucayalii

## Referències

* ↑ Barnett, A. A. (2004). The meanings of Cacajao and Uacari: Folk Etymology in Neotropical Primate Taxonomy. Neotropical Primates 12(3): 147-152
* 1 2 Boubli, J. P., M. N. F. da Silva, M. V. Amado, T. Hrbek, F. B. Pontual, and I. P. Farias «A taxonomic reassessment of black uakari monkeys, Cacajao melanocephalus group, Humboldt (1811), with the description of two new species». International Journal of Primatology, 29, 2008, pàg. 723-749. DOI: 10.1007/s10764-008-9248-7.

## Enllaços externs

* Primate Info Net Cacajao Factsheet
* New Monkey Species Found by a New Zealand primatologist in Brazilian Amazon
* The Red Uakari Monkey Project Arxivat 2009-05-02 a Wayback Machine.
# Javier Díaz Neira

Javier Díaz Neira (Paderne, 16 d'octubre de 1978) és un futbolista gallec, que ocupa la posició de defensa.

## Trajectòria

Sorgeix de les categories inferiors de l'Athletic Club. La temporada 96/97 puja a l'equip B, i eixa mateixa campanya, debuta amb el primer conjunt en un encontre de Copa del Rei, davant el Zalla UC.
No té continuïtat a l'equip de San Mamés, i al mercat d'hivern de la temporada 97/98 marxa a la SD Lemona. La campanya següent fitxa per l'Aurrerá de Vitoria, on roman dues campanyes. Entre 2001 i 2004 milita a la UB Conquense, amb qui suma 88 partits a la Segona Divisió B.
A partir de la temporada 04/05, la seua carrera prossegueix per equips de Tercera Divisió, especialment del grup de Castella-La Manxa: Talavera CF (04/05), Norma San Leonardo (2005), CD Quintanar de la Orden (2006), Gimnástico de Alcázar (06/07) i Villarrobledo (07/...).

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Un globo, dos globos, tres globos

Un globo, dos globos, tres globos va ser un programa infantil i juvenil estrenat per Televisió Espanyola en 1974, va romandre en antena fins a l'any 1979.
Amb guions de Lolo Rico, el programa estava presentat per María Luisa Seco i Manolo Portillo, també intervenien el marionetista Alejandro Milà i la poetessa Gloria Fuertes, autora de la lletra de la sintonia del programa.
Es tractava d'un contenidor televisiu, que incloïa programes educatius, sèries, dibuixos animats, concursos, etc, que s'emetia de dilluns a divendres just a l'hora de la sortida del col·legi.
El programa amb una mica més d'una hora de durada constava de divertides activitats i reportatges per a nens i joves i estava dividit en tres parts:
* Un globus, per als més petits. Incloïa espais com Ábrete Sésamo.
* Dos globus, per als mitjans.
* Tres globus, per als gairebé adolescents, amb programes com La Semana.

## Referències

* 1 2 "Un globo, dos globos, tres globos", presentado por María Luisa Seco
* ↑ La pegadiza sintonía de TVE que escribió Gloria Fuertes: la TV como aliada de la inspiradora poesía, lainformacion.com

## Enllaços externs

* Pàgina dedicada a "Un globo, dos globos, tres globos"
# Ulstein

Ulstein és un municipi situat al comtat de Møre og Romsdal, Noruega. Té 8.430 habitants (2016) i té una superfície de 97.42 km². El centre administratiu del municipi és el poble d'Ulsteinvik.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 6 maig 2016].

## Enllaços externs

* Ulstein - Lloc web oficial
# Ulski

Ulski (en rus: Ульский) és un poble (un possiólok) de la república d'Adiguèsia, a Rússia, que el 2022 tenia 122 habitants. Pertany al districte de Khakurinokhabl.

## Referències

* ↑ «Джерокай аул / Шовгеновский р-н / Республика Адыгея / почтовые индексы». Arxivat de l'original el 2012-11-08. [Consulta: 22 octubre 2009].
# Tour de l'Oest

