OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rang de 5 estrelles

Un oficial de rang de 5 estrelles és un comandant superior en la majoria dels serveis armats amb un rang descrit amb el codi OTAN de OF-10. El terme és també emprat per diverses forces armades que no formen part de l'OTAN. Típicament, els oficials de 5 estrelles tenen títols com almirall de la flota, gran almirall, mariscal de camp, general de l'exèrcit o, en casos de les forces aèries amb una estructura de rang separada, mariscal de la força aèria. Els rangs de 5 estrelles són el rang màxim i com a tal són molt rars: només existeixen en una minoria de països i només són atorgats a molt pocs oficials en temps de guerra.

## Rangs de 5 Estrelles
### Alemanya

* Mariscal de Camp
* Gran Almirall

### Austràlia

* Almirall de la Flota
* Mariscal de Camp
* Mariscal de la Reial Força Aèria Australiana

### Estats Units

* Almirall de la Flota
* General de l'Exèrcit
* General de la USAF
Dins de les Forces Armades dels Estats Units han existit els següents oficials de 5 estrelles:
| • | Almirall de la Flota William Leahy | 15 de desembre de 1944 |
| • | General de l'Exèrcit George Marshall | 16 de desembre de 1944 |
| • | Almirall de la Flota Ernest King | 17 de desembre de 1944 |
| • | General de l'Exèrcit Douglas MacArthur | 18 de desembre de 1944 |
| • | Almirall de la Flota Chester Nimitz | 19 de desembre de 1944 |
| • | General de l'Exèrcit Dwight D. Eisenhower | 20 de desembre de 1944 |
| • | General de l'Exèrcit Henry H. Arnold | 21 de desembre de 1944 |
| • | Almirall de la Flota William F. Halsey, Jr. | 11 de desembre de 1945 |
| • | General de la USAF Henry H. Arnold | 7 de maig de 1949 |
| • | General de l'Exèrcit Omar Bradley | 20 de setembre de 1950 |
Les dates dels 7 primers nomenaments van ser per establir tant un clar ordre de veterania i una equivalència entre l'Exèrcit i la Marina.
El 1949, el General Arnold va ser honorat sent nomenat el primer (i fins avui únic) General de la USAF. És l'únic americà en lluir un rang de 5 estrelles en dos dels seus serveis.

### França

* Mariscal de França
* Almirall de França

### Índia

* Mariscal de Camp
* Mariscal de la Força Aèria Índia

### Itàlia

* Mariscal d'Itàlia

### Regne Unit

* Almirall de la Flota
* Mariscal de Camp
* Mariscal de la Reial Força Aèria

### Unió Soviètica

* Almirall de la Flota de la Unió Soviètica
* Mariscal de la Unió Soviètica

## Vegeu també

* General dels Exèrcits
* Generalíssim de la Unió Soviètica
* Reichsmarschall
# Rauschenberg

* Per a altres significats, vegeu «Robert Rauschenberg».
Rauschenberg és una ciutat al nord del districte de Marburg-Biedenkopf a l'estat de Hessen (Alemanya). Rauschenberg és a l'extrem sud de Burgwald, una serra prop de Marburg an der Lahn i Kirchhain. Rauschenberg fa frontera al nord amb la ciutat de Rosenthal (Waldeck-Frankenberg), així com en les comunitats de Wohratal (Marburg - Biedenkopf) i Gilserberg (Schwalm-Eder-Kreis), a l'est amb la ciutat de Stadtallendorf, al sud amb la ciutat de Kirchhain, al sud-oest amb la comunitat de Cölbe, i en l'oest a la ciutat de Wetter (tots a Marburg-Biedenkopf). Rauschenberg es compon dels següents centres: Albshausen, Bracht, Ernsthausen, Josbach, Rauschenberg, Schwabendorf i Wolfskaute. Rauschenberg està connectada a la xarxa de carreteres de la carretera federal (BundesstraßeB 3) entre Frankfurt del Main i Kassel, i per la Bundesstraße B62. Pel que fa al transport públic, hi ha una línia d'autobús que connecta diversos cops al dia amb Kirchhain.

