OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Peter Artedi

Peter Artedi o Petrus Arctaedius (22 de febrer de 1705 – 27 de setembre de 1735) va ser un naturalista suec i considerat el “pare de la ictiologia”.
Artedi nasqué a Anundsjö a la província sueca de Ångermanland. Amb la intenció de fer-se clergue, estudià teologia a la Universitat d’Uppsala. però es va dedicar a la medicina i la història natural, especialment als peixos. El 1728 el seu paisà Carl von Linné arribà a Uppsala, i es van fer amics. El 1732 els dos deixaren Uppsala, Artedi cap a Anglaterra, i Linné cap a la Lapònia de Suècia. Abans de marxar tots dos es llegaren recíprocament els seus manuscrits per si de cas morien..
Artedi es va ofegar per accident a Amsterdam, on estava catalogant les col·leccions d'Albertus Seba, un acabalat neerlandès que havia format un gran museu. Segons el llegat els manuscrits d’Artedi passaren a mans de Linné i ell va fer publicar l’obra d’Artedi: Bibliotheca Ichthyologica i Philosophia Ichthyologica, junt amb una biografia d’Artedi. Es van publicar a Leiden el 1738 sota el títol: "Ichthyologia sive opera omnia de piscibus ...".
Artedi va ser enterrat en una tomba, sense inscripcions, pels pobres a l'església de Sant Antoni d’Amsterdam el 2 d’octubre de 1735.
Un epitafi, escrit en llatí per Anders Celsius, i traduït a l’anglès per George Shaw, figura en el llibre de Linné "Ichthyologia":
    Aquí descansa el pobre Artedi, en terra estrangera
    Ni un home ni un peix, però alguna cosa entremig,
    No un home, per la seva vida passada entre peixos,
    No un peix, però al final morí per l’aigua.
Una pedra commemorativa per Peter Artedi va ser erigida al zoològic d’Amsterdam el 28 de juny de 1905; té inscripcions en llatí. Altres pedres commemoratives es troben a Anundsjö i Nordmaling a Suècia.
Linné va donar el nom d’Artedia (Apiaceae), a un gènere monotípic de plantes de l'est de la conca del Mediterrani en honor del seu amic Artedi.

## Referències

* ↑ Hortus cliffortianus (1738): p. 89; Species plantarum (1753): 242

### Attribution

* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.

## Bibliografia

* Engel, H. «Artedi, Peter». A: Dictionary of Scientific Biography. 1. Nova York: Charles Scribner's Sons, 1970, p. 305–306. ISBN 0684101149.
* Pietsch, Theodore W. The curious death of Peter Artedi. A mystery in the history of science. Scott & Nix Inc., New York. 2010. ISBN 9780982510285.
# Piruvat de calci

El piruvat de calci, (C₆H₆CaO₆) (2-oxopropanoat de calci), és una sal càlcica de l'àcid pirúvic (CH₃COCOOH). Es tracta d'un àcid orgànic, una cetona i un dels α-cetoàcids més simples. La seva funció principal consisteix a produir modificacions metabòliques i s'utilitza com una matèria primera farmacèutica i com a additiu alimentari.
És una pols cristal·lina molt estable, blanc, inodor, gairebé neutre, lleugerament soluble en aigua. És extremadament inestable i propens a l'oxidació, feble oxidant H₂O₂ i Fe. L'àcid pirúvic no és un nutrient essencial, ja que és un producte del procés orgànic del metabolisme de sucres i aminoàcids i en productes intermedis viu, sinó també proteïnes i metabolisme dels lípids com una estació de transferència, que en condicions naturals és un líquid incolor amb una olor acre, un punt d'ebullició 165 ℃ (descomposició), fàcilment soluble en aigua, a més d'adquirir les propietats típiques dels àcids hidroxi i cetones, i les característiques d'un ceto-àcid, l'àcid pirúvic és l'àcid a-ceto més senzill.
És fabricat de forma industrial i se subministra com a suplement per a persones que duen a terme entrenaments d'exercicis anaeròbics. Els resultats no són prou evidents per demostrar que es produeixin canvis generals en la composició corporal ni en el rendiment.