El Tour de l'Oest (en francès Tour de l'Ouest) va ser una cursa ciclista per etapes que es disputà per l'oest de França. La cursa es creà el 1931 pel diari L'Ouest-Éclair amb el nom de «Circuit de l'Ouest». El 1939 la cursa s'acabà abans d'hora per culpa de la mobilització general francesa per la Segona Guerra Mundial. Reaparexé el 1946 ja com a Tour de l'Oest. El 1959 es disputà per darrere vegada.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1931 | Germain Nicot | Georges Speicher | François Favé |
| 1932 | Emile Joly | François Favé | Pierre Cloarec |
| 1933 | Romain Maes | Raymond Louviot | Joseph Vanderhaegen |
| 1934 | Robert Wierinckx | Odile Van Eenoghe | Joseph Moerenhout |
| 1935 | Robert Tanneveau | Paul Kévarec | Albert van Schendel |
| 1936 | Albertin Disseaux | Séverin Vergili | Brono Carini |
| 1937 | Jean-Marie Goasmat | Robert Oubron | Antoine Loncke |
| 1938 | Paul Rossier | Séverin Vergili | Prosper Lepredhomme |
| 1939 | Albéric Schotte | Joseph Vankerckhoven | Fermo Camellini |
| 1946 | Pierre Brambilla | Michel Remue | Robert Dorgebray |
| 1947 | Edouard Muller | Ange Le Strat | Gino Sciardis |
| 1948 | Albert Dubuisson | André Mahé | Georges Ramoulux |
| 1949 | Louison Bobet | Camille Clérambosq | Marcel Buysse |
| 1950 | Attilio Redolfi | Jean Rey | Eloi Tassin |
| 1951 | Rik van Steenbergen | Armand Audaire | Henri van Kerkhove |
| 1952 | Ugo Anzile | Roger Walkowiak | Armand Audaire |
| 1953 | Bruno Benuzzi | Francis Siguenza | René Privat |
| 1954 | André Vlayen | Francis Anastasi | Roger Walkowiak |
| 1955 | Marcel Janssens | Fernand Picot | Georges Decaux |
| 1956 | Francis Pipelin | Joseph Groussard | Raymond Reisser |
| 1957 | Pierre Gouget | Jean Dacquay | Pierre Barbotin |
| 1958 | Gilbert Scodeller | Daniel Denys | Joseph Theuns |
| 1959 | Joseph Morvan | Joseph Wasko | Pierre Scribante |

## Enllaços externs

* Palmarès a memoire-du-cyclisme.eu
# Tàntal de l'Índia

El tàntal de l'Índia (Mycteria leucocephala) és un ocell camallarg de la família dels cicònids (Ciconiidae) que habita als aiguamolls, llacs i camps negats del subcontinent indi, al Pakistan, el Nepal, l'Índia, Bangladesh i Sri Lanka. També al sud-est de la Xina i discontínuament a Myanmar, Tailàndia i Indoxina. És un gran ocell que fa 93 – 102 cm d'alçada. Color general blanquinós, amb pell nua del cap de color taronja vermellós, i un gran bec groc. Una banda negra li travessa el pit. Les ales són negres amb una banda central blanca. Taca color salmó a la gropa.
# Jens Johan Hjort

Jens Johan Hjort (14 de juliol de 1964) és un advocat i polític conservador noruec. És l'actual alcalde de la ciutat de Tromsø. El 1990 va obtenir la llicència per exercir l'advocacia el 1997. Es va convertir el 1998 en soci de la firma d'advocats de Rekve, Pleym & Co, després d'haver estat associat des del 1996. El 1999 va ser nomenat cònsol de Suècia a Tromsø. També va ser president del club esportiu de Tromsø durant la temporada 2007-2009.

## Referències

* ↑ Partner-CV hos Advokatfirmaet Rekve, Pleym & Co

## Enllaços externs

* Perfil de la firma d'advocats Rekve, Pleym & Co
# Jens Juel

Jens Juel (1745 – 1802) va ser un pintor danès, principalment conegut pels seus molts retrats, dels quals la col·lecció més extensa es troba al Castell de Frederiksborg.
Nasqué a l'illa Funen. Jens Juel era fill il·legítim de Vilhelmine Elisabeth Juel (1725 – 1799), que era minyona a Wedellsborg, d'un cavaller, probablement un Wedell o Lord Jens Juel. Quan Juel tenia un any d'edat la seva mare es casà amb Jørgen Jørgensen (1724 – 4 1796), que era mestre d'escola a Gamborg.
Jens va ser aprenent del pintor Johann Michael Gehrman a Hamburg. Als 20 anys es traslladà a Copenhaguen per assistir a la Reial Acadèmia d'Art de Dinamarca.
L'any 1772 es traslladà a Roma on hi va romandre dos anys en companyia d'altres artistes danesos com Nicolai Abildgaard. De Roma passà a París, que en aquell moment era el centre de les pintures de retrats. El 1777 va estar dos anys a Ginebra, a casa de Charles Bonnet acompanyat de Johann Friderich Clemens. A Hamburg va pintar un retrat del cèlebre poeta Friedrich Gottlieb Klopstock. Tornà a Copenhagen el 1780.

