OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Haplochromis paraguiarti

Haplochromis paraguiarti és una espècie extinta de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles podien assolir els 15,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es trobava al llac Victòria (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Reixetovka

Reixetovka (en rus: Решетовка) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Kursk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 22 habitants. Pertany al districte rural de Gorxétxnoie.

## Referències

* ↑ «Yasenki». GeoNames. [Consulta: 3 desembre 2018].
# Kavango

Els kavango són una tribu africana el poble de la qual viu en el nord-est de Namíbia; en el costat sud de la frontera amb Angola.
El riu Okavango és el punt focal d'aquest grup, al voltant del qual la majoria d'ells basen les seves activitats de subsistència; tan sols un estimat 20% dels kavango viu en zones àrides allunyades del riu. No només el riu pren el seu nom a partir d'aquesta ètnia, sinó a més una de les 13 regions administratives de Namíbia: la regió de Kavango.
Els kavango estan estretament relacionats amb els ovambo (o owambo), ja que ambdues tribus descendeixen de la tribu wambo, que viuen a l'est d'Àfrica a la regió del riu Kwando. Els kavango es van establir en aquesta regió fa al voltant de dos-cents anys.
Els kavango estan subdividits en 5 grups menors anomenats respectivament gciriku, kwangali, mbukushu, mbunza i shambyu. Cadascun d'ells està dirigit pel seu propi cap tribal, el qual és responsable de la distribució de terres entre els membres de la tribu. Encara quan els caps són tradicionalment homes, el sistema social és matriarcal. La constitució de Namíbia, legitima i permet als kavango, l'ús de les seves lleis tradicionals.
Fins a la dècada de 1970 existia un grup considerable de kavangos a Angola als quals amb freqüència se'ls crida nyemba. No obstant això, aquests van fugir del conflicte bèl·lic que devastava la regió al nord del riu Okavango i van venir a reunir-se amb els seus germans del sud. Com a resultat d'aquest moviment migratori, el nombre de kanvangos a Namíbia es va duplicar, convertint-se en el segon major grup ètnic al país, amb un 10% del total de la població.
L'idioma més comunament parlat entre els kavango és el RuKwangali. Alguns grups entre els Shambyu, Gciriku i Mbukushu parlen el seu propi dialecte, però el RuKwangali és l'únic amb escriptura.
La religió que practiquen els kavangos és el cristianisme, barrejat amb elements tradicionals de la seva cultura.

## Vegeu també

* Kwangali, llengua
* Kavangoland, bantustan
* Okavango, riu i comarca

## Bibliografia

* Eckl, Andreas. "Serving the Kavango Sovereigns Political Interests. The Beginnings of the Catholic Mission in Northern Namibia", LFM. Social sciences & missions no.14, July 2004, pàgs. 9–46.
# Mascarell atlàntic

El mascarell comú, mascarell atlàntic o simplement mascarell o sotaler i bec de trinxet a les Balears (Morus bassanus) és un ocell marí de la família dels súlids (Sulidae). És el major membre de la família, i l'únic que es pot contemplar en aigües properes als Països Catalans.

## Descripció

* Els adults fan 81-110 cm de llargària, amb un pes de 2,2-3,6 kg i una envergadura de 165-180 cm. A l'edat de 10 setmanes, quan encara no han alçat el vol, arriben a pesar més de 4 kg.
* Plomatge blanc amb les primàries de color marró fosc, gairebé negre. Cap i bescoll de color groc pàlid.
* Bec de color gris blavós i potes negres.
* Ull blau clar, envoltat per una zona de pell nua en cara i gola, de color negre blavós.
* Els joves són de color marró fosc amb taques clares per sobre, i de color blanquinós amb taques fosques per sota. Amb els anys van adquirint més zones blanques, fins a arribar a la maduresa a l'edat de cinc anys.

## Hàbitat i distribució

Són ocells pelàgics que habiten a l'Atlàntic Nord. Crien en grans colònies, als penya-segats cara al mar o en petites illes rocoses, a Islàndia, Noruega, Illes Fèroe, Illes Britàniques, Bretanya, Terranova i Canadà.
Els ocells joves emigren cap al sud, arribant alguns fins a l'equador. Els adults també es dispersen, arribant al Golf de Mèxic i a la Mediterrània.

## Subespècies

Es considera una espècie monotípica.