## Referències

* ↑ Kimberly Mueller, Josh Hingst. The Athlete's Guide to Sports Supplements (en anglès). Human Kinetics, 2013, p. 189. ISBN 9780736093699.
* ↑ Greg Ptacek, Joshua Shackman, Karlis Ullis. Super "T": The Complete Guide to Creating an Effective, Safe and Natural (en anglès). Simon and Schuster, 2001, p. 175. ISBN 9780684824529.
# Sang amb ceba

La sang amb ceba és un plat tradicional de la cuina de les Balears, de Catalunya, del País Valencià i d'altres llocs de la península Ibèrica i de la Conca del Mediterrani. Es fa amb sang bullida (pot ser de pollastre, xai o porc), cebes, herbes aromàtiques (farigola, orenga, pebrella), pebre vermell, oli, sal i aigua. N'hi ha que hi posen tomàquets, al sofregit de la ceba, i també alls, pinyons i bitxos. Com que es tracta d'un plat d'aprofitament està relacionat amb la Pasqua així com amb les matances.

## Referències

* ↑ «Cocentaina: IV. Sang amb ceba». Ajuntament de Cocentaina. Arxivat de l'original el 4 novembre 2016. [Consulta: 16 juliol 2021].
* ↑ «Sang amb ceba, sangre con cebolla». fallers.es, 18-11-2016. [Consulta: 16 juliol 2021].
* ↑ Oliver, Joan «Plats tradicionals: sang amb ceba i els esclata-sangs a punt de sortir». Fora Vila, 13-09-2020 [Consulta: 16 juliol 2021].
# Scratch (desambiguació)

«Scratch» té aquests significats:
* Biografia: Lee Perry (n. 1936), conegut com a Scratch, músic jamaicà
* Música: Scratch (dj) o scratching, tècnica utilitzada pels discjòqueis
* Informàtica: Scratch (llenguatge de programació), aplicació informàtica
* Cinema: Scratch (documental), dirigit el 2001 per Doug Pray
Viccionari
# Planera (gènere)

Planera aquatica, o Om aquàtic és l'única espècie del gènere Planera disn la família ulmàcia. És nativa del sud-est dels Estats Units, és un petit arbre caducifoli que fa de 10 a 15 metres d'alt. Els seus fruits és una nou tova de 10 a 15 mm de diàmetre. Creix en llocs humits. Les fulles fan de 3 a 7 cm de llargada i els seus marges són serrats.
És moderadament susceptible a la Malaltia holandesa de l'om.
# Phrynopus peruvianus

Phrynopus peruvianus és una espècie de granota que viu al Perú.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Monteza, J.I., Lehr, E. & Arizabal, W. 2004. Phrynopus peruvianus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Saucerottia

Saucerottia és un gènere d'ocells de la subfamília dels troquilins (Trochilinae) dins la família dels troquílids (Trochilidae).

## Taxonomia

Les espècies que formen aquest gènere eren adés incloses a Amazilia, gènere que es da demostrar polifilètic arran un estudi molecular publicat el 2014. Aquesta troballa va propiciar que fora ressuscitat el gènere Saucerottia. Avui és separat en 11 espècies:
* Saucerottia cyanocephala - colibrí amazília de corona blava.
* Saucerottia hoffmanni - colibrí amazília culblau.
* Saucerottia beryllina - colibrí amazília beril.
* Saucerottia cyanura - colibrí amazília cuablau.
* Saucerottia edward - colibrí amazília d'Edward.
* Saucerottia saucerottei - colibrí amazília verd-i-blau.
* Saucerottia cyanifrons - colibrí amazília de capell blau.
* Saucerottia castaneiventris - colibrí amazília ventre-roig.
* Saucerottia viridigaster - colibrí amazília ventreverd.
* Saucerottia tobaci - colibrí amazília carpó de coure.
* Saucerottia cupreicauda - colibrí amazília cua de coure.

