OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Deficiència d'antitrombina III

La deficiència d'antitrombina III (abreujada deficiència d'AT-III) és una deficiència d'antitrombina III. Aquesta deficiència pot ser heretada o adquirida. És un trastorn hereditari rar que generalment surt a la llum quan un pacient pateix trombosi venosa i embòlia pulmonar recurrents i en mort fetal intrauterina repetitiva. La deficiència hereditària d'antitrombina provoca un augment de la coagulació que pot provocar trombosi venosa. L'herència sol ser autosòmica dominant, tot i que s'han observat alguns casos recessius. El trastorn va ser descrit per primera vegada per Egeberg el 1965. Les causes de la deficiència adquirida d'antitrombina són més fàcils de trobar que la deficiència hereditària.
La prevalença de la deficiència d'antitrombina s'estima entre un 0,02 i un 0,2% de la població general i entre l'1 i el 5% dels pacients amb tromboembòlia venosa. Hi ha un risc elevat de trombosi, pel qual es va trobar que el 50% dels pacients amb deficiència d'AT tenien tromboembòlia venosa als 50 anys.

## Referències

* ↑ «Deficiency Of Antithrombin III (AT III) - Case Report and Review of the Literature». Current Health Sciences Journal, 40, 2, 2014, pàg. 141–3. DOI: 10.12865/CHSJ.40.02.12. PMC: 4340457. PMID: 25729597.
* ↑ «Chapter 23: Diseases of the Placenta». A: Blaustein's Pathology of the Female Genital Tract. Fifth, 2002, p. 1136–7.
* 1 2 «Laboratory tests for antithrombin deficiency». American Journal of Hematology, 85, 12, 01-12-2010, pàg. 947–50. DOI: 10.1002/ajh.21893. PMID: 21108326.
* ↑ Mendelian Inheritance in Man (OMIM) 107300
* ↑ «Inherited antithrombin deficiency causing thrombophilia». Thrombosis et Diathesis Haemorrhagica, 13, 2, 01-06-1965, pàg. 516–30. DOI: 10.1055/s-0038-1656297. PMID: 14347873.
* 1 2 Pabinger, Ingrid; Thaler, Johannes «How I treat patients with hereditary antithrombin deficiency» (en anglès). Blood, 134, 26, 26-12-2019, pàg. 2346–2353. DOI: 10.1182/blood.2019002927. ISSN: 0006-4971. PMID: 31697819.
# SC Energija

SC Energija és un equip lituà d'hoquei sobre gel que juga en la lliga lituana d'hoquei. La seva seu es troba al Palau de Gel d'Elektrėnai.

## Història

L'equip va ser fundat el 1991, i va guanyar ràpidament els primers quatre campionats de la Lliga Lituana d'Hoquei, no va patir cap derrota en les seves quatre primeres temporades.
Energija es va unir a la nova Lliga Europea d'Hoquei de l'Est (EEHL) per a la temporada 1995-1996, i va tenir moltes dificultats, guanyant només 6 dels seus 28 partits en la seva primera temporada. La seva millor posició va ser arribar a segon en el Grup B a la temporada 2002-2003. A més de la EEHL, se'ls va donar un lloc automàtic a la final de la Lliga Lituana d'hoquei, que van guanyar el títol el 1996, 1997, 1997, 1999, 2001, i 2003. Energija es va retirar de la Lliga Europea d'Hoquei de l'Est després de la temporada 2002-03.
Es van unir a la Lliga Letona d'Hoquei per a la temporada 2003-04, i van acabar amb un rècord de 10-9-3, i van perdre en les semifinales. Nunca han aconseguit més enllà dels quarts de final des de llavors. L'equip SC Energija segueix dominant la Lliga lituana, va guanyar el 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009 i 2011. Han guanyat 17 dels 20 campionats de Lituània. La seva única derrota final va ser en la temporada 2001-02, 9-6 en Garsu Pasaulis Vílnius.

