OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Opus craticum

Opus craticum o craticium, és una antiga tècnica de construcció Romana descrita per Vitruvi en els seus llibres De architectura com a obra de canya entreteixida recoberta de guix. Vitruvi va destacar aquesta tècnica constructiva com un greu risc d'incendis, probablement per estar feta amb escaiola esquerdada i poc durable. Se'n van trobar exemples supervivents a les excavacions arqueològiques de Pompeia i més encara a Herculà, enterrades per l'erupció del Vesuvi al 79 dC i que es van començar excavar a partir del 1929.

## Orígens

Abans dels romans, els minoïcs, els etruscs i els grecs són coneguts per haver utilitzat tècniques d'edificació similars. Almenys des del segle xiii, aquest tipus de construcció, comú a Europa, es diu "half-timbered" en anglès, "Fachwerk" (marc) en alemany, "entramat de fusta" en català, "entramado de madera" en castellà i colombage en francès

## Dualitat del nom

Hi ha una petita confusió a nivell acadèmic i el terme opus craticum també s'utilitza per una altra tècnica d'edificació romana molt similar, però no identificada com directament relacionada amb l'entramat de fusta (o semi-fusta), es tracta d'un marc de fusta amb emplenament de les parets amb pedres i morter anomenat opus incertum. Un exemple d'aquesta tècnica és la Casa d'Opus Craticum a Herculà,encara que de fet, és una reconstrucció de l'edifici original.

## Referències

* ↑ Vitruvius, De Architectura, Book II, Chapter 8, paragraph 20. http://penelope.uchicago.edu/Thayer/L/Roman/Texts/Vitruvius/2*.html#8.20
* ↑ Ulrich, Roger Bradley. Roman woodworking. New Haven [CT: Yale University Press, 2007.
* ↑ Adam, Jean Pierre. Roman building: materials and techniques. Bloomington: Indiana University Press, 1994. 239, photo shows wall with a caption naming the wall as opus craticium with an infill of opus incertum
* ↑ «House of the Opus Craticium». [Consulta: 14 abril 2012].
Viccionari
# Juniata

Juniata és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 693 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Juniata tenia 693 habitants, 274 habitatges, i 198 famílies. La densitat de població era de 504,8 habitants per km².
Dels 274 habitatges en un 37,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,2% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 27,4% no eren unitats familiars. En el 23,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,7% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 29,6% entre 25 i 44, un 25,1% de 45 a 60 i un 8,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.833 $ i la renda mediana per família de 39.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.300 $ mentre que les dones 21.750 $. La renda per capita de la població era de 15.009 $. Aproximadament el 6,2% de les famílies i el 8,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Juniata». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Juniata». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Menjamel ornat

El menjamel ornat (Ptilotula ornata) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita mallee des del sud d'Austràlia Occidental, cap a l'est, a través del sud d'Austràlia Meridional fins l'est de Nova Gal·les del Sud i sud de Victòria

## Referències

* ↑ «Menjamel ornat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Santa Ana de Coro

Santa Ana de Coro, més coneguda com a Coro, és una ciutat veneçolana, capital del municipi Miranda i de l'estat Falcón, a l'occident del país, també anomenada la Ciutat Arrel de Veneçuela o Ciutat Mariana. Va ser fundada el 26 de juliol del 1527 per Juan de Ampíes. Es troba assentada al sud de la península de Paraguanà, en una plana costanera, flanquejada per les dunes de Coro al nord, i la serra de Coro al sud, a pocs quilòmetres del seu port (La Vela de Coro) al mar Carib, en un punt equidistant entre l'Ancorada de la Vela de Coro i el Golfete de Coro.
Té una àmplia tradició cultural, que li ve de ser l'assentament urbà fundat pels conqueridors espanyols que va aconseguir perdurar i que va servir per a irradiar la conquesta i colonització a l'interior del continent; primera capital de la província de Veneçuela; cap del primer bisbat fundat a Amèrica del Sud el 1531. Com Neu-Augsburg, va ser la primera colònia alemanya al continent americà sota els Welser, a la seva regió sorgeix el moviment precursor de la independència i de reivindicació de les classes dominades a Veneçuela, i bressol del moviment federalista veneçolà en l'època republicana.
Des de l'any 1993, està inscrita en la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO, des del 2005 també en la llista de Patrimoni de la Humanitat en perill.

