OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Maurolicus inventionis

Maurolicus inventionis és una espècie de peix pertanyent a la família dels esternoptíquids.

## Descripció

* Fa 6,3 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 33-35.

## Hàbitat

És un peix marí i batipelàgic que viu entre 0-200 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic sud-oriental.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Cocco A., 1838. Su di alcuni salmonidi del mare di Messina. Nuovi Ann. Sci. Nat. Bologna Anno 1 Tomo 2 (fasc. 9). 161-194.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Parin, N. V. & Kobyliansky, S. G., 1993. Review of the genus Maurolicus (Sternoptychidae, Stomiiformes), with re-establishing validity of five species considered junior synonyms of Maurolicus muelleri and descriptions of nine new species. Trudy Instituta okeanologii im. P.P. Shirshova = Transactions of the P.P. Shirshov Institute of Oceanology v. 128: 69-107.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Parin, N.V. i S.G. Kobyliansky, 1996. Diagnoses and distribution of fifteen species recognized in genus Maurolicus Cocco (Sternoptychidae, Stomiiformes) with a key to their identification. Cybium 20(2):185-195.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* Catalogue of Life Arxivat 2016-03-07 a Wayback Machine. (anglès)
* AQUATAB
# Adobogíona

Adobogíona (fl. c. 80 aC - c. 50 aC) va ser una princesa celta d'Anatòlia. Era filla del rei Deiòtar I de Galàcia i Berenice, princesa de Pèrgam, probablement filla del rei Àtal III de Pèrgam.
Adobogíona es va casar amb Brogítar, rei de Galàcia, qui va regnar simultàniament amb el seu sogre. Van ser la mare d'Amintas de Galàcia, tetrarca dels trocmi i rei de Galàcia.
Adobogíona va ser honorada per una inscripció supervivent descoberta a l'illa de Lesbos, i s'ha descobert el retrat del seu cap a Pèrgam.

## Referències

* ↑ Ciceró. De harusp. resp. 13.

## Bibliografia

* Derks, Ton; Roymans, Nico. Ethnic Constructs in Antiquity: The Role of Power and Tradition (en anglès). Amsterdam: Amsterdam University Press, 2009.
* Mitchell, S. Anatolia: Land, Men and Gods in Asia Minor (en anglès). I, 1956.

## Vegeu també

* Dones a la societat celta
# Pila (tub de buit)

En les èpoques més remotes de l'electrònica, els dispositius que tenien vàlvules termoiòniques (com les ràdios) eren alimentades mitjançant piles elèctriques. Cada pila tenia una denominació diferent, depenent del tipus de vàlvula termoiònica associada a l'aparell.
Inicialment, l'únic dispositiu va ser un fanotró amb un filament (càtode) i una placa (ànode). Arran de la direcció del flux d'electrons, aquests elèctrodes van ser identificats com "A" i "B", respectivament i, per tant, es refereix a les piles (Pila "A" i Pila "B"). Més tard, quan es va afegir la "reixeta de control" per crear el tub tríode, es va designar, i les piles serien anomenades, com "C". La posterior addició de nous elements interns per millorar el rendiment del tríode, no requerien una ampliació d'aquesta sèrie de piles.

## Pila A

Una pila A, és una pila que s'utilitzava per subministrar energia als filaments d'una vàlvula termoiònica. De vegades col·loquialment s'anomena "pila humida", encara que no hi ha raó per dir-ho així, perquè també es pot utilitzar una pila seca per al mateix propòsit.

## Pila B

Una pila B, és una pila que era utilitzada per subministrar energia a la placa o ànode d'una vàlvula termoiònica. De vegades col·loquialment s'anomena "pila seca", encara que no hi ha raó per dir-ho així, perquè també es pot utilitzar una pila humida per al mateix propòsit.
El filament principalment és una font de calor i, per tant, la pila A subministra un corrent elèctric significatiu i es descarrega ràpidament. La pila B té molta més capacitat que una pila A. Les primeres piles B, amb brillants tubs emissors, eren de 120 V, però aquestes varen esdevenir obsoletes de forma ràpida a mesura que van ser substituïdes amb altres models més eficients que solien ser de 45 V, 67½ V, o 90 V.