## Referències

* ↑ McGuire, Jimmy A; Witt, Christopher C; Altshuler, , Douglas L; Remsen, J V «Phylogenetic Systematics and Biogeography of Hummingbirds: Bayesian and Maximum Likelihood Analyses of Partitioned Data and Selection of an Appropriate Partitioning Strategy» (en anglès). Systematic Biology, 56, 5, 10 2007, pàg. Pages 837–856. DOI: https://doi.org/10.1080/10635150701656360 [Consulta: 12 octubre 2024].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Hummingbirds» (en anglès). IOC World Bird List Version 14.1. [Consulta: 12 octubre 2024].
# Sauce (Uruguai)

Sauce és un municipi de l'Uruguai ubicat al sud del departament de Canelones, 22 km al nord de Montevideo.

## Geografia

Sauce es troba al sud del departament de Canelones, dins el sector 6. Els centres poblats més propers són Progreso a l'oest, Las Piedras al sud-oest, i Pando al sud-est. El rierol del Sauce envolta el municipi.

## Infraestructura

Sauce té accés per les rutes nacionals 6, 67, 107 i 86. A més, les vies del ferrocarril i l'estació de tren estan disponibles.

## Població

Segons les dades del cens de 2004, Sauce tenia una població aproximada de 5.797 habitants.
| Any | Població |
| 1963 | 3.532 |
| 1975 | 3.911 |
| 1985 | 4.294 |
| 1996 | 4.932 |
| 2004 | 5.797 |
Font: Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai

## Govern

L'alcalde de Sauce és Rubens Ottonello.

## Referències

* ↑ uruguay.mapascomollegar.com: Canelones - Sauce (castellà)
* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai (INE) – Cens de 2004 Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine., consultat el 21 d'abril de 2011
* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai 1963–1996 Arxivat 2013-06-05 a Wayback Machine. (DOC)
* ↑ "Municipis de l'Uruguai" al lloc web del Congrés dels Intendents (CI) Arxivat 2012-03-08 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Mapa de Sauce Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine. (PDF; 120 kB)
Viccionari
# Penganga

Penganga, Painganga o Penuganga, telugu: పెన్ గంగ) és un riu de Maharashtra que neix a les muntanyes Ajantha al districte d'Aurangabad. Corre en direcció sud-est passant pels districtes de Buldhana i Washim i després marca el límit entre el districte de Yeotmal o Yavatmal i el de Nanded; segueix formant la frontera entre Maharashtra i Andhra Pradesh i acaba desguassant al Wardha prop de la població de Wadha al tahsil de Wani dels districte de Yeotmal. El seu curs és de més de 500 km. Els seus principals afluents són el Pus, l'Arna i l'Aran que s'uneixen abans de desaiguar, el Chandrabhaga, el Waghari i el Vaidarbha (forma adjectival de Vidarbha); tots els afluents el troben pel nord.

## Vegeu també

* Waghari

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* Wiki map
# Sanç V Guillem de Gascunya

Sanç V Guillem de Gascunya (darreries del segle x - 4 d'octubre de 1032) fou duc de Gascunya i comte de Bordeus, des de la mort del seu germà Bernat Guillem el 1009 fins a 1032.

## Ascendència

Fill petit del duc Guillem I Sanç i d'Urraca de Navarra, no estava previst el seu accés al títol ducal però en morir el seu germà gran sense descendència el 25 de desembre de 1009, s'hagué de fer càrrec del ducat.