## Referències

* ↑ «VenezuelaTuya». [Consulta: 11 març 2021].
* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Coro and its Port» (en anglès). [Consulta: 11 març 2021].
# Xili habanero

Capsicum chinense, pebrot havà', 'vitxo havà' o 'vitxo de l'Havana', és una espècie de pebrot picant amb diverses varietats, com ara el 'pebrot havà', l'ají panca i l'ají limo. El pebrot havà és un dels pebres coents amb major intensitat del gènere Capsicum que es conreïn. Els pebrots havans immadurs són verds, però el seu color varia en la maduresa. Els colors més comuns són ataronjats (semimadurs) i vermells (madurs), però també n'hi ha de blancs, marrons, grocs i rosats. Un pebrot havà madur és generalment de 2-6 cm de llarg.
La major part de pebrots havans es classifiquen entre els 100.000-350.000 unitats de Scoville (SHU) de picant or. Fins fa poc, en el llibre Guinness de Rècords reconeixia la varietat de vitxo havà red savina, desenvolupada per GNS Spices al Sud de Califòrnia, com la varietat "més picant del món", amb 580.000 SHU. Del febrer de 2007 ençà i d'acord amb el mateix llibre, aquest títol recau a la pebrina Bhutan Jolokia, amb vora 1.000.000 SHU. Com a referència, un pebrot de Caiena conté habitualment de 30.000 a 50.000 SHU, mentre que l'aerosol de pebre de la policia conté 5.300.000 SHU.
Al Yucatán (Mèxic), es cullen aproximadament 1.500 tones anuals de pebrot havà, que es considera ja una part de la cultura tradicional culinària local. Altres zones productores d'aquesta varietat de cireretes es troben a Guatemala, Belize, Costa Rica, Panamà, Colòmbia, i alguns estats dels EUA, com ara Texas, Idaho i Califòrnia.
En alguns països del Carib, el pebrot havà s'utilitza com a ingredient en els menjars, preparat en salses d'acompanyament, i també en aplicacions medicinals.
Al Perú, es conreen les varietats ají panca i ají limo. El ají panca és, juntament amb el 'vitxo groc' (Capsicum baccatum), un dels pebrots més àmpliament usats en la gastronomia peruana. És més freqüent en la gastronomia de la serra, com ara en el plat "picante de cuy", i també en plats com el anticucho. L'ají limo, d'altra banda, és una varietat de Capsicum chinense amb alt contingut de capsaïcina, molt apreciada en la gastronomia del Perú per a la preparació de ceviches en raó de la seva aroma afruitada.
# Saint-Martin-du-Mont (Costa d'Or)

Saint-Martin-du-Mont és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 436 habitants.

## Demografia

El 2007 la població de fet de Saint-Martin-du-Mont era de 436 persones. Hi havia 154 famílies, de les quals 34 eren unipersonals (21 homes vivint sols i 13 dones vivint soles), 34 parelles sense fills, 73 parelles amb fills i 13 famílies monoparentals amb fills.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 276 persones, 210 eren actives i 66 eren inactives. De les 210 persones actives 205 estaven ocupades (105 homes i 100 dones) i 5 estaven aturades (1 home i 4 dones). De les 66 persones inactives 25 estaven jubilades, 30 estaven estudiant i 11 estaven classificades com a «altres inactius». El 2007 hi havia 205 habitatges, 163 habitatges principals, 16 segones residències i 26 estaven desocupats. Tots eren cases.

### Ingressos

El 2009 a Saint-Martin-du-Mont hi havia 175 unitats fiscals que integraven 436 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 19.897 €.

### Activitats econòmiques

Dels 14 establiments que hi havia el 2007, hi havia dues empreses extractives, una empresa de construcció, 4 empreses de comerç i reparació d'automòbils, 3 empreses de transport, una empresa financera, dues empreses de serveis i una empresa diversa.
L'any 2000 hi havia divuit explotacions agrícoles que conreaven un total de 2.128 hectàrees.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
# WK League

La WK-League és el campionat nacional de lliga per a clubs femenins de futbol a Corea del Sud. Va ser creat al 2009 i es juga de primavera a tardor, amb una fase regular i una final a tres. Actualment el juguen set equips.