## Pila C

    No s'ha de confondre amb una Bateria C.
En electrònica una pila C, és qualsevol pila utilitzada per alimentar la reixeta d'una vàlvula termoiònica.

## Vegeu també

* Ràdio a galena
* Corrent continu

## Referències

* ↑ «Pila (tub de buit)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* The Mallory Bias Cell Arxivat 2016-05-27 a Wayback Machine.
* Instructions for Operating
* Powering Your Antique Battery Radio
Viccionari
# Estadi Achille Hammerel

L'Estadi Achille Hammerel és un estadi luxemburguès de futbol a Nord Bonnevoie-Verlorenkost, un barri de la ciutat de Luxemburg. És la seu de l'equip Racing Football Club Union Luxemburg, -club que juga a la Lliga luxemburguesa de futbol- i té una capacitat per a 5.814 persones.

## Referències

* ↑ «World Stadiums - Luxembourg» (en anglès). World Stadiums. Arxivat de l'original el 18 de setembre 2012. [Consulta: 14 agost 2015].
# Serrat de la Vinya (Pinell de Solsonès)

* Aquest article tracta sobre la muntanya de Pinell de Solsonès. Vegeu-ne altres significats a «Serrat de la Vinya».
El Serrat de la Vinya és una muntanya de 668 metres que es troba al municipi de Pinell de Solsonès, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Acracia

Acracia fou una revista escrita en castellà i d'orientació anarquista publicada a Barcelona entre el gener de 1886 i el juny de 1888. Se subtitulava Revista Sociològica, la tipografia utilitzada era La Academia (d'Evarist Ullastres) i se'n publicaren 30 números.
Va sorgir al voltant dels cercles intel·lectuals de tipògrafs, de fet els directors foren Rafael Farga i Pellicer i Anselmo Lorenzo. Hi van escriure també Fernando Tarrida del Mármol, Cels Gomis, Teobaldo Nieva… Amb l'objectiu sempre present de l'emancipació obrera, la revista divulgava els corrents europeus de pensament més avançats del moment a la vegada que pretenia formalitzar un corpus doctrinari definitiu per a l'anarquisme.
Deixà una certa empremta, ja que fou recordada en algunes ocasions: Durant el 1908-1909 la revista també anarquista Tierra y Libertad va publicar un annex titulat Acracia, i el 1933 a Lleida aparegué una revista amb el mateix nom. El 1918 des de Tarragona i el 1923 des de Reus, Hermós Plaja va treure una publicació periòdica anomenada Acracia que feia referència a les activitats anarquistes al Camp de Tarragona.

## Referències

* 1 2 Diccionari d'Història de Catalunya; ed. 62; Barcelona; 1998; ISBN 84-297-3521-6; p. 9
* ↑ Soriano Giménez, J. C. L'anarquisme a Tarragona (1917-1924): Formós Plaja i Carme Paredes. Tarragona: Universitat Rovira i Virgili, 2008, p. 51 i 194. ISBN 9788484244189.
# Acqui Terme

Acqui Terme (Àich en piemontès) és un municipi italià, situat a la regió del Piemont i a la província d'Alessandria.
Àich limita amb els municipis d'Alice Bel Colle, Castel Rocchero, Cavatore, Grognardo, Melazzo, Montabone, Ricaldone, Strevi, Terzo, Visone i Carpeneto.

## Galeria

* Vista d'Acqui
* Vista d'Acqui
* La 'Bollente'
* Catedral
* Restes de l'aqüeducte romà
* Localització del municipi d'Acqui Terme a la prov. d'Alessandria (Piemont)
# Actumer

Actumer (en llatí: Cattumerus) era un cabdill de la tribu germànica dels cats, ancestre del rei dels queruscs Itàlic (a través de la seva mare). És esmentat per Tàcit als seus Annals. Estrabó l'anomena Ucromer, però segurament és el mateix cabdill.

## Referències

* ↑ P. C. Tàcit, 1967, p. 90.
* ↑ Smith, William (ed.). «Cattumerus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 4 març 2021].

## Bibliografia

* P. C. Tàcit. Annals. Volum III: Llibres V-VI, XI. Fundació Bernat Metge, 1967. ISBN 9788472259263.
# Afrixalus upembae

Afrixalus upembae és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a la República Democràtica del Congo.

## Referències

* Pickersgill, M. &, Schiøtz, A. 2004. Afrixalus upembae. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 d'abril del 2008.
# Afrixalus vibekensis

Afrixalus vibekensis és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Costa d'Ivori, Ghana i, possiblement també, a Guinea i Libèria.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Schiøtz, A. & Rödel, M.-O. 2004. Afrixalus vibekensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 d'abril del 2008.
# Addington (Oklahoma)

Addington és una població dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 117 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Addington tenia 117 habitants, 44 habitatges, i 31 famílies. La densitat de població era de 188,2 habitants per km².
Dels 44 habitatges en un 31,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,8% hi vivien parelles casades, en un 11,4% dones solteres, i en un 29,5% no eren unitats familiars. En el 27,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 12,8% entre 18 i 24, un 23,9% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 17,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.417 $ i la renda mediana per família de 48.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.250 $ mentre que les dones 22.250 $. La renda per capita de la població era de 15.170 $. Entorn del 16,7% de les famílies i el 9,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Addington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Addington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Al-Hàkam

Al-Hàkam és el nom dels següents personatges:
* Al-Hàkam I, emir omeia de Còrdova (796-822).
* Al-Hàkam II, califa omeia de Còrdova (961-976).
* Al-Hàkam ibn Ukkaixa (? - Sevilla, 1075), militar muladí andalusí.
# Al-Hussein SC Irbid

L'Al-Hussein SC Irbid (àrab: نادي الحسين الرياضي, Nādī al-Ḥussayn ar-Riyāḍī, ‘Club Esportiu al-Hussayn') és un club jordà de futbol de la ciutat d'Irbid. Va ser fundat l'any 1964.

## Palmarès

* Lliga jordana de futbol:
       2023-24
* Escut jordà de futbol:
       1994, 2003, 2005
* Supercopa jordana de futbol:
       2003

## Referències

* ↑ nationalfootballteams.com Perfil Arxivat 2012-06-05 a Wayback Machine. a nationalfootballteams
* ↑ Perfil a kooora
* ↑ Perfil a soccerway
* ↑ «الخصاونة رئيساً لنادي الحسين إربد بالتزكية». Arxivat de l'original el 2017-08-12. [Consulta: 28 maig 2018].
* ↑ «Jordan - List of Foundation Dates Clubs». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Jordan - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* 1 2 ; Qayed, Mohammed«Jordan - List of Cup Winners». RSSSF, 02-06-2010.
# Aiztondo Klasika

L' Aiztondo Klasika és una cursa ciclista d'un dia que es disputa a Asteasu (Euskadi). Creada al 2003, és puntuable per la Copa d'Espanya de ciclisme.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2003 | José Ángel Gómez Marchante | Julen Urbano | Juan José Cobo |
| 2004 | Carlos Castaño Panadero | Jordi Grau | Rodrigo García Rena |
| 2006 | Didac Ortega | Eduardo de Miguel | Jorge Martín Montenegro |
| 2007 | Óscar Pujol | Gonzalo Zambrano | Iker Aramendia |
| 2008 | David Belda | David Gutiérrez Gutiérrez | Luis Maldonado |
| 2009 | Jorge Martín Montenegro | Francisco Javier Martínez | Javier Iriarte |
| 2010 | Víctor de la Parte | Eduard Prades | Raúl Alarcón |
| 2011 | Eduard Prades | Omar Fraile | David Gutiérrez Palacios |
| 2012 | Ibai Salas | Mike Terpstra | Juan Ignacio Pérez |
| 2013 | Vicente García de Mateos | Alberto Gallego | Julen Mitxelena |
| 2014 | Antton Ibarguren | Samuel Nicolás | Juan Ignacio Pérez |
| 2015 | Mikel Iturria | Rafael Márquez | Juan Ignacio Pérez |
| 2016 | Jaume Sureda | Daniel Sánchez | Fernando Barceló |
| 2017 | Gonzalo Serrano | Antonio Soto | Jaume Sureda |
| 2018 | Eusebio Pascual | Carlos Cobos | Juan Pedro López |
| 2019 | Ángel Fuentes | Roger Adrià | Francisco Galván |
| 2020 | suspesa |
| 2021 | Marc Brustenga | Miquel Valls | Pablo García |
| 2022 | Fernando Tercero | Mikel Retegi | Pablo Castrillo |

## Referències

* ↑ Benito Urraburu. «García de Mateos, un stajanovista de la bicicleta, impone su sello en Zizurkil» (en castellà), 11-03-2013.
* ↑ «Triunfo en Aiztondo de Antton Ibarguren, nuevo líder de la Copa de España» (en castellà), 10-03-2014.
* ↑ «2ª Copa España élite-sub-23: Iturria gana la Aiztondo Klasikoa» (en castellà), 08-03-2015.
* ↑ «3ª Copa España élite-S23: Jaume Sureda, vencedor en Asteasu» (en castellà), 06-03-2016.
* ↑ «Gonzalo Serrano: dos de dos tras ganar la Aiztondo Klasikoa» (en castellà), 05-03-2017.
* ↑ Oskar Ortiz de Guinea. «Pascual gana en la Aiztondo Klasikoa» (en castellà), 05-03-2018.
* ↑ «Ángel Fuentes se impone en una vibrante Aiztondo Klasika» (en castellà), 17-03-2019.
* ↑ «Marc Brustenga gana la Aiztondo Klasikoa y es el primer líder de la Copa de España» (en castellà), 14-03-2021.
* ↑ Marco Rodrigo. «Ciclismo - Aiztondo Klasika 2022: Fernando Tercero (Eolo Kometa) se exhibe en Alkiza» (en castellà), 13-03-2022.

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Agostinho Fortes Filho

Agostinho Fortes Filho (9 de setembre de 1901 - 2 de maig de 1966) fou un futbolista brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1930.

## Palmarès

* Campionat carioca (4):
** Fluminense: 1917, 1918, 1919, 1924
* Copa Amèrica de futbol (2):
** Brasil: 1919, 1922

## Referències

* ↑ Fluminense profile
* ↑ Agostinho Fortes Filho Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Todos os brasileiros - 1930» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Agostinho Neto

António Agostinho Neto (17 de setembre del 1922 – 10 de setembre del 1979) va ser el primer president d'Angola (1975-1979), un poeta, nacionalista i marxista-leninista, fundador i líder del partit de línia soviètica Moviment Popular per a l'Alliberament d'Angola (MPLA). El seu aniversari se celebra com a Dia dels Herois Nacionals i és dia festiu a Angola.

## Biografia

Nascut al poble de Kaxikane, a Ícolo e Bengo (Angola) el 1922, va ser una figura prominent dels anys 40 quan va esdevenir un membre important d'un moviment d'Angola que buscava redescobrir la cultura angolesa tradicional. Tot i la seva participació en moviments nacionalistes, va estudiar medicina a Lisboa.
Després d'aconseguir el títol de metge, va tornar a Angola, però va ser considerat immediatament una figura problemàtica per les autoritats colonials portugueses, a causa de la seva oposició a la colonització. Per les seves accions, va ser arrestat, i molts dels seus paciens van protestar, cosa que va obligar les tropes colonials a prendre mesures. Tot i el seu empresonament, s'escaparia cap al Marroc, i esdevindria un important líder de la resistència angolesa des de l'exili.
Neto va ser arrestat uns quants cops per la policia política del règim de l'Estado Novo, el PIDE. També va ser ajudat en unes quantes ocasions pel Partit Comunista Portuguès.
Va ser un dels primers membres de l'MPLA, una de les tres faccions que van competir pel poder després de la retirada portuguesa d'Angola (seguint la Revolució dels Clavells), i més tard va dirigir el país després de la independència, declarada l'11 de novembre del 1975. El seu govern va establir llaços estrets amb la Unió Soviètica i d'altres nacions del bloc de l'Est i d'altres estats comunistes. Va ser succeït com a president de l'estat i líder de l'MPLA per José Eduardo dos Santos.
Neto va morir en un hospital de Moscou, a la Unió Soviètica, mentre se sotmetia a una intervenció per càncer, i mentre tenia lloc la Guerra Civil Angolesa entre el govern de l'MPLA i la Unió Nacional per a la Independència Total d'Angola (UNITA) de Jonas Savimbi.
Agostinho Neto va ser condecorat amb el Premi Lenin de la Pau (1975-76).

## Vegeu també

* Deolinda Rodrigues Francisco de Almeida
# Alba Sarraute i Pons

Alba Sarraute i Pons (Argentona, 29 de juliol de 1982) és una directora de teatre, pallassa, actriu, música i acròbata catalana. Es formà a l'escola de l'Aula de Teatre de Mataró i al Centre de les Arts del Circ Rogelio Rivel de Barcelona, i es graduà a l'Academie de Cirque Contemporain Fratellini de Saint-Denis. Des dels seus inicis, ha dirigit i participat en múltiples espectacles de teatre de carrer i de circ.
L'any 2020, va estrenar al Mercat de les Flors, dins del Festival Grec de Barcelona, l'obra Desdèmona, una adaptació de la tragèdia clàssica Otel·lo a través dels ulls de la seva esposa, i que traduí al llenguatge del circ per narrar les passions i les maquinacions que empenyen els personatges, amb una estètica animalística i monstruosa que correspon a la brutalitat de la història de William Shakespeare. Aquesta fou la segona aproximació de Sarraute a l'obra del dramaturg anglès, després de la peça en solitari Desvariacions d'Otel·lo, el 2019, en forma de «tribut als fills de relacions fallides que no neixen» i que presentà al teatre de cambra Maldà. El juny de 2023 fou distingida amb el Premi Nacional de Cultura (2023).

## Referències

* ↑ «Alba Sarraute us desitja un bon Nadal». TV3, 20-12-2011. [Consulta: 26 setembre 2020].
* ↑ «Alba Sarraute. Payasa contemporánea | La Sullivan», 01-01-2013. [Consulta: 26 setembre 2020].
* ↑ «La pallassa i acròbata Alba Sarraute». TV3, 06-08-2011. [Consulta: 26 setembre 2020].
* ↑ «'Desdèmona' d'Alba Sarraute al Festival Grec 2020». Betevé, 17-07-2020. [Consulta: 26 setembre 2020].
* ↑ Figueras, Martí. «El circ de la Sarraute no és un míting». Núvol, 23-07-2020. [Consulta: 26 setembre 2020].
* ↑ Barrera, Marcel. «Las tragedias festivas de Alba Sarraute». Zirkolika, 28-12-2019. [Consulta: 26 setembre 2020].
* ↑ Polo Bettonica, Toni. «Shakespeare en versió ‘circ de cambra’». El País, 22-12-2019.
* ↑ NacióDigital. «Serrat guanya el Premi Nacional de Cultura 2023». [Consulta: 2 juny 2023].
# Aeroport de Gibraltar

L'aeroport de Gibraltar, oficialment i en anglès Gibraltar International Airport, (codi IATA: GIB, codi OACI: LXGB) és un aeroport internacional situat al territori britànic d'ultramar de Gibraltar. És l'únic aeroport de Gibraltar i és propietat del Ministeri de Defensa del Regne Unit, que en coordina l'ús militar per part de la Royal Air Force i en delega la gestió de l'ús civil al NATS. Una de les seves particularitats és que la seva única pista creua l'avinguda Winston Churchill, principal via de Gibraltar i únic accés terrestre a la ciutat. Per aquesta raó s'han de coordinar els trànsits aeri i terrestre a l'encreuament. Aquest fet, juntament amb els forts vents que afecten l'aeroport sobretot a l'hivern, han fet que sigui considerat un dels cinc aeroports més extrems del món.
L'any 2017 l'aeroport va rebre 571.184 passatgers i 302.094 kg de mercaderies distribuïts en un total de 4.888 vols.

## Estadístiques

| | Passatgers | Vols | Mercaderies (en tones) |
| 2008 | 378.603 | 3.958 | 624 |
| 2009 | 371.231 | 4.290 | 313 |
| 2010 | 305.325 | 3.346 | 296 |
| 2011 | 383.013 | 3.628 | 292 |
| 2012 | 387.219 | 3.490 | 314 |
| 2013 | 383.876 | 3.564 | 352 |
| 2014 | 415.103 | 3.730 | 384 |
| 2015 | 444.336 | 4.100 | 408 |
| 2016 | 548.230 | 4.968 | 404 |
| 2017 | 571.184 | 4.888 | 302 |
| Font: Gibraltar Airport Statistics ||||

## Referències

* ↑ The History Channel. Most Extreme Airports (en anglès). The History Channel, 26 agost 2010.
* ↑ «Gibraltar International Airport Traffic Statistics 2017» (en anglès). Aeroport de Gibraltar. Arxivat de l'original el 13 d’agost 2018. [Consulta: 24 agost 2018].
* ↑ «Gibraltar Airport Statistics». Gibraltarairport.gi. Arxivat de l'original el 15 de gener 2013. [Consulta: 24 d’agost 2018].
# Albatana

Albatana és un municipi de la província d'Albacete, que es troba a 78 km de la capital de la província. El 2005 tenia 856 habitants, segons dades de l'INE: 439 dones i 417 homes. Limita amb Ontur, Jumella, Hellín i Tobarra

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Isabel Esclapez Pereñíguez | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Isabel Esclapez Pereñíguez | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Isabel Esclapez Pereñíguez | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |
# Aiti

Aiti (en cors Aiti) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 24 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 66 | 59 | 32 | 16 | 26 | 24 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Gérard Orsoni | | |
# Aitor Ruibal García

Aitor Ruibal García (Sallent, 22 de març de 1996) és un futbolista professional català que juga com a davanter pel Reial Betis.
Ruibal va debutar com a sènior amb el CE Manresa la temporada 2012–13, en categories regionals. El 2013 va fitxar per la UE Cornellà, retornant al futbol juvenil.
Ruibal va jugar amb l'equip els tres primers partits de la temporada 2014–15, el primer d'ells el 21 de desembre de 2014 en una derrota a casa contra el CE Alcoià per 0–1, en partit de la Segona Divisió B. El febrer següent va fitxar pel CE L'Hospitalet de la mateixa categoria; inicialment va jugar amb el Juvenil A fins que fou definitivament promocionat al primer equip el 19 de juny de 2015.
El 22 de desembre de 2015, Ruibal signà contracte per un any i mig amb el Reial Betis, i fou assignat a l'equip B a la segona divisió B. Va debutar amb el primer equip – i a La Liga – el 10 de desembre de 2017, entrant als darrers minuts per substituir Fabián en una derrota per 0–1 a casa contra l'Atlètic de Madrid.
El 10 de maig de 2018, Ruibal fou cedit al FC Cartagena de Segona B fins al 30 de juny. El 13 de juliol, va anar cedit al CF Rayo Majadahonda de Segona Divisió.
El 4 de juliol de 2019, Ruibal va signar un nou contracte per tres anys amb el Betis, i fou cedit immediatament al CD Leganés de primera divisió, per un any.

## Referències

* ↑ «Aitor Ruibal puja al Primer Equip». El Blog de L'Hospi, 19-06-2015. [Consulta: 24 desembre 2017].
* ↑ «Aitor Ruibal, nueva incorporación para el Betis B» (en castellà). Real Betis, 22-12-2015. Arxivat de l'original el 25 de desembre 2017. [Consulta: 24 desembre 2017].
* ↑ «Saúl y no hay más que hablar» (en castellà). Marca, 10-12-2017. [Consulta: 24 desembre 2017].
* ↑ «La joya del Betis, Aitor Ruibal, se incorpora a la disciplina albinegra para el final de Liga» (en castellà). FC Cartagena, 10-05-2018. Arxivat de l'original el 16 de novembre 2020. [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ «El Real Betis y el Rayo Majadahonda acuerdan la cesión de Aitor Ruibal» (en castellà). Real Betis, 13-07-2018. [Consulta: 13 juliol 2018].
* ↑ «Aitor Ruibal renueva su contrato con el Real Betis y se marcha cedido al CD Leganés» (en castellà). Real Betis, 04-07-2019. [Consulta: 4 juliol 2019].

## Enllaços externs

* Aitor Ruibal García a BDFutbol
* Beticopedia profile (castellà)
* Aitor Ruibal García a La Preferente (castellà)
* Aitor Ruibal García, Fitxa a Soccerway