OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Follia de dona

Follia de dona (títol original: Heller Wahn) és una pel·lícula germano-francesa dirigida per Margarethe von Trotta, estrenada l'any 1983. Ha estat doblada al català.

## Argument

Ruth, esposa d'un cèlebre pacifista, té por de la gent. Olga, professora de literatura i esposa d'un director de teatre d'èxit, coneix Ruth durant unes vacances, i ambdues es fan amigues. Els homes parlen, les dones escolten, ignorades pels seus marits.

## Repartiment

* Hanna Schygulla: Olga
* Angela Winkler: Ruth
* Peter Striebeck: Franz
* Christine Fersen: Erika
* Franz Buchrieser: Dieter
* Wladimir Yordanoff: Alexaj

## Referències

* ↑ esadir.cat. Follia de dona. esadir.cat.
* ↑ «Heller Wahn». imdb.
# Cristall de roca

El cristall de roca o quars hialí és el quars en el seu estat més pur, per la qual cosa és transparent en no tenir impureses. Es troba en regions muntanyoses i zones al·luvials de tot el món. S'aprofita la seva estabilitat molecular per a controlar l'exactitud de circuits electrònics a causa del seu comportament ressonant.
El quars (fórmula empírica: SiO₂) és el component fonamental de molts tipus de roques, i el mineral més abundant en l'escorça terrestre, especialment en les roques ígnies àcides; per aquest motiu és tan freqüent i abundant, però també en roques sedimentàries i roques metamòrfiques, per ser al mateix temps molt resistent. També es pot trobar en filons pegmatites, pneumatolítics i hidrotermals amb menes metàl·liques o sols. N'és un exemple la calcedònia, que és hidrotermal de baixa temperatura (al voltant dels 120 °C), que es pot formar a prop de la superfície.
És el quars en el seu estat més pur, totalment incolor, ja que no té impureses o inclusions que afectin la seva transparència. El seu índex de refracció dicroica és extremadament baix, amb doble refringència orientada per un eix únic, cosa que el fa un excel·lent conductor i canalitzador d'ones lumíniques. Es troba en regions muntanyoses i zones al·luvials de tot el món, en forma de vidres piramidals hexagonals, sovint agrupats en drusa sobre geodes; tècnicament s'aprofita la seva vibració molecular per a controlar amb exactitud circuits electrònics, com rellotges, dispositius d'activació i desactivació, etc.

## Vegeu també

* Lent de Nimrud.

## Referències

* ↑ «Rock Crystal» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 desembre 2015].
* ↑ «Cristall de roca». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Rosell Riba, Joan. «El quars hialí o cristall de roca». El Blog del Museu. Museu de Ciències Naturals de Barcelona. [Consulta: 3 febrer 2014].
# Temporada 1916-1917 de l'EC Granollers

La quarta temporada fou un any d'estabilitat i creixement, concretant-se finalment l'ingrés del Granollers Sport Club a la Federació Catalana de Foot-ball Associació.

## Fets destacats

1916
* 15 d'octubre: el primer equip es veu obligat a retirar-se del terreny de joc en el partit contra l'SC Caldes, degut als incidents entre jugadors, àrbitre i públic, resultant agredit el vocal de la junta granollerina Ramon Xicota.
1917
* 1 de juny: el Club passa a formar part de la Federació Catalana de Foot-ball Associació.

