OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Font de Sant Salvador (Breda)

* Aquest article tracta sobre la Font de Sant Salvador de Breda. Vegeu-ne altres significats a « Font de Sant Salvador (desambiguació)».
La Font de Sant Salvador és una obra de Breda (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Font situada en un trencall que hi ha a la carretera Breda-Arbúcies, poc després d'haver passat el pont Torrent Vilaseca. L'estructura de la font està adossada a un mur de pedra, i té forma rectangualar, i el brollador queda ressaltat per una estructura hemi-hexagonal. Pedres petites incrustades, embelleixen la font.

## Referències

* 1 2 «Font de Sant Salvador». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2017].
# Solenopsis richteri

Solenopsis richteri és una espècie de formiga que anteriorment es considerava una subespècie de color negre (black imported fire ant; BIFA) de la formiga vermella Solenopsis invicta (red imported fire ant; RIFA). Les dues espècies són originàries dels Estats Units la zona de la BIFA es limita a l'extrem nord-est de Mississipi, nord-oest d'Alabama i uns pocs comtats de Tennessee (Timothy C. Lockley. Imported Fire Ant Station, USDA/APHIS/PPQ, Gulfport, MS 39501) Arxivat 2014-12-30 a Wayback Machine..
Aquesta formiga fa sons per estridulació i a més la seva picada és dolorosa.
# Richard Webb

Richard Webb (Bloomington (Illinois), Estats Units, 9 de setembre de 1915 - Van Nuys, Califòrnia, 10 de juny de 1993) va ser un actor estatunidenc.

## Biografia

És més recordat pel seu treball en la sèrie televisiva de la dècada de 1950 Captain Midnight, basada en un programa radiofònic de llarga trajectòria i amb el mateix títol. El 1958 va ser artista convidat amb el paper de James Foster en el docudrama de Bruce Gordon relatiu a la Guerra Freda Behind Closed Doors, i el 1954 Webb va interpretar al criminal John Wesley Hardin en un episodi del programa western interpretat per Jim Davis ''Stories of the Century.''
Un altre paper destacat de Webb va ser el de Tinent Comandant Ben Finney en el lliurament de Star Trek "Court Martial". A més, el 1959 va ser Don Jagger, el protagonista de la sèrie televisiva Border Patrol.
En els anys setanta Webb es va dedicar a l'escriptura, publicant quatre llibres dedicats als fenòmens psíquics.
Richard Webb es va suïcidar en 1993 en Van Nuys, Califòrnia. Es trobava afectat per una malaltia de llarga durada. Les seves restes van ser incinerades.

## Filmografia

* 1941: Sullivan's Travels, de Preston Sturges
* 1942: American Empire de William C. McGann
* 1947: Variety Girl de George Marshall
* 1947: Retorn al passat (Out of the Past), de Jacques Tourneur
* 1948: Night has a thousand eyes, de John Farrow
* 1949: Sands of Iwo Jima, d'Allan Dwan
* 1949: A Connecticut Yankee in King Arthur's Court de Tay Garnett
* 1951: Distant Drums, de Raoul Walsh
* 1951: Starlift, de Roy Del Ruth
* 1951: I Was a Communist for the FBI, de Gordon Douglas
* 1952: This Woman Is Dangerous, de Felix E. Feist
* 1952: Carson City, d'André De Toth
* 1952: Mara Maru, de Gordon Douglas
* 1954: Three Hours to Kill d'Alfred L. Werker
* 1965: Town Tamer, de Lesley Selander
* 1967: Star Trek (sèrie TV): episodi Court Marcial: Tinent Ben Finney

## Referències

* ↑ «Behind Closed Doors».
* ↑ «http://ctva.biz/US/Western/StoriesOfTheCentury.htm».
# Fraggle Rock

Fraggle Rock és una sèrie de televisió per a xiquets que té un total de 4 temporades i 96 episodis. La sèrie es va emetre originalment del 10 de gener de 1983 fins al 30 de març de 1987 en les cadenes: CBC Television del Canadà, ITV del Regne Unit, HBO dels Estats Units i TV1 de Nova Zelanda. Es va emetre TV3 als anys 90.
La sèrie barrejava actors reals i titelles dissenyats per Jim Henson. Tenia lloc en diversos mons interconnectats. El món humà, anomenat "món exterior", està representat per Doc, un inventor que no és conscient de l'existència dels altres mons. Un fraggle, Matt, l'explora i envia postals al seu món d'origen. Doc té un gos que sí que ha vist les altres criatures i intenta caçar-les o cridar l'atenció del seu amo, però no ho aconsegueix. El món dels fraggles és subterrani i conté els protagonistes de la sèrie que viuen en un estat de gaudiment infantil. La seva única preocupació és aconseguir menjar de dues fonts diferents: els raves de l'hort dels goris, uns titelles gegants camperols, i les construccions que creen endins la cova general els petits curris, sempre enfeinats.