## Referències

* 1 2 3 «Jens Juel». The Royal Danish Collections. [Consulta: 13 març 2012].
* ↑ «Jens Juel». 18th Century Blog. Arxivat de l'original el 2012-05-12. [Consulta: 13 març 2012].

## Enllaços externs

* KID Kunst Index Danmark ("Art Index Denmark")
* Danish Biographical Encyclopedia ("Dansk biografisk Leksikion")
# Jens Jønsson

Jens Jønsson (Aarhus, Dinamarca, 10 de gener de 1993) és un futbolista danès. Juga de migcampista i el seu equip actual és l'AEK Atenes FC de la Superlliga grega de futbol.

## Trajectòria

Va començar la seva carrera com a futbolista professional a l'Aarhus GF el 2011, equip en el qual, al llarg de cinc temporades, va disputar 107 partits, en els quals va marcar dos gols.
El 2016 va fitxar pel Konyaspor turc, amb el qual va aconseguir la Copa de Turquia i la Supercopa de Turquia, ambdues el 2017.

### Cadis CF

En 2020 va abandonar el Konyaspor per fitxar pel Cadis CF de la Primera Divisió d'Espanya.

### AEK Atenes

L'1 de juliol de 2022, el director tècnic de l'AEK Atenes FC Radosław Kucharski va aconseguir signar contracte amb el jugador per quatre anys.

## Internacional

Va ser internacional sub-16, sub-17, sub-19, sub-20 i sub-21 amb la selecció de futbol de Dinamarca. L'11 de novembre de 2020 va debutar amb l'absoluta un amistós davant Suècia que va finalitzar amb victòria per 2-0.

## Referències

* ↑ «Jens Jonsson». Transfermarkt. [Consulta: 25 agost 2020].
* ↑ Atiker Konyaspor'umuz Jens Jonsson ile 2+1 yıllık sözleşme imzaladı Arxivat 2017-02-17 a Wayback Machine.‚ konyaspor.org.tr, 26 d'agost de 2016
* ↑ «El danés Jens Jonsson refuerza el mediocampo cadista». Marca, 25-08-2020. [Consulta: 25 agost 2020].
* ↑ «ΑΕΚ μεταγραφές: Ο Γιόνσον υπέγραψε στην Ένωση για τέσσερα χρόνια». www.sport24.gr, 01-07-2022.
* ↑ «Wing og Bah sikrer dansk 2-0-sejr over Sverige» (en danés). DBU, 11-11-2020. [Consulta: 12 novembre 2020].

## Enllaços externs

* Jens Jønsson, Fitxa a Soccerway
* Estadístiques a la superlliga danesa (danès)
* Fitxa a DBU (danès)
# Jens Jørgen Thorsen

Jens Jørgen Thorsen (Holstebro, 2 de febrer de 1932 - Laholms, 15 de novembre de 2000) va ser un artista, director i músic de jazz danès les obres del qual de vegades van crear polèmica.
Thorsen va començar la seva carrera artística assistint periòdicament a la Reial Acadèmia de Belles Arts de Dinamarca. Jens Jørgen Thorsen va formar part del Moviment de la Internacional Situacionista, en particular, els seus happenings i la seva col·laboració amb Jørgen Nash estan ben documentats.
Thorsen també va escriure, dirigir i protagonitzar diverses pel·lícules, la més notable d'elles va ser Stille dage i Clichy (1970), basat en la novel·la de Henry Miller.
En pintura, Thorsen va pintar una sèrie d'obres abstractes, que s'han tornat cada cop més col·leccionables. També va provocar controvèrsia amb una obra que representava Jesús d'una manera que alguns consideraven pornogràfica. Thorsen va planejar una pel·lícula anomenada The Love Affairs of Jesus Christ, i havia d'incloure actes tant heterosexuals com homosexuals. Els plans cinematogràfics es van reunir amb fortes protestes nacionals i internacionals i acusacions de blasfèmia que van fer que Det Danske Filminstitut li retirés el seu suport financer. La pel·lícula s'havia d'haver fet a la Gran Bretanya, però es va enfrontar a una intensa oposició de l'activista de la moral cristiana Mary Whitehouse, grups de pressió, així com de la reina, l'aleshores el primer ministre James Callaghan, l'arquebisbe de Canterbury Donald Coggan, i el papa Pau VI, que va qualificar la pel·lícula "un insult... que transforma Crist en esquer sacríleg per a la falsedat bruta". The Return of Jesus (1992) (un projecte completament diferent) es va fer després que la prohibició del projecte original fos rescindida el 1990.
Thorsen també va ser músic de jazz i cofundador del grup Papa Bue's Viking Jazzband.