## Història

Cap a l'any 1000, es va construir un castell en el que avui Rauschenberg. Després d'un incendi cap a 1250, gairebé tot el poblat va ser destruït. Poc després Rauschenberg fou fundada pels comtes de Ziegenhain, que van concedir-li certs drets de ciutat. Quan la família von Ziegenhain s'extingí en 1450, el castell i la ciutat passaren a la Casa de Hessen. En aquest moment, el castell va ser ampliat i convertit en un lloc de caça.
Durant la Guerra dels Trenta Anys, Rauschenberg va ser destruïda en la seva majoria i completament saquejada per les tropes sueques. Des del castell va ser volat a instàncies del coronel Kassel dos anys abans que la guerra acabés, no hi ha hagut res d'ella, però una ruïna. No hi ha moltes restes del castell de Rauschenberg, més tard casa senyorial, ja que va ser destruïda en la Guerra dels Trenta Anys.

## Govern

Resultats de les eleccions municipals de 26 de març de 2006:

### Escut d'armes

L'escut d'armes de Rauschenberg d'armes té el següent blasonament: Partit per faixa, a dalt, estrella de sis puntes d'argent sobre camp de sable, a baix en d'or. Coincideix amb les armes utilitzades pels antics senyors de la ciutat, els Comtes de Ziegenhain. El Hessisches Ortswappenbuch (1956, publicada per C. A. Starke, Limburg), un treball sobre les armes civils de Hessen, mostra un estel de vuit puntes en una modificació de l'escut d'armes dels Comtes, com de fet ho fa el lloc web International Civic Heraldry.

## Agermanaments

* Westende, Bèlgica.

## Referències

* ↑ http://www.ngw.nl/int/dld/r/rauschen.htm

## Enllaços externs

* http://www.rauschenberg.net/
* http://www.mikseri.net/artists/?id=40380
# Rauno Mäkinen

Rauno Mäkinen (Pori, 22 de gener de 1931 - Vaajakoski, 9 de setembre de 2010) va ser un lluitador finlandès que va competir durant la dècada de 1950. Combinà la lluita grecoromana amb la lluita lliure.
El 1952 va prendre part als Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on fou sisè en la competició del pes ploma del programa de lluita lliure. Quatre anys més tard, als Jocs de Melbourne, guanyà la medalla d'or en la prova del pes ploma del programa de lluita grecoromana. El 1960, a Roma, va disputar, sense sort, els seus tercers i darrers Jocs.
S'inicià com a lluitador d'estil lliure, guanyant quatre títols nacionals consecutius entre 1952 i 1955. Posteriorment va canviar a la lluita grecoromana, guanyant dos títols nacionals més, el 1956 i 1960. Diverses lesions acabaren provocant la seva retirada el 1960.
A més de lluitar, va jugar a futbol a nivell nacional amb l'Ilves-Kissat. Inicialment enginyer de la construcció, en retirar-se de les competicions passà a treballar de policia a Tampere, Jyväskylä i Vaajakoski fins que es va jubilar el 1974 a causa d'una malaltia. Va continuar vincular amb la lluita com a àrbitre, participant com a tal als Campionats del Món de 1962 i 1965 i als Jocs Olímpics de 1968. Mentre vivia a Tampere també va entrenar joves lluitadors i futbolistes.

## Referències

* ↑ «Painin olympiavoittaja Rauno Mäkinen kuollut» (en finnish). Finnish Wrestling Association, 09-09-2010. [Consulta: 9 setembre 2010].
* 1 2 3 «Olympedia – Aarne Reini». [Consulta: 29 març 2023].
* ↑ Polsa, Pertti (1980) ”Pispalan kultakarhu”, Kultaa, kunniaa, kyyneleitä, 3. osa. Pohjanlahden Kustannus Oy. pp. 666–70. ISBN 951-95416-5-9
# Ovsianki

Ovsianki (en rus: Овсянки) és un poble de l'óblast de Pskov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 7 habitants. Pertany al districte de Krasnogorodsk.

