# Resolució 997 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 997 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 9 de juny de 1995. Després de reafirmar les resolucions sobre la situació a Ruanda, en particular, les resolucions 872 (1993) 912 (1994), 918 (1994), 925 (1994), 955 i 965, el Consell va prorrogar el mandat de la Missió de les Nacions Unides d'Assistència per a Ruanda (UNAMIR) fins al 8 de desembre de 1995 i va ajustar les seves operacions des del manteniment de la pau fins a la construcció de confiança.
La reconciliació nacional a Ruanda era important per al Consell. Es va informar que els membres de l'antic règim de Ruanda estaven augmentant les incursions al país i es va instara que la planificació militar i les mesures en aquest sentit es limitessin a prevenir que els nacionals ruandesos en altres països no s'ocupessin d'activitats destinades a desestabilitzar Ruanda. Calia més suport internacional per al procés de rehabilitació i reconciliació. Mentrestant, el secretari general Boutros Boutros-Ghali pretenia celebrar una conferència sobre afers relacionats amb el problema dels refugiats a la regió dels Grans Llacs d'Àfrica.
Després d'ampliar el mandat de la UNAMIR, la seva grandària es va reduir a 2.330 efectius en tres mesos i 1.800 en un termini de quatre mesos, tot i que es va mantenir el nombre d'observadors militars i personal de policia. El mandat d'UNAMIR's es va adaptar a:
    (a) ajudar a aconseguir la reconciliació nacional;
    (b) facilitar el retorn dels refugiats i les persones desplaçades;
    (c) donar suport a l'assistència humanitària i desminatge;
    (d) ajudar en la formació d'una força de policia nacional;
    (e) protegir els organismes de les Nacions Unides, les organitzacions humanitàries i el Tribunal Penal Internacional per a Ruanda.
Es va instar als països veïns de Ruanda a tractar i prevenir factors que desestabilitzessin Ruanda, inclosa la transferència de material i armes a través del seu territori. Es va demanar al secretari general que consultés amb els països veïns sobre el desplegament d'observadors militars a les regions frontereres, inclosos els aeroports en l'est de Zaire, per controlar la transferència d'armes i material.
Finalment, es va instar a tots els països i donants a prestar assistència a Ruanda d'acord amb els seus compromisos i es va demanar al Secretari General que presentés informes sobre la situació humanitària al Consell entre el 9 d'agost de 1995 i el 9 d'octubre de 1995.

## Referències

* ↑ «UNAMIR mandate shifts from peace-keeping to confidence building. (United Nations Assistance Mission for Rwanda)». UN Chronicle, 01-09-1995.
* 1 2 Hilaire, Max. United Nations law and the Security Council. Ashgate Publishing, Ltd, 2005, p. 83. ISBN 978-0-7546-4489-7.
* ↑ Crocker, Chester A.; Hampson, Fen Osler; Aall, Pamela R. Leashing the dogs of war: conflict management in a divided world. US Institute of Peace Press, 2007, p. 337. ISBN 978-1-929223-97-8.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 901 a la 1000 (1994 - 1995)
* Genocidi de Ruanda
* Guerra Civil ruandesa

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org