## Filmografia

* Jesus vender tilbage (1992)
* Retfærdighedens rytter (1989)
* Lys (1988)
* Oviri (1986) (skuespiller)
* Wet Dreams (1974)
* Guld til præriens skrappe drenge (1971)
* Stille dage i Clichy (1970)
* Et år med Henry (documental) (1967)
* Herning 1965 (1966)
* Porno-Shop (1965)
* Frelse for dig og mig (1965)
* Do You Want Success? (1964)
* The Situationist Life (1964)
* Flash, Splash, Plash (1963)
* Stopforbud (curtmetratge) (1963)
* Fotorama (1960)

## Referències

* ↑ Jakob Jakobsen & Mikkel Bolt : Expect Anything Fear Nothing: The Situationist Movement in Scandinavia and Elsewhere
* ↑ Queen calls proposed film on Jesus obnoxious, The Free-Lance Star, 1976
* ↑ Tracey, Michael; Morrison, David. Whitehouse. London & Basingstoke: Macmillan, 1979, p. 4–5.
* ↑ The Times of Malta, August 29, 1973, p.20.
* ↑ "The Return of Jesus (1992)", The New York Times from the All-Movie Guide, 2010
* ↑ Mette Hjort, Eva Jørholt, Eva Novrup Redvall (eds.) The Danish Directors 2, Bristol: UK & Chicago: Intellect, The Mill & Intellect, The University of Chicago Press, 2010, p.107, n.1
# Urseu Ferox

Urseu Ferox (en llatí Urseius Ferox) va ser un jurista romà que probablement va florir entre els regnats de Tiberi i Vespasià, a la meitat del segle i. No estava relacionat amb Juli Ferox que va ser cònsol l'any 100 sota Trajà.
Era sens dubte anterior al jurista Salvi Julià, ja que, segons el Digest, Julià va escriure quatre llibres sobre Urseu Ferox. Ulpià esmenta un dels seus llibres però no diu res del contingut, encara que el cita juntament amb el jurista Pròcul, fundador de l'escola proculiana, cosa que ha fet pensar que Urseu Ferox era seguidor d'aquesta escola jurídica.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/155?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=FeroxSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 145-147. ]
# Joan Monjo

Joan Monjo és el nom dels següents personatges:
* Joan Monjo o Joan de Sant Saba, monjo del monestir de Sant Saba
* Joan M. Monjo (Gandia, 1956 -2007), escriptor valencià
* Joan Monjo i Pons (Maó, 1818 – Vilassar de Mar, 1884), enginyer mecànic i pedagog
# Universitat d'Erfurt

La Universitat d'Erfurt (en alemany: Universität Erfurt) és una universitat pública localitzada a Erfurt, Alemanya. Va ser fundada l'any 1389, la universitat va ser clausurada l'any 1816 durant els següents 177 anys. El 1994, tres anys després de la reunificació d'Alemanya, aquesta universitat va ser restablerta. Té uns 5.500 estudiants (2012).
Durant un cert temps va ser la universitat més gran d'Alemanya. El govern de Prússia la va tancar l'any 1816. El desembre de 1993, l'estat federal de Turíngia va votar la seva reobertura.

## Facultats i institucions

Té cinc facultats:
* Facultat d'Educació
* Teologia Catòlica
* Facultat d'Arts/Filosofia
* Facultat de Dret, Ciències Socials i Econòmiques
* Centrre Max Weber per Estudis Socials i Culturals
* Centre de Recerca per Estudis Socials i Culturals a Gotha

## Enllaços externs

* Universitat d'Erfurt - Lloc web oficial
# Universitat d'Avinyó

La Universitat d'Avinyó (en francès: Université d'Avignon et des Pays de Vaucluse i també Avignon Université) és una universitat francesa, amb seu a la ciutat provençal d'Avinyó. Se situa a l'Acadèmia d'Aix i Marsella.
Va ser fundada en 1303 pel Papa Bonifaci VIII i tancada en 1792 durant la Revolució Francesa. la Universitat va ser reoberta com L'Université d'Avignon et des Pays de Vaucluse el 1984 després de l'establiment en 1963 d'un annex de la facultat de les Ciències d'Aix-Marseille a Avinyó.

