OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Comunidad de Villa y Tierra de Maderuelo

La Comunidad de Villa y Tierra de Maderuelo és una antigua Comunidad de Villa y Tierra situada al Nord-est de la província de Segòvia, de 242,11 km² d'extensió. Va pertànyer a la província de Burgos (Divisió administrativa de Burgos (1826-1829)). Limitava al Nord amb la Comunidad de Villa y Tierra de San Esteban de Gormaz, a l'Est amb la d'Ayllón, al sud amb les de Fresno de Cantespino i Sepúlveda i a l'Oest amb la de Montejo. A aquesta comunitat van pertànyer les poblacions de:
Municipi de Maderuelo.
* Maderuelo; vila i "capital" de la Comunidad.
* Aldihuela (desaparegut)
* Linares del Arroyo, desaparegut amb la construcció de l'embassament de Linares.
* Valdeconejos (desaparegut)
Municipi de Alconada de Maderuelo.
* Alconada de Maderuelo (Arconada de Suso).
* Alconadilla (Arconada de Yuso).
* Ventosilla (desaparegut)
Municipi de Aldealengua de Santa María.
* Aldealengua de Santa María.
* Valdelperal (desaparegut)
Municipi de Campo de San Pedro.
* Campo de San Pedro, antigament Santa María del Campo i Campo de Maderuelo.
* Fuentemizarra.
* Valdevarnés.
* Villamayor (desaparegut)
Municipi de Cedillo de la Torre.
Municipi de Cilleruelo de San Mamés.
Municipi de Moral de Hornuez.
* Moral de Hornuez.
* Hornuez (desaparecido), on se situa el Santuari d'Hornuez.
*Municipi de Pradales, en part pertanyia a la Comunidad de Sepúlveda.
Municipi de Riaguas de San Bartolomé.
* Riaguas de San Bartolomé.
* Briongos (desaparegut)
# Musèu de Sant Ramon

El Museu de Sant Ramon és instal·lat dins un antic col·legi universitari de Sant Ramon del segle xvi que és veí amb la Basílica de Sant Sarnin. El Museu de Sant Ramon o Museu dels Antics de Tolosa de Llenguadoc va tornar a obrir al públic el 8 a més de 1999, després més de quatre anys de renovació. Durant aquella, una partida de l'antiga necropòli paleocrestiana dels segles IV i V va ser escenagrafiada.

## Històric

* En 1852 i 1853, sol aquell edifici del conjunt del col·legi va escapar als demoliments.
* 1870 i 1871, el edifici va ser restaurat per Eugène Viollet-le-Duc.
* Va Venir museu en 1891 i 1892; va tornar ser profundament organitzat per Emili Cartalhac que en va prendre la direcció en 1912. La construcció va tornar a ser agençat de 1946 a 1950. Havia heretat, tot els enriquissent del cèlebre Museu dels Antics de Tolosa, creat dins la primera meitat del segle xix als Agustins.
* Dins els anys 1950 i 1960, va ser dedicat únicament a l'art i al arqueologia de l'Antiguitat.
* La construcció va ser classificat monument històric en 1975.
* Es va fixar el període històric on el seu enclosits tots els objectes que conserva: des del debut de l'Edat dels Metalls (2000 anys ab. -C.) Fins al segle viii.

## Col·leccions

Es pot descobrir-hi una col·lecció de sarcòfags. Al pis es troben diferents objectes de l'època dels Vòlcas Tectòsages, dels Visigots i del període galloroman. Una col·lecció de bustos romans descoberts dins les ruïnes de la Vila romana de Chiragan de Martras Tolosana és exposada també.
* Estàtua antropomòrfa
* Forn de calç sota el museu
* Bustes Romans de Chiragan dins el Museu de Sant Ramon
* Placidia

## Referències

* ↑ «A Museum in a Historic Monument». Musée Saint-Raymond, 2017. Arxivat de l'original el 2017-03-26. [Consulta: 11 març 2017].
* ↑ «Ancien collège Saint-Raymond» (en francès). Ministeri de Cultura de França. [Consulta: 29 març 2022].
* ↑ Labrousse, Jacqueline «Au musée Saint-Raymond» (en francès). L'Auta. Toulousains de Toulouse et amis du vieux Toulouse [Toulouse], 393, 3F, 01-02-1973, pàg. 46-47 [Consulta: 11 març 2017].

