OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# École nationale supérieure des mines de Paris

Fundada en 1783, l’École nationale supérieure des mines de Paris, també anomenada Mines ParisTech, és una Grande école d'enginyeria de França. Està situada a París, França: Campus PSL Research University.
L’École nationale supérieure des mines de Paris és un establiment públic d'ensenyament superior i recerca tècnica. L'Escola lliura
* el diploma d'enginyer de Mines ParisTech (Màster Ingénieur Mines ParisTech)
* el diploma Màster recerca i de doctorat
* Mastère spécialisé
* MOOC

## Admissió i escolaritat

L'ingrés a Mines ParisTech s'efectua per
* concurs Mines-ParisTech (estudiants francesos)
* programa europeu ERASMUS (estudiants Europe).
La majoria dels estudiants francesos són admesos després de dos o tres anys de classes preparatòries. Aquests dos anys equivalen als dos primers anys d'estudis universitaris, en els quals s'estudia a fons sobretot Matemàtiques i Física.

## Graduats famosos

* Anne Bouverot, directiva empresarial francesa
* Charles Combes, enginyer francès
* Alain Minc, economista, assessor polític, i alhora empresari multimilionari francès

## Professors famosos

* Alexander Emile Beguyer de Chancourtois, geòleg i mineralòleg francès

## Referències

* ↑ (anglès)MINES ParisTech Arxivat 2017-10-08 a Wayback Machine.
* ↑ (francès)MINES ParisTech

## Enllaços externs

* École nationale supérieure des mines de Paris - Lloc web oficial
# Francesc Gimeno

Francesc Gimeno és el nom dels següents personatges:
* Francesc Gimeno i Arasa (1858 - 1927), pintor i dibuixant català.
* Francesc Gimeno Barón (1912 - 1978), pintor valencià.
* Francesc Gimeno (lingüísta) fundador del Grup Català de Sociolingüística
# Maggie Barry

Margaret Mary Baggie ONZM (nascuda el 1959 o 1960) és una política neozelandesa i diputada de la Cambra de Representants de Nova Zelanda, representant la circumscripció electoral de North Shore des de les eleccions de 2011. És membre del Partit Nacional. Barry prèviament treballava en la radifusió.

## Inicis

Barry treballà en la radifusió com a presentadora de ràdio i televisió, on hi estigué per més de 30 anys. Començà el 1986 al programa Reportatge Matiner (Morning Report) de la Ràdio Nacional Neozelandesa i allí passà al programa De les Nou al Migdia (Nine to Noon) el 1990. El 1992 va esdevenir l'entrevistadora per TV2 i va ser presentadora per un programa el 1993. Entre el 1991 i 2003 va tenir el seu propi programa de jardineria on ella fou la presentadora i coproductora del programa. El 1996 fou guardonada amb l'Orde del Mèrit de Nova Zelanda pels seus serveis en la radifusió.

## Diputada

Parlament de Nova Zelanda :
| Anys | Leg. | Circumscripció | Llista | Partit |
| 2011-actualitat | 50 | North Shore | 57 | Nacional |
El diputat Wayne Mapp de la circumscripció electoral de North Shore, després d'estar en la política des de 1996, es retirà el 2011. El maig de 2011 el Partit Nacional decidí fer Barry ser la candidata del partit per a North Shore. Barry guanyà amb el 62,44% del vot de North Shore. Ben Clark del Partit Laborista —germà de David Clark— quedà en segon lloc amb el 20,57% mentre que Pieter Watson del Partit Verd va rebre el 7,70% del vot, entre altres candidats.

## Vida personal

Tot i que no estan casats, la parella de Barry és un advocat anomenat Grace Kerr. Barry té un fill.