## Plantilla

| Pos. | Jugador | Temporada |
| POR | Esteve Bassas 'Blai' | 1914-1915 |
| POR | Tomàs Rion Cuch | 1916-1917 |
| DEF | Josep Martí Batalla 'Martí I' | 1913-1914 |
| DEF | Ramon Meri Molist | 1914-1915 |
| DEF | Joaquim Mas | 1913-1914 |
| DEF | Gendra II | 1916-1917 |
| DEF | Ramon Xicota Guasch | 1916-1917 |
| MIG | Tomàs Blanxart | 1914-1915 |
| MIG | Roma | 1914-1915 |
| MIG | Juli | 1916-1917 |
| MIG | Joan Gendra Sobrevia 'Gendra I' | 1914-1915 |
| MIG | Miquel Barnet Espargaró | 1914-1915 |
| MIG | Joan Guàrdia Requesens | 1916-1917 |
| MIG | Francesc Ventura Quintana | 1916-1917 |
| DAV | Salvador Mas | 1913-1914 |
| DAV | Molina | 1914-1915 |
| DAV | Joaquim Martí Batalla 'Martí II' | 1914-1915 |
| DAV | Anton Toledo | 1914-1915 |
| DAV | Enric Garrell | 1914-1915 |
| DAV | Cristòfol Martí Batalla 'Martí III' | 1916-1917 |
| DAV | Ballada | 1916-1917 |
| DAV | Collell | 1916-1917 |
| DAV | Xirau | 1916-1917 |
| | Ramon Torruella Oriach | 1913-1914 |
Llegenda: · Capità · Juvenil · Lesionat · Altes · Passaport europeu · Extracomunitari · Extracomunitari sense restricció

## Partits

* Amistosos

## Referències

* ↑ El Demòcrata. Granollers, Època 2a Any IV n.145 p.3 (22 d'octubre de 1916)
* ↑ Renovació. Granollers, Any II n.31 p.3 (3 de juny de 1917)
# Taddeo Zuccaro

Tadeo Zuccaro o Tadeo Zuccari (San Angelo in Vado, prop d'Urbino, Marques 1529 - 1566) fou un pintor italià del manierisme.

## Biografia

Fill de pintor, va rebre els ensenyaments de Pompeo de Fano, tot i que la seva veritable formació va ser autodidacta, derivada en particular de l'estudi de Rafael i l'escola rafaelesca del primer manierisme. Amb 14 anys va anar a Roma a treballar com a pintor professional, però va tenir moltes dificultats per treballar-hi. El 1548 va decorar l'interior d'una casa encarregada per Jacopo Mattei i més endavant, el 1551, fou cridat a Urbino per a decorar la catedral. Un cop finalitzada, va tornar a Roma, on va decorar la capella Mattei a Santa Maria della Consolazione i una part de la villa Giulia per al papa Juli III. Va morir sobtadament el 1566. Al morir, el seu germà i deixeble Federico Zuccaro fou l'encarregat d'acabar els compromisos que aquest va deixar, especialment a Roma.

## Obra

Zuccaro aconsegueix recrear parcialment el nou sentit essencial del classicisme. La seva pintura exhibeix una qualitat contradictòria amb l'estil de la seva època: una tendència al naturalisme descriptiu que apareix dins de la seva estilització manierista.
El naturalisme és un component important en el complex global de la seva obra; aquest representa el nexe que va saber efectuar entre el manierisme i les exigències que la incipient reforma catòlica demandava. La seva tendència preanuncia el barroc dels Carracci.
Les seves obres més rellevants són una Crucifixió (1553-1556), de la Capella Mattei de Santa Maria de la Consolació; la Conversió de Sant Pau (1563); un Crist mort sostingut per àngels (1564-1565); la decoració de la sala del Fasti (1565); El Concili de Trento (1565), obra de valor majorment històric.
Al fons del Museu Nacional d'Art de Catalunya es conserva un dibuix seu, apunts de figura, provinent de la col·lecció privada de Raimon Casellas.

## Bibliografia

* DDAA. La col·lecció Raimon Casellas. Publicacions del Mnac/ Museo del Prado, 1992. ISBN 84-87317-21-9.
# Taddart

Taddart (en àrab تادرت, Tāddart; en amazic ⵜⴰⴷⴷⴰⵔⵜ) és un municipi rural del Marroc a la província de Guercif, a la regió de L'Oriental, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 22.138 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Ferdinand Lemaire

Ferdinand Lemaire (París, 1832 - 10 d'agost de 1879) fou un llibretista i poeta francès, sobretot conegut per escriure el llibret de l'òpera de Camille Saint-Saëns Samson et Dalila.
Lemaire era un crioll, originari de Martinica, que s'havia casat amb un cosí de l'esposa de Saint-Saëns. Saint-Saëns havia posat música prèviament a dos dels seus poemes, Souvenance i Tristesse, per a veu i piano. El compositor li va demanar d'escriure un oratori de la història de Samsó i Dalila, Lemaire hi va estar d'acord però només amb la condició que havia de ser una òpera.