## Referències

* ↑ Shulgold, Marc «Hbo Bids Farewell To 'Fraggle Rock'». LA Times, 10-05-1987 [Consulta: 23 agost 2010].
* ↑ «Ràdio i televisió avui, diumenge 21 d'octubre de 1990». Diari Avui pàg. 49, 21-10-1990. [Consulta: 7 setembre 2024].
# Malena es un nombre de tango (pel·lícula)

Malena es un nombre de tango (Malena és un nom de tango) és una pel·lícula dirigida per Gerardo Herrero el 1995 basada en una novel·la de l'escriptora Almudena Grandes publicada en Tusquets a l'any 1994.

## Argument

Malena rep als dotze anys, de mans del seu avi, una maragda antiga, l'últim tresor que conserva la família i que, a la llarga, li salvarà la vida. Fins llavors, Malena es dedica a desenbullar la història de la seua família i la seua pròpia història, intentant fer ombra a una antiga maledicció familiar.

## Comentaris

Malena és un nom de tango fou la tercera novel·la de l'escriptora madrilenya Almudena Grandes i va constituir tot un fenomen editorial, amb gran acceptació entre el públic i la crítica. Per això, no és d'estranyar que Gerardo Herrero s'atrevira en 1995 a dur a Malena al cinema, en una pel·lícula protagonitzada per Ariadna Gil, en el paper de Malena, Marta Belaustegui, Isabel Otero i Luis Fernando Alvés. Segons dades del Ministeri de Cultura de l'estat espanyol, la pel·lícula va tenir 344.192 espectadors i recaptà un total d'1.145.346,37 euros.
Fou rodada a Mula (Múrcia).
# Volta a Llombardia 1954

La Volta a Llombardia 1954 fou la 48a edició de la Volta a Llombardia. Aquesta cursa ciclista organitzada per La Gazzetta dello Sport es va disputar el 31 d'octubre de 1954 amb sortida i arribada a Milà després d'un recorregut de 222 km.
L'italià Fausto Coppi (Bianchi-Pirelli) guanya la seva cinquena Volta a Llombardia la qual cosa segueix sent rècord absolut de la prova. L'acompanyaren en el podi els seus compatriotes Fiorenzo Magni (Nivea-Fuchs) i Mino de Rossi (Bianchi-Pirelli).

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Fausto Coppi (ITA) | Bianchi-Pirelli | 5h 51' 33" |
| 2 | Fiorenzo Magni (ITA) | Nivea-Fuchs | m. t. |
| 3 | Mino de Rossi (ITA) | Bianchi-Pirelli | m. t. |
| 4 | Bruno Landi (ITA) | Fiorelli | m. t. |
| 5 | Agostino Coletto (ITA) | Nivea-Fuchs | m. t. |
| 6 | Giorgio Albani (ITA) | Legnano | m. t. |
| 7 | Aldo Moser (ITA) | Torpado | m. t. |
| 8 | Walter Serena (ITA) | Bottecchia | m. t. |
| 9 | Primo Volpi (ITA) | Arbos | m. t. |
| 10 | Valerio Chiarlone (ITA) | Welter | m. t. |

## Referències

* ↑ Resultats a Les-Sports.info
* ↑ El Sitio de Ciclismo

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (italià)
# Font de Sant Valentí

La font de Sant Valentí és dins del terme municipal d'Olesa de Montserrat.
Està situada al vessant oest de la carena de les Torrades, en un camí que comunica amb la font del Gavatxó, l'obaga dels Mestres i el coll de les Espases, en un racó amagat i una mica feréstec que li dona un caire de pau i tranquil·litat. D'allà estant, podem gaudir d'una vista del massís de Montserrat i el riu Llobregat.
La font de Sant Valentí va ser construïda, a la primera meitat del segle xx, per Valentí Puig Busquets, conegut com en "Niquet", i altres companys seus.

