OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casaramona

Casaramona és una masia de Sora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil orientat a llevant amb teulada a dues vessants. La part dreta de la façana principal hi ha una galeria orientada a migdia.
Davant de la casa hi ha una gran era així com una cabana de grans dimensions que destaca per la seva harmonia.
L'edifici de la casa està renovat de l'any 1817 i la cabana el 1814.

## Història

Aquesta masia està documentada des del 1040. L'any 1093 es anomenat "mansus Raimundi", a l'any 1317 encara se l'anomenava "mansi Raimundi de Pino" i pertanyia a la Cambreria de Sant Joan de les Abadesses.
Serà a partir del segle xv que se l'anomenarà Casaramona conservant encara dit cognom.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casaramona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2017].
# Castell de Sant Gregori

El Castell de Sant Gregori, o la Casa dels Margarit, és un edifici del municipi de Sant Gregori (Gironès) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Edifici de planta quadrangular amb un pati interior i una antiga torre de defensa, situada a l'angle sud de la construcció. Es desenvolupa en planta baixa, pis i golfes. Les parets portants són de pedra morterada, arrebossada a les façanes i amb carreus ben tallats emmarcant les obertures i les cantonades de les façanes. A la façana principal (sud) els ampits de les finestres són fets amb pedra motllurada i la porta d'accés té forma d'arc de mig punt i emmarcada per dovelles de pedra. A la façana de llevant hi ha una finestra biforada amb arquets trilobulats protegida per una reixa de ferro. A la part superior de la façana principal en conserven restes de mènsules de pedra. La coberta és de teula àrab a diversos pendents i acabada amb un ràfec de doble filera de rajoles pintades.

## Història

És un casal fortificat que havia estat la casa forta de la família Margarit. Els Margarit de Sant Gregori eren originaris de Girona i provenien d'una posició social mitjana. El primer personatge conegut fou Bernat Margarit de Girona, que tenia una posició econòmica bastant sòlida, i que segons Santiago Sobrequés i Vidal havia comprat el Mas Vidal i terres a la parròquia de Sant Gregori. També havia comprat l'any 1355, segons J. Calzada, un altre mas anomenat de Riba o altrament Perpinyà a la mateixa parròquia. Eren senyors directes d'aquestes propietats i tingueren homes propis de remença.
Al segle xiv els Margarit de Sant Gregori tenien una bona posició econòmica i títol nobiliari, però no formaven part de l'alta noblesa, sinó que eren cavallers amb dret a usar el seu escut o armes heràldiques. Era membre d'aquesta família Joan de Margarit i de Pau, que fou bisbe de Girona i que morí el 1484. Essent cardenal a Roma continuà governant la diòcesi de Girona i signava cardenal de Girona. També exercí d'ambaixador a Itàlia i intervingué a les Corts Catalanes. La seva vinculació al poble de Sant Gregori el portà a fer estades al "Castell" o solar dels Margarit, del qual n'era hereu. També era de la família el bisbe Joan Margarit i de Requesens, renebot del cardenal Margarit. Fou bisbe de Girona entre 1534 i 1554 i President de la Generalitat de Catalunya (1521-1524).

## Referències

* 1 2 3 «Castell de Sant Gregori». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 desembre 2012].
# Casa Codina (Figueres)

Casa Codina és una obra del municipi de Figueres (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat al centre històric de la ciutat molt a prop de la Rambla de Figueres. Casa entre mitgeres de planta baixa i dos plantes pis. S'estructura amb la successió de tres eixos molt regulars, balconada correguda a primer pis, obertures rematades amb falsos frontons de ceràmica i la façana coronada amb merlets, que inverteix la posició de ple i el buit dels eixos en el nivell de la barana. Destaquen els frontons de les balconades amb forma d'arc de descàrrega de totxo, el timpà replè de ceràmica vidriada i el treball de serralleria.

## Referències

* ↑ «Casa Codina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
# Centre Sud

Centre Sud és una de les 7 províncies de Guinea Equatorial.
Limita al nord amb Camerun, a l'oest amb la Província Litoral, al nord-est amb la província de Kié-Ntem, al sud-est amb la província de Wele Nzas, i al sud amb Gabon. La seva capital és la ciutat d'Evinayong.

## Demografia

La població el 2013 era de 202,054 habitants, segons la Direcció general d'Estadístiques de Guinea Equatorial.

