OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Wichita (Kansas)

Wichita és una ciutat al Comtat de Sedgwick a l'estat de Kansas, Estats Units d'Amèrica. Segons el cens de l'any 2020 tenia 397.532 habitants i la seva àrea metropolitana 647.610 habitants. Es troba al centre-sud de Kansas, tocant el riu Arkansas.
Wichita va començar com a lloc de comerç al Chisholm Trail a la dècada de 1860 i es va convertir en ciutat el 1870. Es va convertir en una destinació per a la conducció de bestiar que viatjava al nord des de Texas fins als ferrocarrils de Kansas, guanyant-se el sobrenom de "Cowtown" ("ciutat de vaques").
A les dècades de 1920 i 1930, homes de negocis i enginyers aeronàutics van establir-hi empreses de fabricació d'avions, com Beechcraft, Cessna i Stearman Aircraft. La ciutat es va convertir en un centre de producció d'avions conegut com "La capital aèria del món". Textron Aviation, Learjet, Airbus i Boeing/Spirit AeroSystems continuen operant instal·lacions de disseny i fabricació a Wichita, i la ciutat segueix sent un centre important de la indústria aeronàutica nord-americana. Diversos aeroports situats a la ciutat de Wichita inclouen la base de la força aèria McConnell, l'aeroport coronel James Jabara i l'aeroport nacional Wichita Dwight D. Eisenhower, l'aeroport més gran de Kansas.

## Fills il·lustres

* Vernon Lomax Smith (1927 -) economista, Premi Nobel 'Economia de l'any 2002.
* Hattie McDaniel (1895 - 1952) actriu i cantant

## Vegeu també

* Matt Alber

## Referències

* ↑ «Profile of Wichita, Kansas in 2020». United States Census Bureau. Arxivat de l'original el 15 novembre 2021. [Consulta: 14 novembre 2021].
* ↑ «QuickFacts; Wichita, Kansas; Population, Census, 2020 & 2010». United States Census Bureau. Arxivat de l'original el 22 agost 2021. [Consulta: 21 agost 2021].
* ↑ «2020 Population and Housing State Data». United States Census Bureau. [Consulta: 22 agost 2021].
* ↑ Miner, Craig (Wichita State Univ. Dept. of History), Wichita: The Magic City, Wichita Historical Museum Association, Wichita, KS, 1988
* ↑ Howell, Angela and Peg Vines, The Insider's Guide to Wichita, Wichita Eagle & Beacon Publishing, Wichita, KS, 1995
* ↑ "We Built This City," September 2019, Air and Space Magazine, Smithsonian Institution, retrieved March 31, 2023
* ↑ McCoy, Daniel (interview with Beechcraft CEO Bill Boisture), "Back to Beechcraft", Wichita Business Journal, February 22, 2013
* ↑ Harris, Richard, (Chairman, Kansas Aviation Centennial; Kansas Aviation History Speaker, Kansas Humanities Council; Amer. Av. Historical Soc.), "Kansas Aviation History: The Long Story" Arxivat August 8, 2017, a Wayback Machine., 2011, Kansas Aviation Centennial website Arxivat December 29, 2018, a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Pàgina del govern de Wichita (anglès)
# Pic d'Eina

El Pic d'Eina és una muntanya de 2.789,2 metres que es troba entre els termes municipal de Queralbs de la comarca del Ripollès i comunals d'Eina, de la de l'Alta Cerdanya, i de Fontpedrosa, de la del Conflent (Catalunya del Nord, els dos darrers). Es troba a la zona nord-oest de la comarca del Ripollès, a l'extrem sud-oest de la del Conflent, i a l'extrem sud-est de la de l'Alta Cerdanya. És al nord-est del Coll i del Pic de Núria i, més lluny, del Pic de Finestrelles i del Puigmal de Segre, a l'est del Pic de Noufonts, o de les Nou Fonts, i al sud-est de la Torre d'Eina i de la Coma de l'Infern.
És un destí molt habitual de les rutes excursionistes pirinenques tant des de la Vall de Núria com de les de la zona més occidental del Massís del Canigó i de l'Alta Cerdanya, com es pot observar en la nombrosa bibliografia que l'inclou.