## Vegeu també

* Gòtic llenguadocià

## Enllaços externs

* Site oficial del Museu de Sant Ramon Arxivat 2011-08-06 a Wayback Machine.
# Jean-Philippe Vandenbrande

Jean-Philippe Vandenbrande (Dworp, Beersel, 4 de desembre de 1955) és un ciclista belga, ja retirat, que fou professional entre 1978 i 1990. En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa de la Volta a Espanya de 1978.

## Palmarès

* 1978
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
* 1981
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Alemanya
* 1984
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia
* 1990
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Cantàbria

### Resultats al Tour de França

* 1982. 54è de la classificació general
* 1984. 42è de la classificació general
* 1985. 40è de la classificació general
* 1986. 58è de la classificació general
* 1987. 76è de la classificació general
* 1988. 37è de la classificació general
* 1989. 77è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1981. 46è de la classificació general
* 1983. 125è de la classificació general
* 1989. 51è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1978. 28è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1982. 34è de la classificació general

## Referències

* ↑ «VANDENBRANDE Jean-Philippe». [Consulta: 7 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Jean-Philippe VANDENBRANDE» (en italià). [Consulta: 7 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Jean-Philippe Vandenbrande a sitiodeciclismo.net
# Església dels Sants Protomàrtirs romans

L'església dels Sants Protomàrtirs romans (italià: chiesa dei Santi Protomartiri Romani) és una església de Roma, situada a via Angelo Di Pietro, al barri Aurelio.
L'església va ser construïda sobre projecte de l'arquitecte Francesco Fornari, finalitzada i consagrada el 1968, i és seu de la parròquia homònima, instituïda el 19 de maig de 1954 mitjançant el decret "Neminem fugit" del cardenal vicari Clemente Micara.
Està dedicada als primers màrtirs de l'Església romana, morts durant la persecució llançada per l'emperador Neró a Roma, a partir del juliol de l'any 64 i que es prolongà fins a l'any 67.
Davant de l'església hi ha un pòrtic sostingut per columnes, sota el qual hi ha escrita la dedicatòria D.O.M. in honorem SS. Protomartyrum. A.D. MCMLXVIII.

## El títol cardenalici

El títol cardenalici dels Santi Protomartiri a Via Aurelia Antica va ser erigit el 1969 pel Papa Pau VI.

### Titulars

* Joseph-Albert Malula (30 d'abril de 1969 - 14 de juny de 1989 mort)
* Henri Schwery, (28 de juny de 1991 - 7 de gener de 2021 mort)
* Anthony Poola (des del 27 d'agost de 2022)

## Bibliografia

* C. Rendina, Le Chiese di Roma, Newton & Compton Editori, Milano 2000
* G. Carpaneto, Quartiere XIII. Aurelio, in AA.VV, I quartieri di Roma, Newton & Compton Editori, Roma 2006

## Enllaços externs

* Esquema de la parròquia a la pàgina de la Diòcesi de Roma (italià)
* Pàgina de la parròquia Arxivat 2009-12-03 a Wayback Machine. (italià)
# Consonant dental

Una consonant dental (o simplement dental en l'àmbit de la fonètica) és aquella consonant que s'articula mitjançant el contacte o l'acostament de l'àpex de la llengua i la part interior de les dents incisives superiors. En algunes llengües els fonemes /d/, /t/, /n/, o /l/ són dentals, encara que aquests símbols també poden representar sons alveolars en l'Alfabet fonètic internacional; amb l'excepció de les fricatives, l'AFI representa les consonants dentals, alveolars, i postalveolars (les consonants coronals) amb les mateixes lletres atès que és poc comú que sigui necessari distingir-les per a transcriure la parla; hi ha un diacrític (̪, U+032A) que s'usa per a indicar el punt d'articulació dental si és necessari especificar.
En català, els fonemes /d/ i /t/ són dentals, mentre que /l/ i /n/ típicament són alveolars, encara que es realitzen com dentals /l̪/ i /n̪/ si precedeixen consonants dentals.