## Municipis i Districtes

La Província està constituïda dels següents Municipis i Districtes.
* Municipis
** Evinayong
** Niefang (antigament Sevilla de Niefang)
** Akurenam
** Bicurga
** Nkimi
* Districtes
** Districte d'Evinayong (amb 49 Consells de Poblats)
** Districte de Niefang (amb 66 Consells de Poblats)
** Districte d'Akurenam (amb 30 Consells de Poblats)

## Referències

* ↑ «Ministerio del Interior y Corporaciones Locales». Arxivat de l'original el 2008-09-27. [Consulta: 26 gener 2016].
# Centre Sant Josep

El Centre Sant Josep és un edifici protegit com a bé cultural d'interès local a l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès).
És un edifici entre mitgeres de planta baixa i tres pisos. La façana s'estructura simètricament a partir d'un eix central marcat per la porta d'accés i els òculs que donen llum a l'escala. A banda i banda d'aquest eix s'alternen fileres de balcons i finestres.
Al voltant de les obertures -finestres i balcons- hi ha garlandes i relleus de motius vegetals. Els balcons tenen baranes de ferro forjat. Hi ha decoració d'esgrafiats entre la porta i el primer òcul.
El coronament de l'edifici està format per una cornisa amb esgrafiats i una barana que tanca l'espai del terrat. Al centre de la barana sobresurt un cos rectangular -hi figura l'any de construcció de l'immoble, 1924- rematat per una cornisa de línia corba.

## Referències

* «Centre Sant Josep». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 abril 2012].
# Casa al carrer del Castell, 10 (Maçanet de Cabrenys)

La Casa al carrer del Castell, 10 és una obra de Maçanet de Cabrenys (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat al costat de l'església, de planta rectangular amb planta baixa, pis i golfes amb coberta a dues aigües. La façana principal ha estat restaurada recentment, fet que ha provocat el canvi de la fesomia d'aquesta. Es conserva la gran porta rectangular amb una gran llinda, però algunes de les obertures del primer pis s'han tapat i les que s'han mantingut han estat tapades amb reixes. Les obertures de les golfes sí s'han mantingut, com també el paredat en pedra. Aquesta casa s'aixeca tocant el perímetre de l'antiga muralla que encerclava el nucli primitiu de Maçanet: l'actual plaça del Castell, centrada per l'església de St. Martí. Fins a cert punt podem dir que l'edificació reforça, si no substituí, el pany de muralla que ocupava, fet evident si ens adonem que a la part posterior de la casa apareixen dos petits matacans sustentats per mènsules amb un inequívoc caràcter defensiu.

## Referències

* ↑ «Casa al carrer del Castell, 10». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2017].
# Casa de Pol (Girona)

La Casa de Pol és un edifici del municipi de Girona que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta rectangular que ocupa una cantonada. Es desenvolupa en planta baixa i quatre pisos, als que se n'afegí un altre. La composició de les façanes segueix eixos verticals d'obertures amb balcons. La planta principal es remarca amb un balcó corregut. Presenta carreus a la cantonada i al basament de la planta baixa. La resta és arrebossat amb elements ornamentals de terra cuita que s'incorporen a la composició general. Els balcons són de ferro fos.

## Història

L'edifici respon a la tipologia de les cases de lloguer construïdes durant el segle xix, que incorporen elements de l'arquitectura neoclàssica a una composició ordenada de les façanes. Cap a mitjans de segle xix s'incorporen les decoracions amb terra cuita a les façanes, que substitueixen ornamentacions que en altres èpoques eren de pedra.

## Referències

* 1 2 3 «Casa de Pol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].
# Charles Owen Hobaugh

Charles Owen Hobaugh (Bar Harbor, 5 de novembre de 1961) és un exastronauta de la NASA i oficial retirat del Cos de Marines dels Estats Units. Ha realitzat tres vols espacials, tots ells missions del transbordador espacial a l'Estació Espacial Internacional, amb una durada d'entre 10 i 13 dies.
Hobaugh va ser seleccionat com astronauta el 1996, i el seu primer vol espacial va ser el STS-104, pel qual va ser designat pilot del transbordador espacial Atlantis. Aquesta missió va tenir lloc el juliol de 2001, menys d'un any després que l'estació espacial rebés la seva primera tripulació de llarga durada. El seu últim vol espacial va ser el novembre de 2009, STS-129, aquesta vegada va ser designat Comandant. En total, ha registrat 36 dies a l'espai.