## Rutes

* Vessant sud: Una de les possibles rutes és la que parteix des del Santuari de Núria

## Referències

* ↑ El Pic d'Eina en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Ressenya des de Fontalba
* ↑ «Ruta de Wikiloc des de l'Alta Cerdanya». Arxivat de l'original el 2018-07-06. [Consulta: 21 maig 2018].
* ↑ Ruta de Wikiloc des del Ripollès

## Cartografia

* Mapa Vall de Núria, ed. Alpina.
# Javier Eraso Goñi

Javier Eraso Goñi (Pamplona, Navarra, 22 de març de 1990) és un futbolista professional navarrès que juga com a migcampista per la SD Amorebieta.

## Trajectòria esportiva

Eraso es va formar al planter de l'Athletic Club, i va començar a jugar com a sènior a la tercera divisió, amb el CD Basconia. Un any després, pujà al Bilbao Athletic de la segona B.
El 19 de juny de 2013 Eraso fou descartat pels bilbaïns, i va fitxar pel CD Leganés, també de la Segona B, al mes següent. Va jugar 42 partits durant la temporada 2013–14, en la qual el club madrileny va ascendir a la segona divisió després d'una absència de deu anys.
Eraso va jugar el seu primer partit com a professional el 7 de setembre de 2014, jugant com a titular en una victòria a casa per 3–1 contra el RCD Mallorca. Va marcar el seu primer gol a la segona categoria el 21 de desembre, el gol final en el qual seria una victòria per 2–0 a casa contra el Recreativo de Huelva.
El 31 de maig de 2015, Eraso va marcar un hat-trick en una victòria fora de casa per 5–2 contra el FC Barcelona B. L'1 de juliol va retornar a l'Athletic, aquest cop per jugar al primer equip a La Liga.
Eraso va debutar oficialment amb l'Athletic el 30 de juliol de 2015, jugant com a titular i marcant ambdós gols en una victòria per 2–0 contra l'Inter Baku PIK a l'estadi de San Mamés en la tercera elminiatòria de la fase de classificació de la Lliga Europa de la UEFA 2015–16.

## Palmarès
### Athletic Club

* 1 Supercopa d'Espanya: 2015

## Referències

* ↑ Releases in Bilbao Athletic; Web de l'Athletic, 19 juny 2013
* ↑ Leganés, próximo destino para Javi Eraso; El Mundo Deportivo, 21 juliol 2013 (castellà)
* ↑ Borja Lázaro firma el primer triunfo pepinero con su 'hat trick'; Marca, 7 setembre 2014 (castellà)
* ↑ El 'Lega' cierra con triunfo un año inolvidable y hunde al Decano; Marca, 21 desembre 2014 (castellà)
* ↑ El filial se despide de Segunda; Marca, 31 maig 2015 (castellà)
* ↑ Contrato de Javier Eraso Arxivat 2017-08-28 a Wayback Machine.; Web oficial de l'Athletic, 1 juliol 2015 (castellà)
* ↑ «Eraso arranca con el pie derecho en Bilbao» (en castellà). Diari AS, 30-07-2015. [Consulta: 7 agost 2015].
* ↑ «Vuelve el Rey León» (en castellà). Marca, 17-08-2015. [Consulta: 17 agost 2015].

## Enllaços externs

* Javier Eraso Goñi, Fitxa a Soccerway
# Fanlo

Fanlo és un municipi aragonès situat a la província d'Osca i enquadrat a la comarca del Sobrarb. El municipi forma part de la zona del Port de Otal-Cotefablo, Lloc d'Importància Comunitària.
Inclou els següents pobles: Buerba, Buisan, Ceresuela, Gallisué, Nerin, Sercué, Yeba i Vio.

