OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Odontostilbe paraguayensis

Odontostilbe paraguayensis és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,7 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paranà i Paraguai.

## Referències

* ↑ Cope E. D. 1870. Contribution to the ichthyology of the Marañon. Proc. Am. Philos. Soc. v. 11. 559-570.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H. & Kennedy, C. H. 1903. On a collection of fishes from Paraguay, with a synopsis of the American genera of cichlids. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 55: 497-537.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* López, H.L., R.C. Menni i A.M. Miguelarena 1987. Lista de los peces de agua dulce de la Argentina. Biología Acuática Núm. 12, 50 p. (Instituto de Limnología "Dr. Raul A. Ringuelet").
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Malabarba, L.R. 1998. Monophyly of the Cheirodontinae, characters and major clades (Ostariophysi: Characidae). p. 193-233. A L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M.S. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.) Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre: EDIPUCRS.
* Malabarba, L.R. 2003. Subfamily Cheirodontinae (Characins, tetras). p. 215-221. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Lília Momplé

Lília Maria Clara Carrière Momplé (Illa de Moçambic, província de Nampula, 19 de març de 1935) és una escriptora moçambiquesa.

## Biografia

Lília Maria Clara Carrièrre Momplé va néixer a Nampula. La seva ascendència familiar és una barreja de diversos elements ètnics (macua, francès, indi, xinés i mauricià). Va estudiar a l'Escola de Treball Social a Lisboa i va acabar amb un grau en Treball Social. El 1972 va tornar a Moçambic on ocupà diversos càrrecs. De 1995 a 2001 es va convertir en secretària general de l'Associação dos Escritores Moçambicanos, i representant del Consell Executiu de la UNESCO (2001-2005). També va representar a Moçambic en diverses reunions internacionals.
Una gran part de la influència literària ve de la seva àvia, qui sempre li explicava històries, d'escriptors portuguesos com Eça de Queirós i Fernando Pessoa i dels poemes del moçambiquès José Craveirinha. Com Lília Momplé fou professora durant molts anys, molts dels temes de les seves narratives enfoquen el tema de l'educació. En les seves obres també explora els rols tradicionals de les dones i les expectatives que les acompanyen en la societat, juntament amb les dificultats que s'enfronten. Tendeix a posar l'accent en qüestions relacionades amb la raça, la classe, el gènere i les diferències de color i origen ètnic.

## Premis

* Premi de Novel·la (João Dias) al Concurs Literari del Centenari de Maputo amb el conte Caniço.
* Premi José Craveirinha de Literatura (2011)

## Obres

* Ninguém matou Suhura. Maputo, Associação dos Escritores Moçambicanos, 1988, Colecção Karingana, n.º 7. Cinc contrs basats en fets verídics de l'època colonial
* Neighbours. Maputo, Associação dos Escritores Moçambicanos, 1995. 2.ª ed., 1999. Colecção Karingana, n.º 16 ; Ilustração da capa: óleo de Catarina Temporário
* Os olhos da cobra verde. Maputo, Associação dos Escritores Moçambicanos, 1997. Colecção Karingana, n.º 18

## Referències

* ↑ Lília Momplé: voz que expande a consciência literária moçambicana per Eduardo Quive
* ↑ Lília Momplé a infopedia
* ↑ Obras de Lília Momplé têm marcas de moçambicanidade
* ↑ Llegir un extracte a aquí.
# Tamara Romero

Tamara Romero és una escriptora catalana de ficció especulativa i horror, que escriu en castellà i anglès. Les seves obres s'inscriuen en molts casos dins del gènere bizarro i new weird.
La seva primera obra publicada fou Her Fingers (2012), que és també la seva primera obra que ha traduït ella mateixa al català (Els dits de la bruixa, 2020). També ha publicat nombrosos relats curts en obres com Presencia Humana, Strange Horizons o The Barcelona Review. El seu relat «El aeropuerto del fin del mundo» va guanyar un premi Ignotus el 2014. És llicenciada en comunicació per la Universitat Autònoma de Barcelona i ha treballat en producció d'esports per a televisió i també com a periodista de turisme i editora freelance. Romero considera que les influències principals en la seva obra son les obres de Jeff Noon, Michael Cisco, Poppy Z. Brite i Brian Evenson i les pel·lícules de David Cronenberg i Werner Herzog.

