OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tal Ben Haim

Tal Ben Haim o Tal Ben-Haim (טל בן-חיים); nascut el 31 de març de 1982 a Rixon le-Tsiyyon, Israel) és un jugador israelià de futbol. Ben-Haim juga de defensa central i de lateral esquerre, i té contracte actualment amb el Portsmouth FC a la Premier League anglesa. És membre de la selecció israeliana.

## Enllaços externs

* «Perfil i estadístiques de Tal Ben Haim» (en alemany). transfermarkt.de. [Consulta: 7 abril 2010].
# Serguei Kuskov

Serguei Kuskov (en rus Сергей Кусков) fou un ciclista soviètic. El seu èxit més important fou la medalla d'or al Campionat del món en Persecució per equips de 1969.

## Palmarès

* 1969
** Campió del món en Persecució per equips, amb Vladímir Kuznetsov, Víktor Bykov i Stanislav Moskvín

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Barbaggio

Barbaggio (en cors Barbaghju) és un municipi de Còrsega, al departament de l'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 164 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 69 | 73 | 75 | 78 | 111 | 164 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Olivier Mei | | |
# Jaume Gállego i Berenguer

Jaume Gállego i Berenguer (Mollerussa, 8 de novembre de 1920 - Sant Joan Despí, 20 de febrer de 2009) fou un científic català. Estudià farmàcia a la Universitat de Barcelona i es llicencià a la Universitat de Granada el 1944, especialitzant-se en parasitologia com a deixeble de Carlos Rodríguez López-Neyra. Estigué com a becari a la Secció de Biologia Parasitària de Barcelona, adscrit a l'Institut Nacional de Parasitologia del CSIC. Especialitzat en nematologia a la Rotharnsted Experimental Station de Haspenden (Anglaterra) i al Plantenzicktendundige de Wageningen (Països Baixos), el 1945 fou nomenat professor interí de parasitologia a la Universitat de Barcelona. El 1946 marxà a la Universitat Complutense de Madrid, on es va doctorar i també treballà com a professor fins a desembre de 1956.
El gener de 1957 ocupà la càtedra de parasitologia de la Facultat de Farmàcia de la Universitat de Barcelona fins a la seva jubilació el 1987. Ha estat degà de la Facultat de Farmàcia el 1972-1974 i vicerector d'Investigació de la Universitat de Barcelona el 1974-1976. Ha publicat manuals de texts destacats en la seva matèria com Lecciones de Parasitología i Atlas de Parasitología. En el vessant científic, interessat en el camp de les parasitosis autòctones, tant humanes com dels animals, estudià els nematodes i hemoparàsits de les aus, ampliant el seu interès al camp de l'entomologia (dípters vectors, mal·lòfags d'aus, ectoparàsits de mamífers, àcars al·lergògens) i la farmacodinàmica experimental d'antinhelmíntics.
Ha estat membre de la Societat Catalana de Biologia, de la Reial Acadèmia de Farmàcia de Catalunya (1970) i de la Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya (1975), així com soci fundador de Society of European Nematologists (1954). El 1983 presidí el Comitè Organitzador del III Congrés Nacional de Parasitologia celebrat a Barcelona, i de 1982 a 1987 fou president de l'Associació de Parasitòlegs Espanyols. El 1989 fou doctor honoris causa per la Universitat de Montpeller i el 1995 va obtenir la Medalla Narcís Monturiol al mèrit científic de la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* ↑ Portús i Vinyeta, Montserrat «Semblanza. In memoriam del Prof. Dr. Jaime Gállego Berenguer». Revista Iberoamericana de Parasitología, 1, 2009, pàg. 95-97. Arxivat de l'original el 10 d'agost 2014 [Consulta: 3 agost 2014].
# Ceramica Flaminia (equip ciclista)