## Referències

* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Кобяйский улус (район)» Республики Саха (Якутия)». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия). Arxivat de l'original el 2019-10-17. [Consulta: 17 octubre 2019].
* ↑ «Географические и природные условия». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия).
# Ovrajki

Ovrajki (en (ucraïnès) i rus: Овражки) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 36 habitants. Pertany al districte de Bilogorsk.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Oort

Oort és un cràter sobre la superfície del planeta nan Plutó, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 10.8 ° de latitud nord i 94.97 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 123 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el tres de febrer del 2021 i fa referència a Jan Oort (1900-1992), astrònom holandès que va fer la hipòtesi de l'existència d'un núvol d'objectes dels quals surten els cometes.

## Referències

* ↑ "Oort". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ «Jan Oort Biography» (en anglés). Encyclopædia Britannica. [Consulta: 18 maig 2021].
# Ramon de Palafolls

Ramon de Palafolls (Palafolls, ? - 2 d'agost de 1218) fou bisbe de Girona (1214-1218) del llinatge dels cavallers senyors del Castell i terme de Palafolls. Va néixer a Palafolls, sense que hi hagi constància de quin any. Roig i Jalpí diu d'ell que volia viatjar al Sant Sepulcre de Jerusalem fent testament per a aquest afer el 8 d'agost de 1217 morint pocs mesos més tard.

## Notes

* ↑ «Epicospologi - El Bisbat de Girona». Arxivat de l'original el 2013-12-24. [Consulta: 2 agost 2016].
* ↑ «Palafolls». Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 2 agost 2016].
* ↑ Roig y Jalpi, Juan G. Iacinto Andrev. Resumen historial de las grandezas, y antiguedades de la ciudad de Gerona, y cosas memorables suyas eclesiasticas, y seculares, assi de nuestros tiempos, como de los passados (en castellà). Barcelona: Iacinto Andrev, 1678, p. 279-280 [Consulta: 30 març 2014].
# Oost-Vlieland

Oost-Vlieland (en frisó occidental East-Flylân) és l'únic poble de l'illa de Vlieland a la província de Frísia dels Països Baixos. Està situat a l'extrem est de l'illa com el seu nom indica: Oost és "est" en neerlandès. El 2022 tenia una població de més de 1.100 habitants.
Des de 2009, "Vlieland" és el nom oficial del poble segons els registres municipals (BAG) i el municipi de Vlieland utilitza el topònim Vlieland per a les adreces del poble. No obstant això, el nom "Oost-Vlieland" s'utilitza habitualment per distingir el poble de l'illa de Vlieland.

## Galleria

* Vista de la Dorpsstraat.
* església de sant Nicolau (Nicolaas Kerk)
* Museu Tromp's Huys

## Referències

* ↑ «Kerncijfers wijken en buurten 2022» (en neerlandès). CBS StatLine. [Consulta: 19 maig 2023].
* ↑ «Oost-Vlieland heeft eigenlijk nooit bestaan» (en neerlandès). Reformatorisch Dagblad, 04-02-2009 [Consulta: 19 maig 2023].
# RideLondon Classic 2018

La RideLondon Classic 2018 fou la 7a edició de la RideLondon Classic, una cursa ciclista d'un sol dia que es disputà pels voltants de Londres el 29 de juliol de 2018. Formava part del calendari UCI World Tour 2018 sent la segona vegada que la cursa formava part del calendari mundial, després que en anys anteriors hagués format part del calendari de l'UCI Europa Tour.
El vencedor final fou l'alemany Pascal Ackermann (Bora-Hansgrohe), que s'imposà a l'esprint als italians Elia Viviani (Quick-Step Floors) i Giacomo Nizzolo (Trek-Segafredo), segon i tercer respectivament.

## Equips

Vint equips prendran part a la cursa: setze WorldTeams i quatre equips continentals professionals.

## Classificació

Font: ProCyclingStats :

## Referències

* ↑ «RideLondon-Surrey Classic: Pascal Ackermann beats Elia Viviani in sprint finish». bbc.com. [Consulta: 25 agost 2017].
* ↑ Startlist a procyclingstats.com