## Bibliografia

* Gran Enciclopèdia Aragonesa, Fanlo Arxivat 2015-11-22 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Fanlo-Valle de Vió Arxivat 2010-06-25 a Wayback Machine.
# Sawah

«Sawah» té aquests significats:
* Sawah, Sawa, Saveh, població de l'Iran
* Sawa o Zawa, població de l'Iran
# Perdiu del desert

La perdiu del desert (Ammoperdix heyi) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita deserts rocallosos d'Etiòpia i la vall del Nil, al nord del Sudan i Egipte, cap a l'est, a través de la Península del Sinaí fins a l'Orient Mitjà i la Península Aràbiga.
# Landport

Landport és un districte prop de Portsea Island i és part de la ciutat de Portsmouth, Anglaterra.
Aquest districte conté la principal zona comercial de Portsmouth. Abans de la Segona Guerra Mundial el districte també era una zona residencial, principalment dels treballadors de la naviliera HMNB Portsmouth i les seves famílies. Aquest districte va ser molt danyat pels bombardeigs durant la guerra.
Landport és el lloc de naixement de l'escriptor Charles Dickens. La seva llar a Old Commercial Road és actualment el museu Charles Dickens Birthplace Museum.

## Enllaços externs

* Dickens Birthplace Museum Arxivat 2011-07-09 a Wayback Machine. Old Commercial Road, Portsmouth
# Pol (Lugo)

Pol és un municipi de la Província de Lugo a Galícia. Pertany a la Comarca de Meira.

## Parròquies

| Arcos de Frades (Santiago) Caraño (San Martiño) Carazo (San Pedro) Cirio (Santa María) Ferreiros (Santo André) Fraialde (Santa María) Gondel (San Cosme) Hermunde (San Pedro) Lea (San Bartolomeu) Luaces (Santa María) | Milleirós (Santiago) Mosteiro (San Salvador) Pol (Santo Estevo) San Martín de Lúa (San Martín) San Martiño de Ferreiros (San Martiño) Silva (Santiago) Suegos (Santa Eulalia) Torneiros (San Lourenzo) Valonga (Santa María) |

## Referències

Viccionari
# Javier Eskalza Ellakuria

Javier Eskalza Ellakuria (Arrankudiaga, 10 de desembre de 1951 - Getxo, 16 de novembre de 2007) fou un futbolista basc dels anys 1970 i 1980 que jugava com a defensa.
Després de jugar al Barakaldo CF fitxà per l'Athletic Club el 1973. Al club de Bilbao hi jugà durant set temporades, disputant un total de 162 partits de lliga, 26 de Copa i 18 de la Copa de la UEFA. Durant aquests anys arribà a disputar la final de la Copa de la UEFA que perdé davant la Juventus de Torí i fou un cop internacional amb Espanya en un partit amistós davant França al Parc dels Prínceps de París el 1978. Disputà també alguns partits amb la selecció del País Basc, com el que l'enfrontà a l'URSS el 1978.
Malgrat ser un jugador dretà, jugava com a lateral esquerre. També jugà com a central i com a defensa lliure. El 1980 fou fitxat pel RCD Espanyol, on romangué tres temporades, a les ordres de José María Maguregui, disputant un total de 92 partits de lliga. En 253 partits a primera divisió només va veure 25 targetes grogues, essent expulsat en només una ocasió, la seva darrera temporada a l'Espanyol. El 1983 fitxà pel Centre d'Esports Sabadell, acabant la seva carrera al Sestao SC.
El 7 de novembre de 2009 es va inaugurar un camp de futbol a Arrankudiaga, el seu poble natal, que duu el seu nom, Javier Eskalza Futbol Zelaia.

## Referències

* 1 2 «Fallece Javier Escalza, ex defensa internacional». Marca, 16-11-2007.
* 1 2 «Mor als 54 anys Javier Eskalza, exfutbolista de l'Espanyol i el Sabadell». Esport 3, 16-11-2007.
* 1 2 «El futbolista tranquilo». La Vanguardia, 17-11-2007.
* ↑ «Inaguración del campo Javier Eskalza». aupaindarra, 10-11-2009.