## Referències

* ↑ Article sobre l'òpera de Heinz Wallisch
* ↑ «"The Libretto and Source of Saint-Saëns Samson and Delilah"». Arxivat de l'original el 2006-08-21. [Consulta: 2 febrer 2016].
* ↑ Sadie, Stanley (ed). The New Grove Dictionary of Opera, vol 3, p. 1141. Oxford: Oxford University Press, 1992. ISBN 978-0-19-522186-2.
# Finollosa d'Exarc

Finollosa d'Exarc (aragonès) Hinojosa del Jarque (castellà) és un municipi d'Aragó, situat a la província de Terol i enquadrat a la comarca de la Conques Mineres.
# Takuro Fujii

Takuro Fujii (Japó, 21 d'abril de 1985) és un nedador japonès especialitzat en proves de curta distància estil lliure i papallona, on va aconseguir ser subcampió olímpic el 2012.

## Carrera esportiva

Als Jocs Olímpics de Pequín 2008 va guanyar la medalla de bronze en els relleus 4x100 metres estils, nedant l'estil papallona, amb un temps de 3:31.18 segons que va ser rècord d'Àsia, després dels Estats Units i Austràlia (plata).
Quatre anys després, als Jocs Olímpics de Londres 2012 va guanyar la medalla de plata en la mateixa prova, però aquesta vegada nedant el llarg d'estil lliure, amb un temps de 3:31.26 segons, després dels Estats Units i per davant d'Austràlia (bronze).

## Referències

* ↑ Fitxa. COI. Consultat el 26 de gener de 2018.
# Molí del Batet

El Molí del Batet o Molí del Pineda és una obra del municipi de Torrelles de Foix (Alt Penedès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es troba totalment en ruïnes. Només es conserva la part baixa amb volta de canó de 8 metres per 5 metres, i la portalada adovellada amb arc de mig punt i gairebé taponada per l'enderroc del molí.

## Referències

* ↑ «Molí del Batet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 febrer 2015].
# Carmen (desambiguació)

« Carmen» té aquests significats:
* Carmen, òpera de George Bizet
* Carmen (Prosper Mérimée), novel·la de Prosper Mérimée
* Pel·lícules
** Carmen (pel·lícula de 1915 de DeMille)
** Carmen (pel·lícula de 1915 de Raoul Walsh)
** Carmen (pel·lícula de 1918), d'Ernst Lubitsch
** Carmen (pel·lícula de 1926), de Jacques Feyder
** Carmen (pel·lícula de 1983), de Carlos Saura
** Carmen (pel·lícula de 1984), de Francesco Rosi
** Carmen (pel·lícula de 2003), de Vicente Aranda
** Carmen (pel·lícula de 2010), de Jacques Malaterre
* Carmen de la Fundación Rodríguez Acosta
Viccionari
# Roy Curvers

Roy Curvers (Haelen, Leudal, Limburg, 27 de desembre de 1979) és un ciclista neerlandès, professional des del 2008. Actualment corre a l'equip Team Sunweb. En el seu palmarès destaca la Halle-Ingooigem de 2011.

## Palmarès

* 2003
** 1r al Gran Premi de Dourges
* 2004
** 1r a la Dorpenomloop Rucphen
* 2005
** Vencedor d'una etapa a la Ronde van Midden-Brabant
* 2006
** Vencedor d'una etapa a la Ronde van Midden-Brabant
* 2007
** 1r a la Ronde van Midden-Brabant
** Vencedor d'una etapa de l'Olympia's Tour
* 2011
** 1r a la Halle-Ingooigem

### Resultats al Tour de França

* 2012. 135è de la classificació general
* 2013. 145è de la classificació general
* 2014. 116è de la classificació general
* 2015. 106è de la classificació general
* 2016. 122è de la classificació general
* 2017. 142è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2011. 156è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2018. 128è de la classificació general