## Obres
### Novel·les

* La estatua que tiembla (2020)
* Bronwyn y el monstruo de cuatro cabezas (2019), amb Beatriz García Guirado, Albert Kadmon i Manuela Buriel
* Atena Telurian y la combustión espontánea (2018)
* Brebaje (2017)
* Brújula y murciélago (2017)
* La momia y la niñera (2016)
* ¡Pérfidas! (2014)
* Arcana, Ciudad Escalera (2014)
* Her Fingers (Eraserhead Press, 2012) [Els dits de la bruixa (Maimés Llibres, 2020)]

## Referències

* ↑ «Aniversari Mai Més», https://www.youtube.com/watch?v=QBMY8gRQsZo
* 1 2 «Els dits de la bruixa | maimes.cat». [Consulta: 9 juliol 2020].
* ↑ «Antología de relatos del bizarro» (en castellà). [Consulta: 22 juny 2020].
* ↑ «Aristas Martínez | Tamara Romero» (en castellà), 23-06-2018. [Consulta: 22 juny 2020].
* ↑ «Bio» (en anglès), 07-05-2012. [Consulta: 22 juny 2020].
# Microstrip

Microstrip (en anglès micropista) és un tipus de línia de transmissió planar la fabricació de la qual es realitza en circuit imprès o PCB. El microstrip consisteix d'una pista conductora separada del pla de massa per un substrat dielèctric (vegeu Fig.1). La seva aplicació és en la transmissió de senyals d'alta feqüència.

## Història

Microstrip va ser desenvolupat pel laboratori de telecomunicacions federal ITT a New Jersey, EUA, l'any 1955.

## Propietats

* Microstrip transporta ones electromagnètiques mitjançant 3 capes: conductor, dielèctric i pla de massa conductor.
* Valor de la impedància característica d'un microstrip:$Z_{\textrm {microstrip}}={\frac {Z_{0}}{2\pi {\sqrt {2(1+\varepsilon _{r})}}}}\mathrm {ln} \left(1+{\frac {4h}{w_{\textrm {eff}}}}\left({\frac {14+{\frac {8}{\varepsilon _{r}}}}{11}}{\frac {4h}{w_{\textrm {eff}}}}+{\sqrt {\left({\frac {14+{\frac {8}{\varepsilon _{r}}}}{11}}{\frac {4h}{w_{\textrm {eff}}}}\right)^{2}+\pi ^{2}{\frac {1+{\frac {1}{\varepsilon _{r}}}}{2}}}}\right)\right)$ $={\frac {87}{\sqrt {(1.41+\varepsilon _{r})}}}\mathrm {ln} ({\frac {5.98*H}{0.8W+T}})$ per exemple si volem aconseguir una impedància característica de 50 Ohm (típica en sistemes d'alta freqüència) en una PCB estàndard de material FR4 i 1,6mm de gruix, llavors el gruix de la pista haurà de ser de 3mm (W en la Fig.2)
* Microstrip presenta nivells de radiació mitjos i suporta valors d'impedància característica entre 20 i 120 Ohms. Factor de qualitat Q al voltant de 250.
* Avantatges : baix cost en comparació a guies d'ona de microones.
* Fig.3 Exemple de Microstrip real en una PCBInconvenients : qualsevol discontinuïtat dels conductors o dielèctric suposarà canvis i desadaptacions en la impedància característica.

## Vegeu també

* Stripline
* Guia d'ona
* Circuit imprès o PCB
* Antena F invertida

## Referències

* ↑ Administrator. «Microwaves101 | Microstrip» (en anglès). www.microwaves101.com. [Consulta: 6 març 2017].
* ↑ «Single microstrip line» (en anglès). qucs.sourceforge.net. [Consulta: 6 març 2017].
* ↑ «What’s the Difference Between Microstrip and Stripline?» (en anglès). mwrf.com/active-components. [Consulta: 6 març 2017].
* ↑ «Microstrip Impedance | Electronics and Electrical Engineering Tools | EEWeb Community» (en anglès). www.eeweb.com. Arxivat de l'original el 2017-03-07. [Consulta: 6 març 2017].
# Dorothea Dix

Dorothea Lynde Dix, més coneguda com a Dorothea Dix (Hampden, Massachusetts [actualment a Maine], 4 d'abril de 1802-Trenton, Nova Jersey, 17 de juliol de 1887), fou una educadora, reformadora social, infermera i humanitària americana. La seva devoció pel benestar dels qui patien malalties mentals va generar reformes generalitzades als Estats Units i també a l'estranger.