## Referències

* ↑ https://www.researchgate.net/profile/Xavier_Ferrer/publication/266138388_The_birds_in_the_Minorca_Natural_History_of_the_presbyter_Josep_Sanxo_i_Sanxo_1777-1847_Write_in_catalan_Els_ocells_a_la_historia_natural_de_Menorca_del_prevere_Josep_Sanxo_i_Sanxo_1777-1847/links/545ced310cf295b5615e62ad.pdf?origin=publication_detail
* ↑ El mascarell comú al SIOC Rev. 10-09-2010
* 1 2 Gerald Tuck. A Field Guide to the seabirds of Britain and the World/Guia de Campo de las aves marinas de España i del Mundo. Ediciones Omega, S.A., Barcelona 1980, ISBN 84-282-0578-7
* ↑ Distribució i moviments migratoris dels mascarells comuns a GROMS Rev. 10-09-2010
* ↑ Classificació dels Pelecaniformes, amb subespècies, a ZOONOMEN Rev.10-09-2010
# Erasmus Grasser

Erasmus Grasser (c. 1450 – c. 1515) va ser un mestre constructor i escultor de Múnic de principi del segle xvi.

## Estil

El seu estil es caracteritza per un estil animat i realista, influenciat per la tècnica de Nikolaus Gerhaert. Grasser va treballar principalment amb fusta, i les seves obres més importants són les setze figures de Moriskentänzer (ballarins de Moresca o de Morris, 1480, deu de conservades, sis de desaparegudes) que adornen les parets del saló de ball i l'assemblea de l'antic ajuntament de Múnic, les escales de roure de catedral de Múnic (1502) i l'altar major de l'Església de Santa Maria Ramersdorf, totes localitzades a Múnic. També va crear l'altar major de Reichersdorf (1502–1506).

## Obres

Se li atribueix també l'Enterrament de la Mare de Déu tot i que podria ser d'un deixeble seu. Aquesta peça mostra la mare de Déu, en un taüt, conduïda al seu sepulcre.
Hi ha un grup de la Santíssima Trinitat obra seva a l'església de Sant Sixte de Schliersee.

## Referències

* ↑ Emmerson,R."Key Figures in Medieval Europe: An Encyclopedia"-pg 268
* ↑ Saunders, Father William. The Dormition of Mary

## Bibliografia

* Philipp M. Halm, Erasmus Grasser, 1927
# Cellere

Cellere és un comune (municipi) de la Província de Viterbo, a la regió italiana del Laci, situat a uns 90 km al nord-oest de Roma i a uns 30 km al nord-oest de Viterbo.
Cellere limita amb els municipis següents: Arlena di Castro, Canino, Ischia di Castro, Piansano, Tessennano i Valentano.
L'any 2017 la seva població era de 1.168 habitants.
El principal lloc d'interès és l'església de Sant'Egidio Abate, dissenyada per Antonio da Sangallo el Jove.

## Història

Cellere s'esmenta per primera vegada al segle VIII dC, tot i que s'ha especulat amb un origen romà, sota el nom. Més tard formà part dels Estats Pontificis i del Ducat de Castro, i més tard, una altra vegada, fins al 1870, dels Estats Pontificis.

## Referències

* ↑ Totes les dades de població: Institut Nacional d'Estadística (Itàlia)(ISTAT).
# Stephen Warbeck

Stephen Warbeck (Southampton, Anglaterra, 1948) és un compositor de cinema anglès guanyador d'un Oscar l'any 1998 per Shakespeare in Love, i nominat cinc vegades pel BAFTA.

## Biografia

Warbeck va assistir a la Universitat de Bristol i va començar la seva carrera com a actor. Toca l'acordió i codirigeix el grup The hKippers amb Paul Bradley.
Warbeck començava a escriure música per al cinema i la televisió a principis dels anys 1990, component gradualment una filmografia considerable. Ha escrit música per a més de quaranta projectes de televisió, i ha rebut cinc nominacions al BAFTA, incloent-hi un per a la sèrie altament reeixida Prime Suspect (1990-1996). La llista de Warbeck de llargmetratges inclouen Mrs. Brown (1997), Mystery Men (1999), Quills (2000), Billy Elliot (2000), Captain Corellis's Mandolin (2001), Birthday Girl (2002).