## Referències

* 1 2 «Charles Owen Hobaugh» (en anglès). NASA.
* ↑ «Astronauts and Cosmonauts (sorted by "Time in Space")» (en anglès).
# Castell de Montmagastre (Peralta de la Sal)

El castell de la Móra o de Montmagastre és un castell situat uns 2 quilòmetres al sud de Peralta de la Sal (Llitera).
El seu origen és islàmic, ja que havia format part de la línia de defenses de Lleida davant del comtat de Ribagorça, fins que fou conquerit el 1090 per Ermengol IV d'Urgell. El castell, que anà canviant de mà, fou nucli del poble de Montmagastre, fins que es despoblà a final de l'edat mitjana.
Actualment, del castell en queden restes de dos recintes murallats. L'inferior té restes de l'arrencada de dues torres i una cisterna força gran, cosa que fa pensar que la guarnició del castell devia ser important, també. Al recinte superior hi ha una torrassa del segle xiv que és la part més ben conservada del conjunt.

## Referències

* ↑ «Castell de Montmagastre (Peralta de la Sal)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 Tortosa i Terres de l'Ebre, Llitera i Baix Cinca. Catalunya Romànica. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1997, pag. 276-277 Volum XXVI. ISBN 84-412-2515-X.
* ↑ «Castillo de la Mora». BUSCADOR - Patrimonio Cultural de Aragón. Govern Aragonès. Arxivat de l'original el 18 d’octubre 2014. [Consulta: 12 octubre 2014].
# Champions League de la OFC 2007-08

La Lliga de Campions de la OFC 2007-08 va començar a disputar-se el 12 de juny del 2007 amb el torneig preliminar. Participaran en aquest torneig 8 equips de 7 països: Nova Zelanda, Papua Nova Guinea, Nova Caledònia, Fidji, Vanuatu, Salomó i la Polinèsia Francesa. Els equips dels països amb pitjor ranking FIFA disputaran el torneig preliminar. D'allí es classifica un equip; que se sumarà als altres cinc per a disputar la fase de grups. Els equips es dividiran en dos grups de tres equips cadascun, juagant partits d'anada i tornada.
Els guanyadors de cada grup jugaran la final del torneig, i el guanyador jugarà el Campionat del Món de Clubs 2008 representant a Oceania i s'emportarà un premi d'un milió de dòlars.

## Torneig Preliminar

Tots els partits es van jugar a Nova Caledònia.
| Equip | Pts | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG |
| Tafea FC | 6 | 2 | 2 | 0 | 0 | 10 | 1 | +9 |
| JS Baco | 3 | 2 | 1 | 0 | 1 | 2 | 5 | -3 |
| University-Inter FC | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 1 | 7 | -6 |
| Sokattack Nikao | - | - | - | - | - | - | - | - |
| 12 de juny de 2007 | JS Baco | 2:0 | University-Inter FC |
| 14 de juny de 2007 | Tafea FC | 5:1 | University-Inter FC |
| 16 de juny de 2007 | Tafea FC | 5:0 | JS Baco |

## Fase de Grups
### Grup A

| Equip | Pts | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG |
| Waitakere United | 8 | 4 | 2 | 2 | 0 | 5 | 3 | +1 |
| Auckland City FC | 7 | 4 | 2 | 1 | 1 | 8 | 2 | +6 |
| AS Manu-Ura | 1 | 4 | 0 | 1 | 3 | 2 | 10 | -8 |
| 27 d'octubre de 2007 | Auckland City FC | 6:0 | AS Manu-Ura |
| 31 d'octubre de 2007 | Waitakere United | 2:1 | AS Manu-Ura |
| 16 de febrer de 2008 | AS Manu-Ura | 1:1 | Waitakere United |
| 20 de febrer de 2008 | Auckland City FC | 0:1 | Waitakere United |
| 28 de març de 2008 | AS Manu-Ura | 0:1 | Auckland City FC |
| 2 d'abril de 2008 | Waitakere United | 1:1 | Auckland City FC |

### Grup B

| Equip | Pts | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG |
| Kossa FC | 8 | 4 | 2 | 2 | 0 | 8 | 4 | +4 |
| Tafea FC | 5 | 4 | 1 | 2 | 1 | 4 | 4 | +0 |
| Ba FC | 3 | 4 | 1 | 0 | 3 | 4 | 8 | -4 |
| 27 d'octubre de 2007 | Kossa FC | 1:1 | Tafea FC |
| 31 d'octubre de 2007 | Ba FC | 1:0 | Tafea FC |
| 20 de febrer de 2008 | Tafea FC | 2:1 | Ba FC |
| 25 de febrer de 2008 | Kossa FC | 2:0 | Ba FC |
| 26 de març de 2008 | Tafea FC | 1:1 | Kossa FC |
| 29 de març de 2008 | Ba FC | 2:4 | Kossa FC |