## Referències

* ↑ «Dorothea Dix | American social reformer» (en anglès). Encyclopedia Britannica.
* ↑ «Dorothea Dix» (en anglès). Biography. [Consulta: 11 febrer 2018].
# Kırıkhan

Kırıkhan és una ciutat i districte de Turquia, situat en la part nord-oest de la província de Hatay, molt a prop de la frontera amb Síria. El seu nom significa «alberg trencat», i potser és perquè va ser tradicionalment el lloc on feien parada les caravanes de mercaders. Actualment està en la intersecció de la carretera que va d'İskenderun a Alep amb una altra més important que va d'est a oest, d'Antioquia a Kahramanmaraş. Segons el cens del 2014 hi havia 76.900 habitants, la sisena més poblada de la província.

## Història

Kirikhan ja existia en l'època romana, encara que s'hi han trobat utensilis del període paleolític i d'altres civilitzacions que hi passaren: els hitites, els assiris i els perses. Alexandre Magne la conquerí als perses. S'hi han trobat uns 34 jaciments d'antigues fortaleses militars d'època hel·lenística. Al segle xii els templers construïren el castell de Darbesac, situat uns 4 km al nord, les ruïnes del qual són un lloc visitat per turistes.
La ciutat anteriorment formà part del districte de Belen, però passà a ser un districte propi el 1923 en l'època del Mandat francès per Síria i el Líban.

### Separació de Síria i unió a Turquia

Després de la primera guerra mundial i amb la partició de l'Imperi Otomà, el Sanjaq d'Alexandreta passà a formar part del Mandat francès per Síria i el Líban amb un estatut especial, però Turquia exigí la seva devolució, amb l'argument que aquesta àrea estava habitada majoritàriament per turcs. El 1939, la República de Hatay decidí unir-se a Turquia, i així la ciutat de Kirikhan passà a ser part de l'estat turc, havent celebrat un referèndum en què es confirmà el suport de l'electorat sobre aquesta decisió. El parlament local ho aprovà el 29 de juny i la reincorporació es produí el 23 de juliol, dins la província de Hatay.

## Geografia

El municipi de Kırıkhan té 715 km² d'extensió. És el districte més gran de la província de Hatay en termes d'àrea geogràfica. Les Muntanyes de Nur estan a l'oest del territori del comtat, mentre que a l'est està Síria, i al sud la plana d'Amik.

## Clima

El clima a Kirikhan és moderat, amb una temperatura mitjana de 32.3 °C a l'estiu i 7.31 °C de mitjana a l'hivern.

## Economia

Un 55 % de la població treballa en el sector primari, feine relacionades amb la ramaderia i l'agricultura. Un 28 % es dedica al sector de la indústria, i la resta a altres camps ocupacionals. En els darrers 15-20 anys, Kırıkhan ha experimentat un important desenvolupament en l'economia basada en l'agricultura. Hi ha 29 empreses d'engreix de bestiar, 2 fàbriques tèxtils, 6 molins de producció d'oli, 2 assecadors de panís que treballen per uns 40 explotacions agrícoles de la rodalia.

## Cultura

Destaca l'escola d'odontologia, famosa al país. Un savi i sant musulmà local, el místic Bayezid-i Bistami, hi té la seva tomba que atreu molts visitants. També és important el castell templer.