## Resultats

| Lliga Letona d'Hoquei 2003/04: 4a plaça 2004/05: 6a plaça 2005/06: 7a plaça 2006/07: 6a plaça 2007/08: 7a plaça | Lliga Lituana d'Hoquei 1992: 1a plaça 1993: 1a plaça 1994: 1a plaça 1995: 1a plaça 1996: 1a plaça 1997: 1a plaça 1998: 1a plaça 1999: 1a plaça 2000: 2a plaça 2001: 1a plaça | 2002: 2a plaça 2003: 1a plaça 2004: 1a plaça 2005: 1a plaça 2006: 1a plaça 2007: 1a plaça 2008: 1a plaça 2009: 1a plaça 2011: 1a plaça 2012: 1a plaça 2013: 1a plaça |

## Enllaços externs

* Web oficial
# Express Racing (equip ciclista)

L'equip Express Racing (codi UCI: SBX), conegut anteriorment com a West Virginia o Subway-Express, va ser un equip ciclista professional estatunidenc de categoria Continental que va competir de 2003 a 2005.

## Principals victòries

* Volta a El Salvador: Cameron Hughes (2005)

### Grans Voltes

* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

Fins al 1998 els equips ciclistes es trobaven classificats dins l'UCI en una única categoria. El 1999 la classificació UCI per equips es dividí entre GSI, GSII i GSIII. D'acord amb aquesta classificació els Grups Esportius I són la primera categoria dels equips ciclistes professionals. La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2003 | 66è (GSIII) | Michael Jones (1849è) |
| 2004 | 73è (GSIII) | Cameron Hughes (1428è) |
L'equip participa en les proves dels circuits continentals i principalment en les curses del calendari de l'UCI Amèrica Tour.
UCI Amèrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2005 | 9è | Cameron Hughes (38è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles 1 i resultats a firstcycling.com
* Plantilles 2 i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Margaritifèrids

Els margaritifèrids (Margaritiferidae) són una família de mol·luscs bivalves d'aigua dolça inclosa en l'ordre Unionoida.

## Taxonomia

La família Margaritiferidae inclou 20 espècies:

### Subfamília Gibbosulinae Bogan, Bolotov, Froufe & Lopes-Lima, 2018

* Gènere Gibbosula Simpson, 1900

### Subfamília Margaritiferinae Henderson, 1929 (1910)

* Gènere Asturianaia Delvene, Munt, Piñuela & García-Ramos, 2016 †
* Gènere Cumberlandia Ortmann, 1912
* Gènere Margaritifera Schumacher, 1815
* Gènere Paraheudeana Starobogatov, 1970 †
* Gènere Pseudunio F. Haas, 1910

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 12 març 2021].
# Teodoro Fernández Meyzán

Teodoro Fernández Meyzán, anomenat Lolo, (Cañete, 20 de maig, 1913 - Lima, 17 de setembre, 1996) va ser un futbolista peruà que jugava a la posició de davanter.
Va jugar tota la seva vida al mateix club, l'Universitario de Deportes, on romangué durant 22 anys com a futbolista professional refusant algunes ofertes de Xile, Equador, i l'Argentina.
Amb la selecció peruana disputà els Jocs Olímpics de Berlín i el Campionat Sud-americà de 1939, on fou campió.
És germà del futbolista Arturo Fernández Meyzán.

## Palmarès

* Lliga peruana de futbol: 1934, 1939, 1941, 1945, 1946, 1949
* Copa Amèrica de futbol: 1939
* Jocs Bolivarians: 1938

## Referències

* ↑ «El 20 de maig de 1913 nació en Cañete “Lolo” Fernández, el Ídolo máximo del fútbol peruano…». cronicaviva, 16-05-2015.
* ↑ «The first king of La U and Peru». FIFA, 17-09-2011. Arxivat de l'original el 13 de juliol 2015. [Consulta: 4 maig 2018].
* ↑ «Lolo Fernández» (en castellà). Enciclopedia Encarta, 15-10-1997. Arxivat de l'original el 28 de març 2008. [Consulta: 4 maig 2018].
* ↑ «Peru – Record International Players». Goalscoring for Peru National Team. RSSSF, 29-02-2012.
* ↑ «The Copa América Archive – Trivia». Copa América Top-Scorers and Best Players. RSSSF, 19-07-2007.