El Ceramica Flaminia va ser un equip ciclista italià, i posteriorment amb llicència irlandesa de ciclisme en ruta que va competir de 2004 a 2010. El 2011 es va unir amb l'equip també irlandès del De Rosa-Stac Plastic creant així el De Rosa-Ceramica Flaminia.
El 2005 va tenir categoria continental, i el 2006 va adquirir la continental professional

## Principals resultats

* Tour de Finisterre: Daniele Balestri (2004)
* Giro del Medio Brenta: Manuele Spadi (2005), Maurizio Biondo (2007)
* Gran Premi Nobili Rubinetterie: Aliaksandr Kutxinski (2006)
* Memorial Oleg Diatxenko: Paolo Longo Borghini (2006)
* Volta al Districte de Santarém: Maurizio Biondo (2008)
* Gran Premi de la vila de Rennes: Mikhaylo Khalilov (2008)
* Gran Premi de la Indústria i el Comerç de Prato: Mikhaylo Khalilov (2008)
* Memorial Cimurri: Mikhaylo Khalilov (2008)
* Coppa Sabatini: Mikhaylo Khalilov (2008), Riccardo Riccò (2010)
* Tour de Drenthe: Maurizio Biondo (2009)
* Brixia Tour: Giampaolo Caruso (2009)
* Volta a Àustria: Riccardo Riccò (2010)
* Tour de Drenthe: Enrico Rossi (2010)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

Fins al 1998 els equips ciclistes es trobaven classificats dins l'UCI en una única categoria. El 1999 la classificació UCI per equips es dividí entre GSI, GSII i GSIII. D'acord amb aquesta classificació els Grups Esportius I són la primera categoria dels equips ciclistes professionals. La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2004 | 15è (GSIII) | Mikhaylo Khalilov (406è) |
A partir del 2005, l'equip participa en els Circuits continentals de ciclisme.
UCI Amèrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2008 | 42è | Tomasz Marczyński (23è) |
| 2009 | 40è | Diego Nosotti (47è) |
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2010 | 30è | Daniele Colli (51è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2005 | 38è | Krzysztof Szczawinski (75è) |
| 2006 | 22è | Aliaksandr Kutxinski (42è) |
| 2007 | 28è | Mikhaylo Khalilov (25è) |
| 2008 | 7è | Mikhaylo Khalilov (3r) |
| 2009 | 10è | Giampaolo Caruso (15è) |
| 2010 | 14è | Enrico Rossi (10è) |
El 2009 l'equip Ceramica Flaminia fou un dels que va participar en el Calendari mundial UCI.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2009 | 27è | Enrico Rossi (120è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Telazioïdeus

Els telazioïdeus (Thelazioidea) són una superfamília de nematodes de l'ordre Spirurida.
Entre les famílies que engloba, només Rhabdochonidae és notablement diversa. Encara que no n'hi ha cap que es consideri monotípic D'altra banda, Thelazioidea està entre les mitjanes de les superfamílies de Spirurida. El seu cicle vital és heteroxè amb transmissió intermèdia.
Les famílies del Thelazioidea són:
* Pneumospiruridae
* Rhabdochonidae
* Thelaziidae

## Referències

* ↑ «Els nematodes | enciclopèdia.cat». [Consulta: 18 març 2020].
* ↑ Bain, O.; Junker, K. Parasite, 20, 2013, pàg. 4. DOI: 10.1051/parasite/2012004. PMC: 3718528. PMID: 23369432.
* ↑ «Thelazioidea». IBERFAUNA. CSIC, Ministerio de Ciencia Innovación y Universidades, 23-04-2018. [Consulta: 18 març 2020].
# Chela dadiburjori

Chela dadiburjori és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Les femelles poden assolir els 3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia (Tamil Nadu i Goa).