## Fets

Criat a la cort de Pamplona, a prop del seu oncle matern, el rei Sanç II Abarca, i el seu cosí Garcia Sanxes II, comptaria amb el suport del regne de Navarra i del seu nebot Sanç III el Major, en els posteriors enfrontaments que mantingué amb els comtes de Tolosa.
Reeixí a reunir els diferents comtats i vescomtats que s'havien anat creant, sobretot a Orient, i recuperar la sensació d'unitat de la Gascunya. Restablí el bisbat de Lescar i en va refer la catedral.
Reuní diverses vegades les seves corts a l'abadia de Sent Sever, fundada pels seus pares a les Landes, convertint-la en virtual capital del ducat.
El 1010 es produí la notícia de la troballa de les relíquies del cap de Sant Joan Baptista i el seu trasllat a Saint-Jean-d'Angély, a la Santonya. Això motivà un seguit de celebracions a les quals participà Sanç i on coincidí amb les personalitats més importants del moment, entre d'altres el rei Sanç III el Major de Navarra, el rei Robert II el Pietós de França i el duc Guillem V el Gran d'Aquitània, segurament el més poderós de tots ells.
Sanç mantingué bones relacions amb Guillem d'Aquitània, el qual es casà el 1016, en segones núpcies, amb la seva germana Brisca.

## Successió

En morir Sanç, el 4 d'octubre de 1032, sense descendència, el ducat va quedar en un primer moment en mans de Sanç III de Navarra, però immediatament fou reclamat per Eudes, fill de la seva germana Brisca i Guillem d'Aquitània. Així el ducat passà la casa d'Aquitània.

## Bibliografia

* José M. Lacarra, La projecció política de Sanç El Major als comtats de Catalunya i de Gascunya, a Estudis d'Història Medieval, vol III. IEC, Barcelona, 1970
# Narcissus poeticus subsp. radiiflorus

Narcissus poeticus subsp. radiiflorus) és una subespècie de planta bulbosa que pertany a la família de les Amaril·lidàcies. És originària d'Europa central i de l'est fins a la Península dels Balcans.

## Descripció

És una planta bulbosa semblant a Narcissus poeticus, però amb les flors en forma estrellada, on els pètals no se superposen.

## Taxonomia

Narcissus poeticus subsp. radiiflorus va ser descrita per (Salisb.) Baker i publicat a Handb. Amaryll.: 12 (1888).

### Etimologia

Narcissus nom genèric que fa referència del jove narcisista de la mitologia grega Νάρκισσος (Narkissos) fill del déu riu Cefís i de la nimfa Liríope; que es distingia per la seva bellesa.
El nom deriva de la paraula grega: ναρκὰο, narkào (= narcòtic) i es refereix a l'olor penetrant i embriagant de les flors d'algunes espècies (alguns sostenen que la paraula deriva de la paraula persa نرگس i que es pronuncia Nargis, que indica que aquesta planta és embriagadora).
poeticus: epítet llatí que significa "de poetes".

### Sinonímia

* Narcissus radiiflorus Salisb., Prodr. Stirp. Chap. Allerton: 225 (1796).
* Narcissus angustifolius Curtis ex-Haw., Bot. Mag. 6: t. 193 (1792).
* Narcissus majalis var. exertus Haw., Suppl. Pl. Succ.: 150 (1819).
* Narcissus poetarum Haw., Monogr. Narcissin.: 14 (1831).
* Narcissus stellaris Haw., Monogr. Narcissin.: 15 (1831).
* Narcissus longipetalus Schleich. ex-Steud., Nomencl. Bot., ed. 2, 2: 182 (1841).
* Hermione angustifolia (Curtis ex-Haw.) M.Roem., Fam. Nat. Syn. Monogr. 4: 234 (1847).
* Narcissus seriorflorens Schur, Enum. Pl. Transsilv.: 657 (1866).
* Narcissus stelliflorus Schur, Oesterr. Bot. Z. 19: 205 (1869).
* Narcissus ledroensis Evers, Verh. K. K. Zool.-Bot. Ges. Wien 46: 88 (1896).
* Narcissus exertus (Haw.) Pugsley, J. Bot. 53(Suppl. 2): 42 (1915).