## Referències

* 1 2 (anglès) «Maggie Barry - Biography Arxivat 2013-02-14 a Wayback Machine.». Partit Nacional de Nova Zelanda. [Consulta: 25/02/2013.]
* 1 2 (anglès) Woulfe, Catherine: «Maggie Barry on gardening». Stuff.co.nz. [Publicació: 14/03/2010.] [Consulta: 25/02/2013.]
* ↑ (anglès) «Maggie's Garden Show». NZ On Screen. [Consulta: 25/02/2013.]
* 1 2 (anglès) «Maggie Barry – Member for North Shore, National Party Arxivat 2013-02-09 a Wayback Machine.». Parlament de Nova Zelanda. [Consulta: 25/02/2013.]
* ↑ (anglès) «Maggie Barry selected as National's North Shore candidate Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.». National Business Review. [Publicació: 12/05/2011.] [Consulta: 25/02/2013.]
* ↑ (anglès) «Official Count Results -- North Shore» (2011). Comissió Electoral. [Consulta: 25/02/2013.]

## Vegeu també

* Partit Nacional de Nova Zelanda

## Enllaços externs

* (anglès) Pàgina web oficial de Maggie Barry Arxivat 2013-02-08 a Wayback Machine.
* (anglès) Informació sobre Maggie Barry a la pàgina web del Parlament de Nova Zelanda Arxivat 2013-02-09 a Wayback Machine.
* (anglès) Informació sobre Maggie Barry a la pàgina web del Partit Nacional Arxivat 2013-02-12 a Wayback Machine.
# Għargħur

Għargħur és una ciutat de Malta. Està situada al cim d'un turó entre dues valls i té una població de 2.768 al març de 2014 i una superfície de 2,0 km².
El seu escut d'armes està dividit per galons, plata i vermell, amb una estrella vermella a la part platejada. El lema és 'Excelsior' que significa "més alt". El lema diu que la ciutat es troba al turó més alt de Malta. Al diccionari maltès Lexicon, de 1796, Vassalli dona una descripció de Għargħur en italià com "Bel Villaggio alla parte settentrionale di Malta" ("Un bonic poble de la part nord de Malta". ").

## Referències

* ↑ «Estimated Population by Locality 31st March, 2014». Government of Malta, 16-05-2014. Arxivat de l'original el 21 June 2015.
* ↑ Mikiel Anton Vassalli, Lexicon, 1796, reimpressió SKS 2002 (ed. Frans Sammut).
# Pasión en el mar

Pasión en el mar és una pel·lícula de coproducció hispanofrancesa del gènere dramàtic dirigida el 1956 per Arturo Ruiz Castillo, qui també és coguionista, i protagonitzada per Conrado San Martín. Fou rodada a Huelva. Va ser una de les últimes pel·lícules d'Arturo Ruiz Castillo.

## Argument

Tractant de sortir de la misèria, un pescador (Jorge) decideix dedicar-se al contraban, i poc a poc va perdent la seva ètica en utilitzar als seus millors amics. La seva falta d'ètica es farà encara major quan es converteixi en l'amant de la promesa del seu germà Carmelo, Alicia.

## Repartiment

* Jean Danet - Jorge
* Conrado San Martín - Carmelo
* Pascale Roberts - Alicia
* Fernando Sancho - Vicente
* María Rivas - Gloria

## Premis

Va participar en la selecció oficial del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1956, en el que José Fernández Aguayo va obtenir el premi a la millor fotografia.

## Referències

* ↑ ‘Pasión en el mar’, en ‘Historia de nuestro cine’ a diezminutos.es
* ↑ Premis i Jurats al web del Festival

## Enllaços externs

* Pasión en el mar a Historia de nuestro cine, rtve.es
# La Immaculada de Saverneda

La Immaculada de Saverneda és la capella de l'antic poble de Saverneda, pertanyent al terme municipal de Soriguera, a la comarca del Pallars Sobirà. Formava part del seu terme primigeni.
Són, de fet, dues capelles, una damunt de l'altra. La vella, ja en desús i desafectada, és a sota, i damunt seu es construí el temple nou. Estan situades a l'extrem meridional de l'antic poble.

