OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alejandro Ulloa Alonso

Alejandro Ulloa Alonso (Madrid, 14 de setembre de 1926 - Madrid, 14 de maig de 2002) va ser un director de fotografia espanyol.

## Biografia

Era fill de l'actor i director Alejandro Ulloa, cosa que també li va permetre entrar al negoci del cinema. Després d'anys de treballar com a membre de l'equip de càmera, Ulloa va poder fer la seva primera pel·lícula com a director de fotografia l'any 1956. A més de pel·lícules d'aventures i comèdies, Ulloa va fotografiar principalment spaghetti westerns dels anys 60, principalment amb els directors Enzo G. Castellari, Antonio Margheriti i Sergio Corbucci. Ulloa gairebé no va poder demostrar cap habilitat creativa notable en aquesta dotzena de produccions. El seu treball inclou més de 100 produccions de cinema i televisió.

## Filmografia (parcial)

* 1958: Las chicas de la Cruz Roja
* 1960: Goliath contro i giganti
* 1961: El hijo del capitán Blood
* 1963: La máscara de Scaramouche
* 1964: Anthar l'invincibile
* 1965: Miss Muerte
* 1965: 7 pistole per i MacGregor
* 1966: Missione speciale Lady Chaplin
* 1966: Sugar Colt
* 1967: O.K. Connery
* 1967: Odio per odio
* 1967: 7 donne per i Mac Gregor
* 1968: Tutto per tutto
* 1968: Il mercenario
* 1968: I tre che sconvolsero il West (Vado, vedo e sparo)
* 1968: Una pistola per cento bare
* 1968: Ammazzali tutti e torna solo
* 1969: La legione dei dannati
* 1969: Una sull’altra
* 1969: La battaglia d'Inghilterra
* 1969: O Cangaçeiro
* 1970: Le foto proibite di una signora per bene
* 1970: Vamos a matar, compañeros
* 1971: …y seguian robandose el millon de dolares
* 1972: Che c'entriamo noi con la rivoluzione?
* 1972: La banda J.S.: cronaca criminale del Far West
* 1972: Una ragione per vivere e una per morire
* 1972: El desafío de Pancho Villa
* 1973: Tarot
* 1973: La polizia incrimina la legge assolve
* 1974: Fantasma en el Oeste
* 1974: Là dove non batte il sole
* 1975: Quel pomeriggio maledetto
* 1976: Cipolla Colt
* 1977: La Coquito
* 1977: Der Mann aus Virginia (California)
* 1979: The House on Garibaldi Street
* 1979: La mujer de la tierra caliente
* 1979: Sabato, domenica e venerdì
* 1982: Morte in Vaticano
* 1983: Die Killer-Maschine (Goma-2)
* 1986: Crystal Heart
* 1987: Deadline: Madrid
* 1988: Hermano del espacio

## Premis
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Any | Categoria | Obra |
| 1958 | Millor fotografia en color | Las chicas de la Cruz Roja |

## Referències

* ↑ Kay Weniger: Das große Personenlexikon des Films. Die Schauspieler, Regisseure, Kameraleute, Produzenten, Komponisten, Drehbuchautoren, Filmarchitekten, Ausstatter, Kostümbildner, Cutter, Tontechniker, Maskenbildner und Special Effects Designer des 20. Jahrhunderts. Band 8: T – Z. David Tomlinson – Theo Zwierski. Schwarzkopf & Schwarzkopf, Berlin 2001, ISBN 3-89602-340-3, S. 99.
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1958». CEC. Arxivat de l'original el 2021-05-06. [Consulta: 27 març 2018].
# Gausfred de Barcelona

Gausfred (en llatí Iocefredus, Iozcefredus et al.; fl. 986-988) va ser el quart fill del comte Sunyer I de Barcelona. Està documentat a la carta de població de Cardona atorgada per Borrell II el 23 d'abril de 986, on signa al costat d'altres magnats com Iocefredus frater Borrello Comes, és a dir, germà del comte Borrell. Pròsper de Bofarull afirma que hi ha la sospita que pogués tractar-se d'un fill il·legítim del comte, atès que no va rebre cap benefici o llegat del seu pare, com va fer amb els altres fills, però tampoc descarta que pogués ser fill de l'esposa del comte, Riquilda de Tolosa. La informació sobre la carta la recull també l'erudit valencià Jaume Villanueva i, segons aquest autor, la seva signatura consta també en un document de 25 de març de 988, que tracta sobre el monestir de Santa Maria de Serrateix.