## Referències

* ↑ Soler i Gironès, Joan. L'aigua:Patrimoni d'Olesa de Montserrat.
# Abd-al-Qawí (nom)

Abd-al-Qawí és un nom masculí teòfor àrab islàmic (àrab: عبد القوي, ʿAbd al-Qawī) que literalment significa ‘Servidor del Fort’, essent «el Fort» un dels epítets de Déu. Si bé Abd-al-Qawí és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Abdul Qawi... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a teòfor, també el duen molts musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.
Vegeu aquí personatges i llocs que duen aquest nom.

## Notes

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «قوي». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. «قوي». ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. «قوي» (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# El Gavilán

El Gavilán o pic del Gavilán o cerro Gavilán és una muntanya de 1.748 metres situada a la Pobla de Sant Miquel (Racó d'Ademús, País Valencià).
Es tracta del tercer cim en altura del País Valencià, només superat pel veí Alto de las Barracas (1837 m.) i el Penyagolosa (1813 m.). El Gavilán i el Alto de las Barracas només estan separats entre si per uns 2,6 quilòmetres de distància i ambdós formen part de la serra de Javalambre, en el Sistema Ibèric. A més a més s'integren en el Parc Natural de la Pobla de Sant Miquel.

## Referències

* ↑ GARZÓN, Publicadas por ALFREDO SÁNCHEZ. «EL PICO GAVILÁN, EN LA RUTA DEL ALTO DE LAS BARRACAS.». [Consulta: 31 març 2023].
# Marjory Stephenson

Marjory Stephenson (1885 - 1948) va ser una de les primeres dones elegida membre de la Royal Society. Destacà com a microbiòloga (el seu text Bacterial Metabolism va convertir-se en manual de referència durant dècades) i inventà un mètode per separar els enzims dels bacteris. A més a més va estudiar el metabolisme de diversos microorganismes. Va escriure Bacterial Metabolism (1930), del que s'arribaren a publicar fins a tres edicions i es va considerar com llibre de referència per a les següents generacions de microbiòlegs. Fou fundadora de la Societat de Microbiologia General, arribant a desenvolupar el càrrec de president. L'any 1953, la Societat va establir un premi, amb el seu nom, de fet el premi principal de la Societat, atorgat cada dos anys per la seva distingida contribució d'importància actual en microbiologia.

## Referències

* ↑ Robertson, Muriel (1949). "Marjory Stephenson. 1885-1948". Obituary Notices of Fellows of the Royal Society 6 (18): 562–526
* ↑ "Marjory Stephenson" a Enciclopedia Espasa, 1983
* ↑ «A short history of the Society for General Microbiology». Arxivat de l'original el 2010-02-12. [Consulta: 7 març 2015].
* ↑ Prize Lectures Arxivat 2010-04-11 a Wayback Machine., The Society for General Microbiology
# Volta a Llombardia 1959

La Volta a Llombardia 1959 fou la 53a edició de la Volta a Llombardia. Aquesta cursa ciclista organitzada per La Gazzetta dello Sport es va disputar el 18 d'octubre de 1959 amb sortida i arribada a Milà després d'un recorregut de 240 km.
El belga Rik van Looy (Faema-Guerra) guanya la competició per davant del seu compatriota Willy Vannitsen (Urago-d'Alessandro) i del català Miquel Poblet (Ignis).

## Desenvolupament

En el quilòmetre 40 es forma una fuga amb Arnaldo Pambianco, Henry Anglade, Jean Graczyk, Louis Bisilliat, Gérard Saint, Tom Simpson, Giuseppe Fallarini i Edgard Sorgeloos. En el km. 80 tenen un minut d'avantatge que augmenten fins als 2' 45" a Comerio (km. 200).
S'inicia la pujada al Ghisallo encara amb els fugats com a cap de cursa encara que no hi és Tom Simpson que s'ha despenjat per una avaria. El britànic serà absorbit pel gran grup d'on salten Waldemaro Bartolozzi i Nino Defilippis. Els italians aconsegueixen 20" sobre el pilot. En el cim les diferències són mínimes i es produeix un agrupament general en el descens.
Fins a meta, els corredors belgues imposen un ritme que fa impossible les fugues i la competició es decideix en un esprint massiu al velòdrom Vigorelli. André Darrigade és el primer a demarrar però és superat per Miquel Poblet. El català, però, es queda sense forces i és sobrepassat per Rik van Looy que és finalment qui creua primer la línia d'arribada.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Rik van Looy (BEL) | Faema-Guerra | 5h 52' 05" |
| 2 | Willy Vannitsen (BEL) | Urago-d'Alessandro | m. t. |
| 3 | Miquel Poblet (ESP) | Ignis | m. t. |
| 4 | Alessandro Fantini (ITA) | Atala-Pirelli | m. t. |
| 5 | Frederico Galeaz (ITA) | Torpado-Clement | m. t. |
| 6 | André Darrigade (FRA) | Helyett | m. t. |
| 7 | Dino Bruni (ITA) | Ignis | m. t. |
| 8 | Oreste Magni (ITA) | Emi | m. t. |
| 9 | Rino Benedetti (ITA) | Ghigi-Ganna | m. t. |
| 10 | Walter Martin (ITA) | Carpano | m. t. |