## Bibliografia

* Gavín, Josep Maria. Pallars Sobirà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 9). ISBN 84-85180-26-7.
* Pagès, Montserrat; Castilló, Arcadi. «Soriguera - Estac». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* La Immaculada de Saverneda en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Embassament d'Argençola

L'Embassament d’Argençola es localitza al municipi de Castellnou de Bages i ocupa una superfície d’1,5 hectàrees. La zona humida inclou l'embassament i les zones adjacents i comprèn una superfície de 2,4 Ha. L'embassament està situat a la riera d’Argençola, tributària del Cardener. Es tracta d’un petit embassament la resclosa del qual fou construïda als anys 20 pel propietari de la zona, ja preocupat pel medi ambient i amb una sensibilitat paisatgística notòria.
L'any 2006, l’aportació constant de sediments per la riera havia reblert en un 95% la superfície estanyada i que havia estat coneguda com el «Llac d’Argençola». Aquest nom encara apareix als ortofoto mapes que edita l'Institut Cartogràfic de Catalunya. Pel que fa a la vegetació, cal destacar la presència d'un extens bogar, a la part més interior de les aigües, així com d'un encara més extens canyissar, que s'estén més enllà de la cua de l'embassament, per la riera d'Argençola. La vegetació de ribera està formada principalment per pollancres i hi apareixen diverses espècies exòtiques, així com d'altres espècies no exclusives del bosc de ribera (roures, etc.). Només arriba a formar un bosc de ribera relativament ben constituït al sector situat aigües avall de la presa. El canyissar permet la nidificació i la hivernada d'anàtides i ardèides, com a aspecte més destacable. Per sota de l'embassament s'ha detectat abundant cranc de riu americà, probablement també existent a l'embassament.
Entre els factors que afecten negativament l'espai, cal destacar la presència d'espècies exòtiques i d'algunes estructures artificials (estructura de formigó abandonada de tipus hidrològic, aigües amunt de l'embassament). També es pot produir una certa eutrofització de les aigües com a conseqüència dels usos agraris de l'entorn. El procés de colmatació natural està provocant la desaparició progressiva dels hàbitats característics de l'embassament i disminuint el seu interès per a la fauna.

## Referències

* 1 2 3 «Embassament d'Argençola». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). [Consulta: 25 febrer 2014].
# Giuliozzo Malatesta

Giuliozzo Malatesta fou fill natural de Malatesta I da Verrucchio. Fou vicari dels Malatesta a Fossombrone del 1339 al 1343. Va morir el 1361 o 1362 Va deixar set fills (alguns d'ells "nobilis vir" però cap de rellevant històricament) anomenats Gurone, Giovanni, Giorgio, Francesco, Accorto, Angelo, i Leonello.
# École nationale supérieure de chimie de Paris

L'École nationale supérieure de chimie de Paris o Chimie ParisTech és una Grande école d'enginyeria de França fundada el 1896. Està situada a París, França: Campus PSL Research University.
La majoria d'alumnes entren a l'escola després d'exàmens molt competitius coneguts com el Concours commun Mines-Ponts, després d'almenys dos anys de classes preparatòries. També hi ha un petit nombre d'excel·lents estudiants de les universitats franceses admesos a l'escola. Chimie ParisTech és coneguda com la universitat d'enginyeria química més selectiva de França.

## Unitats de recerca

Les unitats de recerca destacades inclouen: Institut de Recerca i Desenvolupament d'Energia Fotovoltaica, École nationale supérieure de chimie de París en associació amb el CNRS. El director Olivier Kerrec i el director de recerca Daniel Lincot.

## Referències

* ↑ (francès)Chimie ParisTech Arxivat 2017-12-28 a Wayback Machine.
* ↑ CCP : un concours pour écoles d'ingénieurs Arxivat 2012-08-15 a Wayback Machine.. Ccp.scei-concours.fr (2013-09-16). Retrieved on 2014-06-16.
* ↑ «Solar energy can meet all the world's energy demands: Expert». Arxivat de l'original el 10 setembre 2008. [Consulta: 10 setembre 2008].
# Francesc Gilet Girart

Francisco Gilet Girart és un advocat i polític mallorquí, diputat al Parlament de les Illes Balears i al Congrés dels Diputats.