## Enllaços externs

* Història de "Lolo" Fernández Arxivat 2008-08-11 a Wayback Machine.
* Southamerican Championship 1939
* Highest individual scoring per Olympic match
# Orestes (poble)

Orestes (en llatí orestae, en grec antic Ὀρέσται "orestai") van ser un poble probablement epirota que menciona Tucídides. Esteve de Bizanci diu que eren molossos. Feien frontera amb la tribu macedònica dels paraveis (paravaei).
Es creu que es van unir a altres epirotes sota el seu príncep Antíoc per donar suport a l'expedició de Cnemos i els ambraciotes contra Acarnània. Després es van incorporar al regne de Macedònia.
En la guerra entre Roma i Macedònia, els orestes van ser els primers a revoltar-se contra el rei de Macedònia i al final de la guerra el 196 aC, un cop vençut Filip V de Macedònia, els romans els van reconèixer com a poble lliure i amic de Roma. L'any 168 aC es van incorporar al territori romà.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Orestae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 8-XI-2020].

## Vegeu també

* Oresquis
# Orestias agassizii

Orestias agassizii és una espècie de peix de la família dels ciprinodòntids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Perú, Bolívia i Xile.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 «Orestias agassizii» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Ovosxnoi

Ovosxnoi Otdelénia N.2 sovkhoza "Txelbaski" - Овощной отделения № 2 совхоза «Челбасский» (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les terres baixes de Kuban-Azov, a la vora dreta del riu Kozlova, afluent per la dreta del Txelbas, davant de Prígorodni, a 5 km a l'oest de Tikhoretsk i a 119 km al nord-est de Krasnodar.
Pertany al municipi d'Alekséievskaia.
# Ride, al ritme de les ones

Ride, al ritme de les ones és una pel·lícula dramàtica estatunidenca del 2014 escrita i dirigida per Helen Hunt. La pel·lícula és protagonitzada per la mateixa Hunt, Luke Wilson, Brenton Thwaites i Leonor Varela. Va tenir una estrena limitada als cinemes i es va estrenar sota demanda a partir de l'1 de maig de 2015 amb la distribució de Screen Media Films. S'ha doblat en català per TV3, que va emetre-la per primer cop el 20 d'agost de 2021.

## Premissa

Una mare viatja fins a Califòrnia per estar amb el seu fill després que ell hagi decidit abandonar l'escola i convertir-se en surfista.

## Repartiment

* Helen Hunt com a Jackie
* Luke Wilson com a Ian
* Brenton Thwaites com a Angelo
* Leonor Varela com a Danielle
* David Zayas com a Ramon
* Richard Kind com a cap
* Mike White com a Roger
* Jay Huguley com a company de feina
* Callum Keith Rennie com a Tim
* Danielle Lauder com a Karen

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 «Helen Hunt Gets Coin And Cast For 'Ride;' She Stars, Directs, Produces Her Script». , 30-07-2013 [Consulta: 11 agost 2013].
* ↑ Benardello, Karen. «Helen Hunt's Life Goes For a Ride In Comedy's Trailer, Poster and Stills». Shockya.com, 20-10-2011. Arxivat de l'original el 2015-05-05. [Consulta: 9 maig 2015].
* ↑ «Ride, al ritme de les ones». ésAdir. [Consulta: 25 agost 2022].
# Robert Dauber

Robert Dauber (Praga i Viena, 27 d'agost de 1922 - Camp de concentració de Dachau, 24 de març de 1945) fou un violoncel·lista, pianista i compositor austríac.
Va néixer a Viena el 1922. El seu pare era un famós violinista jueu Dol Dauber de Bucovina. La seva mare era una bohèmia alemanya de Brno. Tota la família es va traslladar a Praga el 1936. Robert va ser enviat al camp de concentració de Theresienstadt el 8 d'agost de 1942. Va participar en la vida musical allà. Va interpretar la part de violoncel a l'òpera Brundibár. Va ser transportat a Dachau el 28 de setembre de 1944. Allí va ser assassinat el 24 de març de 1945.