## Exemples de consonants dentals

Les consonants dentals representades en l'AFI són:
| AFI | Descripció | Exemple | Exemple | Exemple | Exemple |
| AFI | Descripció | Llengua | Ortografia | AFI | Significat |
| | nasal dental | català | muntanya | [mũn̪t̪aɲə] | muntanya |
| | oclusiva dental sorda | català | toc | [t̪ɔk] | toc |
| | oclusiva dental sonora | català | dona | [d̪ɔ̃n̪ə] | dona |
| s̪ | fricativa dental sibilant sorda | polonès | kosa | [kɔs̪a] | dalla |
| z̪ | fricativa dental sibilant sonora | polonès | koza | [kɔz̪a] | cabra |
| | fricativa interdental sorda | anglès | thing | [θɪŋ] | cosa |
| | fricativa interdental sonora | anglès | this | [ðɪs] | aquest |
| | aproximant dental | català | moda | [mɔð̞ə] | moda |
| | aproximant dental lateral | castellà | alto | [al̪t̪o] | alt |
| | bategant dental | | | | |
| | vibrant dental | marshallès | Ebadon | [ebˠɑr̪ˠon̪] | Ebadon |
| | ejectiva dental | | | | |
| | implosiva dental sonora | | | | |
| | clic dental | xosa | ukúcola | [ukʼúkǀola] | moldre |

## Vegeu també

* Mode d'articulació
* Consonant interdental
Alfabet fonètic internacional :
Vocals :
Anterior
Quasi- anterior
Central
Quasi- posterior
Posterior
Tancada
•iy
•ɨʉ
•ɯu
•ɪʏ
•ɪ̈ʊ̈
ʊ
•eø
•ɘɵ
•ɤo
•e̞ø̞
•əɵ̞
•ɤ̞o̞
•ɛœ
•ɜɞ
•ʌɔ
•æ
ɐ
•aɶ
•äɒ̈
•ɑɒ
Quasitancada
Semitancada
Mitjana
Semioberta
Quasioberta
Oberta :
Consonants :
Les taules contenen símbols fonètics que potser no es mostrin correctament en alguns navegadors. :
# Freshta Karim

Freshta Karim és una activista afganesa pels drets dels infants i presentadora de televisió. Va ser nomenada com una de les 100 dones de la BBC el 2021.

## Biografia

Frestha Karim va començar als 12 anys, apareixent la televisió infantil i produint reportatges sobre l'estat dels drets dels nens a l'Afganistan, i des d'aleshores ha continuat treballant en el camp. Es va graduar al 2016 amb un màster en polítiques públiques a la Somerville College, Universitat d'Oxford, Anglaterra, i després va tornar a Afganistan. Va crear una organització sense ànim de lucre d'una biblioteca mòbil anomenada Charmaghz, que es construeix dins d'un autobús llogat. Al país devastat per la guerra, on molts han perdut l'accés a l'educació, l'autobús viatja regularment per Kabul i s'atén principalment als nens. L'autobús ha recorregut els barris de la ciutat per portar llibres i activitats d'art a centenars de nens, on Karim sovint puja a l'autobús per llegir històries als passatgers. Actualment, el projecte està finançat per donacions privades i amics.
Karim va posar al descobert l'enorme sensació de pèrdua experimentada per totes les famílies afganeses després de dècades de conflicte, inclosa la seva. Durant el poderós discurs a la sessió informativa oberta sobre la Missió d'Assistència de les Nacions Unides a l'Afganistan, impartida a distància des d'Oxford, va explicar: «Totes les famílies afganeses, inclosa la meva, han perdut almenys un membre de la família a les dècades de guerra sense fi. Els nostres cementiris en són una prova, i les nostres terres són testimoni de la quantitat de sang humana que s'ha vessat», va dir al Consell de Seguretat. Tenint en compte les estructures de poder excloents dels talibans, Freshta també va demanar a les Nacions Unides que treballin amb totes les parts en la creació d'una estructura política que permeti la coexistència i acabi el cicle de guerra en què ha quedat atrapat l'Afganistan i evitar més pèrdues de vides.

## Premis i reconeixements

El 2021, va ser inclosa a la llista de les 100 dones més influents del món segons la BBC: 100 Women.