## Referències

* ↑ Hatay İlçeleri Nüfusu
* ↑ «İL VE İLÇE YÜZ ÖLÇÜMLERİ p.7». Wayback Machine, 01-01-2015. Arxivat de l'original el 2015-05-01. [Consulta: 11 juny 2022].
* ↑ «Kirikhan». The Kurdish Project, 2015.
# Koekchuch

Koekchuch era una identitat de gènere, avui dia extingida, present en els Itelmens de Sibèria. Aquests eren persones que havien sigut assignats homes en néixer, però que es comportaven com dones, es tenen registres de la seva existència durant els segles XVIII i principis del XIX.
L'investigador rus de Sibèria i Kamtxatka, Stepan Krasheninnikov, en la seva «Descripció de la Terra de Kamtxatka» (Описании земли Камчатки) va descriure els Koekchuch com a «persones de sexe transformat» (людей превращённого пола) - una categoria especial d'homes que «es vesteixen amb vestits de dones, fan la feina de les dones i no la dels homes» (в женском платье ходят, всю женскую работу отправляют, и с мужчинами не имеют никакого обхождения). Segons el relat de Krashennikov també servien com a amants. L'investigador també afirma que aquest fenomen també estava present entre els Koriaks, però que a diferència dels primers aquests tenien una opinió negativa d'aquesta identitat de gènere.

## Referències

* ↑ Pacific Homosexualities By Stephen O. Murray, p.160-161 Pacific Homosexualities
* ↑ Williamson, Ronald F. Archaeology of Bruce Trigger: Theoretical Empiricism. McGill-Queen's Press - MQUP, 2 abril 2006. ISBN 9780773531277.
* ↑ Czaplicka, Marie Antoinette. The Collected Works of M.A. Czaplicka (en anglès). Psychology Press, 1999. ISBN 978-0-7007-1001-0.
* ↑ «Yes Virginia, There Is Gender: Shamanism and Archaeology’s Many Histories». [Consulta: 3 setembre 2021].
# Saltat

El saltat és un mètode de cuina emprat per coure aliments amb una petita quantitat de greix en una paella i emprant una font de calor relativament alta. Sauter significa «saltar» en francès i amb això, el que s'indica el principal procés durant el mètode de cocció: mantenir en moviment. És similar al procés stir fry del wok a la cuina xinesa (saltat al wok). En desglaçar el fons de la paella amb vi, brou, vinagre o altres líquids es pot fer una salsa.

## Característiques

L'aliment saltat es cuina generalment per un període relativament curt de temps a causa de l'alta temperatura, mentre que al mateix temps preserva el seu color, humitat i gust. Aquesta tècnica és molt comuna amb els talls més tous de la carn com el llom i el filet mignon. La diferència entre saltar i socarrimar és que en el primer procés l'aliment queda cuinat a fons, mentre en el segon l'interior queda cru.
Pel que fa al greix utilitzat, generalment s'empra oli d'oliva o mantega clarificada encara que la majoria de greixos són vàlids per al procés. La mantega comuna és menys adequada per al saltat, ja que es crema a una temperatura més baixa a causa de la presència dels residus sòlids de llet.

## Vegeu també

* Stir frying
* Wok

## Referències

* ↑ «Saltat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Salteras

Salteras és una localitat de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya. L'any 2005 tenia 4.142 habitants. La seva extensió superficial és de 57 km² i té una densitat de 72,7 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 25′ N, 6° 06′ O. Està situada a una altitud de 152 metres i a 12 kilòmetres de la capital de la província, Sevilla.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 2.913 | 2.986 | 3.064 | 3.227 | 3.391 | 3.611 | 3.708 | 4.142 | 4.781 | 5.089 |
# Vixnióvoie

«Vixnióvoie» té aquests significats:

## Crimea

* Vixneve (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea

## Rússia

* Vixnióvoie (Briansk), localitat de l'óblast de Briansk, a Rússia
* Vixnióvoie (Saràtov), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
# Santa Ana la Real

Santa Ana la Real és un poble de la província de Huelva (Andalusia), que pertany a la comarca de Sierra de Huelva.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |
| 495 | 495 | 514 | 509 | 489 | 470 | 494 | 495 | 502 |

## Enllaços externs

* Santa Ana la Real Arxivat 2010-01-06 a Wayback Machine. - Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia (castellà)
# Xilka

* Aquest article tracta sobre la població. Vegeu-ne altres significats a «riu Xilka».
Xilka (rus: Шилка és una ciutat del krai de Zabaikàlie, a Rússia. Es troba a la vora del riu Xilka, a 176 km a l'est de Txità i a 4.894 km a l'est de Moscou.