## Referències

* ↑ Het Nieuwsblad. "Nederlander Roy Curvers nekt Belgen in Halle-Ingooigem". 22 juny 2011

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.com
# Andrés de Boet Bigas

Manuel Paz Montes fou un periodista i polític madrileny, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.
Era periodista del diari El Mundo, vinculat al Partit Liberal. En gener de 1919 va substituir en el seu escó Manuel Paz Montes, elegit diputat pel districte de Nules (província de Castelló) per la fracció demòcrata de Manuel García Prieto del Partit Liberal a les eleccions generals espanyoles de 1918, guanyat en una dura disputa amb el candidat conservador (el baró de Càrcer i el candidat carlí (Jaime Chicharro Sánchez-Guió). A les eleccions de 1919 fou derrotat pel candidat carlí, qui es presentaria amb suport de la fracció ciervista del Partit Conservador.

## Referències

* ↑ Rosa Monlleó Peris. Castelló al segle XX. Universitat Jaume I, 2000, p.228.
* ↑ Nota biográfica sobre Jaime Chicharro y Sánchez-Guio (1889-1934)

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Sepideh Rashnu

Sepideh Rashnu o Sepidé Rashno (en persa: سپیده رشنو) (Khurramabad, 21 d'octubre de 1994) és una escriptora i activista política iraniana, que va ser empresonada per protestar contra les accions de Rayeheh Rabii o Rayehé Rabiei, una col·laboradora de la Patrulla d'orientació de la policia iraniana, que li volia fer valer la política del hijab obligatori a l'Iran.
Rashnu va ser arrestada el 16 de juliol de 2022 i la detenció es va produir després que un vídeo d'una baralla entre Rashnu i Rabii en un autobús es fes viral. L'incident va passar quan Rabii va intentar imposar a Rashnu la política del hijab obligatori a l'Iran perquè, segons ella, no portava el vel islàmic «correctament» posat. També es diu que Rashnu va ser agredida durant l'incident. Més tard, el juliol de 2022, la televisió estatal, IRIB, va reproduir un vídeo de les confessions de Rashnu, que es diu que s'havia gravat sota coacció. Uns dies abans de l'enregistrament de la confessió va estar en un hospital de Teheran, a causa d'un sagnat intern, possiblement a causa de la tortura. El 30 d'agost de 2022 va ser alliberada de la presó d'Evin aportant 8 bilions d'IRR com a garantia. Després d'un llarg procés judicial, el 17 de febrer de 2024, va ser condemnada a 3 anys i 11 mesos de presó, amb efecte d'ingrés immediat a la presó d'Evin i la prohibició de sortir del país.

## Referències

* 1 2 «Una activista iraniana contra l'obligatorietat del vel, condemnada a prop de quatre anys de presó». Vilaweb.cat, 17-02-2024. [Consulta: 19 febrer 2024].
* ↑ «Sepideh Rashnu» (en anglès). USCIRF.gov. [Consulta: 20 agost 2022].
* ↑ «Iranian activists stand with woman jailed over hijab rule in viral video» (en anglès). ArabNews.com, 18-08-2022.
* ↑ «سپیده رشنو تصویری جدید از سپیده رشنو منتشر شد؛ قوه قضائیه می‌گوید او تفهیم اتهام شده» (en persa). BBC.com, 22-08-2022.
* ↑ «سپیده رشنو با قرار وثیقه آزاد شد» (en persa). Fararu.com, ۱۴۰۱/۰۶/۰۸. [Consulta: 30 agost 2022].
* ↑ «سپیده رشنو آزاد شد» (en persa). ISNA.ir, 30-08-2022. [Consulta: 30 agost 2022].