## Filmografia

Ha compost música per pel·lícules com:
* Sister My Sister (1994)
* Shakespeare in Love (1998)
* Mystery Men (1999)
* Billy Elliot (2000)
* La mandolina del capità Corelli (Captain Corelli's Mandolin) (2001)
* Charlotte Gray (2002)
* Two Brothers (2004)
* Proof (2005)
* The Debt (2010)

## Referències

* ↑ «How We Met: Paul Bradley & Stephen Warbeck». The Independent.
# Haplochromis parvidens

Haplochromis parvidens és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Victòria (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Emperador Hui de Jin

* Pels emperadors amb el nom a títol pòstum Hui, vegeu Emperador Hui.
Emperador Hui de Jin, x. sim. 晋惠帝, x. tra. 晉惠帝, py. jìn huì dì, wg. Chin Hui-ti (259-enverinat el 8 de gener del 307 EC), nom personal Sima Zhong (司馬衷), nom estilitzat Zhengdu (正度), va ser el segon emperador de la Dinastia Jin (265-420). L'Emperador Hui era un discapacitat de desenvolupament, i al llarg del seu regnat, hi va haver constants lluites intestines entre regents, prínceps imperials (els seus oncles i cosins), i la seva esposa l'Emperadriu Jia Nanfeng per control d'ell (i per tant de l'administració imperial), causant un gran sofriment per al poble i soscavant en gran manera l'estabilitat del règim de Jin, cosa que finalment va portar a les revoltes Wu Hu les quals van conduir a la pèrdua de Jin del nord i el centre del país i l'establiment dels Setze Regnes contendents. Ell va ser deposat breument pel seu besoncle Sima Lun, que va usurpar el tron, en el 301, però més tard eixe any va ser restaurat en el tron i va continuar sent l'emperador fins al 307, any en què fou enverinat, probablement pel regent Sima Yue.

## Vida abans de l'entronització

Sima Zhong va néixer de Sima Yan i la seva esposa Yang Yan en el 259, mentre Sima Yan encara era l'ajudant del seu pare, el regent de Cao Wei, Sima Zhao. Zhong va ser el seu segon fill, però com el seu germà major Sima Gui (司馬軌) va morir ben aviat, ell es va convertir en el fill gran. No se sap quan es va fer evident que hi era discapacitat de desenvolupament, però en qualsevol cas, després que Sima Zhao transí en el 265 i Sima Yan posteriorment va obligar a l'emperador de Cao Wei, Cao Huan, a abdicar en favor seu, acabant amb la dinastia Cao Wei i començant Jin (com Emperador Wu), ell va crear al Príncep Zhong com príncep hereu en el 267, a l'edat dels set anys.
Emperador Hui de JinCasa de SimaNascut: 259 Mort: 8 January 307 :
| Títols de regnat |||
| Precedit per: Emperador Wu de Jin | Imperi de la Xina 290 – febrer del 301 amb Yang Jun (290 – 291) Sima Liang (291) Wei Guan (291) | Succeït per: Sima Lun |
| Precedit per: Sima Lun | Imperi de la Xina juny del 301 – 304 amb Sima Jiong (301 – 302) Sima Ai (302 – 304) Sima Ying (304) | Succeït per: Ell mateix |
| Precedit per: Sima Lun | Imperi de la Xina juny del 301 – 304 amb Sima Jiong (301 – 302) Sima Ai (302 – 304) Sima Ying (304) | Succeït per: Liu Yuan |
| Precedit per: Sima Lun | Imperi de la Xina juny del 301 – 304 amb Sima Jiong (301 – 302) Sima Ai (302 – 304) Sima Ying (304) | Succeït per: Li Xiong |
| Precedit per: Ell mateix | Imperi de la Xina 304 – 307 amb Sima Yong (304 – 306) Sima Yue (306 – 307) | Succeït per: Emperador Huai de Jin |
# Karine Danielian

Karine Danielian (armeni: Կարինե Դանիելյան) (Erevan, 9 de juny de 1947 - 4 d'abril de 2022) (en rus Карине Суреновна Даниелян), també transliterat sovint com a Karine Danielyan, va ser una biofísica, ecòloga, política i professora universitària armènia. Va ser presidenta de la ONG Associació pel Desenvolupament Humà Sostenible, que té per objectiu difondre idees, principis i valors sobre el desenvolupament sostenible. Va formar part de la Càtedra d'ecologia i desenvolupament sostenible de la Universitat Estatal de Pedagogia d'Armènia.
Entre 1990 i 1991 va ser vice-alcaldessa d'Erevan en Medi Ambient i Salut, durant la República Socialista Soviètica d'Armènia. Un cop el país va esdevenir la República d'Armènia, va exercir de ministra de protecció de la natura entre 1991 i 1994. En una entrevista va recordar la seva època de ministra com a molt dura, ja que el seu país acabava de deixar l'URSS, estava immers en la guerra del Nagorno Karabakh i patia una forta crisi energètica. Danielian recordava que tot i que va ser capaç d'involucrar Armènia en la majoria de processos internacionals i adoptar varies lleis de protecció de la natura, era pràcticament impossible aplicar les mesures, ja que el context feia que el medi ambient quedés en darrer terme.
En els darrers anys va posar sobre la taula els problemes ambientals que pateix el seu país, amb l'objectiu de fer Armènia més sostenible. Va denunciar els impactes ambientals que provoquen les males pràctiques d'algunes empreses mineres, especialment a la província de Siunik, els problemes hidrològics que pateix el llac Sevan degut als canvis constants del nivell de l'aigua o el risc de desertificació de la plana de l'Ararat, causat per l'extracció massiva d'aigua dels aqüífers per part de granges piscícoles.

