OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tesuque

Tesuque (/təˈsuːki/; tewa: Tetsuge) és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Forma part del comtat de Santa Fe (Nou Mèxic), com a part de l'Àrea Estadística Metropolitana de Santa Fe (Nou Mèxic). Segons el cens del 2000 tenia 909 habitants. És un dels Vuit Pueblos del Nord, i els Pueblo formen part dels amerindis dels Estats Units tewes que parlen tewa.
El pueblo està registrat com a districte històric al Registre Nacional de Llocs Històrics en 1973.

## Demografia

Els Tesuque o tetsugeh ("lloc entre cotoners") són una tribu reconeguda federalment de cultura pueblo de llengua tewa (grup kiowa-tano) que viu a Nou Mèxic, proper als pobles Nambe i Pojoaque. La seva llengua tenia uns 200 parlants el 1967. Segons dades de la BIA del 1995, hi havia 356 apuntats al rol tribal, però segons el cens dels EUA del 2000 hi havia enregistrats 425 individus.
El pueblo Tesuque (comtat de Santa Fe, Nou Mèxic) tenia 909 habitants, però només el 0,44% eren amerindis i el 18,37% eren hispans.

## Notable residents

* Carol Jean Vigil, la primera dona ameríndia escollida jutgessa de la cort estatal de Nou Mèxic va servir com a advocada al Pueblo Tesuque i fou autora del primer codi tribal.
* Ali MacGraw, actriu, estilista i model.
* Cormac McCarthy.
* Els dissenyadors de sabates Lynne i Dennis Comeau.
* La cantant Carlene Carter.
* El rocker Howie Epstein (21 de juliol de 1955 – 23 de febrer de 2003.
* El cantant d'òpera Anthony Michaels-Moore.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «National Register Information System». National Register of Historic Places. Servei de Parcs Nacionals, 15-03-2006.
* ↑ ABQ Journal September 25, 2007
* ↑ http://www.santafenewmexican.com/opinion/el_mitote/article_bef60658-64fe-5466-bde8-ca22c3b40561.html

## Enllaços externs

* Tesuque Pueblo Arxivat 2008-11-10 a Wayback Machine. al web Indian Pueblo Cultural Center
* Tesuque Pueblo Arxivat 2013-01-08 a Wayback Machine. al web New Mexico Tourism Dept.
# Team Leonardo-Coast

El Team Leonardo-Coast (codi UCI: LEO) va ser un equip ciclista alemany, de ciclisme en ruta que va competir professionalment el 1999. A finals de temporada es va unir amb el Team Greese i van crear el Team Coast.
Entre els ciclistes que hi van militar destaca el kirguís Ievgueni Vaker.

## Principals resultats
### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

Fins al 1998 els equips ciclistes es trobaven classificats dins l'UCI en una única categoria. El 1999 la classificació UCI per equips es dividí entre GSI, GSII i GSIII. D'acord amb aquesta classificació els Grups Esportius I són la primera categoria dels equips ciclistes professionals. La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 1999 | 9è (GSIII) | Ievgueni Vaker (664è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Tatsuhiko Kubo

Tatsuhiko Kubo (Chikuzen, Districte d'Asakura, Prefectura de Fukuoka, Japó, 18 de juny de 1976) és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Tatsuhiko Kubo va disputar 32 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Tatsiana Karatkèvitx

Tatsiana Karatkèvitx (en belarús: Таццяна Мікалаеўна Караткевіч; rus: Татьяна Николаевна Короткевич; Minsk, 8 de març de 1977) és una política belarussa, membre del Partit Social Demòcrata de Belarús (Assemblea) i de la campanya cívica Digueu la Veritat. Va ser candidata de la marca Referèndum de la Gent per a les eleccions presidencials de 2015, criticades pels observadors internacionals per incomplir els estàndards democràtics. Segons dades oficials, el seu partit va obtenir el 4,45% dels vots.

## Enllaços externs

* Biografia al web oficial de Digueu la Veritat Arxivat 2015-10-06 a Wayback Machine. (bielorús)
# Tatsuhiko Seta

Tatsuhiko Seta (japonès: 瀬田龍彦) (Morioka, 15 de gener de 1952) és un exfutbolista japonès. Tatsuhiko Seta va disputar 25 partits amb la selecció japonesa.