## Enllaços externs

* Sepideh Rashnu a la base de dades de víctimes de la Comissió dels Estats Units per a la Llibertat Religiosa Internacional.
# GEM

«GEM» té aquests significats:
* Gran Enciclopèdia de la Música
* Gran Enciclopèdia de Mallorca
* Graphical Environment Manager: sistema de finestres de Digital Research
* Graphite-Epoxy Motor: coet accelerador sòlid
* Grenoble École de Management
* Grup Excursionista de Mallorca
* Grup d'Escoles Mataró
* Gran Museu Egipci, el museu d'arqueologia més gran del món, ubicat al Caire
# Carmen, Carmen

Carmen, Carmen és una obra de teatre musical, escrita per Antonio Gala i estrenada en Madrid en 1988.

## Argument

La història gira al voltant de Carmen, Carmen, una dona que, fins a quatre ocasions, intenta amb tota la seva energia lluitar per l'amor i combatre el desamor i la desconfiança.

## Estrena

* Teatro Calderón de Madrid, 4 d'octubre de 1988. Direcció: José Carlos Plaza. Música: Juan Cánovas. Intèrprets: Concha Velasco, Tito Valverde, Pedro Mari Sánchez, Toni Cantó, Juan Carlos Martín, Natalia Duarte, Paco Morales i Tony Cruz. Concha Velasco fou guardonada amb el Fotogramas de Plata 1988 al millor intèrpret de teatre.

## Números musicales

* 01. BALADA DE LA CARCEL. Toni Cantó, Juan Carlos Martín, Fernando Valverde, Pedro María Sánchez i cors.
* 02. LAS CIGARRERAS. Natalia Duarte, Concha Velasco, Fernanda Quintana i cors.
* 03. CARMEN CARMEN. Concha Velasco i Cors.
* 04. LLOVERÁ. Concha Velasco.
* 05. FIESTA DE ESPAÑA. Cors.
* 06. ECHAR A ANDAR. Concha Velasco i Fernando Valverde.
* 07. PREGÓN DE LA ALEGRÍA. Concha Velasco i Cors.
* 08. ENTRE SABANAS. Miryan Fultz, Amparo Bravo, Concha Velasco i cors.
* 09. COPLAS DEL CUERPO. Concha Velasco, Juan Carlos Martín i cors.
* 10. PESADILLA DE LOS CINCO SENTIDOS. Paco Morales, Juan Carlos Martín, Ignacio Guijón, Juan Carlos Martín, José Navarro, Osky Pimentel i Rory McDermott.
* 11. CURRO DONAIRE. Natalia Duarte i cors.
* 12. ALEGRÍAS DEL TORERO. Concha Velasco i Pedro María Sánchez. Zapateao: Antonio Reyes.
* 13. BULERÍAS CALIENTES. Natalia Duarte i cors.
* 14. HAMELIN. Concha Velasco, Natalia Duarte i Pedro María Sánchez.
* 15. CANCIÓN FINAL. Toni Cantó, Fernando Valverde, Juan Carlos Martín, Pedro María Sánchez, Concha Velasco i cors.
* 16. SALUDOS, DESPEDIDA.

## Referències

* ↑ Antonio Gala define 'Carmen Carmen' como "un canto a la alegría", 6 d'octubre de 1988
* ↑ 'Carmen Carmen', de Antonio Gala, se estrena hoy, El País, 4 d'octubre de 1988
* ↑ Carmen Maura y Antonio Banderas, ganadores de los premios Fotogramas, El País, 28 de febrer de 1989

## Enllaços externs

* Teatro español contemporáneo: autores y tendencias. Alfonso de Toro,Wilfried Floeck. Página 284
* Números musicales
# Carmen (Prosper Mérimée)

Carmen és una novel·la de Prosper Mérimée de 1845. Desenvolupada a l'Espanya del 1820, l'obra descriu la degeneració de don José després de conèixer la gitana Carmen. El mite de Carmen, femme fatale i sensual al mateix temps, que causa la gelosia als seus diferents amants, i amb això el desastre, ha estat duit a l'òpera i al cinema per diferents autors.
La Carmen més coneguda és l'òpera de Georges Bizet. Vicente Aranda també en va fer una versió cinematogràfica.
Viccionari
# Carmen (pel·lícula de 1915 de Raoul Walsh)

Carmen és una pel·lícula de Raoul Walsh, estrenada el 1915. Aquesta pel·lícula està perduda.