## Trajectòria política

Llicenciat en Dret, actualment exerceix com a advocat a Palma. Militant del Partit Popular a les Illes Balears, fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 1983, 1987 i 1991, escó que abandonà el 1993 en ser elegit diputat per Mallorca a les eleccions generals espanyoles de 1993. Ha estat president de la Comissió de Règim de les Administracions Públiques del Congrés dels Diputats.
Ha estat conseller de Cultura, Educació i Esports del Govern Balear de 1983 a 1987 i conseller adjunt a la Presidència de les Illes Balears de 1987 a 1993.

## Referències

* ↑ «Direcció del bufet de Francisco Gilet». Arxivat de l'original el 2008-04-10. [Consulta: 11 agost 2008].
* ↑ Fitxa al Congrés dels Diputats
# Ludwig De Winter

Ludwig De Winter (La Louvière, Hainaut, 31 de desembre de 1992) és un ciclista belga, professional des del 2013 fins al 2021.
El seu germà Gordon també s'ha dedicat al ciclisme.

## Referències

* ↑ «"Ludwig De Winter ends his career in front of his home crowd"» (en anglès). Intermarché–Wanty–Gobert Matériaux, 07-11-2021. [Consulta: 3 març 2022].
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Gătaia

Gătaia (en alemany: Gattaja; en hongarès: Gátalja; en serbi: Гатаја / Gataja) és una ciutat del comtat de Timiș, al Banat, a l'oest de Romania. Es troba al riu Bârzava al número 52 km (32 mi) de Timișoara i 47 a 29 km de Reșița.
Administra cinc pobles: Butin (Temesbökény), Percosova (Berkeszfalu), Sculia (Szigetfalu), Șemlacu Mare (Mezősomlyó) i Șemlacu Mic (Vársomlyó). Declarada ciutat el 2004, també va administrar altres quatre pobles fins aquell moment, quan es van separar per formar la Comuna Birda.
Segons el cens del 2011, el 78,1% dels habitants eren romanesos, l'11,6% hongaresos, l'1% alemanys, el 0,6% gitanos i el 8,4% d'altres.
Regiotrans opera els serveis de tren a Buziaș i Jamu Mare. És la ciutat bressol d'Adalbert Deșu, un davanter de futbol romanès, que va jugar la Copa Mundial de la FIFA de 1930 amb la selecció nacional de futbol romanesa.

## Referències

* ↑ «Cens de Romania de 2011». Arxivat de l'original el 2012-07-19. [Consulta: 1r octubre 2021].
# Pere Hernández Ripoll

Pere Hernández Ripoll (Barcelona, 1960) És un expilotari i dirigent esportiu.
Llicenciat en Ciències Empresarials i Màster en direcció d'empreses per ESADE, es va iniciar al món de l'esport com a pilotari esport en què eñ seu avi i el seu pare ja havien practicat. Conegut com a Hernández II al Club Deportivo Piscinas on jugà a paleta cuir i es proclamà triple campió de Catalunya juvenil i campió de segona categoria el 1975. Passà al Club Gimnàstic de Tarragona del 1976 al 1978 i al Club Natació Barcelona del 1978 al 1992, on jugà a pala curta. Davanter, fou tutelat sempre pel seu pare i ha estat el palista català més guardonat de tots els temps, fou tres vegades campió del Torneig San Fermin Chiquito i campió d'Espanya de clubs amb el CNB el 1981. Guanyà el Campionat de Catalunya, el Campionat d'Espanya de pala i la Copa del Rei. En pala curta, assolí la Copa del Rei i el Campionat d'Espanya amb Raimon Brugués, amb qui també fou campió del món el 1986. També obtingué el títol mundial amb Ricardo Garrido el 1982 i el 1990 i es proclamà campió als Jocs Olímpics de Barcelona amb el mateix Garrido, Daniel García i Rafael Araujo. Anys més tard es va vincular amb el pàdel també com a jugador, proclamant-se quatre vegades Campió d'Espanya sènior per equips, dues vegades Campió de Catalunya sènior per parelles, i campió d'Espanya sènior per equips amb la selecció catalana.En el vessant directiu, ha estat gerent del Club Gran Via Mar, Club Tennis La Salut i el Club Ciutat Diagonal. El 2002, va entrar a la Junta Directiva de la Unió esportiva de Clubs de Pàdel de Catalunya i el 2012 va accedir a la presidència de la Federació Catalana de Pàdel. La seva dedicació professional s'emmarca en la direcció d'entitats relacionades amb l'esport, la condició física i la salut.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
# L'escorta del sicari