## Palmarès

| | 1r | 2n | 3r | 4t | 5è | 6è | 7è | 8è |
| Edició | Final | Final | Fase regular | Fase regular | Fase regular | Fase regular | Fase regular | Fase regular |
| 2009 | Icheon Daekyo | Incheon Red Angels | Seoul Amazones | Chungnam Ilhwa Chunma | Boeun Sangmu | Suwon FMC |
| 2010 | Suwon FMC | Incheon Red Angels | Icheon Daekyo | Seoul Amazones | Chungnam Ihlwa Chunma | Boeun Sangmu |
| Edició | Final a tres | Final a tres | Final a tres | Fase regular | Fase regular | Fase regular | Fase regular | Fase regular |
| 2011 | Icheon Daekyo | Incheon Red Angels | Suwon FMC | Boeun Sangmu | Chungnam Ihlwa Chunma | Seoul Amazones | Hwacheon KSPO | Gumi Sportstoto |
| 2012 | Icheon Daekyo | Incheon Red Angels | Hwacheon KSPO | Gumi Sportstoto | Seoul Amazones | Suwon FMC | Chungnam Ihlwa Chunma | Boeun Sangmu |
| 2013 | Incheon Red Angels | Seoul Amazones | Icheon Daekyo | Hwacheon KSPO | Gumi Sportstoto | Suwon FMC | Boeun Sangmu |
| 2014 | Incheon Red Angels | Icheon Daekyo | Seoul Amazones | Gumi Sportstoto | Suwon FMC | Boeun Sangmu | Hwacheon KSPO |
| 2015 | Incheon Red Angels | Icheon Daekyo | Suwon FMC | Hwacheon KSPO | Gumi Sportstoto | Seoul Amazones | Boeun Sangmu |

## Referències

* ↑ RSSSF
# Santa Margarida de Cabagés

Santa Margarida de Cabagés és una església romànica de Vidrà (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Santa Margarida de Cabagés està situada a dalt d'un turonet al costat del camí que porta a la Coma i al Coll de Cristòfol. Capella romànica del segle xii, d'una sola nau allargada, acabada amb un absis desviat respecte a l'eix de la nau. La coberta és de volta de canó a la nau i de volta de quart d'esfera a l'absis on s'hi obra una finestra de doble esqueixada. Té un petit portal d'arc de mig punt amb dovelles i una finestreta al mur de migdia. El mur de tramuntana és reforçat per dos contraforts. La coberta exterior és feta amb lloses de pedra. La façana de ponent està coronada per un petit campanar d'espadanya d'un sol ull.

## Història

Documentada des del 1123, actuà com a parròquia independent fins al segle xiv, quan passà a ser sufragània de Vidrà. A mitjans del segle xviii fou substituïda, a la pràctica, per Santa Llúcia de Ciuret. Després d'uns anys d'abandonament, ha estat restaurada el 1947 i oberta de nou al culte (la clau és el mas Pujol).

## Referències

* 1 2 «Santa Margarida de Cabagés». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2017].
# Wellsville (Nova York)

Wellsville és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 5.171 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wellsville tenia 5.171 habitants, 2.162 habitatges, i 1.206 famílies. La densitat de població era de 838,9 habitants per km².
Dels 2.162 habitatges en un 26,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,7% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 44,2% no eren unitats familiars. En el 37,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,7% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 22,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.075 $ i la renda mediana per família de 36.345 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.950 $ mentre que les dones 23.654 $. La renda per capita de la població era de 16.950 $. Entorn del 12,5% de les famílies i el 18,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wellsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wellsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# XVII Concili de Toledo