## Referències

* ↑ Hamilton F. [Buchanan] 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres. Fishes Ganges. i-vii + 1-405.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Búnquers de la Garriga

Els Búnquers de la Garriga són una obra del municipi de Roses (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situats a l'oest del nucli urbà de la població, al paratge de la Garriga. S'hi accedeix a través d'una pista de terra que s'agafa des de la carretera de Roses a Vilajuïga, passant pel davant de les instal·lacions d'un parc aquàtic. Molt a prop de les restes del castell de la Garriga.
Conjunt de tres búnquers disposats al llarg del camí, dalt d'un marge més elevat que aquest. Els dos búnquers situats cap a l'est es troben envoltats de vegetació, amb la coberta camuflada per la terra, mentre que l'oest presenta tota la coberta, i bona part de l'estructura, a l'aire lliure. A més a més té les cantonades arrodonides i és de mides més grans que els anteriors. Són de planta quadrada i es troben bastits amb ciment. Presenten unes obertures rectangulars força estretes, a manera d'espitlleres, ubicades als murs orientats al camí. S'utilitzaven per a la defensa dels accessos a la població. A diferència de la resta de búnquers documentats a Roses, aquest conjunt no servia per a canons sinó per armament de mà.

## Història

Construcció militar portada a terme per l'organisme franquista denominat Servicio Militar de Construcción, durant els anys 1945-1946. Els enginyers militars d'aquest organisme van ser, segurament, els mateixos que els búnquers de la Ciutadella, del Far i de Punta Falconera, que daten del mateix període. Durant la seva estança es varen construir uns edificis situats a la carretera de Montjoi, per sobre la Punta Falconera, per poder allotjar-los.
L'any 1985 es va decidir suprimir els regiments de defensa costanera i desmantellar les bateries.
Aquesta construcció denota la importància estratègica que pot tenir el golf de Roses i el veïnatge, en cas bèl·lic.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Búnquers de la Garriga». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Tal (cantant)

Tal, de nom complet Tal Benyezri (12 de desembre del 1989 a Israel) és una cantant francesa de pop. El seu nom significa “rosada del matí” en hebreu. Amb tan sols un any d'edat, la seva família se'n va a viure a França. En l'adolescència aprèn a tocar piano i guitarra de manera autodidacta. El 2005, fa coneixença amb el cantant Gary Fico que li presenta a Laura Marciano, la compositora i realitzadora del seu primer àlbum, Le Droit de Rêver (el dret a somiar) publicat el 2012. Llavors és quan entra en contacte amb la discogràfica Sony Music el 2009, amb qui traurà el seu primer single, La musique est mon ange (la música és el meu àngel). Però la seva col·laboració amb Sony s'acaba i es dedica a tocar en bars-pianos. Al maig del 2011, aconsegueix signar un contracte amb Warner Music França. Aquí, és quan treu al mercat el single, On Avance (avancem), Le Sens de la Vie (el sentit de la vida), Je prends le large (prenc el camí directe) i Rien n'est parfait (Res no és perfecte). El seu àlbum és directament un èxit, convertint-se en l'estrella del pop adolescent del país gal en poc temps. Els singles, es distribueixen com pa i es col·loquen ràpidament al capdamunt de les llistes d'èxit. A més, ha participat en la compilació homenatge a Goldman, amb el cantant, també d'èxit, M. Pokora.

## Referències

* http://artists.letssingit.com/tal-v13db/biography
Viccionari
# Bartomeu Ferriol i Boixerans

Bartomeu Ferriol i Boixerans fou un autor català del segle xviii que escriví sobre coreografia.
La seva obra més important fou publicada a Nàpols el 1745: Reglas útiles para los aficionados a danzar. D'aquesta obra, el 2008 se'n va presentar un treball d'investigació a la Universitat de València, realitzat per José Vicente Sales i dirigit per Antoni Tordera.