L'escorta del sicari (títol original en anglès, The Hitman's Bodyguard) és una pel·lícula estatunidenca d'acció dirigida per Patrick Hugues, estrenada l'any 2017. S'ha doblat al català.

## Argument

Michael Bryce, l'un dels millors guàrdies del cos al món, és contractat per protegir un assassí a sou, Darius Kincaid. Tenen 24 hores per arribar a la Haia, perquè en Kincaid testifica i aporta les proves dels crims contra la humanitat perpetrats per Vladislav Dukhovich, el dictador belarús, davant de la Cort Penal Internacional. Els altres testimonis han estat assassinats o sigui no hi ha cap prova d'aquests crims malgrat el seu testimoniatge i Kincaid és doncs l'últim escull per l'absolució del dictador i el seu retorn al poder. Però aquest últim ho intentarà tot per aturar-los.

## Repartiment

* Ryan Reynolds: Michael Bryce
* Samuel L. Jackson: Darius Kincaid
* Salma Hayek: Sonia Kincaid
* Gary Oldman: Vladislav Dukhovich
* Kirsty Mitchell: Rebecca Harr
* Élodie Yung: Agent Amelia Roussel
* Joaquim de Almeida: Jean Foucher
* Jurij Kolokol'nikov: Ivan
* Richard E. Grant: Seifert
* Sam Hazeldine: Garrett
* Barry Atsma: Moreno
* Joséphine de la Baume: agent de l'Interpol

## Producció

* 3 anys més tard, Patrick Hughes, torna amb un nou film dotat d'acció pura. Després d'un càsting 5 estrelles en Expendables 3, el director torna amb un càsting de segons papers.
* Entre els actors d'aquest film, alguns ja han treballat en altres films: Ryan Reynolds i Samuel L. Jackson han actuat a Turbo l'any 2013. Gary Oldman i Ryan Reynolds a Criminal l'any 2016. Gary Oldman i Samuel L. Jackson han treballat a RoboCop. Salma Hayek, ha treballat, per primera vegada, al costat del director i també dels actors.

## Crítica

* "L'aventura és un disbarat de ca l'ample però, feliçment, està fabricada amb múscul de ferro i rugeix amb la força d'un 'Fast & furious' qualsevol. (...) Puntuació: ★★★ (sobre 5)"
* "La química i el llenguatge groller de Ryan Reynolds i Samuel L. Jackson fa que aquesta comèdia d'acció d'interessant premissa sigui una agradable sorpresa estiuenca"
* "[Una] comèdia entretinguda però gens emocionant, que és incapaç de desenvolupar la química entre els seus estels malgrat el seu encant individual (...) Un talent major darrere de la càmera hauria aconseguit una mica més divertit."
* "Presenta un artifici narratiu bastant sòlid (...) 'The Hitman's Bodyguard' té un encant modest que funciona malgrat la seva lànguida estructura (...) No és un nou clàssic d'acció, però passes una bona estona al cinema."