## Obres

* Una serenata per a violí i piano és la seva única composició conservada.

## Referències

* ↑ https://www.holocaust.cz/en/database-of-victims/victim/80459-robert-dauber/ Holocaust.cz
* ↑ Spring Concert: Brundibár". Music of Remembrance. Consultat 28 abril 2012.
* ↑ https://www.boosey.com/pages/focus/?url=/focus/terezine.htm/Boosey & Hawkes. Consultat 28 abril 2012.
# Paisatgisme català

Es coneix com a paisatgisme català a totes aquelles obres pictòriques realitzades sobre temàtica del paisatge a Catalunya durant l'època del Romanticisme.

## Història

Cap al 1820, el paisatge va deixar de tenir un paper secundari i anecdòtic per als romàntics europeus. Els responsables d'aquesta petita revolució dins el camp pictòric van ser els francesos, que volien apropar l'home a la natura, i els idealistes alemanys.
Un dels grans impulsors del paisatgisme català va ser el pintor Lluís Rigalt i Farriols (Barcelona, 1814-1894). A més de produir una obra molt extensa i d'una gran qualitat, va tenir un paper decisiu en la formació de la majoria dels artistes de generacions posteriors, com a professor de la classe de perspectiva i paisatge de l'Escola Llotja de Barcelona des del 1841 fins al final de la seva vida. Rigalt va ser un home prolífic. Va treballar l'escenografia i va ser un important teòric en el camp de les arts aplicades. El seu llegat, però, més important van ser els dibuixos i pintures que retraten la natura del país i els carrers i monuments de moltes ciutats catalanes, fonamentalment de Barcelona. Sempre es va moure entre l'essència romàntica i la interpretació realista de l'entorn, als quals aportava una visió personal. Tenia una tècnica precisa i dominava la línia. Va ser un mestre del dibuix, que va realitzar milers d'apunts del natural en recorreguts per Catalunya.
Altres autors paisatgistes de la mateixa etapa van ser Joaquim de Cabanyes i Ballester, Enric Ferau i Alsina, Pere Màrtir Arraut o Antoni Peyra i Tejes.
L'altre corrent que va tenir una gran influència entre els artistes catalans va ser el natzarisme.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Romanticisme». Web. Generalitat de Catalunya, 2012. [Consulta: juliol 2013].
# Othonia

La lex Othonia va ser una antiga llei romana atribuïda a un tribú de la plebs de nom Otó, i de data incerta. Ordenava que el que no tingués 400 sestercis de capital no es podia asseure als espectacles entre les persones pertanyents a l'orde eqüestre, però podien ocupar cadira en les 14 graderies reservades a aquesta orde si tenia un capital superior a aquella quantitat fins i tot si eren lliberts. Tenia per finalitat abolir alguns drets de la noblesa en benefici de la plebs.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de; José Francisco Díaz. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 121-122 [Consulta: 26 abril 2022].
# Otilia Lux de Cotí

Otilia Lux de Cotí és una líder política i social de Guatemala. Pertany a l'ètnia maia quitxé i és llicenciada en administració educativa. De 1983 a 1999 treballà en projectes educatius per a l'Agència Internacional de Desenvolupament (ADI). De 1997 a 1999 fou membre de la Comisión para el Esclarecimiento Histórico encarregada d'investigar les violacions dels drets humans durant la guerra civil a Guatemala. De 2000 a 2004 fou nomenada ministra de cultura i esports en el govern del President Alfonso Portillo. També ha estat membre de Fòrum Permanent per les Qüestions Indígenes de l'ONU a les Nacions Unides, i de 2004 a 2007 fou membre del comitè executiu de la UNESCO.
A les eleccions generals guatemalenques de 9 de setembre de 2007 fou elegida diputada del Congrés de Guatemala perquè les llistes del partit Encuentro por Guatemala. El 2012 fou nomenada secretària del Fòrum Internacional de Dones Indígenes (FIMI-IIWF)
Ha rebut entre altres guardons el Premi Bartolomé de las Casas (Espanya), la Legió d'Honor (França) i el premi Francisco Marroquin de Guatemala.