## Referències

* 1 2 «Karine Danielyan». International cultural dialogue. Arxivat de l'original el 2020-10-11. [Consulta: 7 octubre 2020].(anglès)
* ↑ «Karine Danielyan: Armenia Didn't Approach Sustainable Development in Economic, Environmental and Social Fields». Ecolur, 19-06-2014. [Consulta: 12 octubre 2020].(anglès)
* ↑ «Karine Danielyan». Impakter, 07-10-2020.(anglès)
* ↑ «Ministry of environment - Historical overview». Ministry of Environment. [Consulta: 12 desembre 2020].(anglès)
* ↑ «Karine Danielyan: The women who prefer being mothers deserve the same respect as female politicians». Arminfo, 07-03-2015. [Consulta: 12 desembre 2020].(anglès)
* ↑ «Karine Danielyan: In Armenia secondary deposits are neglected as they promise no super profits». Arminfo, 14-03-2014. [Consulta: 6 desembre 2020].(anglès)
* ↑ «Karine Danielyan points at environmental problems of 2014». Arminfo, 10-12-2014. [Consulta: 7 desembre 2020].(anglès)
# Mas Oliver (Palamós)

El Mas Oliver és una masia al terme municipal de Palamós (el Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. El mas, amb torre adossada, es troba prop de la costa, a uns 45m. sobre el nivell del mar, en zona propera al Mas Juny. La masia data del segle xvi segons la llinda del portal d'entrada que té gravada la data 1547.
La torre inicialment devia estar separada del mas i es comunicava per un pont eventual de fusta. Quan es feu innecessària la funció defensiva el mas s'allargà uns 2m. i quedà adossada. Actualment la casa resta deshabitada. Al 2021 fou expropiat per l'Ajuntament de Palamós que preveia reformar-lo, degut a les seves males condicions, derruir certes construccions annexes, i convertir-lo en un equipament municipal. L'any 2022 l'ajuntament ha iniciat les obres per enderrocar les edificacions annexes.
La casa està coberta a dues vessants, vers la façana principal i posterior. La principal, de 16,90m. de llargada està encarada a ponent. Pel que fa a portes i finestres estan escairades amb pedra. La torre té forma cilíndrica atalussada amb un diàmetre de 5,90m. i fa una alçada d'uns 9,70m. El gruix dels murs oscil·la entre 0,75 i 0,80m. Consta de dues plantes separades per volta esfèrica rebaixada de pedra. Els primers 2,60m. estan replens de pedres trencades. La primera planta, a 2,60m. del sòl, es comunica amb la casa. La segona és accessible per una escala exterior de ferro i conté els dipòsits d'aigua. Conserva diverses espitlleres quadrades, la poterna i ha desaparegut el coronament.

## Notes

* 1 2 «Mas Oliver». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
* ↑ «L’Ajuntament de Palamós segueix treballant per la reconversió del Mas Oliver en equipament municipal». Revista del Baix Empordà, 14-11-2021. [Consulta: 14 novembre 2021].
* ↑ DdG. «Palamós inicia l'enderroc de les estructures annexes al mas del Mas Oliver», 26-04-2022. [Consulta: 1r maig 2022].
# Tatsuya Shiji

Tatsuya Shiji (Japó, 20 d'octubre de 1938), és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Tatsuya Shiji va disputar 1 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database
# Haplochromis paropius

Haplochromis paropius és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Victòria (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Don Carlos (Schiller)

Don Carlos (Dom Karlos, Infant von Spanien en alemany original) en la seva versió original) és un drama en cinc actes escrit per Friedrich Schiller entre 1783 i 1787. L'obra s'emmarca en el moviment Sturm und Drang. Es va representar per primera vegada el 29 d'agost de 1787 al Deutsches Schauspielhaus d'Hamburg.

## Argumento

El títol de l'obra pren el seu nom de la figura històrica de Carles d'Àustria, Príncep d'Astúries i fill del rei d'Espanya Felip II. La peça recrea els amors impossibles de l'infant amb l'esposa del seu pare, Isabel de Valois. Alhora, els Països Baixos lluiten per la seva llibertat.