## Vegeu també

* Característiques de les amaril·lidàcies

## Referències

* ↑ Narcissus poeticus subsp. radiiflorus a PacificBulbSociety
* ↑ Narcissus poeticus subsp. radiiflorus a Tropicos
* ↑ A Epítets botànics
* ↑ Narcissus poeticus subsp. radiiflorus a PlantList
# Marc Fanni

Marc Fanni (en llatí Marcus Fannius) va ser un magistrat romà del segle II aC. Formava part de la gens Fànnia, una gens romana d'origen plebeu.
Va ser un dels jutges de la causa coneguda per Quaestio de Sicariis on s'acusava Sext Rosci d'Amèria d'haver mort el seu pare, l'any 80 aC. Rosci va ser defensat per Ciceró, i encara es conserva el discurs de defensa, Pro Roscio Amerino.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 136.
# James Watkins (director)

James Thomas Watkins (és un director i guionista de cinema anglès, més conegut pel seu treball en pel·lícules de terror, sobretot El llac Eden i La dona de negre.
Va escriure i va dirigir el thriller aclamat per la crítica El llac Eden, protagonitzat per Michael Fassbender i Kelly Reilly.Va guanyar la millor pel·lícula de terror als 2009 Empire Awards, el premi del jurat al XLI Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya: i el millor director a Fantasporto. Va ser nominat als Douglas Hickox Award als British Independent Film Awards 2008.
A finals de setembre de 2019 va formar part del jurat de Sandrine Bonnaire durant el 30è Festival del Cinema Britànic de Dinard.
Watkins ha escrit guions per a Warner Bros., Working Title, Film4 i BBC Films.

## Filmografia

Cinema
| Any | Títol | Director | Guionista |
| 2002 | My Little Eye | No | Sí |
| 2007 | Gone | No | Sí |
| 2008 | El llac Eden | Sí | Sí |
| 2009 | The Descent Part 2 | 2nd unit | Sí |
| 2012 | La dona de negre | Sí | No |
| 2016 | Bastille Day | Sí | Sí |
| 2024 | Speak No Evil | Sí | Sí |
Televisió
| Any | Títol | Director | Guionista | Creador | Notes |
| 2016 | Black Mirror | Sí | No | No | Episodi "Shut Up and Dance" |
| 2018 | McMafia | Sí | Sí | Sí | 8 episodis |
| 2022 | The Ipcress File | Sí | No | No | 6 episodis |

## Referències

* ↑ «James Watkins - United Agents». Unitedagents.co.uk. [Consulta: 28 octubre 2017].
* ↑ «James Watkins interview: Eden Lake, modern horror & The Descent 2». Denofgeek.com, 23-01-2009. [Consulta: 28 octubre 2017].
* ↑ Palmarés del Festival Internacional de cinema de Catalunya, Sitges 2008, espinof.com
* ↑ Dinard Film Festival. Ils rejoignent le jury de la 30e édition, Ouest France, 28 d'agost de 2019
# James Weddell

James Weddell Oostende (actualment Bèlgica), 23 de setembre de 1787- Londres, 9 de setembre de 1834 va ser un mariner i caçador de foques britànic. La foca de Weddell, el Mar de Weddell de l'Antàrtida i l'illa Weddell de les illes Malvines van rebre el seu nom. A principi de la pimavera de 1823 va arribar en vaixell a la latitud 74° 15′ S, la més alta de l'hemisferi sud fins aleshores.

## Bibliografia

* A voyage towards the South Pole performed in the years 1822-24. Containing an examination of the Antarctic Sea, to the seventy-fourth degree of latitude; and a visit to Tierra del Fuego, with a particular account of the inhabitants. To which is added, much useful information on the coasting navigation of Cape Horn, and the adjacent lands [Un viatge cap al pol sud als anys 1822-1824 amb una exploració del mar antàrtic i una visita del Terra del Foc amb atenció particular als habitants. Al qual s'ha afegit molta informació útil sobre la navegació costanera a Cap d'Hornos i les terres a l'entorn)] (en anglès). 2a edició ampliada de 1827. Newton Abbot, 1971: David & Charles, 1825.