## Referències

* ↑ Tatsuhiko Seta a National-Football-Teams.com (anglès)
# The Crystal Ball

The Crystal Ball és una pel·lícula estatunidenca d'Elliott Nugent estrenada el 1943.

## Argument

Un perdedora d'un concurs de bellesa, Toni Gerard (Paulette Goddard) aterra a Nova York amb 38 centaus i agafa una feina com a endevina. Substituint la seva cap malalta (Gladys George), Toni recomana l'advocat Brad Cavanaugh (Raig Milland) adquirir una propietat que és cobejada pel govern. Cavanaugh segueix el seu consell, arruïnant-se gairebé en el procés.

## Repartiment

* Ray Milland: Brad Cavanaugh
* Paulette Goddard: Toni Gerard
* Gladys George: Senyora Zenobia
* Virginia Field: Jo Ainsley
* Cecil Kellaway: Pop Tibbets
* William Bendix: Biff Carter
I, entre els actors que no surten als crèdits:
* Yvonne De Carlo: La secretària
* Nestor Paiva: Stukov

## Producció

La pel·lícula, dirigida per Elliott Nugent sobre un guió de Virginia Van Upp amb l'argument de Steven Vas, va ser produïda per Buddy G. DeSylva (no acreditat) per la Paramount Pictures i rodada en els Paramount Studios a Hollywood, Califòrnia.

## Referències

* ↑ «the crystall ball». The New York Times.
* ↑ «IMDb - Cast i credits complet».
* ↑ «Credits Companyies».
* ↑ «llocs de rodatge».
# Teixidor collnegre

El teixidor collnegre (Ploceus nigricollis) és una espècie d'au passeriforme de la família dels Plocèids, pròpia de l'Àfrica equatorial.

## Taxonomia

L'espècie va ser descrita científicament per Louis Jean Pierre Vieillot el 1805, amb el nom de Malimbus nigricollis. La descripció es va basar en un espècimen que havia recol·lectat Jean Pierre prop de Malembo, a la província angolesa de Cabinda. El nom de l'espècie nigricollis procedeix de la combinació de les paraules llatines niger (negre) i collis (coll).
Es reconeixen quatre subespècies:
* Ploceus nigricollis nigricollis;
* Ploceus nigricollis melanoxanthus;
* Ploceus nigricollis po.
* Ploceus nigricollis brachypterus;
L'última de les subespècies esmentades, pròpia de l'Àfrica Occidental, és considerada una espècie diferent en algunes classificacions:
* Ploceus brachypterus Swainson, 1837 - teixidor de clatell verd

## Descripció

El teixidor golanegre és un ocell rabassut que fa uns 16 cm de llarg i té un robust bec cònic. El plomatge reproductiu del mascle adult de la subespècie septentrional té l'esquena i les ales verdes olivàcies i el cap i parts inferiors grogues. Presenta dues taques negres, una que creua els seus ulls i lorum a manera de màscara i una altra a la gola. L'iris dels seus ulls és groc. Els mascles no reproductius tenen el cap groc, amb el pili olivàci, i les parts superiors marró grisenques i les inferiors groguenques.
La femella adulta té les parts superiors olivàcies i les inferiors grogues. Presenta la màscara negra però no la taca negra de la gola.
La subespècie del sud, de Nigèria fins a l'est, té una aparença bastant diferent. Té l'esquena i la cua gairebé negres.

## Distribució i hàbitat

Es troba en una àmplia franja de l'Àfrica tropical, distribuït per Àfrica central i l'Àfrica oriental humida, des de Camerun i el nord d'Angola, fins a Sudan del Sud i Tanzània. Es troba en els boscos, especialment dels hàbitats humits.

## Comportament

S'alimenta de llavors i insectes i alguna matèria vegetal més. Construeix un gran niu globular penjant, trenat amb herbes, amb una entrata a la part inferior. Sol posar de 2-3 ous. Nia en parelles, però fora de l'època de cria forma petits esbarts.