## Final

| 25 d'abril de 2008 |
| 25 d'abril de 2008 | Kossa FC | 3-1 (2-0) | Waitakere United |
| 11 de maig de 2008 |
| 11 de maig de 2008 | Waitakere United | 5-0 (2-0) | Kossa FC |
# Champion Heights

Champion Heights és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 4.727 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Champion Heights tenia 4.727 habitants, 1.850 habitatges, i 1.376 famílies. La densitat de població era de 536,8 habitants per km².
Dels 1.850 habitatges en un 31,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,2% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 25,6% no eren unitats familiars. En el 22,2% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,8% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 18% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.472 $ i la renda mediana per família de 49.309 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.839 $ mentre que les dones 24.801 $. La renda per capita de la població era de 19.919 $. Aproximadament el 3,2% de les famílies i el 5,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Champion Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Champion Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Casasbuenas

Casasbuenas és un municipi de la província de Toledo a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Limita amb els municipis d'Argés, Layos, Mazarambroz, Noez, Polán i Guadamur.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 229 | 229 | 230 | 227 | 229 | 235 | 232 | 218 | 223 | 232 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Julián Heredero Sevillano | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Julián Heredero Sevillano | AP/PDP/UL | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Felipe del Río Brasal | PP | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Felipe del Río Brasal | PP | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Augusto García-Moreno Navarro | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Andrés José Briones Camuñas | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Andrés José Briones Camuñas | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |
# Castrillo del Val

Castrillo del Val és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Alfoz de Burgos.

## Entitats de població

| Nom | Distància | Població 2006 |
| Castrillo del Val | capital | 192 |
| Base Militar | 7 | 16 |
| Cerca de Santa Eugenia | 4 | 17 |
| Priorato | 2,7 | caseriu |
| San Pedro de Cardeña | 2,5 | 20 |
| Los Tomillares | 3 | 364 |
| | Total | 609 |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2006 | 2007 |
| 199 | 347 | 565 | 515 | 609 | 637 |
# Castrillo de la Valduerna

Castrillo de la Valduerna és un municipi de la província de Lleó a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Tierra de la Bañeza.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 307 | 257 | 225 | 198 |
# Cerulina

Cerulina, és un terme de la química que actualment es considera obsolet. Deriva de la paraula "ceruli". Es referia a qualsevol compost o substància química que correspon al blau indi soluble que es troba a les plantes o les tintes emprades en els pantalons texans.

## Referències

* ↑ definiciona.com
# Catalanismes en castellà

Els catalanismes (que poden també ésser occitanismes) del castellà són mots o estructures d'influència catalana en l'espanyol, ço és manlleus del català cap al castellà o manlleus de l'espanyol al català. Segons el diccionari de la Real Academia Española: esquirol, papel, plantel, capicúa, pincel, viaje, cohete, volquete, confite, envite, convite, nao, seo, festejar, manjar, semblar, semblanza, semblante, prensa, faena, bergantín, armatoste, crisol, litera, retrete, quijote, clavel, paella, mercader, sastre, borde, molde, panoli, cantimplora i segons Francesc de Borja Moll: betún, pasaje, follaje, cortejar, imprenta, pantalla, buque, galera, bogavante, contramaestre, timonel, antena, aferrar, tramontana, birrete, faja, calamar, carreta, carruaje, horchata, regatear i alioli, bacón, blanquinoso, cordellate, dorso, estamento, formalete, libán, pincelar, pollastre, rebotigo, relej, reposte, riostra, sotabanco, tacha, tachuela, viaje, zucrero.... N'hi ha que s'empren només en el castellà de Catalunya: adéu, barrecha, plegar, tocho...

## Referències

* Marta Prat Sabater, Préstamos del catalán en el léxico español
* Marta Prat Sabater, La influència del català sobre el lèxic castellà: visió diacrònica
* Perfil a Academia de Marta Prat Sabater amb nombrosos estudis disponibles sobre les relacions lèxiques entre català i castellà
* Catalanismos en castellano
* Carsten Sinner, Catalanismos en el español actual
# Catalanet (gelat)

El catalanet és un gelat fet a base de torró i ratafia. Són unes postres dolces típiques de Catalunya.
També pot dur un carquinyoli o una neula. Altres variants inclouen nous o vainilla i galeta.
Es desconeix l'origen del nom.