## Referències

* 1 2 3 «BBC 100 Women 2021: Who is on the list this year?» (en anglès). BBC News, 07-12-2021.
* 1 2 «Freshta Karim» (en anglès). [Consulta: 7 febrer 2022].
* ↑ «Alumna Freshta Karim addresses UN Security Council on Afghanistan Conflict» (en anglès britànic), 03-12-2021. [Consulta: 7 febrer 2022].
# Elbe Flugzeugwerke

Elbe Flugzeugwerke GmbH (EFW) és una filial d'Airbus (45%) i ST Aerospace (55%) amb seu a Dresden (Alemanya). Les seves instal·lacions principals es troben a l'Aeroport de Dresden. L'empresa se centra en la conversió d'avions de passatgers en avions de càrrega o avions d'abastament. A més a més, fabrica làmines de materials compostos a Airbus per a l'interior de les seves aeronaus.

## Referències

* ↑ «ST Aero Buys Dresden MRO» (en anglès).
# Moskovski (krai de l'Altai)

* Per a altres significats, vegeu «Moskovski».
Moskovski (en rus: Московский) és una localitat rural (possiólok) del krai de l'Altai, a Rússia, que el 2013 tenia 37 habitants.
# Txalo

Txalo (en rus: Чало) és un poble del Daguestan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 472 habitants. Pertany al districte rural d'Agvali.

## Referències

* ↑ Закон Республики Дагестан от 13 января 2005 года № 6 «О статусе и границах муниципальных образований Республики Дагестан»
# Joan Aragó

Joan Aragó (en francès: Jean Arago; Estagell, Rosselló, 25 de maig del 1788 - Ciutat de Mèxic, 9 de juliol del 1836) va emigrar cap a l'Amèrica del Nord i esdevingué general de l'exèrcit de Mèxic. Combaté a la guerra d'independència contra Espanya.

## La família Aragó

Fill de l'alcalde local Francesc Bonaventura Aragó, era, per tant, un dels quatre germans Aragó:
* Francesc Aragó (François Arago, 1786 - 1853), científic, el més famós dels quatre
* Jaume Aragó (1799-1855) participà en el viatge d'exploració que Louis de Freycinet dugué a terme en l'Uranie entre 1817 i 1821; quan tornà del viatge, es dedicà al periodisme i a la literatura.
* Esteve Aragó (1802 - 1892) va escriure un gran nombre d'obres de teatre entre 1822 i 1847 i, segons es diu, va col·laborar amb Honoré de Balzac en l'escriptura de l'Héritière de Birague.

## Biografia

Com el seu pare, va ser caissier de la Monnaie (tresorer) a Perpinyà el 1815, però la Segona Restauració feu que se'l cessés i decidí embarcar-se cap a Nova Orleans.
Aprofitant el coneixement que havia adquirit de l'administració militar mentre era secretari del general Duhesme, es va posar al servei dels rebels mexicans: del 1816 al 1821 combaté en les seves files en la guerra d'independència contra Espanya. Fou successivament director general del cos d'enginyers, major general i governador d'algunes províncies. Participà en l'expedició que comandava Javier Mina i en fou un dels pocs supervivents. Havent-se distingit per la seva bravura i les seves capacitats militars, fou nomenat comandant en cap el 1818, després de la revolta del cos d'oficials en contra del pare Torres. El general Santa Ana li degué gran part dels seus primers èxits. Un cop vençudes les tropes de Ferran VII, li fou atorgat el rang de general i el nou govern el nomenà governador de diverses províncies.
El 1836, ja malalt d'hidropesia, Aragó participà en l'expedició contra la revolució de Texas. Els darrers dies de juny, però, tornà a Mèxic i hi morí poc després.

## Referències

* 1 2 3 Diccionari d'Història de Catalunya; ed. 62; Barcelona; 1998; ISBN 84-297-3521-6; p. 53; entrada: "Aragó"
* ↑ Capeille, Jean. Dictionnaire de biographies roussillonnaises. Perpignan: Imp. Lib. Cat. J. Comet, 1914. (facsímil Marseille: Laffitte Reprints, 1978)

## Bibliografia

* François Sarda Les Arago - François et les autres Paris: Éditions Tallandier, 2002 ISBN 2-84734-005-X
# Ricardo Gatzagaetxebarría Bastida