## Referències

* ↑ teixidor collnegre«Teixidor collnegre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
* ↑ «Black-necked Weaver Ploceus nigricollis». Weaver Watch. [Consulta: 10 juny 2017].
* ↑ GILL, F.; DONSKER, D. (Eds.) (2017). Old World sparrows, snowfinches & weavers IOC World Bird List (v.7.1).
* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ teixidor de clatell verd«Teixidor collnegre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
* Birds of The Gàmbia by Barlow, Wacher and Disley, ISBN 1-873403-32-1
# Thomas Reiter

Thomas Arthur Reiter (23 de maig de 1958, Frankfurt del Main, Alemanya) és un astronauta de l'ESA retirat i General de Brigada en les Forces Aèries Alemanyes que treballa. actualment com a Director d'Operacions de Vols Espacials Tripulats a l'Agència Espacial Europea (ESA). Fins al 2008, va ser un dels 25 astronautes en termes de temps total a l'espai. Amb la seva dona i els seus dos fills viu a Wahnbek (a prop d'Oldenburg) a la Baixa Saxònia.

## Referències

* ↑ European Space Agency biography
* ↑ http://www.bmvg.de: Thomas Reiter promoted to brigadier general by Federal Minister of Defence Franz Josef Jung (alemany)
* ↑ http://www.dlr.de/en/desktopdefault.aspx/tabid-1/117_read-29638/ Arxivat 2011-06-28 a Wayback Machine. Thomas Reiter appointed Director of Human Spaceflight at ESA

## Enllaços externs

* Official NASA Biography
* NASA STS-121 Mission Arxivat 2007-07-11 a Wayback Machine.
# Thomas Rickner

Thomas Rickner (8 d'octubre de 1966, Rochester, Nova York) és un tipògraf estatunidenc.
Va supervisar la creació de les primeres lletres tipogràfiques TrueType, el 1991, que van formar part del sistema operatiu de Macintosh System 7. Rickner va ser l'encarregat de l'optimització per a la visualització per pantalla de les lletres tipogràfiques de Matthew Carter Geòrgia, Verdana i Tahoma, comissionades per Microsoft i distribuïdes als sistemes operatius Windows i Macintosh. Alguns dels dissenys originals de Thomas Rickner són Amanda, Buffalo Gal i Hamilton.
Rickner va iniciar la seva carrera de dissenyador de lletres tipogràfiques el 1987 com a editor de mapes de bits per a Omnipage Corporation a Rochester, Nova York. El 1988 es va llicenciar a l'escola de gestió d'impressió i ciències de l'Institut de Tecnologia de Rochester, i va començar a treballar per al fabricant d'impressores làser QMS/Imagen Corporation a Santa Clara, Califòrnia. Allà, sota la direcció del dissenyador de tipus Charles Bigelow, Rickner va treballar en l'optimització de fonts per a la seva visualització a diferents resolucions per a les impressores làser.
A 1989 Rickner comença a treballar per a Apple com a cap de tipografia durant dos anys. A més a més de supervisar la producció de les primeres fonts TrueType creades per Apple, Rickner va treballar també en el desenvolupament inicial de la millora de fonts TrueType, TrueType Gx.
A partir de 1992, Rickner treballa com a freelance per a l'empresa The Font Bureau col·laborant al desenvolupament de diversos projectes, incloent-hi les extensions de fonts de múltiples màsters(MM fonts) per a PostScript d'Adobe Systems per a les lletres tipogràfiques Grafit i Tekton. També va treballar a l'ampliació de la lletra tipogràfica Eldorado, dissenyada per William Addison Dwiggins, per a la revista americana Premiere.
Rickner s'uneix a Monotype al juliol de 1994 i el 2004 es converteix en un dels socis fundadors d'Ascender Corporation a Elk Grove Village, Illinois. Rickner desenvolupa fonts per al format Ascencer Compact Asian Font (ACAF) i dissenya fonts per les escriptures del grec, ciríl·lic, tailandès, hebreu, thaana i cherokee, entre d'altres.
Més recentment Rickner ha participat en el desenvolupament del paquet de fonts Cleartype de Microsoft, dissenyades específicament per a una visualització per pantalla més relaxada per a la vista.