## Referències

* ↑ Diccionari biogràfic. vol. 2. Alberti, 1968, p. 214.
* ↑ «Bartomeu Ferriol i Boixerans». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Espada, Rocío. La danza española, su aprendizaje y conservación. Lib Deportivas Esteban Sanz, 1997, p.12. ISBN 9788485977659.
* ↑ «BlogTheatrica» (en espanyol europeu). Arxivat de l'original el 2017-12-09. [Consulta: 23 desembre 2017].
# Christopher Gorham

Christopher Gorham (Fresno, Califòrnia, 14 d'agost del 1974) és un actor estatunidenc. Va anar al Roosevelt School of the Arts per poc després llicenciar-se en cinema i teatre en el UCLA. Està casat amb l'actriu Anel Lopez-Gorham i té tres fills: Lucas (2001), Ethan (2003) i Alondra Cecilia Lopez (2009).

## Filmografia

* Buffy the Vampire Slayer (1998)
* Dean Quixote (1999)
* Felicity (sèrie de televisió, 4a temporada)
* Popular (1999-2001, sèrie de televisió)
* A Life Less Ordinary (1997)
* The Other Side of Heaven (2001)
* Odissey 5 (2002)
* Jake 2.0 (2003, sèrie de televisió)
* Medical Investigation (2004, 1999-2001)
* Gone, un viaje que no olvidarás (2007)
* My Girlfriend's Boyfriend (2010)
* Ugly Betty(Henry Grubstick, (2006, sèrie de televisió, fins al final de la 3a temporada)
* Harper's Island (2008)
* Covert Affairs (2010, sèrie de televisió)
* Answer this! (2011)
* Once Upon a Time (2014, sèrie de televisió, 3a temporada)
# Telargpalita

La telargpalita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom dels elements químics constituents: tel·luri, argent i pal·ladi.

## Característiques

La telargpalita és un sulfur de fórmula química (Pd,Ag)₃(Te,Bi). Pot contenir petites quantitats de plom reemplaçant tel·luri i bismut. Va ser aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional com una espècie vàlida l'any 1972. Cristal·litza en el sistema isomètric. Es troba en forma de grans arrodonits, normalment allargats, de fins a 200 micròmetres, dispersos i fent intercreixements als altres minerals sulfurs. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2 i 2,5. És un mineral similar a la tel·luropal·ladinita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la telargpalita pertany a «02.AC: Aliatges de metal·loides amb PGE» juntament amb els següents minerals: UM2004-45-Se:AgHgPd, pal·ladseïta, miassita, UM2000-47-S:CuFePdPt, oosterboschita, chrisstanleyita, jagüeïta, keithconnita, vasilita, tel·luropal·ladinita, luberoïta, oulankaïta, temagamita, sopcheïta, laflammeïta i tischendorfita.

## Formació i jaciments

Es troba en menes de sulfurs de coure i níquel metasomàticament alterats. Sol trobar-se associada a altres minerals com: calcopirita, bornita, mil·lerita, braggita, plata, kotulskita o clausthalita. Va ser descoberta l'any 1972 a la mina Komsomol'skii, al dipòsit de coure i níquel de Talnakh, a Norilsk (Taimíria, Rússia).

## Referències

* ↑ «Telargpalite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 febrer 2016].
* 1 2 «Telargpalite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 21 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Galeria d'imatges
# Cinclosoma de pit castany

El cinclosoma de pit castany (Cinclosoma castaneothorax) és un ocell de la família dels cinclosomàtids (Cinclosomatidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones àrides amb matolls en zones sorrenques o pedregoses, boscos de mulga i Spinifex, al sud de Queensland i nord de Nova Gal·les del Sud.

## Referències

* ↑ «Cinclosoma de pit castany». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2021 (català)
# Cal·lípolis

«Cal·lípolis» té aquests significats:
* Cal·lípolis (Calàbria), antiga ciutat grega de la Calàbria, avui a la Pulla, coneguda actualment com a Gal·lípoli
* Cal·lípolis (Sicília), antiga ciutat grega de Sicília, entre Messina i Naxos
* Cal·lípolis (Hispània), antiga ciutat situada a prop de Tàrraco
* Cal·lípolis, ciutat grega del Quersonès Traci, actualment Gal·lípoli (Turquia)
* Cal·lípolis o Càl·lion, antiga ciutat grega d'Etòlia