## Referències

* ↑ «L'escorta del sicari». ésAdir. [Consulta: 9 agost 2023].
* ↑ Scott, A. O. «Review: ‘The Hitman's Bodyguard,’ With Samuel L. Jackson» (en anglès). The New York Times, 16-08-2017. ISSN: 0362-4331.
* ↑ Debruge, Peter «Film Review: ‘The Hitman's Bodyguard'» (en anglès). Variety, 11-08-2017.
* ↑ Fotogramas.es «El otro guardaespaldas» (en castellà). Fotogramas.
* ↑ «'The Hitman's Bodyguard': Film Review» (en anglès). The Hollywood Reporter.
* ↑ «Forbes Welcome». www.forbes.com. Arxivat de l'original el 2018-02-08. [Consulta: 8 febrer 2018].
# Els esclataneu

Els esclataneu (francès: Les Mini-Tuques) és una sèrie de televisió d'animació CGI canadenca. És uan sèrie derivada de la pel·lícula del 2015 La Guerre des tuques 3D, en si mateix una nova versió animada de la pel·lícula d'imatge real de 1984 La Guerre des tuques. Produïda per Carpediem Film & TV en col·laboració amb l'estudi d'animació Singing Frog i l'emissora Corus Entertainment, la sèrie es va estrenar l'1 de setembre de 2018 al Canadà a Télétoon, La Chaîne Disney i Treehouse TV. S'ha doblat al català pel canal Super3.

## Referències

* ↑ Bulman, Justin. «'Snowsnaps: The Band Contest' aims to audition youngsters for TV series». Global News. Corus Entertainment, 12-07-2017. [Consulta: 1r setembre 2018].
* ↑ Bélanger, Cédric. «La suite de La guerre des tuques 3D bientôt en chantier». Le Journal de Montréal. Quebecor Media, 10-11-2015. [Consulta: 1r setembre 2018].
* ↑ «Télétoon sets premieres for Chop Chop Ninja, Snow Snaps». ToonBarn.com, 31-08-2018. Arxivat de l'original el 2 de setembre 2018. [Consulta: 1r setembre 2018].
* ↑ CCMA. «Els Esclataneu». [Consulta: 7 maig 2023].
# Santa Coloma de Montoriol de les Illes

Santa Coloma de Montoriol de les Illes, o modernament Santa Coloma de les Illes, és l'església romànica del poble de Santa Coloma de les Illes, o Montoriol de les Illes, de la comuna rossellonesa de Queixàs, als Aspres (Catalunya Nord).
Està situada en el sector més al nord del terme comunal al qual pertany, a prop del termenal amb Casafabre i Cameles.
L'església és 825 metres en línia recta al sud del poble, enlairada en un coster de l'esquerra del Còrrec de l'Església, uns 55 metres més amunt, respecte del poble.
És un petit edifici romànic, originalment de nau única, desdoblada en una segona de paral·lela en el decurs del segle xiv o del XV. L'església és rematada per un petit campanar d'espadanya de dues obertures. La marededéu gòtica (del segle XIV) de Santa Coloma, en marbre, que s'hi venerava, fou robada fa alguns anys.

## Història

Aquesta església no està documentada abans del 1300, tot i que se sap que tenia categoria parroquial. El seu territori, però, consta en una donació del 1267.

## L'edifici

És un petit edifici romànic molt alterat amb el pas dels segles. La nau romànica perdé la capçalera, i hi fou afegida als segles XIV-XV una segona nau en el costat nord. La porta de mig punt, igualment romànica, és a la façana de migdia, mentre que damunt del mur de ponent es dreça un campanar d'espadanya de dos ulls.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «128-Queixàs». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol-el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Queixàs». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 56. Santa Coloma de les Illes». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere. «Queixàs: Santa Coloma de les Illes». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ «Santa Coloma de Montoriol de les Illes en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-03-10. [Consulta: 9 març 2016].

## Enllaços externs

* Breus notes i fotografia Arxivat 2016-03-10 a Wayback Machine. Arxivat 2016-03-10 a Wayback Machine. (francès) (anglès) (castellà)