## Argument

Un soldat espanyol s'enamora d'una orgullosa gitana. Una passió que el portarà a la seva pèrdua.

## Repartiment

* Theda Bara: Carmen
* Einar Linden: Don José
* Carl Harbaugh: Escamillo
* James A. Marcus: Dancaire
* Emil De Varney: El capità Morales
* Elsie MacLeod: Michaela
* Fay Tunis: Carlotta

## Anècdotes

* Un dels primers èxits de Theda Bara, la primera vampiressa de Hollywood.
* El mateix any surt un projecte rival, Carmen de Cecil B. DeMille, amb Geraldine Farrar.
Viccionari
# Carey (Idaho)

Carey és una població dels Estats Units a l'estat d'Idaho. Segons el cens del 2000 tenia 513 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Carey tenia 513 habitants, 166 habitatges, i 131 famílies. La densitat de població era de 59,1 habitants per km².
Dels 166 habitatges en un 43,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70,5% hi vivien parelles casades, en un 6% dones solteres, i en un 20,5% no eren unitats familiars. En el 19,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,09 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,55.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,1% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 18,1% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 110,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.861 $ i la renda mediana per família de 42.054 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.809 $ mentre que les dones 21.563 $. La renda per capita de la població era de 14.027 $. Aproximadament el 2,6% de les famílies i l'1,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Carey». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Carey». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Carles August de Saxònia-Weimar-Eisenach

Carles August de Saxònia-Weimar-Eisenach (en alemany Karl August von Sachsen-Weimar-Eisenach) va néixer a Weimar el 3 de setembre de 1757 i va morir a Graditz el 14 de juny de 1828. Era fill del duc Ernest August II (1737-1758) i d'Anna Amàlia de Brunswick-Wolfenbüttel (1739-1807).
En morir el seu pare a l'edat de 21 anys, la seva mare assumí la regència amb només 19 anys, i va ajudar eficaçment el seu fill en una situació compromesa amb motiu de la Revolució Francesa i de l'ocupació de les tropes de Napoleó. Durant aquest període aconseguí incrementar el seu prestigi fins a aconseguir el 1815 el rang de gran ducat. Així, Carles August ostentà el títol de duc de Saxònia-Weimar-Eisenach de 1758 a 1815, i després el de Gran Duc de 1815 a 1828.
El jove sobirà va rebre una formació de caràcter liberal i humanista amb preceptors com ara Wieland, Johann Gottfried Herder i sobretot Goethe. A conseqüència d'això, ell mateix va limitar les seves prerrogatives el 1816.

## Matrimoni i fills

El 1775 es va casar amb Lluïsa de Hessen-Darmstadt (1757-1830), filla del landgravi Lluís IX de Hessen-Darmstadt (1719-1790) i de Carolina de Zweibrucken-Birkenfeld (1721-1774). El matrimoni va tenir set fills, quatre dels quals van sobreviure al naixement:
* Carles Frederic (1783-1853) que el 1804 es casà amb Maria de Rússia (1786-1859), germana del tsar Alexandre I.
* Lluïsa (1779-1784).
* Carolina (1786-1816), que el 1810 es casà amb Frederic Lluís, Gran Duc de Mecklenburg-Schwerin (1778-1819).
* Bernat (1792-1862), que el 1816 es casà amb Ida de Saxònia-Meiningen (morta el 1852), filla del duc Jordi I de Saxònia-Meiningen.
# Carlos Riolfo

Carlos Riolfo (5 de novembre de 1905 - 5 de desembre de 1978) fou un futbolista uruguaià. Va formar part de l'equip uruguaià a la Copa del Món de 1930, tot i que no va jugar ni un minut.

## Referències

* 1 2 «Carlos Riolfo» (en castellà). Associació Uruguaiana de Futbol. [Consulta: 19 març 2022].
* ↑ «Uruguai a la Copa del Món de la FIFA Uruguai 1930» (en castellà). FIFA. [Consulta: 19 març 2022].