## Vegeu també

* Gal·lípoli (desambiguació)
# Regina Orozco

Regina Orozco (Ciutat de Mèxic, 18 de febrer de 1964) és una actriu i cantant mexicana, molt coneguda pels seus papers en pel·lícules mexicanes. Orozco va guanyar un premi Ariel a la millor actriu per la seva interpretació a la pel·lícula Profundo carmesí (1996). Posteriorment, va ser nominada al Festival Internacional de Cinema de Venècia a la millor actriu per la seva interpretació a Profundo carmesí. Al març de 2013, va guanyar la Medalla al Mèrit en Interpretació Artística, atorgada per l'Assemblea Legislativa del Districte Federal per la VI Legislatura.

## Filmografia
### Cinema

| Any | Tíyol | Papers | Notes |
| 1991 | Sólo con tu pareja | Mrs. Dolores | |
| 1992 | Objetos perdidos | Alicia Villalobos | Curtmetratge |
| 1993 | Dama de noche | Salomé | |
| 1993 | La vida conyugal | Cambrera | |
| 1994 | Mujeres insumisas | Chayo | |
| 1996 | El amor de tu vida S.A. | Gloria | |
| 1996 | Profundo carmesí | Coral Fabre | |
| 1996 | De tripas, corazón | Denise | Curtmetratge |
| 1996 | Cosi fan tutte | Fiordiligi | |
| 1997 | Perdita Durango | Lilly | |
| 1999 | Santitos | Vicenta Cortés | |
| 2003 | Zurdo | Mrs. Mendoza | |
| 2004 | Amor en silencio | Ana Francisca | |
| 2006 | Los pajarracos | La Nana | |
| 2006 | Efectos secundarios | Lorena | |
| 2007 | Entre caníbales | Carmen | |
| 2009 | Crónicas chilangas | Claudia | |
| 2009 | Paradas contínuas | Tia Roz | |
| 2009 | Nikté | Ij' Aesu | |
| 2010 | No eres tú, soy yo | Indra | |
| 2012 | Vacaciones en el infierno | Mrs. Serrano | |
| 2012 | El Santos vs. La Tetona Mendoza | La Tetona Mendoza | Veu |
| 2014 | Qué le dijiste a Dios? | Santa | |
| 2017 | Ana y Bruno | Rosy / Plañidera 2 | Veu |
| 2018 | El viaje de Keta | Reina de los cupcakes | |

### Televisió

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 1998 | La casa del naranjo | Narcisa Olmedo | 3 episodis |
| 1999 | Cuentos para solitarios | Veu en off | episodi: "La mala hora de Ramón" |
| 2001 | Lo que callamos las mujeres | Rosa | episodis: "Esa otra que soy yo" i "La Lola enamorada" |
| 2017 | Su nombre era Dolores, la Jenn que yo conocí | Elena | Paper recurrent; 8 episodis |
| 2017–2018 | Mi marido tiene familia | Amalia | Paper recurrent (temporades 1–2); 171 episodis |
| 2019 | La casa de las flores | Mare de Rosita | 3 episodis |
| 2019 | Los pecados de Bárbara | Lola | Paper principal |

## Referències

* 1 2 «La locura del miedo por perder al ser amado es retratado en Profundo Carmesí, de FilminLatino» (en castellà). [Consulta: 19 novembre 2019].
* 1 2 «Regina Orozco – Bio» (en castellà). Arxivat de l'original el 17 de novembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2019].
* ↑ «Gaceta Parlamentaría de la Asamblea Legislativa del Distrito Federal» (en castellà). [Consulta: 19 novembre 2019].
* ↑ «¿Quién es quién en 'Los pecados de Bárbara'?» (en castellà). [Consulta: 15 desembre 2019].
# Güelf II

«Güelf II» té aquests significats:
* Güelf II d'Altdorf (?-876) noble suabi
* Güelf II de Baviera i V d'Altdorf (1072-1120)
# Bartomeu Flaquer Carrió