Ricardo Gatzagaetxebarría Bastida (Ondarroa, Biscaia, 1960) és un polític basc, net de l'arquitecte basc Ricardo Bastida Bilbao. Llicenciat en dret per la Universitat de Deusto (1977-1982), és Lletrat del Govern Basc en serveis especials.
Militant del Partit Nacionalista Basc (PNB), ha estat regidor de l'ajuntament d'Ondarroa de 1987 a 1992, Director d'Administració Local del Govern Basc (1991-1992) sota el lehendakari de José Antonio Ardanza Garro, diputat per Biscaia a les eleccions generals espanyoles de 1993 i senador per Biscaia a les eleccions generals espanyoles de 1996 i 2000. Posteriorment ha estat diputat per Biscaia a les eleccions al Parlament Basc de 2005, 2009 i 2012. Durant aquests anys ha estat vocal de la comissió d'economia, hisenda i pressupostos del Parlament Basc.
Durant la legislatura 2009-2012 va arribar a enfrontar-se al lehendakari Patxi López, afirmant que era un ignorant dins d'un debat econòmic. Un dia després demanaria disculpes al dirigent socialista.
El desembre del 2012 fou nomenat Conseller d'Ocupació i Polítiques Socials del Govern Basc, havent de deixar el seu càrrec com a Diputat Foral de Presidència de la Diputació Foral de Biscaia.

## Referències

* ↑ Ricardo Gatzagaetxebarria, 'azote' en el Parlamento en Gasteiz Arxivat 2012-12-17 a Wayback Machine. a lweb d'EITB, 13 de desembre de 2012
* ↑ «Fitxa del Parlament Basc». Arxivat de l'original el 2012-12-17. [Consulta: 7 gener 2013].
* ↑ Ricardo Gatzagaetxebarria, el ‘Messi’ que se convirtió en el azote de López a Diario Vasco, 16 de desembre de 2012
* ↑ Los perfiles de los nuevos consejeros a El País, 17 de desembre de 2012

## Enllaços externs

* Fitxa al Congrés dels Diputats
* Fitxa del Senat
# Copa d'Europa

«Copa d'Europa» té aquests significats:
* Copa d'Europa de futbol
* Copa d'Europa de futbol femenina
* Copa d'Europa de bàsquet
* Copa d'Europa de bàsquet femenina
* Copa d'Europa d'handbol
* Copa d'Europa d'hoquei patins masculina
* Copa d'Europa d'hoquei patins femenina
* Copa d'Europa d'hoquei herba masculina
* Copa d'Europa d'hoquei herba femenina
* Copa d'Europa de waterpolo masculina
* Copa d'Europa de waterpolo femenina
* Copa d'Europa de voleibol masculina
* Copa d'Europa de voleibol femenina
# Remsenburg-Speonk

Remsenburg-Speonk és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 2.675 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Remsenburg-Speonk tenia 2.675 habitants, 960 habitatges, i 697 famílies. La densitat de població era de 173,9 habitants per km².
Dels 960 habitatges en un 35,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,6% hi vivien parelles casades, en un 6,5% dones solteres, i en un 27,3% no eren unitats familiars. En el 20,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,8% tenia menys de 18 anys, un 4,3% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 26,8% de 45 a 60 i un 17,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 72.794 $ i la renda mediana per família de 87.315 $. Els homes tenien una renda mediana de 57.292 $ mentre que les dones 40.481 $. La renda per capita de la població era de 35.110 $. Entorn del 2,3% de les famílies i el 4,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Remsenburg-Speonk». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Remsenburg-Speonk». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Tui

* No s'ha de confondre amb Tuí.
Tui és un municipi gallec situat al sud de la província de Pontevedra, a la frontera amb Portugal, país del qual està separat pel riu Miño. Pertany a la comarca do Baixo Miño, de la qual n'és la capital.

## Història

Va ser la capital de la desapareguda província de Tui, una de les set províncies que formaven Galícia fins al 1833, i durant la guerra del francès es revoltà el 1809 contra l'ocupació francesa.

## Llocs d'interès

* La Catedral de Santa Maria de Tui, amb aparença de fortalesa amb torres, camins de pas i passadissos.
* El Museu i Arxiu Històric Diocesà, antic hospital on es conserven restes arqueològiques, medievals i d'art sacre.
* El Convent i Església de les Clarisses, dels segles xvi i xvii respectivament.
* El túnel de les Monges Clarisses, passadís sota el convent que comunica la part alta de la ciutat i la zona entre les muralles.
* El Pont Internacional de Tui, que comunica des de fa més d'un segle amb la veïna Valença do Minho, a Portugal.
* El Paseo da Corredoira, carrer més conegut de la ciutat.
* L'església de San Francisco de 1682.
* El monument al Cavall Salvatge, obra de Juan Oliveira.
* La glorieta de Vigo, amb vistes al Miño.
* Els jardins de Troncoso, sobre el recorregut de l'antiga muralla.
* El passeig fluvial, a la vora del Miño.
* El Monte Aloia, parc natural.