El XVII Concili de Toledo fou una runió general dels bisbes de les províncies del Regne de Toledo convocats pel rei Ègica el 694. Es va inaugurar el 9 de novembre del 694 a l'Església de Santa Leocadia, sense que s'hagi pogut establir quants bisbes van assistir.
Tal com havia fet amb els dos suposats juraments del XV Concili de Toledo va inventar ara un complot mundial dels jueus contra els reis de tot l'orbe, i fins i tot va assegurar que en alguns regnes els jueus s'havien rebel·lat. El rei va indicar que sabia per confessions de jueus conversos (en aquest cas algú les hauria revelat) que els hebreus hispans havien conspirat amb els d'altres llocs per rebel·lar-se junts contra els cristians. Ègica al·ludia a la seva pietat envers els jueus i exhibia com prova que els havia permès conservar els seus esclaus cristians (per tant en el 693 els jueus seguien posseint esclaus cristians) si ells es convertien al cristianisme. Assegurava que els jueus conversos havien continuat en les seves creences secretament, i proposava acabar amb ells convertint-los en esclaus, llevat de la Narbonense, on l'epidèmia que assolava la província (que durava des dels inicis del regnat d'Ègica o abans) havia provocat un descens alarmant de població i on els jueus sols serien condemnats a lliurar les seves propietats al dux. Els bisbes van confirmar (no és clar si per les confessions dels jueus o per l'obediència al rei) la conspiració dels jueus del regne amb jueus estrangers i "per ordre" del rei es va declarar que serien desposseïts de totes les seves propietats i serien convertits en esclaus juntament amb les seves dones i fills. No podrien ser manumesos ni, en la seva condició d'esclaus, se'ls permetria practicar la seva religió. Els esclaus cristians dels jueus serien alliberats i el rei designaria a alguns d'aquests esclaus cristians (que en la seva condició d'homes lliures es comprometrien a no permetre als seus antics amos jueus convertits en esclaus, practicar els seus ritus) perquè rebessin als jueus esclavitzats, amb la condició que paguessin els impostos que abans pagaven els israelites (inclòs l'impost especial sobre els jueus). Els fills dels jueus els serien arrabassats quan arribessin als set anys i serien lliurats a cristians perquè els eduquessin en la fe catòlica i quan arribessin a l'edat adequada els casessin amb cristians.
Els bisbes també van declarar l'anatema sobre tot aquell que després de mort Ègica ofengués a la seva vídua o als seus fills, donant-se una detallada llista de les ofenses. I se sol·licitaven oracions pel benestar del rei i de la família reial en totes les esglésies catedralícies del regne, cada dia de l'any llevat del divendres sant (dia que no se celebrava missa).
# Sant Pàpol

Sant Pàpol (en francès Saint-Papoul) és un municipi del departament de l'Aude a la regió francesa d'Occitània.

## Patrimoni cultural

* Abadia de Sant Pàpol: abadia romànica benedictina del segle xii, catalogada com a monument històric.
# Yasuhiro Hato

Yasuhiro Hato (Prefectura de Hyogo, Japó, 4 de maig de 1976) és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Yasuhiro Hato va disputar 15 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Yasuhiro Nakasone

Yasuhiro Nakasone (japonès: 中曽根康弘) (Takasaki, 27 de maig de 1918 - Tòquio, 29 de novembre de 2019) va ser un polític japonès que va arribar a ser primer ministre des del 27 de novembre de 1982 fins al 6 de novembre de 1987. Contemporani de Ronald Reagan, Helmut Kohl, François Mitterrand, Felipe Gonzalez, Margaret Thatcher i Mikhaïl Gorbatxov, és més conegut per emprendre la privatització de companyies de propietat estatal i per ajudar a revitalitzar el nacionalisme japonès durant el temps del seu mandat com primer ministre.

## Referències

* ↑ «Ex-Japanese Prime Minister Yasuhiro Nakasone dies at 101». English.kyodonews.net, 29-11-2019. [Consulta: 29 novembre 2019].
* ↑ Norimitsu Onishi. «Yasuhiro Nakasone, Assertive Prime Minister of Japan, Dies at 101». New York Times, 28-11-2019. [Consulta: 29 novembre 2019].
| Precedit per: Zenkō Suzuki | Primer ministre del Japó 1982 –87 | Succeït per: Noboru Takeshita |
# Scarborough (Maine)

Scarborough és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 16.970 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Scarborough tenia 16.790 habitants, 6.462 habitatges, i 4.678 famílies. La densitat de població era de 137,3 habitants/km².
Dels 6.462 habitatges en un 35,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,8% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 27,6% no eren unitats familiars. En el 20,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 4,9% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 25,3% de 45 a 60 i un 13% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 56.491 $ i la renda mediana per família de 65.138 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.148 $ mentre que les dones 31.372 $. La renda per capita de la població era de 26.321 $. Entorn del 3% de les famílies i el 4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Scarborough». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Scarborough». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Wim Omloop

Wim Omloop (Herentals, 5 d'octubre de 1971) va ser un ciclista belga, que fou professional entre 1993 i el 2001.
El seu pare Rik, el seu oncle Marcel i el seu cosí Geert també s'ha dedicat al ciclisme.