## Referències

* 1 2 3 «Thomas Rickner a Font Bureau» (en anglès). www.fontbureau.com. [Consulta: 4 desembre 2010].
* ↑ «Canal Verdana» (en anglès). www.microsoft.com. [Consulta: 4 desembre 2010].
* ↑ «Tahoma» (en anglès). www.microsoft.com. [Consulta: 4 desembre 2010].
* ↑ «Set on the web» (en anglès). jyanet.com. [Consulta: 5 desembre 2010].
* 1 2 «Biografia de Thomas Rickner» (en anglès). unicode.org. [Consulta: 5 desembre 2010].
* ↑ «El primer paquet de fonts ClearType per a Microsoft Office» (en anglès). www.designtaxi.com, 16-09-2005. Arxivat de l'original el 10 de gener 2009. [Consulta: 5 desembre 2010].

## Enllaços externs

* ClearType al web de Microsoft (anglès) [Consulta: 5 desembre 2010]
# Koromíslovka

Koromíslovka (en rus: Коромысловка) és un poble de l'óblast d'Uliànovsk, a Rússia, que el 2018 tenia 916 habitants. Pertany al districte municipal de Kuzovàtovo.

## Referències

* ↑ «МО Коромысловское Ульяновской области». Arxivat de l'original el 2020-02-18. [Consulta: 1r gener 2021].
# Máximo Santos

Máximo Benito Santos Barbosa (Pando, 1847 - Buenos Aires, 1889) fou un militar i polític uruguaià, president constitucional entre 1882 i 1886.

## Biografia

Pel que fa a la seva trajectòria militar, la seva amistat amb Lorenzo Latorre el va portar de sergent a comandant del 5è de caçadors. Ministre de Guerra de Francisco Antonio Vidal, va ser designat president de la República, per pressió castrense, el 1882. El seu amor pels fasts (es va crear per a ell el grau de "capità general"), la fortuna que va amassar i la corrupció del seu règim van enfosquir algunes conquestes socials i culturals.
Reelegit per una maniobra va posar en seu contra a diversos ciutadans il·lustres de l'època; els que se li van enfrontar en la denominada Revolució del Quebracho, preparada a l'Argentina, en la qual van vèncer les seves forces al comandament de Máximo Tajes. Malgrat haver guanyat, va sofrir l'atemptat d'Ortiz el 17 d'agost de 1886 (un tret a la cara), va convocar un "gabinet de conciliació" i va dimitir.
Va viatjar a Europa i quan tornava al país se li va impedir desembarcar, pel que va morir en Buenos Aires.
Durant la seva primera presidència va decidir la creació d'un nou departament com una eina política per detenir-ne més poder.
Va ser així que per la Llei 1854 del 30 de desembre de 1885 va néixer el departament de Flores del territori que pertanyia a la tercera Secció Judicial de San José. Tanmateix, era admirador de Napoleó Bonaparte.

## Referències

* ↑ Tensió entre els governs de l'Uruguai i l'Argentina durant la Revolució del Quebracho, 1886 (castellà)
* ↑ Biografia de Máximo Santos, Biografías y Vidas (castellà)

## Enllaços externs

* Presidència de l'Uruguai Arxivat 2011-02-24 a Wayback Machine. (castellà)
* El naixement de l'Uruguai modern a la segona meitat del segle XIX Arxivat 2014-10-06 a Wayback Machine. Text en castellà.
# El Ninot (escultura)

El Ninot és una escultura de bronze, obra de l'escultor Walter Cots Figuerola, que representa un grumet amb una gorra en una mà i un títol de nàutica acabat d'aconseguir a l'altra. Fou instal·lada el 1983 sobre la porta d'entrada del mercat del mateix nom, al barri de l'Esquerra de l'Eixample de Barcelona, i està inclosa a l'inventari de Petits paisatges de Barcelona.
Es tracta d'una còpia de l'original, de fusta policromada, actualment al Museu Marítim de Barcelona, que havia estat el mascaró de proa d'un vaixell italià, i que es va col·locar a la façana de la taverna que Joan Clapés tenia al carrer de València, 107, establiment molt popular, que va donar nom a la zona. Conta la tradició que va ser la filla d'en Clapés la que anant a visitar als seus futurs sogres a la Barceloneta, va veure com desballestaven el vaixell i va demanar al seu promès que salvés el mascaró de proa.