## Referències

* ↑ Ms. Otilia de Lux
* ↑ «Otilia Lux». El Periódico de Guatemala. Arxivat de l'original el 2014-01-09. [Consulta: 8 gener 2014].
* ↑ Otilia Lux de Coti, Congresista de Guatemala, entrevista (youtube)
* ↑ Otilia Lux de Coti, new Director of the International Indigenous Women's Forum (FIMI-IIWF)

## Enllaços externs

* Otilia Lux – Profile
# Pantāga

Pantāga és un plat tradicional de la gastronomia de Letònia que conté ou i espècies. Simbòlicament representa el sol, sovint es prepara especialment per Pasqua de Resurrecció. Es cou en una llar de foc o a l'aire lliure, per regla general en una espècie de paella de ferro colat i amb mànec llarg. Les clares d'ou i els rovells es baten a la mateixa paella amb espècies, produint una forma d'ou remenat. Tanmateix, també és comú cuinar-ho en un forn de microones.

## Referències

* ↑ «Vērgalē ceps Lieldienu pantāgu» (en letó). Liepajniekiem.lv. Arxivat de l'original el 2013-02-21. [Consulta: 15 gener 2015].
# Rocky Hill

Rocky Hill és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2009 tenia 660 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rocky Hill tenia 662 habitants, 284 habitatges, i 189 famílies. La densitat de població era de 381,5 habitants/km².
Dels 284 habitatges en un 24,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,9% hi vivien parelles casades, en un 4,9% dones solteres, i en un 33,1% no eren unitats familiars. En el 27,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,2% tenia menys de 18 anys, un 3,3% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 31,1% de 45 a 60 i un 17,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 79.469 $ i la renda mediana per família de 100.314 $. Els homes tenien una renda mediana de 54.375 $ mentre que les dones 50.357 $. La renda per capita de la població era de 48.357 $. Aproximadament el 2,5% de les famílies i el 2,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rocky Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rocky Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sabantxéievo

Sabantxéievo (en rus: Сабанчеево) és un poble de la República de Mordòvia, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 465 habitants, és la seu administrativa del districte homònim.

## Referències

* ↑ И. К. Инжеватов. Топонимический словарь Мордовской АССР. Мордовское книжное издательство, 1987.
# Sabaneta

Sabaneta és un municipi de Colòmbia, situat a la vall d'Aburrá del departament d'Antioquia. Limita al nord amb els municipis de La Estrella, Itagüí i Envigado, a l'est amb el d'Envigado, al sud amb el de Caldas, i a l'oest amb el de La Estrella.
És el municipi més petit de Colòmbia, amb només 15 km². És conegut com el Municipio Modelo de Colòmbia o el Vallecito de Encanto. El municipi deu el seu nom al diminutiu "sabana".
La població rep una afluència de visitants els caps de setmana per disposar d'espais d'oci destacats.

## Història

Sabaneta fou habitada inicialment pels pobles indígenes anacones (aborígens de l'altra banda de l'Aná), que es van assentar al vessant oriental, partint del turó de Pan de Azucar. L'any 1750 s'hi van establir famílies espanyoles. Les famílies Montoya, Restrepo, Vélez, Díaz, Díez, Vásquez, Guzmán, Garcés, Baena, Salazar, Mejía, Mesas, Álvarez i Soto van ser el segon grup que va poblar aquesta regió.

## Geografia

Sabaneta, que se situa a l'extrem sud de la vall d'Aburrá, forma part del procés de conurbació de l’Àrea Metropolitana de Medellín, en estar situada a 14 quilòmetres del centre de la ciutat de Medellín. El municipi té una extensió de 15 km², dels quals el 67% del territori és urbà.
La seva topografia varia des de relleus plans i lleugers turons fins a llocs amb forts pendents. Les seves cotes més destacades són les de Piedras Blancas (2.650 msnm) a la Romera, la Cuchilla Santa Teresa (2.200 msnm), el turó de Los Gallinazos a Pan de Azúcar (1.800 msnm), el turó Morrón, La Siberia i Ancón.
El riu principal és el riu Medellín, que li serveix de límit amb el municipi d’Itagüí. L'afluent més important d'aquest riu, al municipi, és el congost de la Doctora, juntament amb les rieres Buenavista, La Escuela, El Gusano, El Canalón, La Honda, La Sabanetica i La Cien Pesos, que marquen els seus límits amb Envigado.