## Història

Xilka fou fundada a la primera meitat del segle xviii. Aconseguí l'estatus de possiólok (poble) el 1929 i el de ciutat el 1951. La ciutat té una estació de la línia ferroviària del Transsiberià, al km 6444 des de Moscou.
# Sawdà bint Zama

Sawda bint Zama ibn Qays ibn Abd-Xams (en àrab سودة بنت زمعة, Sawda bt. Zamʿa) (m. a Medina, setembre/octubre de 674) fou la segona esposa del profeta Mahoma i una de les primeres persones a convertir-se a l'islam; era de la tribu quraixita pel costat del pare. El matrimoni fou concertat per tal de consolar Mahoma per la pèrdua de Khadija, només un mes després de la mort d'aquesta (619). No se sap del cert si primer es va concertar el seu matrimoni o el d'Àïxa, però Sawda va viure per un temps sola amb Mahoma, ja que Àïxa era massa jove per consumar el matrimoni. La tradició diu que tenia uns 50 anys, però si la data de la seva mort és correcte, la seva edat probablement era d'uns 30 anys. Mahoma l'hauria volgut repudiar el 629, però ella el va dissuadir (Alcorà IV, 127), tot consentint que Mahoma limités el sexe amb Àïxa, ja que ella era ja gran i no volia homes, i el seu únic desig era morir com a esposa del Profeta.

## Referències

* Encyclopaedia of Islam. Second Edition, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Sawda bt. Zamʿa".
# Sant Julià de Viladebages

Sant Julià de Viladebages és una església romànica del municipi d'Olius (Solsonès) protegida com a bé cultural d'interès local. Es troba a prop de la masia de Viladebages, en el paratge de Brics, i està dedicada a sant Julià.

## Descripció

És una església dels segles XI-XIII, d'una sola nau i un absis quadrat. La nau està coberta amb volta apuntada, orientada al nord-est. Les mides són de 5 x 8,80 m.
La construcció ha estat modificada. La nau i absis estan coberts amb volta apuntada no d'origen, i amb motllura de pedres trapezoïdals amb bisell als murs laterals de l'absis. El parament és de grans pedres treballades a cop de maceta en filades; les que volten la finestra i les dels angles són treballades a punta. Les pedres angulars de l'absis tenen l'angle arrodonit; les de la nau són d'aresta viva. Té un podi de 40 cm d'alçada màxima agafant quasi tot el mur oest-nord-oest de la nau. La porta és al frontis amb grans dovelles. Hi ha una finestra al mig de l'absis, d'una esqueixada i arc de mig punt monolític.

## Història

Aquesta església no està esmentada a l'Acta de Consagració i Dotació de la Catedral d'Urgell de l'any 839.

## Referències

* «Església de Sant Julià de Viladebages». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 abril 2012].

## Enllaços externs

* Església de Sant Julià de Viladebages, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Whiteside

Whiteside és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 67 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Whiteside tenia 67 habitants, 26 habitatges, i 19 famílies. La densitat de població era de 287,4 habitants per km².
Dels 26 habitatges en un 30,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,7% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 26,9% no eren unitats familiars. En el 23,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,8% tenia menys de 18 anys, un 3% entre 18 i 24, un 31,3% entre 25 i 44, un 17,9% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.250 $ i la renda mediana per família de 48.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 26.250 $. La renda per capita de la població era de 16.297 $. Entorn de l'11,1% de les famílies i el 12,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Whiteside». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Whiteside». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Whitesboro (Nova York)

Whitesboro és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 3.943 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Whitesboro tenia 3.943 habitants, 1.778 habitatges, i 992 famílies. La densitat de població era de 1.422,8 habitants per km².
Dels 1.778 habitatges en un 27,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,9% hi vivien parelles casades, en un 15% dones solteres, i en un 44,2% no eren unitats familiars. En el 39% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 31,7% entre 25 i 44, un 20,3% de 45 a 60 i un 17% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.947 $ i la renda mediana per família de 42.741 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.408 $ mentre que les dones 25.865 $. La renda per capita de la població era de 17.386 $. Cap de les famílies i el 13,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Whitesboro». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Whitesboro». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.