## Referències

* ↑ Raymond Howgego, «James Weddell, Anglo-Scots navigator, sealer, and Antarctic explorer (1787-1834)» Arxivat 2012-09-01 a Wayback Machine., 2002, biografia al domini públic
# Mahall

Mahall és un terme àrab que vol dir "lloc on es fa una aturada", "lloc d'establiment" o "lloc de residència", però utilitzat a l'Índia musulmana per designar un pavelló o sala d'un palau, especialment els apartaments privats reials del palau (mahall-sara), i per extensió a una reina o esposa reial. El seu equivalent hindi és "mandal". Existeixen nombrosos mahalls a diverses parts de l'Índia sent el més famós el del fort d'Agra. De mahall deriva mahal, nom que es dona als palaus al Rajasthan.

## Vegeu també

* Taj Mahal

## Referències

Enciclopèdia de l'Islam, V, 1204 a 1211
# Mahamane Cissé

Mahamane Cissé (Ansongo, 27 de desembre de 1993) és un exfutbolista de Níger, nascut a Mali, de la dècada de 2010.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Níger.
Pel que fa a clubs, destacà a Djoliba AC i AC Léopards.

## Referències

* ↑ «2014 FIFA World Cup Brazil™ Preliminaries: Africa - Matches: Niger 2:2 (1:0) Congo - FIFA.com». FIFA, 07-09-2013. Arxivat de l'original el 21 d’octubre 2013. [Consulta: 12 setembre 2013].
* ↑ «Fifa rejects Congo appeal over ineligible player». BBC, 12-09-2013. [Consulta: 12 setembre 2013].
* ↑ Mahamane Cissé a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Mahamane Cissé, Fitxa a Soccerway
# Jacuzzi al passat

Jacuzzi al passat (títol original en anglès: Hot Tub Time Machine) és una pel·lícula estatunidenca de 2010 dirigida per Steve Pink i protagonitzada per John Cusack, Rob Corddry, Craig Robinson i Clark Duke. És la preqüela de Hot Tub Time Machine 2 de 2015. La pel·lícula es va doblar al català.

## Argument

John Cusack i dos amics, interpretats per Rob Corddry i Craig Robinson, van a passar un cap de setmana a una estació d'esquí, juntament amb el nebot de Cusack el jove Nerack (Clark Duke). Un jacuzzi que funciona malament es converteix en un portal de l'espaitemps i els du als anys 1980.

## Repartiment

* John Cusack com a Adam Yates
** Jake Rose com a l'Adam jove
* Rob Corddry com a Lou "Violador" Dorchen
** Brook Bennett com a Lou jove
* Craig Robinson com a Nick Webber-Agnew
** Aliu Oyofo com a Nick jove
* Clark Duke com a Jacob Yates
* Chevy Chase com al reparador
* Collette Wolfe com a Kelly Yates
* Crispin Glover com a Phil Wedmaier
* Sebastian Stan com a Blaine
* Lizzy Caplan com a April Drennan
* Crystal Lowe com a Zoe
* Kellee Stewart com a Courtney Agnew
** Odessa Rojen com a Courtney de nou anys
* Lyndsy Fonseca com a Jenny
* Charlie McDermott com a Chaz
* Jessica Paré com a Tara
* William Zabka com a Rick Steelman
* Josh Heald com a Terry
* Thomas Lennon (no acreditat) com a un client
* Lynda Boyd (no acreditat) com a la secretària de l'Adam
* Diora Baird (no acreditat) com a la Sra. Steelman
* Rob LaBelle (no acreditat) com a Stewart