## Personatges

* Felip II, rei d'Espanya
* Isabel de Valois, la seva esposa
* Carles d'Àustria, Príncep hereu
* El Marquès de Posa, Cavaller de l'Orde de Malta i amic de Don Carlos
* Domingo, confessor del rei.
* El Duc d'Alba
* La Princesa d'Éboli
* El Comte de Lerma
* Raimond de Taxis

## Adaptacions d'òpera

A partir d'aquesta obra s'han compost nombroses òperes:
* 1844 òpera de Michael Costa (libretto de Leopold Tarentini, Londres)
* 1847 òpera de Pasquale Bona (libretto de Giorgio Giacchetti, Milà)
* 1850 òpera de Antonio Buzzolla (libretto de Francesco Maria Piave, Venècia) (aquesta versió fou titulada "Elisabetta di Valois")
* 1862 òpera de Vincenzo Moscuzza (libretto de Leopold Tarentini, Nàpols)
* 1867 & 1884 Don Carlos o Don Carlo de Giuseppe Verdi (libretto de Joseph Méry i Camille du Locle, París, traduïda a l'italia d'Achille de Lauzières i Angelo Zanardini, Milà; traducció a l'alemany de Julius Kapp i Kurt Soldan)

## Referències

* ↑ Thiel, Luzia. Freundschafts-Konzeptionen im späten 18. Jahrhundert: Schillers "Don Karlos" und Hölderlins "Hyperion". Würzburg: Königshausen & Neumann, 2004, ISBN 978-3-8260-2744-4, p. 15.

## Bibliografia

* Stevens, Robert «Schiller’s Don Carlos: the 'light and warmth' of a timeless play». World Socialist Web Site, 12-11-2004. Revisió de la producció del 2004 a Sheffield (Anglaterra) de l'adaptació de l'alemany de Mike Poulton amb una discussió sobre l'obra
* University of Oxford production of Don Carlos at the Oxford Playhouse, 18-21 Feb. 2009 Arxivat 2020-06-05 a Wayback Machine.
# Emperador Jingzong de Tang

Emperador Jingzong de Tang (唐敬宗) (809 - 827). Un dels emperadors més joves de la Dinastia Tang (618-907) Va regnar durant menys de quatre anys (824-827), i el poder real estava en mans dels eunucs i els militars de la cort imperial.

## Biografia

De nom personal Li Zhan (李 湛),va néixer el 22 de juliol del 809. Era el fill gran de l'emperador Muzong i germà gran dels futurs emperadors Wenzong i l'emperador Wuzong. La seva mare era la Consort Wang.
L'emperador Jingzong es va convertir en emperador a l'edat de 15 anys i el seu breu regnat seria eclipsat per eunucs corruptes amb control sobre l'exèrcit imperial com Shence (神策軍), que arribaria a dominar el seu govern, així com el del seu germà petit l'emperador Wenzong. Sense cap interès per governar, Jingzong va cedir el poder a eunucs com Wang Shoucheng i funcionaris com Li Fengji.
Quan tenia 17 anys, el 9 de gener del 827, va ser assassinat per un grup de conspiradors. El va succeir Li Han, amb el nom d'emperador Wenzong.

## Referències

* ↑ «Emperor Jingzeng of Tang China» (en anglès). World Heritage Encyclopedia. Arxivat de l'original el 2020-06-17. [Consulta: març 2021].
* ↑ «百度百科——全球最大中文百科全书». [Consulta: 15 març 2021].
* ↑ «Chinese Monarchs - Emperor Jingzong of Tang (唐敬宗) (July 22, 809 – January 9, 827),». [Consulta: 15 març 2021].
# Vougy (Loira)

Vougy és un municipi francès situat al departament del Loira i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. El 2021 tenia 1.506 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 27 gener 2024].
# Mas Oliveres (Castell d'Aro, Platja d'Aro i s'Agaró)

El Mas Oliveres és una masia de Castell d'Aro, Platja d'Aro i s'Agaró (Baix Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt format per masia i cabanya. La masia és una construcció de gran volum, format per dos cossos. El cos original és el que està col·locat més al sud, amb coberta a dues aigües. En el punt central de la coberta apareix una planta golfes. Les dues vessants de la coberta del cos principal no són simètriques, essent la part esta més llarga. Interiorment s'ordena amb crugies perpendiculars a la façana sud. L'ampliació de la masia original ha donat forma a un segon, també amb coberta a dues aigües, però amb el carener paral·lel a la façana sud, la de més dimensió.

## Referències

* ↑ «Mas Oliveres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 octubre 2017].