Bartomeu Flaquer Carrió (Artà, Mallorca, 18 de juny de 1912 - Palma, 10 de gener de 1986) va ser un ciclista mallorquí que va córrer entre 1932 i 1946. Combinà el ciclisme en pista amb la ruta.
Iniciat en el ciclisme als 12 anys, en el seu palmarès destaca una victòria d'etapa a la Volta a Catalunya de 1941 i diversos campionats balears de ciclisme en pista i en ruta.
Posteriorment fou director del velòdrom del Tirador, seleccionador de l'equip de Balears i president del Club Ciclista Palma.

## Palmarès

* 1931
** Campió de les Balears en ruta
** Campió de les Balears en pista
* 1932
** Campió de les Balears en pista
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Mallorca
* 1935
** Campió de les Balears en ruta
** 1r al Critèrium d'Ases
* 1936
** Campió de les Balears en pista
* 1938
** Campió de les Balears en pista
* 1940
** Campió de les Balears en ruta
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Mallorca
** Vencedor d'una etapa al Circuit del Nord
* 1941
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
* 1943
** Campió de les Balears en pista
* 1944
** Campió de les Balears en pista

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1936. Abandona

## Referències

* 1 2 Tomas i Gili, Gabriel (PDF) Revista Bellpuig [Artà], IV, 4, 01-10-1980, pàg. 108 [Consulta: 19 març 2013].
* 1 2 Vidal, Miguel. Miguel Nadal Comas "Minaco".

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Tordesilos

Tordesilos és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2008 |
| 99 | 150 | 133 | 146 | 113 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Museu de les Papallones de Catalunya

El Museu de les Papallones de Catalunya és un museu que es troba en el poble de Ribera de Cardós, a la comarca del Pallars Sobirà.
Està dedicat a la mostra de totes les espècies de papallones catalanes i a donar coneixement de les seves relacions amb el medi i dels processos en què intervenen com a insectes que són.

## Història

El museu fou inaugurat el 21 de juliol del 2002 a Pujalt, Sort, després d'un acord entre l'ajuntament de Sort i els promotors del museu, Alfons G. Dolsa i Maria Teresa Albarrán. Degut a diversos problemes el museu, amb la totalitat del seu fons científic i bibliografia, es va traslladar al poble de Ribera de Cardós, amb un acord amb l'Ajuntament de Vall Cardós, on es va inaugurar el 26 de juny del 2018.

## Col·leccions

El museu conté el fons científic creat pels promotors, que és el resultat de molts anys (des del 1971) d'investigació en la distribució de les espècies de papallones diürnes de Catalunya. Aquest fons conté més de 25.000 exemplars.
Actualment s'han incorporat diverses donacions i dipòsits de col·leccions particulars de papallones. Al nou museu també s'incorporarà una extensa biblioteca especialitzada en lepidopterologia, amb moltes obres clàssiques i modernes sobre el tema, a més d'un extens recull de treballs científics.

## Referències

* ↑ Generalitat de Catalunya - Museus i col·leccions de Catalunya
* ↑ AADD. Guia de Museus i Equipaments Patrimonials de l'Alt Pirineu i Aran. Lleida: Garsineu Edicions, 2008, p.66. ISBN 978-84-96779-45-7.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del museu
* Web de la Generalitat de Catalunya Arxivat 2011-07-23 a Wayback Machine.
* Cita al web Museus d'Europa Arxivat 2010-03-14 a Wayback Machine.
# Thalassoma ascensionis

Thalassoma ascensionis és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Santa Helena i a São Tomé.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Quoy, J. R. C. & J. P. Gaimard. 1834. Poissons. In: Voyage de découvertes de "l'Astrolabe," exécuté par ordre du Roi, pendant les années 1826-29, sous le commandement de M. J. Dumont d'Urville. París. Voyage Astrolabe, Poissons v. 3: 645-720, Pls. 1-4, 7, 10-12,1 4, +.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald (1985).