## Referències

* ↑ «El Ninot». Ajuntament de Barcelona.
* ↑ Favà i Compta, Maria. Petits paisatges de Barcelona. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 2003, p. 50-51. ISBN 84-7306-860-2.
* ↑ «El Ninot». Art públic. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ Capellera i Rabassó, Santi «El Mercat del Ninot: un nom amb una gran història». Línia Eixample, 29-04-2020.
# Tafrant

Tafrant (àrab تافرانت) és una comuna rural de la província de Taounate de la regió de Fes-Meknès. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 14.246 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Sportclub Magdeburg

El SC Magdeburg és un club esportiu alemany de la ciutat de Magdeburg que compta amb disciplines d'atletisme, piragüisme, gimnàstica, rem, natació i handbol, la qual és la secció més coneguda i important del club.
Actualment el SC Magdeburg competeix a la 1a Divisió de la Bundesliga alemanya d'handbol, competició que ha guanyat en dues ocasions els anys 2001 i 2022, si bé va guanyar la Lliga de la República Democràtica Alemanya en deu ocasions. A part, també ha guanyat sis Copes d'Alemanya i dues Supercopes d'Alemanya. És un dels equips d'Alemanya amb major palmarès nacional.
En l'àmbit internacional, cal destacar que ha guanyat en quatre ocasions la Copa d'Europa d'handbol: el1978 contra el Śląsk Wrocław a la final, l'any 1981 contra el RK Metković, l'any 2002 contra el MKB Veszprém i el 2023 contra el KS Kielce. Ha guanyat en tres ocasions la Copa EHF, els anys 1999 contra el BM Valladolid, l'any 2001 contra el RK Metković i el 2007 contra el CAI BM Aragón, perdent les finals de 2005 davant del TuSEM Essen i del 2022 davant del SL Benfica. També ha aconseguit en dues ocasions el Campionat del Món de Clubs d'handbol l'any 2021 i 2022, en ambdues ocasions superant el FC Barcelona a la final.

## Palmarès

* 2 Campionat del Món de Clubs: 2021 i 2022
* 4 Copes d'Europa: 1978, 1981 i 2002, 2023
* 3 Copes EHF: 1999, 2001 i 2007
* 3 Supercopes d'Europa: 1981, 2001 i 2002
* 12 Lligues d'Alemanya: 1970, 1977, 1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1988, 1991, 2001 i 2022
* 6 Copes d'Alemanya: 1977, 1978, 1984,1990, 1996 i 2016
* 2 Supercopes d'Alemanya: 1997 i 2002

## Enllaços externs

* Sportclub Magdeburg - Lloc web oficial

## Referències

* ↑ «SC Magdeburg - Players, Team & Season Info | EHF» (en anglès). [Consulta: 17 juny 2023].
* ↑ «Sportclub Magdeburg - Balonmano :: Estadísticas :: Títulos :: Títulos :: Historia :: Goles :: Próximos Partidos :: Resultados :: Noticias :: Vídeos :: Fotos :: Plantilla :: ceroacero.es» (en castellà). [Consulta: 17 juny 2023].
# Tarakiris orientals

Els tarakiris orientals (o ayames) són els membres d'un clan ijaw que viuen a l'estat de Bayelsa, al sud de Nigèria. Els tarakiris orientals parlen el dialecte tarakiri est de la llengua izon.
Els tarakiris obtingueren el nom del seu clan de Tara, un fill d'Ujo.

## Història

Els ancestres dels tarakiris orientals van abandonar Agadagba-Bou, la ciutat primigènia dels ijaws, i es van establir a l'antiga ciutat d'Isoma-Bou. Aquest assentament es va dividir en tres seccions i va ser el lloc originari de diversos clans (obiames i kolokumes) i d'ella hi van partir dues migracions importants, una sense raó aparent i una altra pel fet que va patir un atac per a capturar esclaus, que va provocar que fos abandonada.
Ayama, que era fill de Tara (considerat primer avantpassat dels tarakiris) van marxar a Obiama. Quan aquesta es va dividir, la secció dels tarakris es van assentar a la zona d'Ogbia i van fundar les ciutats d'Obololi, Ayama, Oweikorogha, Ogeibiri, Sangama i Odobolo.