## Referències

* ↑ «23 ratafies a concurs i una xerrada tanquen la Festa de la Ratafia de l’Anoia». Infoanoia, 20-11-2018. [Consulta: 5 abril 2023].
* ↑ Parera, Marta. «Un Empordà generoso» (en castellà). Traveler, 10-11-2021. [Consulta: 5 abril 2023].
* 1 2 3 Comas, Cugat. «Tres postres de gelat “enriquits” amb gotes». Capgròs, 08-07-2021. [Consulta: 5 abril 2023].
* ↑ «23a Campanya Gastronòmica del Peix de Roca» (PDF) p. 5. Ajuntament de Begur, 2022. [Consulta: 5 abril 2023].
* ↑ «Les nostres postres». El Turó. [Consulta: 5 abril 2023].
# Charles Edwin Bessey

Charles Edwin Bessey (1845–1915) va ser un botànic estatunidenc.

## Biografia

Es va graduar l'any 1869 al Michigan Agricultural College. Bessey també estudià a la Universitat Harvard sota Asa Gray, el 1872 i el 1875–76. Va ser professor de botànica al Iowa Agricultural College, des de 1870 a 1884. El 1884, va sernomenat professor de botànica a la Universitat de Nebraska. Va ser president de l'American Association for the Advancement of Science el 1911.

## Obra
### Llibres

* The Geography of Iowa (Cincinnati, 1878)
* Botany for High Schools and Colleges (New York, 1880)
* revision of McNab's Botany (1881)
* The Essentials of Botany (1884)
* Elementary Botany (1904)
* Plant Migration Studies (1905)
* Synopsis of Plant Phyla (1907)
* Outlines of Plant Phyla (1909)
* written with others, New Elementary Agriculture (ninth edition, 1911)

### Articles

* Bessey, Charles «Phylogeny and Taxonomy of the Angiosperms». Botanical Gazette, XXIV, 3, 01-09-1897, pàg. 145-178 [Consulta: 13 febrer 2014].
* Charles E. Bessey «The phylogenetic taxonomy of flowering plants». Annals of the Missouri Botanical Garden. Missouri Botanical Garden Press, 2, 1/2, 1915, pàg. 109–164. DOI: 10.2307/2990030. JSTOR: 2990030.

## Llegat

El seu arranjament dels tàxons de les plantes angiospermes centrat en la divergencia de formes primitives, o sistema de Bessey, es considera un sistema que forma la base de la moderna taxonomia del Regne de les plantes.
El 2009 va ser introduït en el Nebraska Hall of Fame.

## Descendència

El fill de Bessey, Ernst Bessey també va ser botànic i professor a la Michigan State University.

## Bibliografia

* Spaulding, P. «CHARLES EDWIN BESSEY». Science, 41, 1055, 1915, pàg. 420–421. DOI: 10.1126/science.41.1055.420. PMID: 17792492.
* Plantilla:DSB
* Overfield, Richard A. Science With Practice: Charles E. Bessey and the Maturing of American Botany. Iowa State University Press Series in the History of Technology and Science. Iowa State Press, 1993. (ISBN 0-8138-1822-2)
* Pool, Raymond J. A brief sketch of the life and work of Charles Edwin Bessey. Botanical Society of America, 1915.
* Tobey, Ronald C. 1981. Saving the Prairies: The Life Cycle of the Founding School of American Plant Ecology, 1895-1955. Berkeley: University of California Press. (ISBN 0-5200-4352-9)
* Plantilla:Cite Appletons'

## Referències

* ↑ RG05, Chancellor records Arxivat 2010-05-28 a Wayback Machine., UNL Archives and Special Collections. Retrieved on July 10, 2009.
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Charles Edwin Bessey
* Charles Edwin, Bessey. Botany for high schools and colleges. 7a ed.. New York: Henry Holt & Company [Consulta: 4 abril 2009].
* Charles Bessey papers Arxivat 2009-07-14 a Wayback Machine. at the Iowa State University Library. Retrieved on July 10, 2009.
* Charles Bessey papers Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. at the University of Nebraska-Lincoln. Retrieved on October 13, 2009.