## Referències

* ↑ Resultats a Les-Sports.info
* ↑ «Triunfó Van Looy al esprint en la Vuelta a Lombardía». Mundo deportivo, 19-10-1959.
* ↑ «Triunfo de Van Looy». Mundo deportivo, 19-10-1959.
* ↑ El Sitio de Ciclismo

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (italià)
# Abd-al-Quddús

Abd-al-Quddús és el nom dels següents personatges:
Abd-al-Quddús forma part del nom de molts personatges:
* Abd al-Qoddus ibn Sultan Muhammad ibn Sultan Payanda Muhammadzay Sardar, anomenat Sagasi, polític i militar afganès
* Abdul Quddus Gangohi, poeta sufí i xeic xistí

## Notes

* ↑ Per a l'elaboració d'aquesta llista s'ha respectat la forma emprada a la Viquipèdia i s'ha seguit estrictament una ordenació alfabètica. S'ha pres com a criteri per a la inclusió a la llista que en el nom de l'article hi aparegués el nom Abd-al-Quddús, tot i que no en fos el nom principal
# Rubtsovsk

Rubtsovsk (en rus: Рубцовск) és una ciutat del krai de l'Altai, a Rússia.

## Història

Es fundà un poble el 1886 al mateix emplaçament amb el nom de Rubtsovo, nom en homenatge al camperol Mikhaïl Rubtsov, que havia vingut del govern de Samara amb altres vilatans. Rebé l'estatus de ciutat el 1927 així com el seu nom actual.
Durant la Segona Guerra Mundial, Rubtsovsk s'industrialitzà a partir dels equipaments i personals evacuats el 1941 de dues fàbriques d'Ucraïna: la fàbrica de tractors de Khàrkov i la fàbrica de màquines agrícoles «Revolució d'Octubre» d'Odessa, que produïren aleshores equipaments militars.

## Geografia

Rubtsovsk es troba al sud-oest de Sibèria, sobre el riu Alei, un afluent de l'Obi, a 137 km al nord-est de Semei, al Kazakhstan, a 267 km al sud-oest de Barnaül i a 2.867 km a l'est de Moscou.

### Clima

Paràmetres climàtics mitjans de Rubtsovsk :
| Mes | Gen. | Feb. | Mar. | Abr. | Mai. | Jun. | Jul. | Ago. | Set. | Oct. | Nov. | Des. | Anual |
| Temperatura màxima registrada °C (°F) | 4,7 (40,5) | 5,2 (41,4) | 20,4 (68,7) | 31,2 (88,2) | 37,3 (99,1) | 37,8 (100) | 40,4 (104,7) | 39,6 (103,3) | 35,6 (96,1) | 27,2 (81) | 17,1 (62,8) | 7,0 (44,6) | 40,4 (104,7) |
| Temperatura mínima registrada °C (°F) | −46,9 (−52,4) | −44,1 (−47,4) | −34,1 (−29,4) | −21,6 (−6,9) | −6,7 (19,9) | −1,1 (30) | 2,6 (36,7) | 2,4 (36,3) | −7,5 (18,5) | −19,5 (−3,1) | −42,0 (−43,6) | −45,4 (−49,7) | −46,9 (−52,4) |
| Temperatura diària màxima °C (°F) | −10,9 (12,4) | −8,7 (16,3) | −1,3 (29,7) | 12,2 (54) | 21,4 (70,5) | 26,4 (79,5) | 27,7 (81,9) | 26,0 (78,8) | 19,7 (67,5) | 10,5 (50,9) | −0,8 (30,6) | −7,8 (18) | 9,5 (49,1) |
| Temperatura diària mínima °C (°F) | −20,2 (−4,4) | −19,6 (−3,3) | −12,3 (9,9) | −0,6 (30,9) | 6,7 (44,1) | 12,2 (54) | 14,5 (58,1) | 11,9 (53,4) | 5,7 (42,3) | −0,2 (31,6) | −9,3 (15,3) | −16,9 (1,6) | −2,3 (27,9) |
| Precipitació total mm (polzades) | 14,1 (0,6) | 13,7 (0,5) | 14,8 (0,6) | 21,2 (0,8) | 32,8 (1,3) | 41,6 (1,6) | 60,1 (2,4) | 35,9 (1,4) | 26,9 (1,1) | 27,3 (1,1) | 27,2 (1,1) | 18,6 (0,7) | 334,2 (13,2) |
| Font: Рубцовск погода и климат ||||||||||||||

