OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Olga Kuràguina

Olga Vitalyevna Kuragina (en rus: Ольга Витальевна Курагина) (Kírov, Rússia, 21 d'abril de 1959) és una atleta soviètica retirada.
Va guanyar la medalla de bronze a la prova de Pentatló als Jocs Olímpics d'Estiu de 1980 celebrats a Moscou. Les seves companyes Nadezhda Tkachenko i Olga Rukavishnikova obtingueren or i plata respectivament en el que fou una victòria completa de les soviètiques. Totes tres batent el rècord mundial previ. Als Jocs Olímpics següents les dones van passar a competir a la prova d'Heptatló. Kuragina no va poder mantenir el nivell amb aquest canvi i no va participar en més esdeveniments internacionals però sí en competicions nacionals. Després de retirar-se va convertir-se en entrenadora d'atletisme a Moscou.

## Referències

* ↑ «Olga KURAGINA Biography, Olympic Medals, Records and Age» (en anglès). Olympics.com. International Olympic Committee [Consulta: 27 octubre 2022].
* ↑ «Olga Kuragina Bio, Stats, and Results» (en anglès). Olympics a Sports-Reference.com, 2016. Arxivat de l'original el 17 abril 2020. [Consulta: 27 octubre 2022].
# Ripley (sèrie de televisió)

Ripley és una sèrie de televisió de thriller psicològic neo-noir estatunidenca creada, escrita i dirigida per Steven Zaillian, basada en la novel·la policial de 1955 de Patricia Highsmith El talent de Ripley Protagonitzada per Andrew Scott com a Tom Ripley, per Dakota Fanning com a Marge Sherwood i per Johnny Flynn com a Dickie Greenleaf, la sèrie limitada de vuit episodis és la primera adaptació de la novel·la de Highsmith a una sèrie. S'ha subtitulat al català.
Ripley es va emetre originalment a Showtime, però el febrer de 2023 la sèrie es va traslladar a Netflix. Es va estrenar el 4 d'abril de 2024 i va rebre elogis de la crítica pel seu guió, direcció, disseny de producció, fotografia, partitura i interpretacions, especialment per paper de Scott per a Tom Ripley.

## Repartiment
### Principal

* Andrew Scott com a Tom Ripley
* Dakota Fanning com a Marge Sherwood
* Johnny Flynn com a Dickie Greenleaf
* Eliot Sumner com a Freddie Miles
* Margherita Buy com a Signora Buffi
* Maurizio Lombardi com a inspector Pietro Ravini

### Convidat

* Kenneth Lonergan com a Herbert Greenleaf
* Ann Cusack com a Emily Greenleaf
* Bokeem Woodbine com a Alvin McCarron
* Vittorio Viviani com a Matteo
* Louis Hofmann com a Max Yoder
* Fisher Stevens com a Edward T. Cavanagh
* John Malkovich com a Reeves Minot

## Referències

* ↑ «RIPLEY». Goita què fan, ara!. [Consulta: 13 maig 2024].
* 1 2 Petski, Denise. «Ripley Teaser Trailer Unveils First Look at Andrew Scott as Tom Ripley; Netflix Premiere Date». Deadline Hollywood, January 22, 2024. [Consulta: January 22, 2024].
* 1 2 3 Knight, Lewis. «Ripley cast: Full list of characters in Netflix series starring Andrew Scott». Radio Times, April 5, 2024. [Consulta: April 7, 2024].
# Relacions entre Angola i Nigèria

Les relacions entre Angola i Nigèria es refereix a les relacions bilaterals històriques i actuals entre la República d'Angola i la República de Nigèria. Aquestes es basen principalment en llurs papers com a estats exportadors de petroli, ja que ambdues són membres de l'Organització de Països Exportadors de Petroli (OPEP), de la Unió Africana i altes organitzacions multilaterals.
El govern d'Angola va arrestar Henry Okah, portaveu del Moviment per l'Emancipació del Delta del Níger (MEND), el principal grup rebel de Nigèria, en setembre de 2007 sota l'acusació de tràfic d'armes. Okah havia intentat d'abordar un avió a l'aeroport de Luanda amb destinació a Sud-àfrica quan les autoritats l'arrestaren. Angola i Nigèria no han signat cap tractat extradició, en part perquè Nigèria segueix utilitzant la pena de mort i la llei angolesa prohibeix l'extradició de sospitosos a nacions en les s'enfrontin a la pena de mort. El president de la República José Eduardo dos Santos va acordar extradir Okah el 21 de novembre, però els seus advocats sol·licitaren al govern que ho reconsiderés. El gener de 2008, el fiscal general João Maria de Sousa va dir que el govern angolès no havia decidit encara si extraditaria Okah. Finalment Okah va ser extradit el 15 de febrer de 2008.