## Referències

* ↑ Bolòs, Jordi; Moran, Josep. Repertori d'antropònims catalans. vol. 1. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 1994, p. 315.
* ↑ Rodríguez Bernal, Francesc (ed.). Col·lecció diplomàtica de l'Archivo Ducal de Cardona (965-1230). Barcelona: Fundació Noguera, 2016, p. 98-103. Arxivat 2020-09-25 a Wayback Machine.
* ↑ Bofarull, Pròsper de. Los condes de Barcelona vindicados... (en castellà). Barcelona: Imprenta de J. Oliveres y Monmany, 1836, p. 64, 114, 130-131.
* ↑ Villanueva, Jaime. Viage literario a las iglesias de España (en castellà). València: Imprenta de Oliveres, antes de Estevan, 1821, p. 133-135, 155.
# Cycloramphus stejnegeri

Cycloramphus stejnegeri és una espècie de granota que viu al Brasil.

## Referències

* Verdade, V.& Heyer, R. 2004. Cycloramphus stejnegeri. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Cantó de Vihiers

El cantó de Vihiers és una antiga divisió administrativa francesa del departament de Maine i Loira, situat al districte de Saumur. Té 17 municipis i el cap es Vihiers. Va desaparèixer el 2015.

## Municipis

* Aubigné-sur-Layon
* Cernusson
* Les Cerqueux-sous-Passavant
* Cléré-sur-Layon
* Coron
* La Fosse-de-Tigné
* Montilliers
* Nueil-sur-Layon
* Passavant-sur-Layon
* La Plaine
* Saint-Paul-du-Bois
* La Salle-de-Vihiers
* Somloire
* Tancoigné
* Tigné
* Trémont
* Vihiers

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1964 | Jean de Falloux | Independent |
| 1964-1988 | Jean Coudert | CD, després UDF-CDS |
| 1988-2015 | Christian Gillet | UDF, després NC |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 13.850 | 14.333 | 13.808 | 14.267 | 14.206 | 13.811 | 15.159 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Oriini Kaipara

Oriini Kaipara (Whakatane, 1983) és una periodista i presentadora de televisió maori. El 2019 va ser la primera dona maori que va presentar notícies de televisió amb marques facials tradicionals (moko kauae tā moko), i el 2021 es va convertir en la primera dona maori en fer-ho conduint l'edició del telenotícies més important del país. Com a presentadora pronuncia correctament paraules i noms de llocs en la llengua indígena.
Descendent dels iwi Tūhoe, Ngāti Awa, Tūwharetoa i Ngāti Rangitihi, va créixer plenament immersa en les tradicions te reo i maori, assistint a escoles d'idiomes maoris fins a la seva adolescència. Es va formar en la South Siguis Film and Television School el 2002. Ha treballat per a TVNZ 1, Māori Television i Mai FM. El 2008, va guanyar el premi al millor presentador de televisió femení en els premis Māori Mitjana. El 2017, una prova d'ADN va demostrar que és 100% maori. El 2018, va guanyar el premi Voyager a la millor periodista en afers Maori pel seu treball en Assumptes Indígenes per la Televisió Māori. El 2019 es va fer el dibuix moko kauae. El maig de 2021 va començar a presentar notícies en el programa Newshub Live.