## Enllaços externs

* RideLondon Classic 2018 - Lloc web oficial
# Ramon de Peralta

Ramon de Peralta fou un militar de la Corona d'Aragó del segle xiv, Primer Comte de Caltabellotta, baró de Peralta, almirall dels regnes de la Corona d'Aragó i canceller de Sicília. Fou un dels iniciadors del llinatge dels Peralta de Sicília.
Fill de Felip de Saluzzo i de Sibil·la de Peralta, en 1320, les corts de Saragossa declararen que era baró d'Aragó i que havia d'ésser convocat a corts, i durant la conquesta aragonesa de Sardenya va participar en Setge de Castel di Castro en 1323, i a finals de 1325 substituí Francesc Carròs i Llòria al comandament de les forces de terra, però l'enemistat mútua posava en risc l'ocupació de l'illa i els dos foren destituïts, i es posà a les ordres del seu cosí Frederic de Sicília, que estava en guerra contra els angevins.
Tornà a Catalunya en 1335 sent nomenat almirall al comandament d'una flota destinada a defensar Sardenya dels genovesos, impedint el desembarcament dels angevins a Palerm però no aconseguí evitar la represa de l'illa de Gerba pels hàfsides de Abu-Yahya Abu-Bakr II. Després d'envair el Regne de Nàpols va negociar la pau amb Joana I de Nàpols en 1347. Va morir en 1348 durant les hostilitats entre els partits llatí i català pel control de Sicília.

## Referències

* 1 2 3 4 «Ramon de Peralta». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Zurita y Castro, Jerónimo. Anales de la Corona de Aragón (en castellà). vol. VI, p. cap. XLV.
* ↑ Gottardi, Mario Enrico. Governare un territorio nel Regno di Sardegna. Il marchesato di Quirra. Secoli XIV-XIX (en italià). UNIVERSITÀ DEGLI STUDI DI CAGLIARI, p. 25.
# Rabbit Hole

Rabbit Hole és una pel·lícula estatunidenca de 2010 produïda per Nicole Kidman i dirigida per John Cameron Mitchell, amb Nicole Kidman i Aaron Eckhart. Es tracta de l'adaptació de l'obra de David Lindsay-Abaire, que havia rebut el Premi Pulitzer en la categoria teatre el 2007.

## Argument

Com a conseqüència de la mort del seu fill en un accident de la carretera, Howie i Becca intenten superar el seu dolor i fer el seu dol. Howie tempta noves experiències mentre Becca prefereix tallar els ponts amb una família massa invasora. Contra tot pronòstic, s'acosta al jove responsable de la mort del seu fill. Aquesta relació estranya permetrà a Becca restar finalment en pau amb ella mateixa.

## Repartiment

* Nicole Kidman: Becca Corbett
* Aaron Eckhart: Howie Corbett, el marit de Becca
* Dianne Wiest: Nat, la mare de Becca
* Miles Teller: Jason, el jove conductor
* Tammy Blanchard: Izzy, la germana de Becca
* Sandra Oh: Gaby, la veterana de la terapia de grup
* Giancarlo Esposito: Auggie, el company d'Izzy, músic
* Jon Tenney: Rick, col·lega i amic de Howie

## Producció

El projecte va ser filmat a Douglaston, barri de Queens, Nova York. La producció va ser de $ 4.2 milions de dòlars. En un principi estava previst que Owen Pallet compongués la banda sonora, però després va ser anunciat Abel Korzeniowski. En última instància la composició va ser per Anton Sanko

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 2011. Oscar a la millor actriu per Nicole Kidman
* 2011. Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Nicole Kidman

## Referències

* ↑ Rabbit Hole (en anglès).
* ↑ Ryzik, Melena. The New York Times. Star Power Glows Behind the Scenes (en anglès). The New York Times.

## Enllaços externs

* Rabbit Hole - Lloc web oficial
# Émile Armand

Émile Armand, pseudònim d'Ernest-Lucien Juin, (París, 26 de març de 1872 - Rouen, 19 de febrer de 1963) fou un anarcoindividualista francès.
Fill d'un antic communard, entrà el 1890 al cos de l'Armada, dimitint del seu lloc d'oficial el 1897. El seu humanisme crític es transforma progressivament en anarquisme crític sota la influència de les lectures de Jean Grave, Lev Tolstoi, Benjamin Tucker, Walt Whitman, Ralph Waldo Emerson i Max Stirner, entre d'altres.
A partir de 1902 s'aproxima al comunisme llibertari, però al final es decantarà definitivament per l'anarquisme individualista. En aquest context defensa corrents lligadas a l'anarquisme com el naturisme o la promoció d'una llengua internacional com l'esperanto. El 1911 escriu «Le petit manuel anarchiste individualiste». Promou diferents protestes antibel·licistes durant la Primera Guerra Mundial, el que li valdràs diversos períodes d'empresonament.
Des de 1922 edita el periòdic «L'En-Dehors», la vida del qual es perllongarà durant 17 anys.
Va escriure Poésies composées en prison, l'Initiation individualiste anarchiste el 1923 i La révolution sexuelle et la camaraderie amoureuse el 1934. Va ser a més un dels fundadors de la «Lliga antimilitarista» amb George Mathias Paraf-Javal, Albert Libertad i altres individualistes radicals.