## Referències

* ↑ «Angola declines to confirm extradition of Nigerian militant». AFP, 2008. [Consulta: 8 gener 2008].
* ↑ BBC NEWS | Africa | Top Nigerian militant extradited
# Relacions entre Angola i Rússia

Les relacions entre Angola i Rússia (rus: Российско-ангольские отношения) es refereix a les relacions bilaterals històriques i actuals entre la República d'Angola i la Federació Russa. Rússia té ambaixada a Luanda i Angola té una ambaixada a Moscou i un cònsol honorari a Sant Petersburg. Angola i el precursor de Rússia, la Unió Soviètica, van establir relacions diplomàtiques poc després de la independència d'Angola.

## Relacions amb la Unió Soviètica

Les relacions soviètico-angolsees de vegades eren tenses durant la dècada de 1980, en part perquè Angola va tractar de millorar els llaços diplomàtics amb els Estats Units. Les faccions dirigents soviètiques eren dividides sobre el futur paper soviètic a Àfrica, i alguns negociadors soviètics es van oposar a les concessions als Estats Units President de la República José Eduardo dos Santos als Estats Units sobre el tema de la "vinculació". Els problemes polítics intractables de la zona, i el cost de manteniment de les tropes cubanes i l'equipament del MPLA-PT, va afeblir el compromís soviètic per a la construcció d'un estat marxista-leninista a Angola.
Els líders d'Angola, al seu torn, es van queixar del nivells de suport soviètic gairebé de negligència, el personal i els equips de mala qualitat, i les respostes inadequades a les queixes. Angola compartia el cost de la presència militar cubana i va tractar de reduir aquestes despeses, en part perquè molts ciutadans d'Angola van sentir l'immediat augment dels recursos econòmics i les tensions creixents a les zones ocupades per les tropes cubanes. D'altra banda, dos Santos es va queixar que la Unió Soviètica actuava amb Angola de manera oportunista, comprant el cafè angolès a baix preu o reexportant-lo amb un profit substancial, sobrepescant en aigües angoleses i fent pujar els preus dels aliments locals.

## Referències

* ↑ Ana Cristina Alves, Alexandra Arkhangelskaya i Vladimir Shubin «Russia and Angola: The Rebirth of a Strategic Partnership?» ( PDF). Occasional Paper. Instituto Sul-Africano para as Relações Exteriores, 154, outubro 2013.
* ↑ http://countrystudies.us/angola/111.htm Country Studies
# Oltagon

Oltagon és un cràter sobre la superfície del planeta nan Ceres, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -24.23 ° de latitud nord i 39.9 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 28 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el 14 de desembre del 2015 i fa referència a Oltagon, deessa de l'agricultura a les Filipines.

## Referències

* ↑ "Oltagon". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Leach, Marjorie. ABC-CLIO. Guide to the Gods, 1992.
# Olten

Olten és un municipi del cantó de Solothurn (Suïssa), cap del districte d'Olten.

## Fills il·lustres

* Edward Munzinger (1831-1899) compositor de música
* Paul Hermann Müller (1899-1965), químic, Premi Nobel de Medicina o Fisiologia de 1948.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Riantec

Riantec (en bretó Rianteg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 5.016 habitants. Limita amb Port-Louis i Locmiquelic a l'oest, amb Kervignac al nord i amb Merlevenez i Plouhinec a l'est. Al sud, la península de Gâvres protegeix Riantec de l'oceà Atlàntic.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 4.121 | 4.126 | 4.128 | 4.615 | 4.846 | 4.765 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1989-2001 | Roger Keraudran |
| 2001-2008 | Marc Roberdel |
| 2008- | Michel Le Gall |
# Riu Conwy

El riu Conwy (pronunciació gal·lesa: [ˈkɔnʊɨ]; gal·lès: Afon Conwy) és un riu del nord de Gal·les. Del seu naixement fins al desembocament a la badia de Conwy fa uns 43 km. "Conwy" anteriorment s'anglicitzava com "Conway".
El nom 'Conwy' deriva de les paraules del gal·lès antic 'cyn' (cap) i 'gwy' (aigua); el riu antigament tenia el nom de 'Cynwy'.