## Referències

* 1 2 324cat. «Una presentadora de notícies amb un tatuatge maori a la cara fa història a Nova Zelanda», 31-12-2021. [Consulta: 3 gener 2022].
* ↑ «TVNZ's Oriini Kaipara first with moko tattoo to present mainstream news». , 28-11-2019 [Consulta: 23 maig 2020].
* ↑ Ravindran, Jeevan «Māori journalist becomes first person with facial markings to present primetime news» (en anglès). CNN, 31-12-2021.
* 1 2 Willetts, Cloe. «‘It’s for All of Us’: How News Presenter Oriini Kaipara Is Making History With Her Moko Kauae» (en anglès). Now to love. [Consulta: 3 gener 2022].
* ↑ Brookes, Emily «Oriini Kaipara first with moko kauae to read major news bulletin». Stuff, 28-11-2019 [Consulta: 3 gener 2022].
* ↑ «Kōkiri 8 – Profiling Oriini Kaipara» (en anglès). www.tpk.govt.nz. [Consulta: 1r gener 2022].
* ↑ Clarke-Mamanu, Mānia. «Oriini Kaipara says best reporting win was a team effort» (en maori, anglès). Māori Television, 12-05-2018. Arxivat de l'original el 2022-01-03. [Consulta: 3 gener 2022].
* ↑ CNN, Jeevan Ravindran. «Māori journalist becomes first person with facial markings to present primetime news» (en anglès). CNN. [Consulta: 1r gener 2022].
* ↑ «Ground-breaking Māori presenter Oriini Kaipara heads to Three with Newshub role» (en anglès). Stuff, 23-05-2021. [Consulta: 1r gener 2022].
# Planifoli

Els planifolis o latifolis (del llatí plānus «plà», latus «ample» i folĭum «fulla», respectivament) són espècies arbòries o arbustives que tenen fulles planes ben desenvolupades, contràriament al que succeeix amb les coníferes que tenen fulles en forma d'agulla.
A Europa occidental hi ha una quasi coincidència entre planifolis i caducifolis, arbres que perden les fulles a la tardor. No obstant hi ha excepcions, tals com l'alzina, l'olivera, el llorer i el boix grèvol, que tot i que són planifolis no perden les fulles a la tardor, i són per tant perennifolis. D'altra banda algunes espècies de coníferes, com els làrix, són excepcionalment caducifòlies.
* Conífera perennifòlia, pi blanc
* Conífera caducifòlia, làrix
* Planifoli caducifoli, freixe de fulla gran
* Planifoli perennifoli, alzina

## Referències

* ↑ Planifoli, DIEC2, IEC
* ↑ Latifoli, DIEC2, IEC

## Vegeu també

* Espècies forestals dels Països Catalans
# Anavema Reddy

Anavema Reddy (rei 1364-1386) fou el germà petit i successor d'Anavota Reddy, ja que el fill d'aquest era molt petit a la mort del pare.
Anavema Reddy fou un gran governant de la línia Reddy de Kondavidu. Va derrotar els tradicionals rivals, els Recherles Velames en una dura batalla i va conquerir part del seu territori. Va reconquerir Srisailam que havia perdut enfront de Vijayanagar. Va ocupar els regnes de Panara i Kona al delta del Godavari. Va arrabassar Rajahmundry als musulmans i va arrasar un santuari (mazar) musulmà que s'havia construït al damunt d'un temple hindú. Va assaltar el fort de Korukonda de nit amb una petita força i el va alliberar de musulmans. L'exèrcit Reddy va arribar al nord fins a Simhachalam que va conquerir junt amb parts del regne de Kalinga. Va dirigir reeixides campanyes manades pel seu germà bramin general Chennama Nayaka contra els caps locals com els Manchikonda, Koppula, Txalukia i les famílies Matsya. El cunyat d'Anavema, Choda Bhima, va ser expulsat del regne Txalukia Oriental o Vengi pel seu germà Choda Annadeva. Anavema va capturar la fortalesa de Divi. Llavors va marxar a Nirvadyapura (Nidadavolu), va derrotar a Choda Annadeva i va instal·lar a Choda Bhima a Nirvadyapura.
Va construir el Vira Siromandapam al temple de Srisailam. Les seves inscripcions a Srisailam diuen que la seva família pertanyia al gotra (clan) de ‘Vellacheri’. Va estendre el seu domini cap a Rajahmundry al nord, a Kanchi cap al sud i a Srisailam cap a l'oest. El va succeir el seu fill Kumaragiri Reddy.