## Referències

* 1 2 Bradshaw, Peter. «Film review: Hot Tub Time Machine» (en anglès), 06-05-2010. [Consulta: 28 gener 2018].
* ↑ «Strange success steers 'Hot Tub' to sequel» (en anglès). USA TODAY.
* ↑ «"Hot Tub Time Machine 2" y "McFarland, USA" harán frente a "Grey" en EEUU» (en castellà). La Vanguardia [Consulta: 29 juliol 2022].
* ↑ «Jacuzzi al passat». Ésadir.cat. [Consulta: 29 juliol 2022].
# Joan Salvador i Boscà

Joan Salvador i Boscà (Calella, Maresme, 1598 ‒ Barcelona, 1681) fou un naturalista i farmacèutic i botànic català.
Fill del matrimoni format per Jacinto Salvador, mercader de professió, i de Francisca Boscà, fou l'iniciador de la saga de destacats naturalistes en els cercles europeus. Exercí a Barcelona, on el 1623 esdevingué el cap de l'apotecaria, o farmàcia, de Gabriel Pedrol, un xic abans de casar-se amb una filla seva. Tingué correspondència amb alguns botànics notables, especialment amb Jacques Barrelier. Posà els fonaments del Museu Salvador, impulsat anys més tard pel seu fill Jaume Salvador i Pedrol i els seus nets Josep i Joan Salvador i Riera, part del qual ha arribat als nostres dies i es conserva a l'Institut Botànic de Barcelona. També va participar en la vida política barcelonina, formant part del Consell de Cent durant diversos períodes transcorreguts entre els anys 1638 i 1679.

## Referències

* 1 2 «.xml Joan Salvador i Boscà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 González Bueno, Antonio «Joan Salvador Boscà». Reial Acadèmia de la Història [Consulta: 13 gener 2021].
* ↑ Roca, Francesc «1669. Els Salvador i la botànica». 20 Minutos, 28-03-2007 [Consulta: 13 gener 2021].
# Joan Salvador Abrines

Joan Salvador Abrines (Mallorca ? - Palma 2 de gener de 1594), fou un canonge inquisidor del regne.
Es va graduar en teologia a la Universitat de València, on fou capellà de l'arquebisbe local Tomás de Villanueva. Posteriorment va retornar a Mallorca el 1555, on es va dedicar a l'ensenyament de les Sagrades Escriptures. Fou director espiritual de Catalina Tomàs i Gallard, després santa. Es va vincular a la Inquisició o Sant Ofici a partir del 1565 i 28 anys després fou nomenat Inquisidor titular.
Va deixar escrita una obra sobre la vida de la Venerable Sor Catalina Tomàs i Gallard, en llengua castellana. Va morir a Palma el dia 2 de gener de 1594.

## Referències

* ↑ «Joan Salvador Abrines». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Jean-Pierre Solié

Jean-Pierre Solié (Nimes, 1755 - París, 6 d'agost de 1812) va ser un violoncel·lista i cantant d'òpera francesa. Va començar com a tenor, però va canviar i es va fer conegut com a baríton. Va cantar més sovint a l'Opéra-Comique de París. També es va convertir en un compositor prolífic, escrivint principalment òperes còmiques d'un acte.
Era fill d'un músic de teatre de la seva vila natal, pel qual des de la infància aprengué els secrets d'aquest art. Fou infant de cor de la Catedral, després donà lliçons de cant i més formà part de diverses orquestres i per a fi, havent-se encarregat, a causa d'una indisposició del tenor, del paper d'aquest en l'òpera d'André Grétry La rosière de Salency, i davant dels aplaudiments en que fou acollit, es dedicà a la carrera teatral, en la qual aconseguí molts triomfs.
Com a compositor produí una sèrie d'òperes lleugeres.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 57, pàg. 158. (ISBN 84-239-4557-X)
* ↑ Letailleur, Paulette. "Solié [Solier, Sollié, Soulié, Soulier], Jean-Pierre" in Sadie (1992) 4: 446.