## Referències

* ↑ «"Conwy River, Rivers Betws-y-Coed Conwy County Wales». Arxivat de l'original el 2011-05-17. [Consulta: 19 març 2021].
* ↑ Llandudno: its history and natural history, 1861, Richard Parry
* ↑ A guide through North Wales, 1860, William Cathrall & Andrew Crombie Ramsay
* ↑ Transactions, 1822, Cymmrodorion society
* ↑ The pedestrian's guide through North Wales, 1838, George John Bennett

## Enllaços externs

* Fotografies del riu Conwy. Geograph
# Omobranchus zebra

Omobranchus zebra és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia, Malàisia, Indonèsia, Singapur i les Filipines.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Volum 2. A.A. Balkema, Rotterdam.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Rao, K.V.R., 1995. Pisces. p. 483-506. A: Fauna of Chilka Lake. Wetland Ecosystem Series 1. Zool. Surv. India. 673 p.
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources Lucknow, Índia.775 p.
* ↑ Dahanukar, N., R. Raut i A. Bhat, 2004. Distribution, endemism and threat status of freshwater fishes in the Western Ghats of India. J. Biogeogr 31: 123-136.
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* ↑ De Beaufort, L.F. i W.M. Chapman, 1951. The fishes of the Indo-Australian archipelago. IX. Percomorphi (concluded), Blennoidea. A.J. Reprints Agency. 484 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (editors), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V. G. i M. F. Gomon, 1975: Revision of the blenniid fish genus Omobranchus with descriptions of three new species and notes on other species of the tribe Omobranchini. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 177: i-iii + 1-135.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ricard Lladó i Font

Ricard Lladó i Font (Manresa, 1915 - 2004) fou militant del Partit Obrer d'Unificació Marxista (POUM) i del Bloc Obrer i Camperol (BOC).

## Biografia

La seva militància política el va portar a viure un temps a Barcelona i ser testimoni privilegiat del període revolucionari durant el primer temps de guerra especialment dels Fets de Maig del 1937 i la posterior persecució del POUM, de resultes de la qual ell seria empresonat a València per la policia soviètica.
Lladó era un gran coneixedor de les figures més destacades del BLOC i del POUM com Joaquim Maurín i Andreu Nin a qui coneixia molt bé i mantenia contactes sovintejats.
Era idealista, romàntic, gran conversador, lector empedreït. Home d'una gran qualitat humana i amb un alt grau humilitat.
Va viure la vaga de la Telefònica de Manresa, el 1931, on ell treballava. Va participar en l'Aliança Obrera i fou present de manera activa en els fets del Sis d'Octubre.
Treballà també a la Maquinària Industrial de Manresa, fàbrica transformada el 1936 en una important indústria de guerra.
Formà part, el 19 de juliol de 1936, del Comitè Revolucionari i Antifeixista de Manresa.
Els fets de Maig del 1937 els va viure intensament a Barcelona. Durant la guerra civil va participar en tres fronts diferents. Al Front d'Aragó ho feu amb la columna Lenin.
Dels anys 1939 i 1940 és especialment remarcable la seva participació en la xarxa d'espionatge que van crear antics militants del POUM per ajudar a alguns aliats a travessar l'estat espanyol i a conduir-los fins a Portugal. Durant aquests anys treballà de descarregador al port de Barcelona, on intentava passar desapercebut de la policia franquista.
La seva militància antifranquista el portà dues vegades a la presó (l'any 1941 i el 1952), després dels corresponents consells de guerra. Cada vegada que el general Franco visitava Manresa ell era confinat a Comissaria.

## Referències

* Joaquim Aloy, Jordi Basiana i Pere Gasol La República a Manresa en un clic (1931-1936)
# Resolució 1895 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1895 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 18 de novembre de 2009. Observant les resolucions anteriors sobre la situació a Bòsnia i Hercegovina, el Consell va decidir ampliar el mandat de la Força d'Estabilització de la Unió Europea (EUFOR) per un any més fins al 18 de novembre de 2010.
El Consell reitera que la responsabilitat primordial en l'aplicació de l'acord de Dayton, així com la plena cooperació amb el Tribunal Penal Internacional per a l'antiga Iugoslàvia correspon a les autoritats bosnianes, alhora que subratlla el seu suport a l'Alt Representant de les Nacions Unides a Bòsnia i Hercegovina. El Consell també va acollir amb satisfacció la decisió de l'OTAN de mantenir al país una caserna al país.