## Referències

* ↑ «Municipio de Sabaneta». [Consulta: 19 octubre 2022].
* ↑ «Territorialidad», 06-09-2004. Arxivat de l'original el 2004-09-06. [Consulta: 19 octubre 2022].
# Out of Range

Out of Range és el cinquè àlbum d'estudi de la cantant i compositora Ani DiFranco publicat al març de 1994.

## Llista de cançons

Totes les cançons foren escrites i compostes per Ani DiFranco.

## Personal

* Ani DiFranco – veu, guitarra acústica, guitarra elèctrica, steel guitar, percussió, piano
* Andy Stochansky – bateria, dumbek, veu de fons
* Alisdair Jones – baix
* Chris Brown – piano
* Sarah McElcheran – trompeta
* Colleen Allen – saxòfon
* Stephen Donald – trombó
* Scot Fisher – acordió a «Face Up and Sing»

### Producció

* Producció – Ani Difranco, Ed Stone
* Enginyeria – Ed Stone
* Disseny – Ani DiFranco
* Fotografia – Scot Fisher

## Referències

* ↑ Out of Range
* ↑ Brackett, Nathan; Christian Hoard. The Rolling Stone Album Guide. New York City: Simon and Schuster, 2004, p. 236–7. ISBN 0-7432-0169-8. «rolling stone ani difranco album guide.»
* ↑ Slant review
* ↑ Robert Christgau review
# Palau CEC

El Palau CEC (en romanès: Palatul CEC), a Bucarest, Romania, construïda entre el 8 de juny de 1897 i 1900 i situada a Calea Victoriei davant del Museu Nacional d’Història de Romania, és la seu central del CEC Bank.

## Història

Abans de la construcció del palau, la ubicació era ocupada per les ruïnes d’un monestir (Sant Joan el Gran) i una fonda contigua. L'església del segle XVI va ser reformada per Constantin Brâncoveanu entre el 1702 i el 1703, però posteriorment es va deteriorar i va ser enderrocada el 1875.
El palau es va construir com a nova seu del banc més antic de Romania, la institució pública d’estalvi Casa de Depuneri, Consemnațiuni și Economie, més tard coneguda com a CEC (en romanès: Casa de Economii și Consemnațiuni), i actualment CEC Bank. Es va comprar el terreny i es va construir l'edifici amb fons propis de la institució. Les obres van començar el 8 de juny de 1897 i es van acabar el 1900. El projecte va ser dissenyat per l'arquitecte Paul Gottereau, llicenciat a l'École nationale supérieure des Beaux-Arts de París; la construcció va ser supervisada per l'arquitecte romanès Ion Socolescu.
El 2009, va ser la seu de les celebracions del 60è aniversari de la princesa hereva Margarida de Romania, i el 2015 també va ser la seu del 25è aniversari de la celebració de la caritat de la princesa heredità Margareta (FPMR).

## Arquitectura

Construït en un estil eclèctic, el palau està rematat per una cúpula de vidre i metall. L'entrada presenta un arc sostingut per dos parells de columnes d’estil compost. Les quatre cantonades estan decorades amb frontons i escuts i acaben en cúpules renaixentistes.

## Referències

* ↑ Monarchists blog http://monarchists.blogspot.co.uk/2009/04/crown-princess-margarita-celebrated.html
* ↑ http://www.romaniaregala.ro/jurnal/dineul-oficial-de-la-palatul-cec-18-ianuarie-2015/
* ↑ http://www.fpmr.ro

## Bibliografia

* Silvia Colfescu, București - ghid turistic, istoric, artistic, ed. Vremea, 2006
* Dan Berindei, Sebastian Bonifaciu - București Ghid turistic, Ed. Esport-Turisme, București, 1980