## Referències

* ↑ Distàncies a vol d'ocell o distàncies ortodròmiques.
# Francisco Javier Cruz

Francisco Javier Cruz (24 de maig de 1966) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1986.

## Referències

* ↑ Francisco Javier Cruz a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
# Recobriment entèric

Un recobriment entèric és una barrera polimèrica aplicada als medicaments orals. A vegades l'abreviació EC s'afegeix al costat del nom del medicament per indicar el seu recobriment entèric (per les seves sigles en anglès, enteric coating). Aquesta ajuda protegint el principi actiu de l'àcid de l'estómac. Els recobriments entèrics presenten una superfície que és resistent al pH altament acídic que es troba a l'estómac, però que es descompon ràpidament en un ambient menys àcid (relativament més bàsic). Per exemple, no es dissoldran en els àcids gàstrics de l'estómac (pH ~3), però si es descompondran en l'ambient alcalí (pH 7-9) present en l'intestí. Els materials emprats per als recobriments entèrics inclouen els àcids grassos, ceres, goma laca, plàstics i fibres de plantes.
Els medicaments que tenen un efecte irritant en l'estómac, com l'àcid acetilsalicílic, es poden recobrir amb una substància que només es dissolgui en l'intestí prim. Igualment, certs grups d'inhibidors de la bomba de protons (esomeprazole, omeprazole, pantoprazole i tots els grups azole) són activats per àcids. Per aquest tipus de medicaments, als recobriments entèrics se'ls sol afegir en la formulació alguna tendència per tal d'evitar l'activació en la boca i l'esòfag. Tanmateix, s'ha demostrat que això podria produir una inhibició de les plaquetes.
Recentment, algunes companyies han començat a aplicar recobriments entèrics als suplements d'oli de peix (àcids grassos omega 3). El recobriment impedeix que les càpsules d'oli de peix siguin digerides a l'estómac, el qual és sabut que causa reflux a peix (malaltia per reflux gastroesofàgic).

## Vegeu

* Ftalat

## Referències

* ↑ http://www.wellnessletter.com/ucberkeley/feature/should-your-aspirin-wear-a-coat/# Arxivat 2012-12-25 a Wayback Machine.
* 1 2 http://circ.ahajournals.org/content/early/2012/12/04/CIRCULATIONAHA.112.117283.abstract
# Xavier Pedrós i Cortasa

Xavier Pedrós i Cortasa (La Sentiu de Sió, Noguera, 1955), diplomat en sociologia i diplomat en magisteri, és president de la Fundació Marianao, una institució que, des de l'any 1985, desenvolupa projectes socioeducatius al servei de la comunitat, amb la finalitat de promoure el desenvolupament personal i comunitari a Sant Boi de Llobregat i el Baix Llobregat.
S'ha destacat per la seva tasca col·laboradora amb moviments socials i moviments cristians de base. Treballa des de 1987 com a delegat d'assistència al menor del Departament de Justícia a Sant Boi, donant suport socioeducatiu a joves infractors que es troben en situació de conflicte social. El 1995 va rebre el Premi Santboià de l'Any en la seva modalitat d'iniciativa social i també va rebre l'any 2000 el Premi Voluntariado 2000, concedit pel Ministeri de Treball i Afers Socials, la Fundación Antena 3 i la Fundación Telefónica per la seva tasca d'acció social. El 2004 va rebre el Premi d'Actuació Cívica de la Fundació Lluís Carulla. Així mateix, l'any 2007 li fou concedit el Premi d'Honor Ciutat de Sant Boi.

## Enllaços externs

* Blog de Xavier Pedrós Cortasa Arxivat 2009-06-17 a Wayback Machine.
# Florin Prunea

Florin Prunea (Bucarest, 8 d'agost de 1968) fou un futbolista romanès de la dècada de 1990.
Destacà com a futbolista a Dinamo Bucureşti i Universitatea Cluj. Fou 40 cops internacional amb Romania i participà en els Mundials de 1994 i 1998 i a les Eurocopes de 1996 i 2000.