## Referències

* ↑ «Security Council Extends European Union Stabilization Force in Bosnia and Herzegovina FOR Another Year, Unanimously Adopting Resolution 1895 (2009)». United Nations, 18-11-2009.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1801 a la 1900 (2008 - 2009)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1897 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1897 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 30 de novembre de 2009. El Consell va decidir renovar les autoritzacions prèvies als Estats i Organitzacions regionals que cooperen amb el Govern Federal de Transició de Somàlia per emprar qualsevol mitjà necessari per evitar la pirateria i el robatori a mà armada a la costa de Somàlia, convidant-los a celebrar acords especials per la facilitar la custòdia, empresonament i judici dels pirates capturats, sempre amb el consentiment previ del GFT i notificació al Secretari General per 12 mesos. També demana que aquestes disposicions no perjudiquin l'aplicació efectiva de la Convenció per a la Supressió d'Actes Il·legals contra la Seguretat de la Navegació Marítima de 1988.
La resolució afirma que les autoritzacions renovades només s'aplicaran a la situació a Somàlia i no afectaran els drets o obligacions o responsabilitats dels Estats respecte a cap altra situació, sense establir un dret internacional consuetudinari i amb consentiment del GFT. També demana als Estats que ajudin Somàlia a enfortir el seu sistema legal i de seguretat per tal de poder perseguir i jutjar els actes criminals de pirateria i robatori a mà armada, i a cooperar per garantir que tots els pirates lliurats a les autoritats judicials fossin sotmesos a processos judicials.

## Referències

* ↑ «Security Council Renews for 12 Months Authorization for States Combating Piracy off Somalia’s Coast, Unanimously Adopting Resolution 1897 (2009)». United Nations, 30-11-2009.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1801 a la 1900 (2008 - 2009)

## Enllaços externs

* «Text de la Resolució» (pdf). Nacions Unides.
# Resolució 1893 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1893 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 29 d'octubre de 2009. Observant amb preocupació la persistència de violacions dels drets humans i nombrosos actes de violència sexual contra la població civil a Costa d'Ivori el Consell ha decidit renovar l'embargament d'armes i la prohibició del comerç de diamants per a Costa d'Ivori durant un any més, així el mandat del Grup d'Experts encarregar de vigilar la imposició de sancions específiques a aquells individus que amenaçaven el procés de pau al país.
El Consell va considerar que revisaria aquestes mesures en funció dels progressos en la celebració de les eleccions presidencials i altres avenços en l'aplicació de l'acord de Ouagadougou, advertint que qualsevol amenaça al procés electoral o qualsevol obstacle greu a la lliure circulació de l'Operació de les Nacions Unides a Costa d'Ivori (ONUCI) o de les forces franceses de suport, o al Representant del Secretari General, seria considerat una amenaça al procés de pau, subratllant que estava disposat a imposar mesures específiques contra aquells qui amenacessin el procés de reconciliació nacional a Costa d'Ivori, o els qui hi amenacen els drets humans. També va exigir a les parts en el conflicte que proporcionessin accés sense restriccions al Grup d'Experts que controla l'aplicació de les sancions, i va demanar al Gruo que inclogués en els seus informes informació sobre les persones que els neguessin l'accés a armes, municions i material relacionat.

## Referències

* ↑ «Security Council Renews Arms Embargo, Diamond Trade Ban in Côte d'Ivoire». United Nations, 29-10-2009.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1801 a la 1900 (2008 - 2009)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1899 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1899 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 16 de desembre de 2009. Després de considerar un informe del Secretari General Ban Ki-moon sobre la Força de les Nacions Unides d'Observació de la Separació (UNDOF) i reafirmant la Resolució 1308 (2000), el Consell va prorrogar el seu mandat durant sis mesos més fins al 30 de juny de 2010.
La resolució va demanar a les parts implicades que implementessin immediatament la Resolució 338 (1973) i demanaven al Secretari General que presentés un informe sobre la situació al final d'aquest període.
L'informe del Secretari General, de conformitat amb la resolució anterior sobre la UNDOF, va dir que la situació entre Israel i Síria havia romàs tranquil·la i que fins i tot Israel havia iniciat converses de pau, tot i que la situació a l'Orient Mitjà es mantindria com a perillosa fins que es pogués arribar a un acord global. I encoratja a les parts a reprendre les converses indirectes de pau iniciades sota els auspicis de Turquia i orientades a una pau global, d'acord amb el mandat de la Conferència de Madrid.