## Referències

* ↑ by A.BALAMURALI .,B.E., M.C.A., M.B.A., M.Phil., (Ph.D). «A History of Reddiyars». WordPress.com. [Consulta: 1r gener 2017].
# Kalsilita

La kalsilita és un mineral de la classe dels silicats. El seu nom reflecteix la seva composició química: potassi (en llatí kalium), alumini i silici. La kalsilita és un feldspatoide rar com a mineral formador de roques però mineral rellevant en algunes roques ígnies riques en potassi i pobres en sílice.

## Característiques

La kalsilita és un silicat de fórmula química KAlSiO₄. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la kalsilita pertany a «09.FA - Tectosilicats sense H₂O zeolítica, sense anions addicionals no tetraèdrics» juntament amb els següents minerals: kaliofil·lita, microclina, nefelina, panunzita, trikalsilita, yoshiokaïta, megakalsilita, malinkoïta, virgilita, lisitsynita, adularia, anortoclasa, buddingtonita, celsiana, hialofana, ortosa, sanidina, rubiclina, monalbita, albita, andesina, anorthita, bytownita, labradorita, oligoclasa, reedmergnerita, paracelsiana, svyatoslavita, kumdykolita, slawsonita, lisetita, banalsita, stronalsita, danburita, maleevita, pekovita, lingunita i kokchetavita.

## Formació i jaciments

La kalsilita s'ha descrit en forma de cristalls incrustats en laves infrasaturades en sílice i en roques ígnies amb nefelina. S'ha descrit a tots els continents excepte Oceania.

## Referències

* ↑ «Kalsilite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Barthelmy, Dave. «Kalsilite Mineral Data». [Consulta: 19 març 2017].
# Cycloramphus rhyakonastes

Cycloramphus rhyakonastes és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Silvano, D. 2004. Cycloramphus rhyakonastes. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Los Stompers

* No s'ha de confondre amb Strombers.
Los Stompers és un grup de música irlandesa instal·lat a Barcelona, format l'any 1997.

## Història

Arran de la dissolució dels Stomping Clawhammers, Dara Luskin (baix), Kiko Fergananym (banjo i mandolina) i Alex Crichton formaren Los Stompers el 1997. Van seguir una gira d'Escandinàvia i un disc en directe, Mezzy on Stage (amb violinista Colm Pettit) registrat al desaparegut Jazzmatazz de Barcelona, i editat per Ventilador Music (Segell fundat per components de Los Manolos). El 2001, amb uns canvis de plantilla (surt en Colm Pettit, i entren en Juan Aguiar al violí i en David García a la bateria) es llençà Belmondo Café. Tot i una producció més polida, l'humor i la fusió de gèneres (ska, ragga, pop) hi segueixen ben presents, així mateix les ressenyes (Avui, El País). La gira catalana subsegüent fou acompanyada per més canvis de format, amb el reclutament de David Holmes (violí), Daniel Violant (acordió) i Salva Suau (bateria). En el decurs dels anys següents, el grup va experimentar diversos canvis de personal: en Dave Varriale (qui venia de treballar amb en Paul Fuster) feu el relleu d'en Salva Suau, el 2003, i va marxar (juntament amb en Dani Violant) el 2005, reemplaçat per en Marcos López. El 2008 la banda fou convidada a participar en el prestigiós Skagen Festival de Dinamarca, compartint cartellera amb lluminàries folk del tall de The Dubliners i Donovan.
| « | "Irlanda, capital Barcelona. Procedents d'Irlanda i colònies,i residents a Barcelona, Los Stompers demostren esbojarradament com sona la música celta a la vora de la mar Mediterrània" | » |
El 2006, s'estrenà l'espectacle de música i dansa celtes An Taisteal, conjuntament amb el grup de claqué irlandès Celtic Caos. De llavors ençà, s'ha presentat a festivals per Catalunya, Andorra i França. Una gira d'Aragó el va portar a pobles com a Alcañiz, Zuera, La Almunia i Fuentes del Ebro entre d'altres.
El 2006, després de nou anys de recorregut, Alex Crichton va decidir de retirar-se com a Stomper. El va substituir Brian O'Mahony, originari de Cork, Irlanda. Animal, Vegetable, Miserable, es va editar al novembre de 2009.

## Discografia

* Mezzy on Stage (Ventilador Music, 1998)
* Pub Friction (Ventilador Music, 1999)
* Belmondo Café (Ventilador Music, 2001)
* Animal, Vegetable, Miserable (Ventilador Music, 2009)

## Referències

* ↑ Belmondo Cafe, 2001
* ↑ La Vanguardia, 14 de novembre de 2001
* ↑ «Skagen festival». Arxivat de l'original el 2009-03-21. [Consulta: 15 setembre 2011].
* ↑ Avui, 4 Novembre 2001
* ↑ Aragón Liberal, 26 Agost 2008; Consulta 13 Octubre 2009
* ↑ lasprovincias.es, 23 Juny 2008; Consulta 13 d'octubre de 2009
* ↑ Animal, Vegetable, Miserable, 2009

## Enllaços externs

* http://www.losstompers.com/ca
# Orikhove (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Orékhovo».
Orikhove (en (ucraïnès) Оріхове, en rus: Орехово) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 3.049 habitants. Pertany al districte rural de Saki.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утверждённые приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Primer ministre del Canadà

El primer ministre del Canadà (en anglès: Prime Minister of Canada, en francès: Premier ministre du Canada) és el primer ministre de la Corona canadenca, i per tant, el cap de govern del Canadà. El càrrec no està definit en cap dels documents que constitueixen la porció escrita de la constitució del Canadà; l'autoritat executiva recau en el monarca canadenc, el qual designa un governador general per exercir-la. El càrrec del primer ministre és part de la tradició de la convenció constitucional del Canadà. Fou creat imitant el càrrec de la Gran Bretanya durant el temps de la creació de la Confederació el 1867. La prefectura del govern britànica, tot i que ja s'havia desenvolupat per al 1867, no fou integrada formalment a la constitució britànica sinó fins al 1905, per la qual cosa, no apareix tampoc a l'Acta Constitucional canadenca del 1867.
El primer ministre és el líder del partit polític o coalició de partits amb el major nombre d'escons a la Cambra dels Comuns. Segons el protocol, tots els primers ministres reben el títol de "Molt Honorable" (en anglès: Right Honorable, en francès: Très honorable) per a tota la vida.
Justin Trudeau, líder del Partit Liberal del Canadà, és el primer ministre del Canadà des del 2015.

## Vegeu també

* Llista de Primers Ministres del Canadà
# Erbe Software

Erbe Software va ser la distribuïdora de videojocs més rellevant a Espanya durant els 80 i principis dels 90, gaudint d'una gran reputació a nivell Europeu que la va dur a estar entre les cinc millors companyies de distribució del vell continent. Va tenir un enorme potencial i, sobretot, una gran influència que va exercir en el mercat nacional espanyol. Topo Soft sempre va estar relacionada amb Erbe, ja que els seus orígens es trobaven molt pròxims a la distribuïdora.
Erbe va tenir un creixement accelerat que la va dur a veure's desbordada de treball. Dels seus més directes competidors, Dro Soft (el que és avui Electronic Arts Espanya) va ser la que més es va acostar a la seva capacitat d'actuació. Altres distribuïdores com Proein o MCM no van aconseguir posseir mai la força de la primera. Per desgràcia, l'expansió d'Erbe es va controlar malament i la distribuïdora també va patir, encara que no tant com les empreses desenvolupadores, la transició cap als 16 bits.
Més tard, l'any 1994, gran part de les companyies que Erbe distribuïa comencen a marxar cap a altres distribuïdores o bé obren algun tipus de sucursal pròpia a Espanya. D'aquesta manera començarà el principi de la fi del regnat d'Erbe. En l'actualitat Proein és la companyia de distribució més important del nostre país a causa de la impressionant evolució que va protagonitzar a partir de l'any 1992.
Erbe Software va distribuir molts dels videojocs nacionals i internacionals de l'època de Topo Soft, Ocean Software, US Gold, Imagine, Mikro Gen, Ultimate, i moltes més.
# Anaxyrus kelloggi

Anaxyrus kelloggi és una espècie de gripau de la família dels bufònids. És una espècie endèmica de Mèxic. Habita els boscos tropicals o subtropicals de baixa altura, els matolls secs tropicals o tropicals, rius, àrea amb aigües estancades, àrees de tractament d'aigües residuals, terres de regadiu, conreus d'inundació estacionals, canals i rases. És un gripau terrestre i d'aigua dolça. La població de Anaxyrus kelloggi és estable i s'ha observat importants poblacions.

## Referències

* 1 2 3 Santos-Barrera, G. & Canseco-Márquez, L. 2004. Bufo kelloggi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 d'abril del 2008.
# Georges Buchard

Georges Buchard, també anomenat Géo Buchard, (Harfleur, França, 21 de desembre de 1893 - 22 de gener de 1987) fou un tirador d'esgrima francès, guanyador de sis medalles olímpiques. Fou germà del també tirador i medallista olímpic Gustave Buchard.
Especialista en la modalitat d'espasa, va participar als 30 anys en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1924 realitzats a París (França), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la prova d'espasa per equips i finalitzà setè en la prova individual. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1928 realitzats a Amsterdam (Països Baixos) aconseguí guanyar dues medalles de plata en la prova individual i per equips, un metall que revalidà en la prova individual en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1932 realitzats a Los Angeles (Estats Units). En aquests mateixos Jocs aconseguí guanyar, així mateix, la medalla d'or en la prova per equips. Finalment, en els Jocs Olímpics d'Estiu 1936 realitzats a Berlín (Alemanya nazi), la seva última participació olímpica, aconseguí guanyar la medalla de bronze en la prova per equips.
Al llarg de la seva carrera aconseguí guanyar sis medalles en el Campionat Internacional, precedent del Campionat del Món d'esgrima, cinc d'elles d'or.
# DLR

«DLR» té aquests significats:
* Deutsches Zentrum für Luft-und Raumfahrt eV, el centre aeroespacial alemany
* Docklands Light Railway, un sistema de trànsit ràpid i tren lleuger que es va obrir el 31 d'agost de 1987 a Londres est
* Dún Laoghaire–Rathdown, un comtat administratiu de la República d'Irlanda
# Primer ministre dels Emirats Àrabs Units

Els primers ministres dels Emirats Àrabs Units han estat fins ara (2007) tres, sempre emirs de Dubai. Maktum bin Rashid ho fou en qualitat de príncep hereu (per delegació del seu pare) i com emir.
* Xeic Maktum III bin Rashid Al Maktum 9 de desembre de 1971 – 25 d'abril de 1979
* Xeic Rashid II bin Saeed Al Maktum 25 d'abril de 1979 - 7 d'octubre de 1990
* Xeic Maktum III bin Rashid Al Maktum (2a vegada) 20 de novembre de 1990 - 4 de gener de 2006
* Xeic Muhammad bin Rashid Al Maktum, 5 de gener del 2005 -
# Schivenoglia

Schivenoglia és un municipi situat al territori de la província de Màntua, a la regió de la Llombardia, (Itàlia).
Schivenoglia limita amb els municipis de Pieve di Coriano, Quingentole, Quistello, San Giovanni del Dosso i Villa Poma.
Pertanyen al municipi les frazioni de Brazzuolo, Caselle, Gabbianella i Malpasso

## Galeria

* Vista del poble
* Església de S.Francesc d'Assís
* Església de la M.D. de Brazzuolo

## Referències

* ↑ Comune di Schivenoglia- Statuto.