## Parròquies

El formen les parròquies d'Areas (Santa Mariña), Baldráns (Santiago), Caldelas de Tui (San Martiño), Guillarei (San Mamede), Malvas (Santiago), Paramos (San Xoán), Pazos de Reis (O Sagrario), Pexegueiro (San Miguel), Randufe (Santa María da Guía), Rebordáns (San Bartolomeu), Ribadelouro (Santa Comba), Tui (O Sagrario).

## Persones il·lustres

* Augusto González-Besada y Mein (1865-1919), advocat i polític
* José Calvo Sotelo (1893-1936), polític
* José Araujo Veiga (1891-?), director d'orquestra i compositor
* Mario Conde (1948), banquer i polític
* Enrique Míguez Gómez (1966), piragüista

## Galeria

* Catedral
* Vista del Miño des de Valença (Portugal)
* Vista general de Tui
* Detall de la catedral

## Referències

* ↑ «Variaciones de los municipios de España desde 1842» (pdf) (en castellà). Ministeri d'Administracions Públiques d'Espanya. Arxivat de l'original el 2012-06-28. [Consulta: 12 març 2012].
* ↑ Napier, 1873, p. 182.

## Bibliografia

* Napier, William Francis Patrick. History of the war in the Peninsula and the south of France, from the year 1807 to the year 1814. D. & J. Sadlier, 1873.

## Enllaços externs

* Tuy, Turismo Rías Bajas Arxivat 2012-06-26 a Wayback Machine. (castellà)
# Joan Antoni Zabalia i Malla

Joan Antoni Zabalia i Malla (Barcelona, 3 de juny de 1960) és un antic jugador d'hoquei sobre patins català de les dècades de 1980 i 1990.

## Trajectòria

Començà la seva carrera al CP Voltregà, però aviat fou fitxat pel Liceo gallec. L'any 1982 fitxa pel Reus Deportiu, juntament amb Josep Llonch. L'any 1984 fitxà pel Hockey Club Castiglione, on el seu entrenador fou Pere Gallén. Retornà al Reus el 1987, on jugà fins al 1994, any en què passà a ser entrenador del club roig-i-negre.
Amb la selecció espanyola jugà entre 1978 i 1988 i guanyà un mundial i tres campionats europeus.
Pel que fa a la tasca d'entrenador, a més del Reus, dirigí el CP Flix (2000-2001), el CN Reus Ploms, el Cambrils CH i de la selecció suïssa (2008-2011).
És fill de l'històric porter d'hoquei patins Joan Antoni Zabalia i Robles.

## Palmarès
### HC Liceo

* Copa d'Espanya:
** 1982
* Copa de la CERS:
** 1982

### Reus Deportiu

* Recopa d'Europa:
** 1984
* Copa d'Espanya:
** 1983
* Supercopa d'Espanya:
** 1983/84

### Espanya

* Campionat del Món:
** 1980
* Campionat d'Europa:
** 1979, 1981, 1983
* Campionat d'Europa júnior:
** 1979

## Referències

* ↑ «Zabalia: en el Liceo todo marcha perfectamente». Mundo Deportivo, 24-07-1982. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Los 10 de Trullols». Mundo Deportivo, 06-09-1988. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Un tenor catalán para el Liceo coruñés». Mundo Deportivo, 13-12-1980. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Se presentó el Reus Deportivo». Mundo Deportivo, 21-08-1982. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Zabalia y Gallén, espina dorsal en Castiglione». Mundo Deportivo, 25-04-1985. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Hockey patines». Mundo Deportivo, 30-06-1994. [Consulta: 1r octubre 2015].
* 1 2 «Perfil a rinkhockey.net». rinkhockey.net. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Entrenvista». La Xarxa. [Consulta: 1r octubre 2015].
# Ledigos

Ledigos és un municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 130 | 114 | 100 | 96 |