## Referències

* 1 2 3 4 tarakiri central ibe a ijawland.info
* ↑ llengua izon a l'ethnologue

## Bibliografia

* Alagoa E J. - A History of the Niger Delta - An historical interpretation of Ijo oral traditions. (1972 University of Ibadan Press).
* Owonaro S K - The History of Ijo and her Neighbouring tribes in Nigeria. (1949 Niger printing Press Lagos).
* Nieketien P B - A Short History of Tarakiri Clan (1941).
# Sternarchorhynchus gnomus

Sternarchorhynchus gnomus és una espècie de peix pertanyent a la família dels apteronòtids.

## Descripció

* El mascle pot arribar a fer 15,2 cm de llargària màxima i la femella 13,35.
* 159-177 radis tous a l'aleta anal.
* Musell força corbat.
* Aletes anal i pectorals translúcides sense vores fosques.

## Alimentació

Menja insectes (com ara, quironòmids, tricòpters i efemeròpters).

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: curs inferior del riu Caroni (Veneçuela).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ De Santana, C. D. i R.P. Vari, 2010. Electric fishes of the genus Sternarchorhynchus (Teleostei, Ostariophysi, Gymnotiformes); phylogenetic and revisionary studies. Zool. J. Linn. Soc. 159:223-371.
* 1 2 De Santana, C. D. & D. C. Taphorn, 2006.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# TROS

Omroepvereniging TROS va ser una organització pública de ràdio i televisió dels Països Baixos, que va formar part de la radiodifusió pública neerlandesa (Nederlandse Publieke Omroep) des de 1964 fins a 2014, quan es va fusionar amb AVRO per crear l'empresa AVROTROS.
Va ser fundada en 1964 i el seu nom és un acrònim de «Televisie & Radio Omroep Stichting» (en català: Organització de Ràdio i Teledifusió). Des de la seva creació es va especialitzar a produir programes d'entreteniment i concursos, sense cap vinculació a grups religiosos o polítics. Fins a la seva fusió va ser l'organització més gran de NPO amb més de 465.000 membres.

## Història

Un grup d'empresaris neerlandesos, disconformes amb la pilarització dels mitjans de comunicació al país, van adquirir en 1964 una plataforma petrolífera en aigües territorials (l'Illa REM) per instal·lar allí un transmissor de televisió. Sobre aquesta emissora van crear un canal "pirata" que es va especialitzar en programes de varietats i entreteniment importats dels Estats Units. En aquella època l'estat tenia el monopoli sobre la televisió i no permetia senyals privats, per la qual cosa el govern la va clausurar argumentant que violava les regulacions de l'espectre radioelèctric de freqüències. No obstant això, a causa de la popularitat que va arribar a tenir, el govern els va oferir convertir-se en una de les organitzacions de la radiodifusió pública (Nederlandse Publieke Omroep). El 4 de novembre de 1964 van començar les emissions oficials de la Televisie & Radio Omroep Stichting.
La seva arribada va provocar importants canvis en la televisió pública, ja que la seva línia editorial no tenia vincles religiosos o polítics com succeïa amb la resta d'organitzacions existents, que van canviar gradualment la seva programació a partir de la dècada de 1970. Amb una oferta basada en sèries i entreteniment, TROS es va convertir en la segona associació amb més membres afiliats per darrere de Veronica, i en la primera després de la sortida d'aquesta en 1995.
La reforma de la radiodifusió pública en la dècada de 2010 va motivar la seva fusió amb l'associació AVRO per crear AVROTROS, un dels tres grups amb llicència "A" (més de 350.000 membres) que va començar a funcionar l'1 de gener de 2014.

## Referències

* 1 2 3 «Over de TROS» (en neerlandés). Arxivat de l'original el 3 de juliol de 2010. [Consulta: 15 octubre 2010].
* ↑ «Over de TROS - Bevoorrading REM eiland» (en neerlandés). Arxivat de l'original el 3 de juliol de 2010. [Consulta: 15 octubre 2010].
* ↑ «Leegloop bij omroep AVROTROS» (en neerlandès). [Consulta: 19 febrer 2016].