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
* Perfil a Athletic Club
# Corbera (desambiguació)

Corbera és el nom dels següents llocs:
* Municipis:
** Corbera, o Corbera de la Ribera, municipi de la Ribera Baixa
** Corbera d'Ebre, municipi de la Terra Alta
** Corbera la Cabana, municipi del Rosselló
** Corbera de Llobregat, municipi del Baix Llobregat
** Corbera (Rosselló), municipi del Rosselló
* Masies:
** Corbera (Navès), masia del municipi de Navès, al Solsonès
* Muntanyes:
** Corbera (Camprodon), muntanya del municipi de Camprodon, al Ripollès
# Fantasma (IRC)

A l'IRC, es produeix una sessió fantasma quan un usuari es desconnecta i el servidor no se n'adona (per exemple, per una penjada de l'ordinador o xarxa de l'usuari). Aquests fantasmes, usuaris que hi queden sense que hi hagi ningú a darrere, ocorren per la implementació del mateix protocol d'IRC, en què algunes desconnexions abruptes poden passar desapercebudes durant minuts.
Les implementacions NickServ normalment inclouen una ordre «GHOST» (fantasma en anglès), que desconnectarà al fantasma, o també a un usuari maliciós, que estigui utilitzant un sobrenom ja registrat.

## Enllaços externs

* http://www.nightstar.net/87.0.html Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
Viccionari
# Sawako Yasumoto

Sawako Yasumoto (安本 紗和子, 6 de juliol de 1990) és una futbolista japonesa.
Va debutar amb la selecció del Japó el 2010. Va disputar 2 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2010 | 2 | 0 |
| Total | 2 | 0 |

## Referències

* ↑ 2010 Japan Football Association(japonès)
# Zborov

Zborov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1355.
# Passerano Marmorito

Passerano Marmorito, (Passeiran en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis d'Albugnano, Aramengo, Capriglio, Castelnuovo Don Bosco, Cerreto d'Asti, Cocconato, Pino d'Asti i Piovà Massaia.
Pertanyen al municipi les frazioni de Primeglio, Schierano, Marmorito, Rocco i Boscorotondo.

## Galeria fotogràfica

* Entrada al castell
* Castell
* Castell
* Església de St. Pere i St.Pau
* Església de St. Llorenç
# Pleurosicya plicata

Pleurosicya plicata és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Chagos fins a Papua Nova Guinea, les Filipines, el nord-oest d'Austràlia i Tonga.

## Referències

* ↑ Weber M. 1913. Die Fische der Siboga-Expedition. E. J. Brill, Leiden. Fische Siboga Exped. . i-xii + 1-710.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kuiter, R.H. i T. Tonozuka 2001. Pictorial guide to Indonesian reef fishes. Part 3. Jawfishes - Sunfishes, Opistognathidae - Molidae. Zoonetics, Austràlia. 623 - 893.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Kailola, P.J. 1991. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. III. Gobiidae to Molidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea. 153 p.
* Larson, H.K. 1990. A revision of the commensal gobiid fish genera Pleurosicya and Luposicya (Gobiidae), with descriptions of eight new species of Pleurosicya and discussion of related genera. Beagle, Rec. North. Territ. Mus. Arts Sci. 7(1):1-53.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cublà de Pringle

El cublà de Pringle (Dryoscopus pringlii) és un ocell de la família dels malaconòtids (Malaconotidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones àrides mab matolls espinosos del centre i sud de Somàlia i sud d'Etiòpia cap al sud fins al nord i est de Kenya i nord-est de Tanzània.

## Referències

* ↑ «Cublà de Pringle». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Sant Julià de la Cirera

Sant Julià de la Cirera és una església del municipi de Sant Feliu Sasserra (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. De l'antiga església de Sant Julià de Cirera només en queden els fonaments de la planta, reduïts a unes poques pedres. Sembla que constava d'una nau rematada per un absis.

## Història

L'església romànica de Sant Julià de Cirera fou l'antiga parroquial rural del municipi de Sant Feliu Sasserra, situada dins la demarcació històrica de Lluçà i actualment comarca del Bages.
Apareix documentada el 1034 com Sant Julià de "Ciresa". La funció com a parròquia s'esmenta en una llista de totes les del bisbat d'abans del 1154, com a parròquia de "ciresia". Segurament a causa de la despoblació ocasionada per la Pesta Negra del 1348, en una altra llista de parròquies del 1361 ja no hi figura. A partir d'aquest moment passà a ser sufragània o capella de la parròquia de Sant Feliu Sasserra. La seva existència encara es constata el 1685 com a capella rural, però al segle xviii fou abandonada.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Julià de la Cirera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 desembre 2015].
# Yuriria alta

Yuriria alta és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Mèxic.

## Referències

* ↑ «Yuriria alta». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lyons, J., G. González-Hernandéz, E. Soto-Galera i M. Guzmán-Arroyo, 1998. Decline of freshwater fishes and fisheries in selected drainages of west-central Mexico. Fisheries 23(4):10-18.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Picot escapulat oriental

El picot escapulat oriental(Colaptes auratus) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita boscos i parcs de les ciutats, d'Amèrica del Nord, des d'Alaska, a través del Canadà i els Estats Units, fins a Mèxic, Antilles i Amèrica Central. Les poblacions septentrionals viatgen cap al sud per a passar l'hivern.
És l'ocell oficial (un dels símbols oficials) de l'estat d'Alabama, als EUA.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo (Zoo de Barcelona); Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
# Poeciliopsis presidionis

Poeciliopsis presidionis és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Mèxic.

## Referències

* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Jean-Martin van Marcke de Lummen

Jean-Martin van Marcke de Lummen (Brussel·les, 1698 - València, 18 de juliol de 1777) fou un militar belga al servei del Regne d'Espanya, Capità general de València i baró de Diependaal. En 1711 va ingressar al servei del rei Felip V d'Espanya en la guàrdia valona. En 1716 participà en l'expedició contra Sardenya i en 1718 ascendí a subtinent. Ascendit a tinent en 1721, va participar en el Setge de Gibraltar (1727) i en la conquesta d'Orà. En 1733 ascendí a capità, en 1741 a mariscal de camp i en 1743 a brigadier. En novembre de 1748 fou nomenat inspector de la infanteria del regne d'Aragó, València, Múrcia i Castella. També va ser governador civil i militar de Vic (1750), Tarragona (1755) i Ceuta (1759). En 1760 fou ascendit a tinent general i en 1763 fou nomenat comandant del Camp de Gibraltar. En 1770 fou Capità general d'Andalusia i en 1775 Capità general de València, càrrec que va ocupar fins a la seva mort en 1777.

## Referències

* ↑ M Jean-Martin van MARCKE de LUMMEN, geneanet.org
# Cubnezais

Cubnezais és un municipi francès, situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània. És un dels municipis situats al País Gavai o Gavacheria, que tot i trobar-se geogràficament a Occitània és de parla oïl (saintongesa).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 472 | 481 | 531 | 832 | 1.045 | 1.049 | 1.154 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Jean-Luc Desperiez | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Falciot de les palmeres cuaforcat

El falciot de les palmeres cuaforcat (Tachornis furcata) és una espècie d'ocell de la família dels apòdids (Apodidae) que habita la selva humida, vegetació secundària i camp obert de les terres baixes de la zona del Llac Maracaibo, al nord-est de Colòmbia i oest de Veneçuela.

## Referències

* ↑ «falciot de les palmeres cuaforcat». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 22 novembre 2023].
* ↑ «Tachornis furcata:» (en anglès). Llista Vermella de l'UICN. BirdLife International, 07-08-2018. DOI: 10.2305/iucn.uk.2018-2.rlts.t22686747a130110003.en.
# Sant Julià de Vilacorba

Sant Julià de Vilacorba és una església de les Llosses (Ripollès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de petites dimensions, que consta d'una sola nau de planta rectangular, amb un annex dedicat a la sagristia. La nau està orientada de llevant a ponent, la qual cosa mostra el seu origen romànic. La porta de l'església s'obre a la façana sud, podent ésser que correspongui a la primitiva; els murs arrebossats deixen a la vista les pedres de les llindes de la porta. La construcció es cobreix a dos vessants amb teula àrab. A l'angle nord-oest s'aixeca un petit campanaret.
De la lectura arquitectònica de l'edifici es desprèn que als segles xvii o XVIII l'església va ésser engrandida, fent desaparèixer, potser, l'antic absis i construït el nou presbiteri, la sagristia, el campanar i modificant la primitiva porta.

## Història

L'església és esmentada ja el 839, quan era la parròquia del terme del castell de Palmerola, tot i que la titularitat no arribà fins al segle xi (1014). Al segle xiv, degut al despoblament de la zona, la demarcació parroquial es reduí als masos circumdants: Moreta, la Vinyassa, Molí de Moreta i les Gases. Actualment es troba tancada i en estat de degradació.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Julià de Vilacorba». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2014].