## Estructura

* Geografia
* Història
* Informació i comunicació
* Idiomes estrangers
* Literatura francesa
* Llengües, Literatures i Civilitzacions Estrangeres
* Ciències de la Computació
* Física Química
* Ciències de la vida
* Matemàtiques
* Esport
* Administració econòmica i social
* Llei
* Economia, Gestió
* Administració Pública

## Referències

* ↑ http://www.newadvent.org/cathen/02160a.htm
* ↑ «Présentation: Histoire». Université d'Avignon et des Pays de Vaucluse. Arxivat de l'original el 2014-04-07.
# Josep Ramon Nebot Canós

Josep Ramon Nebot Canós (Vila-real, 27 de juny de 1910 - Vila-real, 14 de març de 2002) un futbolista valencià de la dècada de 1930.
Començà jugant com a porter als 16 anys al CD Vila-real, d'on passà al CE Castelló. Amb el conjunt castellonenc guanyà el campionat valencià el 1929. L'estiu d'aquest any fitxà pel Reial Madrid, club amb el que debutà a primera divisió. Dos anys més tard fitxà pel València CF, que acabava de pujar a primera divisió. Al cap de quatre anys, el 1935, amb 92 partits disputats i 169 gols encaixats, abandonà el club "ché" per fitxar pel Girondins de Bordeus, on residia la seva família. L'any 1939 retornà a Castelló per jugar al CE Castelló de l'entrenador Emilio Vidal Llanes, on jugà 12 partits més a primera abans de retirar-se el 10 de gener de 1943.
Ramon Nebot fou el primer porter en aturar un penal a primera divisió, el 3 de febrer de 1935, en un partit València contra Real Oviedo. Era un jugador de complexió alta i forta el que li va permetre jugar bastants partits de davanter centre, posició que també li agradava.

## Palmarès

* Campionat de València de futbol:
** 1929, 1932, 1933, 1934
* Campionat Regional Centre:
** 1929-30, 1930-31

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Ficha de Ramón Nebot». ciberche.net. [Consulta: 5 octubre 2024].
* 1 2 «Nebot: su Villarreal, su Madrid, portero, delantero, Bernabéu, camionero...». Diari Marca, 05-10-2024. [Consulta: 5 octubre 2024].
* 1 2 Josep Ramon Nebot Canós a BDFutbol
* 1 2 «Memorias del Centenario». Vila-real CF. [Consulta: 9 abril 2024].
# Urtica atrovirens

La Urtica atrovirens és una planta herbàcia d'entre 30 cm i 1 m d'alçària. Les tiges són de color verd fosc i estan recoberts de pèls urticants. Les fulles són ovals o cordiformes, també són urticants i tenen el marge dentat. Floreix a la primavera unes flors verdes en raïms i el seu fruit és un aqueni. És endèmica de Mallorca i Sardenya, forma part de l'Element Florístic Tirrènic Balear. A Mallorca és bastant rara i habita les penyes i els roquissars del puig Roig i de la Serra d'Alfàbia.

## Bibliografia

* Vicens, Gabriel i Bonet, Bartomeu La flora de la serra de Tramuntana: Alcoy edicions, 2001.
# Joe Maca

Joe Maca (àrea metropolitana de Brussel·les, 28 de setembre de 1920 - Nova York, 13 de juliol de 1982) fou un futbolista estatunidenc de la dècada de 1940.
Fou 3 cops internacional amb la selecció de futbol dels Estats Units amb la qual participà a la Copa del Món de Futbol de 1950.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Royal Cercle Sportif La Forestoise, a la segona divisió belga. Durant la Segona Guerra Mundial lluità amb l'exèrcit belga. Després de la guerra jugà a Brooklyn Hispano de la American Soccer League. El 1950 retornà a Bèlgica per jugar a Royal White Star Athletic Club.

## Referències

* ↑ Jose, Colin. «The Real Story About the 1950 U.S. World Cup Team». National Soccer Hall of Fame, 01-05-2005. Arxivat de l'original el 2010-07-15. [Consulta: 14 setembre 2006].
* 1 2 «Joseph Maca». National Soccer Hall of Fame. Arxivat de l'original el 2010-05-22. [Consulta: 14 setembre 2006].
* ↑ «Belgiumsoccerhistory (Peter Mariën)». Arxivat de l'original el 2011-08-05. [Consulta: 4 setembre 2020].