## Palmarès

* 1990
** 1r al Gran Premi de Beuvry-la-Forêt
** 1r a la Volta a Limburg amateur
* 1992
** Campió de Bèlgica amateur en ruta
** 1r a la Zellik-Galmaarden
** 1r al Tour de Flandes amateur
* 1993
** 1r al Premi Nacional de Clausura
* 1994
** 1r al Gran Premi Marcel Kint
** 1r a la Gullegem Koerse
* 1997
** 1r al Circuit del País de Waes
* 1998
** 1r al Gran Premi Stad Sint-Niklaas
* 1999
** 1r a la Flèche hesbignonne
** 1r a la Omloop der Kempen
** 1r a la Brussel·les-Ingooigem
* 2000
** Vencedor d'una etapa a la Volta als Països Baixos

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Wim Schepers

Wim Schepers (25 de setembre de 1943, Stein - 25 de setembre de 1998, Meers, Stein) va ser un ciclista neerlandès, que fou professional entre 1966 i 1975. En el seu palmarès destaquen dues victòries d'etapa al Critèrium del Dauphiné Libéré.

## Palmarès

* 1965
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Àustria
* 1966
** 1r al Manx Trophy
* 1969
** 1r a la Circuit Mandel-Leie-Escalda
* 1970
** 1r al Circuit de les sis províncies
** Vencedor de 2 etapes del Critèrium del Dauphiné Libéré
** Vencedor d'una etapa dels Quatre dies de Dunkerque

### Resultats al Tour de França

* 1967. 25è de la classificació general
* 1968. Abandona (12a etapa)
* 1970. Abandona (5a etapa b)
* 1972. Fora de control (9a etapa)
* 1973. Abandona (8a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1971. 15è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa de Wim Schepers a sitiodeciclismo.net
# Yüksel Koptagel

Yüksel Koptagel (Istanbul, 27 d'octubre de 1931) fou una pianista i compositora turca, i neta del general Osman Nuri Koptagel, comandant de la Guerra d'Independència Turca. El seu besavi matern Abdul Karim Khan Tareen, un metge, havia emigrat des de Multan, l'Índia Britànica (actual Pakistan) i s'havia establert a Istanbul, adoptant el nom Abdul Karim Bey.
Koptagel va estudiar música amb el compositor i director d'orquestra Cemal Reşit Rey i més tard amb Alexander Tansman, José Cubiles, Tony Aubin, Joaquin Rodrigo i Lazare Levy a París i Madrid. Després de completar els estudis, Koptagel va prendre una posició de pianista amb l'Orquestra Simfònica de l'Istanbul i va treballar com a pianista i compositor.
A la dècada de 1960 (durant el règim de Muhammad Ayub Khan) va visitar Multan per localitzar les seves arrels maternes i va conèixer els descendents de germans d'Abdul Karim Tareen.

## Obres

Les obres seleccionades inclouen:
* Quand nous nous Sommes séparés (André viaud després de George Gordon Noel Byron, Lord Byron)
* Pastorale piano solo
* Impressió de Minorque piano solo
* Epitafio de un Muchacho Muerto en abril per a piano
* Suite fòssil (Suite im Alten Stil) per a piano o guitarra
* Tamzara (Türkischer Tanz) per a guitarra

## Referències

* ↑ Koptagel, yuksel (1931 —)-diccionari de la definició de koptagel, yuksel (1931 —) | Encyclopedia.com: diccionari en línia gratuït ". Encyclopedia.com. 1931-10-27. [Consulta: 2017-07-27.
* ↑ «Kadın müzisyenler “görünüyor” mu, eserleri yarına kalıyor mu? - K24» (en turkish). [Consulta: 2 agost 2021].
* ↑ Dees, Pamela Youngdahl (2004). Una guia per a la música de piano per les dones compositores: dones nascudes després de 1900
* ↑ El seu propi Aspen, Kristan (1997). Guitar música de compositors de dones: un catàleg anotat.