## Referències

* ↑ Alcalde Villacampa, Javier. Esperanto i anarquisme: els orígens (1887-1907). Barcelona: Malcriàs d'Agràcia, 2022, p. 45, 72. ISBN 9788409391417.
# Rabbit of Seville

Rabbit of Seville és un curtmetratge d'animació de la sèrie Looney Tunes de Warner Brothers protagonitzat per Bugs Bunny que va ser estrenat el 1950. Va ser dirigit per Chuck Jones i escrit per Michael Maltese.
Va ser elegit com el 12è millor curtmetratge animat de la història, per davant de Steamboat Willie, de Walt Disney i Ub Iwerks.

## Argument

El curt comença al Hollywood Bowl, on es va a representar l'Òpera de Rossini El barber de Sevilla. Elmer Fudd i Bugs Bunny es colen al recinte i apareixen en l'escenari a l'hora que comença l'òpera. Aleshores Bugs i Elmer es veuran immersos en diversos sketchs mentre sona la música. Els diàlegs del curt, doncs, són cantats al ritme de l'obra de Rossini.

## Miscel·lània

* Al cartell del "Barber of Seville" que apareix al curt s'hi citen tres noms: Eduardo Selzeri, Michele Maltese i Carlo Jonzi, que són la versió italianitzada del nom del productor (Eddie Selzer), guionista (Michael Maltese) i el director (Chuck Jones).
* A l'escena en què Bugs fa un massatge al cap d'Elmer com si fóra un piano, la mà de Bugs Bunny té 5 dits, en compte dels 4 dits que solen tindre els dibuixos animats.
| Precedit per: Bushy Hare | Curtmetratges de Bugs Bunny 1950 | Succeït per: Hare We Go |
# Scainiïta

La scainiïta és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom pel doctor Giuseppe Scaini (1906-1988), enginyer i habilidós investigador de la sistemàtica i la mineralogia italiana.

## Característiques

La scainiïta és una sulfosal de fórmula química Pb$_{14}$Sb$_{30}$S$_{54}$O₅. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1997, sent publicada per primera vegada el 1999. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la scainiïta pertany a «02.JB: Sulfosals de l'arquetip PbS, derivats de la galena, amb Pb» juntament amb els següents minerals: diaforita, cosalita, freieslebenita, marrita, cannizzarita, wittita, junoïta, neyita, nordströmita, nuffieldita, proudita, weibul·lita, felbertalita, rouxelita, angelaïta, cuproneyita, geocronita, jordanita, kirkiïta, tsugaruïta, pillaïta, zinkenita, pellouxita, chovanita, aschamalmita, bursaïta, eskimoïta, fizelyita, gustavita, lil·lianita, ourayita, ramdohrita, roshchinita, schirmerita, treasurita, uchucchacuaïta, ustarasita, vikingita, xilingolita, heyrovskýita, andorita IV, gratonita, marrucciïta, vurroïta i arsenquatrandorita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Buca della Vena, situada a Ponte Stazzemese, dins la Província de Lucca (Toscana, Itàlia). També ha estat descrita a diversos indrets d'Eslovàquia, sent els únics a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral, juntament a la seva localitat tipus.

## Referències

* ↑ «Scainiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 maig 2021].
# Rabbi

Rabbi és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 1.412 habitants. Limita amb els municipis de Bresimo, Commezzadura, Malè, Martell (BZ), Mezzana, Peio, Pellizzano, Ulten (BZ).