## Palmarès
### Dinamo Bucureşti

* Lliga romanesa de futbol: 2001-02
* Copa romanesa de futbol: 1985-86, 2000-01

### Universitatea Craiova

* Lliga romanesa de futbol: 1990-91
* Copa romanesa de futbol: 1990-91

### Litex Lovech

* Copa búlgara de futbol: 2000-01

## Referències

* ↑ Perfil a romaniansoccer
* ↑ «Perfil a statisticsfootball». Arxivat de l'original el 2018-08-03. [Consulta: 2 agost 2018].
* ↑ Florin Prunea a National-Football-Teams.com (anglès)
Florin Prunea amb la selecció romanesa - Caixes de navegació :
Selecció de futbol de Romania – Copa del Món de futbol 1994
1 Prunea •
2 Petrescu •
3 Prodan •
4 Belodedici •
5 Lupescu •
6 Popescu •
7 Munteanu •
8 Chiriță •
9 Răducioiu •
10 Hagi •
11 Dumitrescu •
12 Stelea •
13 Selymes •
14 Mihali •
15 Panduru •
16 Vlădoiu •
17 Moldovan •
18 Gâlcă •
19 Papură •
20 Stîngă •
21 Ivan •
22 Preda •
Seleccionador: Iordănescu
Selecció de futbol de Romania – Copa del Món de futbol 1998
1 Stângaciu •
2 Petrescu •
3 Dulca •
4 Doboș •
5 Gâlcă •
6 Gheorghe Popescu •
7 Lăcătuș •
8 Munteanu •
9 Moldovan •
10 Hagi •
11 Ilie •
12 Stelea •
13 Ciobotariu •
14 Niculescu •
15 Marinescu •
16 Gabriel Popescu •
17 Dumitrescu •
18 Filipescu •
19 Stîngă •
20 Selymes •
21 Craioveanu •
22 Prunea •
Seleccionador: Iordănescu
Selecció de futbol de Romania – Eurocopa 2000
1 Lobonţ •
2 Petrescu •
3 Ciobotariu •
4 Filipescu •
5 Gâlcă •
6 Popescu •
7 Mutu •
8 Munteanu •
9 Moldovan •
10 Hagi •
11 Ilie •
12 Stelea •
13 Chivu •
14 Petre •
15 Lupescu •
16 Roşu •
17 Belodedici •
18 Ganea •
19 Lincar •
20 Hîldan •
21 Prunea •
22 Contra •
Seleccionador: Jenei :
# Abd-al-Qarib (nom)

Abd-al-Qarib és un nom masculí teòfor àrab islàmic (àrab: عبد القريب, ʿAbd al-Qarīb) que literalment significa ‘Servidor del Proper’, essent «el Proper» un atribut de Déu. Si bé Abd-al-Qarib és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Abdul Qarib, ‘Abdul Qarieb... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a teòfor, també el duen musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.

## Notes

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «قرب». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. «قرب». ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. «قرب» (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ A més dels 99 noms o atributs de Déu «canònics», alguns musulmans accepten l'existència d'altres atributs o epítets de Déu, documentats bé a l'Alcorà bé en els hadits del Profeta; aquest seria el cas d'al-Qarib.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Rubus parviflorus

Rubus parviflorus (en anglès:Thimbleberry) és una espècie de planta del gènere Rubus, nativa de l'oest i nor de Nord-amèrica, des d'Alaska a Ontario i Michigan, i cap al sud al nord de Mèxic. Viu del nivell del mar a 2.500 m.
És un arbust dens de 2,5 m d'alt. Té un rizoma. No té espines. Les fulles són palmades de 20 cm amb cinc lòbuls. Les flors fan de 2 a 6 cm de diàmetre essent les més grosses del gènere Rubus malgrat que el nom específic (parviflorus) significa flors petites. El fruit, de color vermell brillant, és comestible cru i cuit.

## Usos

Com el fruit és molt tou, rarament es conrea comercialment. Se'n fan melmelades i altres preparacions cuites. Hi ha cultivars de la planta que són ornamentals per les seves flors flairoses i color tardoral de les fulles.

## Referències

* ↑ U.S. Department of Agriculture. 2009. Rubus parviflorus Nutt.
* ↑ Lady Bird Johnson Wildflower Center

## Enllaços externs

* Plants of British Columbia: Rubus parviflorus Arxivat 2010-09-24 a Wayback Machine.
* Jepson Flora Project: Rubus parviflorus