## Referències

* ↑ «Security Council Authorizes Extension of United Nations Disengagement Observer Force Mandate for Six Months, until 30 June 2010». United Nations, 16-12-2009.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1801 a la 1900 (2008 - 2009)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Orihuela Deportiva Club de Fútbol

L'Orihuela Deportiva Club de Fútbol fou un antic club de futbol valencià de la ciutat d'Oriola.
Va ser fundat el 1944. Anteriorment ja havien existit diversos clubs amb el mateix nom a la ciutat.
La temporada 1994/95 es retirà de la competició per problemes econòmics i acabà desapareixent. El seu lloc a la vila fou ocupat per l'Oriola Club de Futbol.

## Temporades

| Temporada | Divisió | Posició | Copa del Rei |
| 1945/46 | Regional | — | |
| 1946/47 | 3a Divisió | 5è | |
| 1947/48 | 3a Divisió | 11è | Segona ronda |
| 1948/49 | 3a Divisió | 12è | |
| 1949/50 | 3a Divisió | 6è | |
| 1950/51 | 3a Divisió | 8è | |
| 1951/52 | 3a Divisió | 1r | |
| 1952/53 | 2a Divisió | 12è | |
| 1953/54 | 3a Divisió | 2n | |
| 1954/55 | 3a Divisió | 10è | |
| 1955/56 | 3a Divisió | 11è | |
| 1956/57 | 3a Divisió | 13è | |
| 1957/58 | 3a Divisió | 4t | |
| 1958/59 | 3a Divisió | 4t | |
| 1959/60 | 3a Divisió | 8è | |
| 1960/61 | 3a Divisió | 6è | |
| 1961/62 | 3a Divisió | 5è | |
| 1962/63 | 3a Divisió | 2n | |
| 1963/64 | 3a Divisió | 11è | |
| 1964/65 | 3a Divisió | 13è | |
| 1965/66 | 3a Divisió | 10è | |
| 1966/67 | 3a Divisió | 7è | |
| 1967/68 | 3a Divisió | 6è | |
| 1968/69 | 3a Divisió | 15è | |
| 1969/70 | 3a Divisió | 12è | 8ens de final |
| 1970/71 | Regional | 4t | |
| Temporada | Divisió | Posició | Copa del Rei |
| 1971/72 | Regional | 16è | |
| 1972/73 | Regional | 1r | |
| 1973/74 | 3a Divisió | 9è | |
| 1974/75 | 3a Divisió | 14è | |
| 1975/76 | 3a Divisió | 9è | |
| 1976/77 | 3a Divisió | 17è | |
| 1977/78 | 3a Divisió | 17è | |
| 1978/79 | 3a Divisió | 12è | |
| 1979/80 | 3a Divisió | 3r | |
| 1980/81 | 3a Divisió | 9è | Primera ronda |
| 1981/82 | 3a Divisió | 2n | |
| 1982/83 | 3a Divisió | 2n | |
| 1983/84 | 3a Divisió | 2n | |
| 1984/85 | 2a Divisió B | 5è | |
| 1985/86 | 2a Divisió B | 9è | |
| 1986/87 | 3a Divisió | 15è | |
| 1987/88 | 3a Divisió | 2n | |
| 1988/89 | 3a Divisió | 1r | |
| 1989/90 | 2a Divisió B | 1r | |
| 1990/91 | 2a Divisió | 5è | |
| 1991/92 | 2a Divisió B | 14è | |
| 1992/93 | 2a Divisió B | 17è | |
| 1993/94 | 3a Divisió | 18è | |
| 1994/95 | Regional | 10è | |
| 1995/96 | Regional | Retirat | |

## Referències

* ↑ «Historia del club». Oriola CF. [Consulta: 4 abril 2017].