## Geografia

Les seves principals frazioni són, en l'ordre en què es troben a la vall: Pracorno (Pracorn), San Bernardo (San Bernatt) (centre administratiu de la ciutat), Piazzola (Plazölô) i Rabbi Fonti (Le Aque, seu dels banys de Rabbi).
Més de la meitat del municipi del Rabbi està inclòs al Parc Nacional de l'Stelvio i proveeix l'entrada sud del parc. La vall és travessada pel torrent Rabbies que a Malè desemboca al Noce.
Coincideix amb la Val di Rabbi, una vall lateral de la Val di Sole, que s'estén uns deu quilòmetres al nord-oest de Malè. La vall de Rabbi és una refrescant i tranquil·la vall alpina. La seva conformació purament alpina la converteix en una de les valls més suggerents del Trentino, caracteritzades per les àmplies pastures, boscos verds i innombrables masi, edificis rurals típics de fusta.

## Història

Les primeres notícies de la vall de Rabbi apareixien quan, segons la llegenda, un pastor va descobrir les aigües curatives de la font el 1650. El pastor va poder observar com les seves cabres, després de veure l'aigua miraculosa, varen començar a fer més i més bona llet i a tenir una llana més lúcida del normal.
Sembla que les fonts van començar a agafar fama de seguida, ja que el 1666 el professor Antonio Plauderbach, de Colònia, la va visitar i en va escriure una monografia amb el títol De admirando Dei dono: sive de facultatibus acidularum in Valle Solis Episcopatus Tridenti repertarum. Quatre anys més tard, el metge de Brescia G. Passí va publicar el crepuscle Nova apparitio saluberrimi acidularum Fontis in Valle Rabbi. Poc després, va aparèixer un tractat sobre el tractament i profilaxi de les aigües de Rabbi compilat pel físic G. Tessari de Trento.
Al costat de la font hi ha el Grand Hotel Rabbi i un centre d'informació des d'on comença una xarxa de camins per l'Stelvio, amb alguns d'ells que connecten a la Val Martello, al Tirol del Sud.

## Referències

* ↑ Prà, Dai. Geografie del benessere. FrancoAngeli, 1992, p. 16. ISBN 9788820472399 [Consulta: 9788820472399].
* ↑ Guida alle Acque ... di Rabbi nel Trentino, 1868, p. 10.
* ↑ Simonis, Damien. Italy. Lonely Planet, 2010, p. 326. ISBN 9781742203522.
# Rasa de Torrenegra

La Rasa de Torrenegra és un torrent afluent per l'esquerra de la Rasa de Torrent que realitza tot el seu recorregut pel terme municipal de Pinell de Solsonès.
Neix al vessant sud-occidental del Serrat de les Set Creus. Inicialment pren la direcció cap al sud-oest i seguidament, tot traçant un ampli arc, acaba agafant la direcció cap al nord-oest fins a desguassar al seu col·lector a menys de 500 metres a ponent de la masia de Torrenegra.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica, que també transcorre íntegrament pel terme municipal de Pinell de Solsonès, està constituïda per dos cursos fluvials la longitud total dels quals suma 1.518 m.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
# Rayman 2: The Great Escape

Rayman 2: The Great Escape és un videojoc creat per UbiPictures i publicat per Ubisoft. Aquest títol va sortir al mercat l'any 1999, inicialment per la Nintendo 64 i per Windows PC, però finalment va acabar sortint per a sis sistemes més diferents (PlayStation, Sega Dreamcast, PlayStation 2, Nintendo DS, Apple i Nintendo 3DS). Rayman 2: The Great Escape és la seqüela de Rayman, el primer joc original de la saga. Aquest títol és molt important per la franquícia argumentatiu, ja que en el títol es van introduir nous personatges com Globox, Polokus, Grand Minimus, Pirates, la fada Ly. Aquesta segona entrega del personatge va ser la primera en ser en 3D, però inicialment el joc anava a ser en 2D seguint el mateix estil artístic que el primer títol de la saga.
# Ratpenat cuallarg de Dabbene

El ratpenat cuallarg de Dabbene (Eumops dabbenei) és una espècie de ratpenat de la família dels molòssids que es troba a l'Argentina, Colòmbia, el Brasil, el Paraguai i Veneçuela.

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :