OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Comtat de Poher

El comtat de Poher fou una jurisdicció feudal de Bretanya suposadament situat a la vall de l'Aune entre la serralada d'Arez a un costat i les Muntanyes Negres a l'altra.
El primer comt esmentat fou Rival·ló esmentat en una carta datada el 8 de març d'un any entre 839 i 844. Després apareix un comte de nom Judicael (no se sap si fou el successor de l'anterior) que subscriu una carta del 9 de juliol del 871 en relació a un litigi a l'abadia de Redon; tornas a aparèixer en una donació a Redon el 903. Hauria mort poc després. El 907 a la mort d'Alan I de Bretanya el poder al país fou disputat pels comtes de Poher, el gendre d'Alan, de Vannes, segurament el fill gran de Alan, i de Cornualla, i cap dels tres fou reconegut sobre tota Bretanya. Aquest comte, gendre d'Alan, era Mathedoi o Matuedus que apareix confirmant una donació a l'abadia de Redon en carta de 25 d'octubre del 913; va fugir a Anglaterra quan els normands van envair Bretanya el 919 junt amb el seu fill Alan (que per tant era net d'Alan I de Bretanya). Va morir vers el 935. El seu fill Alan fou restablert al poder, com a comte de Vannes i Nantes (936) i va ser duc de Bretanya amb el nom d'Alan II Barbitorte o Alan II de Bretanya.

## Llista de comtes

* Rival·ló vers 830/840-870
* Judicael vers 870-905
* Matuedus vers 905-919

## Referències

* Genealogia
# Cobra Cars Spain

Garbí és una marca catalana d'automòbils esportius, fabricats de manera artesanal per l'empresa Cobra Cars Spain a Figueres (Alt Empordà) des del 1993. Fundada per Juli Planas, l'empresa s'ha especialitzat en la rèplica de diversos models d'automòbil: el Lotus Seven (comercialitzat com a Garbí), l'Ac Cobra (Summe), l'Alfa Romeo 1750 C (Bird) i el Morgan (Hunter).
El 1999 i el 2003 es va aconseguir de l'Institut Nacional de Tècnica Aeroespacial d'Espanya (INTA) l'homologació europea en petites sèries dels Garbí i Summe respectivament. Actualment hi ha també dues versions de carrer, l'una amb motor Yamaha tetracilíndric de 1.000 cc i 180 CV i l'altra amb motor Ford de 2.000 cc i 135 CV. L'empresa patrocina una competició monomarca anomenada "Challenge Garbí" destinada als models equipats amb motor Yamaha, la qual es disputa anualment en diversos circuits.

## Referències

* ↑ «Historia» (en castellà). cobracarsspain.com. Cobra Cars Spain. Arxivat de l'original el 26 de juny 2010. [Consulta: 5 maig 2016].
* ↑ «Motos y coches: compartiendo motores. 16- Garbí Mk-1 1000 (último capítulo)» (en castellà). voromv.com, 19-12-2012. [Consulta: 5 maig 2016].

## Enllaços externs

* Lloc Web oficial Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (castellà)
# Comtat de Ricla

El comtat de Ricla és un títol nobiliari espanyol de caràcter hereditari concedit per Felip II de Castella el 2 de gener de 1589 a Francisco Manuel de los Cobos y Luna, II marquès de Camarasa, senyor de Ricla, virrei d'Aragó i cavaller de l'Orde de Sant Jaume.

## Titulars

| Núm. | Titular | Període |
| Creació per Felip II d'Espanya |||
| II | Francisco Manuel de los Cobos y Luna | 1589-1612 |
| II | Diego de los Cobos Guzmán y Luna | ? -1637 |
| III | Francisco de los Cobos y Centurión | ? -1645 |
| IV | Manuel de los Cobos y Luna | 1646-1668 |
| V | Baltasar Gómez de los Cobos y Luna | 1668-1715 |
| VI | Miguel Baltasar Sarmiento de los Cobos | 1715-1733 |
| VII | María Micaela Gómez de los Cobos | 1733-1761 |
| VIII | Ambrosio de Funes Villalpando y Abarca de Bolea | 1748-1780 |
| IX | Baltasara de los Cobos y Luna | 1780-1791 |
| X | Domingo Gayoso de los Cobos | 1791-1803 |
| XI | Joaquín María Gayoso de los Cobos y Bermúdez de Castro | 1803-1849 |
| XII | Francisco de Borja Gayoso Téllez-Girón de los Cobos Luna y Mendoza | 1849-1860 |
| XIII | Jacobo Gayoso de los Cobos y Téllez-Girón | 1860-1871 |
| XIV | Francisca de Borja Gayoso de los Cobos y Sevilla | 1871-1926 |
| XV | Cristina Fernández de Henestrosa y Gayoso de los Cobos | 1926-? |
| XVI | Ignacio Fernández de Henestrosa y Gayoso de los Cobos | 1926-1948 |
| XVII | Victoria Eugenia Fernández de Córdoba y Fernández de Henestrosa | 1991-2003 |
| XVIII | Ignacio de Medina y Fernández de Córdoba | 2003-2006 |
| XIX | Ana Luna de Medina y Orleans-Braganza | 2006-actual |

## Referències

* ↑ «Ricla, Conde de» (en castellà). Diputación Permanente y Consejo de Grandeza de España y Títulos del Reino. [Consulta: 18 setembre 2021].

## Enllaços externs

* Fundació Medinaceli (castellà)
# Comtat de Rius

El comtat de Rius és un títol nobiliari espanyol atorgat pel Rei Amadeu I el 20 d'octubre de 1871. El seu nom es refereix al cognom patern del primer titular, l'industrial tarragoní Marià Rius i Montaner.

## Comtes de Rius

| | Titular | Període |
| Creació per Amadeu I d'Espanya |||
| I | Marià Rius i Montaner | 1871-1894 |
| II | Joaquim de Querol i Rius | 1894-1953 |
| III | Ferran de Querol i Muller | 1953-2001 |
| IV | Juan de Querol y Muller | 2001-2008 |
| V | María Pilar de Querol y Quadras | 2008-actual titular |

## Història dels comtes de Rius

1. Marià Rius i Montaner, Industrial, Majordom major del Rei Amadeu I, casat amb Elisa Olózaga Camarasa, filla del ministre Salustiano de Olózaga Almandoz. El va succeir el seu net (fill d'Elisa Rius i Olózaga (morta en 1893) i de Ferran de Querol i Bofarull, alcalde de Tarragona i escriptor):
2. Joaquim de Querol i Rius, President de la Diputació de Tarragona, casat amb Carme Muller i Ferrer. El va succeir el seu fill:
3. Ferran de Querol i Muller, Tinent General de l'Exèrcit del Aire, casat amb Teresa Moreno Uribe, filla de l'IV comte de Fontao. Sense successió. Eh va succeir el seu germà:
4. Juan de Querol i Muller. Es va casar amb Juana de Quadras i Camps baronessa de Quadras. La va succeir la seva filla:
5. María Pilar de Querol i de Quadras.

## Referències

* Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios Españoles. Instituto "Salazar y Castro", C.S.I.C.
# Clàssica da Arrábida

La Clàssica da Arrábida és una competició ciclista d'un dia portuguesa que es disputa a la Península de Setúbal. La cursa forma part de l'UCI Europa Tour des de la seva primera edició el 2017.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2017 | Amaro Antunes | Sérgio Paulinho | Andreas Vangstad |
| 2018 | Dmitri Strakhov | James Fouche | Óscar Hernández |
| 2019 | Jonathan Lastra Martínez | Raúl Alarcón García | David de la Fuente Rasilla |
| 2020 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2021 | Sean Quinn | Jonathan Lastra Martínez | Rémy Mertz |
| 2022 | Orluis Aular Sanabria | Luís Gomes | Luís Mendonça |
| 2023 | Orluis Aular Sanabria | Álex Jaime | Francisco Campos |
| 2024 | Joseba López | Alexandre Montez | Mathias Bregnhøj |

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
# Clàssica d'Almeria 2020

La Clàssica d'Almeria 2020 fou la 35a edició de la Clàssica d'Almeria. La cursa es va disputar el 16 de febrer de 2020 i formava part del calendari de l'UCI ProSeries 2020 amb una categoria 1.Pro.
El vencedor final fou l'alemany Pascal Ackermann (Bora-Hansgrohe), que s'imposà a l'esprint a Alexander Kristoff (UAE Team Emirates) i Elia Viviani (Cofidis), segon i tercer respectivament.

## Equips

En aquesta edició hi van prendre part 19 equips:

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Referències

* ↑ Piedrabuena, Celes «Ackermann repite en la Clásica Almería tras un sprint agónico». El Mundo Deportivo, 16-02-2020 [Consulta: 2 març 2020].
# Coll de Fenerui

El Coll de Fenerui,o Collada de Fenerui, és una collada que es troba en límit dels termes municipals de la Vall de Boí i de Vilaller, a l'Alta Ribagorça; situada en el límit del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici i la seva zona perifèrica.
El coll està situat a 2.497,5 metres d'altitud, en la cresta que separa l'oriental Barranc d'Estany Roi de la Vall de Llubriqueto de l'occidental Barranc de Fenerui de Vall de Barravés; es troba entre el Pic de les Capceres d'Estany Roi (NNO) i Pic d'Estany Roi (SE).

## Rutes

* Vall de Llubriqueto: des del Pla de la Cabana, seguint per la Pleta del Pi, el Barranc d'Estany Roi i l'Estany Roi.
* Vall de Barravés: des del Pantà de Baserca pel Barranc de Fenerui.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Conferència de Teheran

La conferència de Teheran, 1943, va ser la cimera de les potències aliades durant la Segona Guerra Mundial on es va pactar el desembarcament angloamericà a França per a l'any següent.
A més, Roosevelt va exposar els seus plans per a la creació d'un organisme multinacional que assegurés la pau mundial després de la guerra (l'embrió de l'ONU). I finalment, es van fer plans per envair i desballestar Alemanya en regions, per evitar que un cop acabada la guerra es pogués recuperar com a gran potència militar.
El desembarcament a Normandia es va complir, com s'havia pactat a Teheran, i la tardor de 1944 americans i britànics havien reconquerit gairebé tota França; a l'altre extrem d'Europa, els soviètics havien expulsat les tropes alemanyes del seu territori, i havien penetrat profundament a Polònia i els Balcans. L'assalt final contra la fortalesa de Hitler havia començat, però a l'horitzó apareixien inquietuds importants. A Churchill el preocupava el que poguessin fer els soviètics a l'Europa Oriental un cop acabada la guerra, i per això desitjava poder implicar Stalin en algun acord que hi fes referència. Amb aquest objectiu, i per iniciativa pròpia, va concertar amb el líder soviètic la Quarta Conferència de Moscou.
# Companyia Lliure de Declamació

La Companyia Lliure de Declamació va ser una companyia de teatre fundada en 1894 per Felip Cortiella, d'ideologia anarquista, i dissolta el 1896. També hi col·laborà Ignasi Iglesias. Va ser una de les companyies que presentaven una renovació al teatre del final del segle xix, com també el Théâtre Libre de André Antoine.
Aquesta companyia de teatre va ser creada pel dramaturg Felip Cortiella en arribar a Barcelona després d'una estança a Madrid. Amb aquesta companyia, Cortiella va introduir autors moderns, que havia conegut gràcies a la seva feina de tipògraf. Van actuar a teatres barcelonins, ateneus i centres obrers. Van presentar per exemple les obres Nora i Casa de nines, d'Ibsen, aquesta darrera per primer cop en tot Espanya; i també algunes obres rebutjades per les productores de teatre més conservadores, com per exemple, Senyors de paper, de Pompeu Gener, o El mundo que muere y el mundo que nace, de Teresa Claramunt. La companyia va encarregar a Cortiella que escrivís el seu assaig El teatro y su fin per a donar a conéixer el "teatre sociològic".
Com a conseqüència de l'atemptat del carrer dels Canvis Nous de 1896, la companyia, pel fet de ser anarquista i com va ocórrer en general amb el moviment llibertari, va ser dissolta i el grup va ser perseguit i va patir represàlies. A partir de 1897 Cortiella va començar a escriure obres de teatre pròpies i en 1902 va crear una nova companyia de teatre, l'Agrupació Avenir, al barri del Poble Sec de Barcelona.

## Teatro Social

La Companyia Lliure de Declamació va editar un butlletí anarquista de teatre, anomenat Teatro Social, amb la idea de repartir-lo durant les seves presentacions. Només va poder-ne sortir un número, publicat el 23 de maig de 1896 i distribuït des de llavors, i estava dedicat majoritàriament a Ibsen. Tenia una biografia i un gravat d'ell i hi destacava haver creat un "teatre sociològic" i la seva dramatúrgia revolucionària.

## Bibliografia

* Enric Gallén, Història de la literatura catalana, Barcelona, 1986 (català)

## Referències

* ↑ Diccionari biogràfic del moviment obrer als Països Catalans, L'Abadia de Montserrat, 2000, ISBN 9788484152439 (català)
* ↑ Lily Litvak, España 1900: modernismo, anarquismo y fin de siglo. Anthropos Editorial, 1990. ISBN 9788476582077 (castellà)
* ↑ Jesús Rubio Jiménez, Ideología y teatro en España, 1890-1900, Libros Pórtico, 1982. ISBN 9788485264520 (castellà)
* ↑ Teresa Abelló i Güell, El movimiento obrero en España, siglos XIX y XX.Hipòtesi, 1997. ISBN 9788492088638 (castellà)
# Belejovce

Belejovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1600.
# Pedronet de la Mare de Déu dels Cingles

El Pedronet de la Mare de Déu dels Cingles és una imatge de Tavèrnoles (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pedronet situat a la punta del cingle de gres vermell que mira cap al sud, conegut popularment com a "Cingle de la minyona".
Té un basament de planta quadrada (1 x 1 m), és de forma atalussada i està cobert per una llosa. Al damunt hi ha un recinte protegit per unes reixes de ferro forjat i vidre, a l'interior s'ubica una imatge de la verge que descansa sobre uns núvols i aguanta l'Infant amb el braç esquerre. Té el puny dret clos i va embolcallada amb un mantell de pecs curvilinis.
A sobre hi ha una altra llosa coberta amb un teuladet piramidal coronat per un penell de ferro forjat.
Els materials constructius són, pel suport, gres vermell unit amb morter de calç i per la verge, alabastre. Les reixes són de ferro forjat i vidre. L'estat de conservació és bo.

## Història

Pedronet situat a la punta del cingle, a frec del precipici, des d'on es divisa una bonica i feréstega panoràmica. El poble conta la següent llegenda sobre aquest indret: la muntanya es coneix pel "salt de la minyona" perquè un dia la noia del cingle, tot anant a missa, va sentir el darrer toc de campanes i l'església encara era lluny i tenia por d'arribar-hi tard; volent atendre la devoció va saltar daltabaix del cingle, però no es va fer mal. Quan ho contà a la gent de les rodalies no la cregueren i un altre dia ho va voler repetir i hi va perdre la vida. Hi ha altres versions de la mateixa llegenda però totes fan referència a les obligacions cristianes.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Pedronet de la Mare de Déu dels Cingles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# L'Espinosa (Torallola)

L'Espinosa és una partida rural en part constituïda per camps de conreu de secà del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble de Torallola.
Està situada a llevant de Torallola, al sud de la Plana, a ponent de Somera i al nord de les Saülls. És el lloc on el barranc de Saülls fa un ample arc venint del sud-oest i marxant-ne cap al sud-est, passant pel nord de la partida.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Scomberomorus sinensis

Scomberomorus sinensis és una espècie de peix de la família dels escòmbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 218 cm de longitud total i els 80 kg de pes.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar del Japó, la Mar Groga i la Xina fins al Vietnam i Cambodja (és capaç de penetrar 300 km amunt del riu Mekong).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Aplastodiscus lutzorum

Aplastodiscus lutzorum és una espècie de hílid que viu al Brasil.

## Referències

* ↑ «The first species of Aplastodiscus endemic to the Brazilian Cerrado (Anura, Hylidae)» (en anglès). ZooKeys. [Consulta: 17 juny 2017].
# Aplastodiscus flumineus

Aplastodiscus flumineus és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Potsch de Carvalho-e-Silva, S. & Telles, A.M. 2004. Aplastodiscus flumineus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Apusti

Apusti és el nom dels següents personatges:
* Luci Apusti Ful·ló cònsol l'any 226 aC.
* Luci Apusti comandant de les forces romanes a Tàrent l'any 215 aC
* Luci Apusti, militar romà a la Segona Guerra Púnica.
* Publi Apusti ambaixador romà enviat al rei Ptolemeu VI Filomètor d'Egipte el 161 aC.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XXIII, 38
* ↑ Polibi. Història, XXXII, 1

## Vegeu també

* Apústia
# Aseraggodes cyaneus

Aseraggodes cyaneus és un peix teleosti de la família dels soleids i de l'ordre dels pleuronectiformes que es troba a les costes d'Indonèsia i a l'est de l'oceà Índic.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Aseraggodes filiger

Aseraggodes filiger és un peix teleosti de la família dels soleids i de l'ordre dels pleuronectiformes que es troba a les costes d'Indonèsia i Filipines.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Armats i perillosos

Armats i perillosos (títol original: Armed and Dangerous) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Mark L. Lester i estrenada el 1986 i doblada al català

## Argument

Dooley, un policia, i Kane, un advocat que ha dimitit de les seves funcions són contractats en una empresa de seguretat on es fan socis. Aviat, Dooley sospita que les sumes que estan obligats a passar al sindicat són utilitzades per fins dubtosos...

## Repartiment

* John Candy: Frank Dooley
* Eugene Levy: Norman Kane
* Robert Loggia: Michael Carlino
* Kenneth Mcmillan: Capità Clarence O'Connell
* Meg Ryan: Maggie Cavanaugh
* Brion James: Anthony Lazarus
* Jonathan Banks: Clyde Klepper
* Don Stroud: Sergent Rizzo
* Larry Hankin: Kokolovitch
* Steve Railsback: El vaquer
* Robert Burgos: Mel Nedler
* Tom Lister, Jr.: Bruno
* James Tolkan: Lou Brackman
* Tony Burton: Cappy
* Bruce Kirby: Capità de policia

## Referències

* ↑ [ http://esadir.cat/filmoteca/Armats_i_perillosos?searchterm=Armed%20and%20Dangerous&Criteri=Pelis]
* ↑ «Armed and Dangerous». The New York Times.
# Audaus

Audaus (en francès Audaux) és un municipi francès del department dels Pirineus Atlàntics, a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 224 | 247 | 257 | 285 | 296 | 319 | 312 | 313 | 286 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 287 | 290 | 255 | 246 | 242 | 229 | 242 | 236 | 216 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 198 | 194 | 190 | 183 | 168 | 156 | 153 | 119 | 106 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 115 | 115 | 109 | 123 | 110 | 115 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1995-2001 | Louis Casenave |
| 2001-2008 | Michel Couturejuzon |
| 2008- | Nadine Lambert |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Aude Biannic

Aude Biannic (Landerneau, 27 de març de 1991) és una ciclista francesa, professional des del 2013 i actualment a l'equip Movistar. Combina la pista amb les curses en carretera.

## Palmarès en carretera

* 2008
** Campiona de França júnior en ruta
* 2009
** 1a a la Copa de França júnior
* 2010
** Campiona de França sub-23 en contrarellotge
* 2011
** 1a al Tour del Charente Marítim i vencedora d'una etapa
* 2009
** 1a a la Copa de França sub-23
* 2013
** Vencedora d'una etapa al Giro de Toscana-Memorial Michela Fanini
* 2016
** 1a al Clàssic femení de Vienne Poitou-Charentes
* 2018
** Campiona de França en ruta
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Bèlgica

## Palmarès en pista

* 2011
** Campiona de França en persecució
* 2012
** Campiona de França en persecució
** Campiona de França en persecució per equips
* 2015
** Campiona de França en persecució per equips

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Assel (Luxemburg)

Assel (en luxemburguès: Aassel ; en alemany: Assel) és una vila de la comuna de Bous situada al districte de Grevenmacher del cantó de Remich. Està a uns 15 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Assel». [Consulta: 20 octubre 2015].
# Armação dos Búzios

Armação dos Búzios és un municipi brasiler de l'Estat de Rio de Janeiro, localitzat a la Regió dels Llacs. Fa frontera a l'oest amb la ciutat de Cabo Frio, de la qual s'independitzà fa alguns anys. Es troba a uns 165 km de la capital de l'estat.
És una península de 8 km d'extensió i 23 platges, d'un cantó rep corrents marítimes de l'Equador i de l'altre corrents marítimes del Pol Sud, cosa que fa que tingui platges tant d'aigües calentes com gèlides. Entre les principals platges, es pot destacar Geribá, João Fernandes, Ferradura, Ferradurinha, Rasa, Manguinhos, Tartaruga, Brava i Olho-de-Boi, aquesta última reservada per a la pràctica del nudisme.

## Referències

* ↑ «Armação dos Búzios - Panorama» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Armação dos Búzios - História & Fotos» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Fique por dentro do que pode e não pode nas Praias de Búzios» (en portuguès brasiler). Prefeitura, 08-05-2019. [Consulta: 3 desembre 2023].
# Ausculta fili

Ausculta fili és una butlla pontifícia de Bonifaci VIII publicada el 5 de desembre de 1301. El Papa reprova al rei francès Felip el Bell per no haver pres en compte una altra butlla, la Clericis laicos sobre els impostos als clergues, i per no obeir al bisbe de Roma.
A França, la butlla va ser cremada; per disposició reial es van extreure alguns textos falsejant el seu sentit: després van ser difosos sota forma d'una butlla anomenada Deum Time. Així es va suscitar una reacció de suport al rei i de rebuig al Papa que apareixia com qui intentava sotmetre al rei en afers temporals.

## Bibliografia

* Agostino Paravicini Bagliani, Bonifacio VIII, Giulio Einaudi Editore, Turín 2003, ISBN 88-06-16005-2

## Enllaços externs

* Text de la butlla en llatí
# Artroscopi

L'artroscopi és un dispositiu que consta d'un tub fi basat en la tecnologia de fibra òptica, un sistema de lents, una càmera de vídeo i un llum, el qual és usat per a fer artroscòpies.
S'empra introduint l'aparell a la zona afectada, a través d'una petita obertura. La càmera d'aquest modern aparell està connectada a un sistema de monitoratge i que permet el cirurgià veure l'operació mentre l'executa. Per una altra petita obertura s'hi introdueixen instruments especials per realitzar les tècniques quirúrgiques necessàries per curar la lesió. Aquest aparell ha fet avançar el tractament quirúrgic enormement.

## Enllaços externs

* «Artroscopi». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Medline Enciclopèdia Mèdica Arxivat 2007-10-13 a Wayback Machine.
# Bacolod

Bacolod, oficialment la ciutat de Bacolod (/bɑːˈkɔːləd/; ilongo: Dakbanwa/Syudad sang Bacolod; filipí: Lungsod ng Bacolod), és una ciutat de primera classe de les Filipines. És la capital de la província de Negros Occidental.
Amb un total de 600.783 habitants segons el cens de 2020, és la segona ciutat més poblada de les Visayas, després de la ciutat de Cebu. Es troba a l'àrea metropolitana de Bacolod, amb una població total de 791.019 habitants, sobre una superfície total de 578,65 km².
Destaca pel seu Festival MassKara que se celebra durant la tercera setmana d'octubre i és coneguda per ser una ciutat relativament amable, ja que porta el sobrenom de "La ciutat dels somriures". La ciutat també és famosa per les seves delícies locals com la piaya, el cansi i el pollastre inasal.

## Referències

* ↑ «Highly-urbanized Cities». Arxivat de l'original el 15 març 2010. [Consulta: 16 juny 2010].
* ↑ «Piaya -- A Sweet Negrense Delicacy», 30-07-2013. Arxivat de l'original el 2 maig 2017. [Consulta: 10 maig 2017].
* ↑ «Bacolod Chk-n-BBQ».
* ↑ «Bacolod City's Chicken Inasal – Recipe and Videos», 16-03-2013. [Consulta: 10 maig 2017].