OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Las Combarèlas

Las combarèlas (nom occità) o Les Combarelles (nom oficial francès) són unes coves amb pintures i gravats del paleolític superior situades al municipi Las Eisiás de Taiac (Eyzies-de-Tayac) al Perigord dins la Dordonya.
Les coves són càrstiques, producte de la dissolució de la calç per un riu.
Hi ha una cova anomenada Combarèlas I (descoberta per Henri Breuil i Louis Capitan el 1901, i una altra amb el nom de Combarèlas II, descoberta el 1891 per Émile Rivière.
Hi ha 291 gravats i unes 600 pintures repartits en 105 conjunts. Per culpa de les condicions climàtiques de la cova (amb un 99% d'humitat relativa constant), només es conserven en bones condicions els gravats i les pintures estan molt malmeses.
La descoberta d'aquesta cova va ser decisiva per a l'autenticació per part dels arqueòlegs francesos de les pintures trobades 20 anys abans a les coves d'Altamira que, en principi, van ser atribuïdes a una falsificació, ja que es tenia la idea que no existia art parietal en aquell període de la prehistòria.
S'atribueixen a l'home del Cro-Magnon, amb una antiguitat feta a través del recompte del carboni-14 d'entre 13.000 i 11.000 anys BP i s'assigna al període magdalenià.
Els animals representats són principalment el cavall (100 figures), els rens (representats amb molt de naturalisme), una figura de lleona, bisons i mamuts.
En figures antropomòrfiques, destaquen les representacions femenines estilitzades.
# Las Cañas

Las Cañas és un centre poblat de l'Uruguai, ubicat a l'est del departament de Durazno. Té una població aproximada de 150 habitants, segons les dades del cens del 2004.
Es troba a 151 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* 1 2 (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Hartford (Vermont)

Hartford és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 10.367 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hartford tenia 10.367 habitants, 4.509 habitatges, i 2.800 famílies. La densitat de població era de 88,7 habitants per km².
Dels 4.509 habitatges en un 28,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,8% hi vivien parelles casades, en un 10,2% dones solteres, i en un 37,9% no eren unitats familiars. En el 30,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,4% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 29,3% entre 25 i 44, un 26,7% de 45 a 60 i un 14,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.990 $ i la renda mediana per família de 51.286 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.969 $ mentre que les dones 27.073 $. La renda per capita de la població era de 22.792 $. Entorn del 5,3% de les famílies i el 8,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hartford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hartford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hassen Ben Nasser

Hassen Ben Nasser o Nasr (16 de desembre de 1986) és un ciclista tunisià. En el seu palmarès destaca la victòria a l'UCI Àfrica Tour de 2007.

## Palmarès

* 2006
** 1r al Tour de la Pharmacie Centrale
** 1r al Tour dels Aeroports i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa del Tour de la Manche
* 2007
** 1r a l'UCI Àfrica Tour
** 1r al Tour de la Pharmacie Centrale i vencedor de 2 etapes
** Vencedor de 2 etapes al Tour dels Aeroports
* 2008
** Campió de Tunísia en ruta
** Vencedor de 2 etapes al Tour de la Pharmacie Centrale
* 2012
** Campió de Tunísia en ruta
** Campió de Tunísia en contrarellotge
* 2014
** Campió de Tunísia en contrarellotge

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Heinrich Johann Nepomuk von Crantz

Heinrich Johann Nepomuk von Crantz (Roodt-sur-Eisch, 25 de novembre de 1722 – Judenburg, Àustria, 18 de gener de 1799) va ser un metge i botànic luxemburguès.
Es va doctorar en medicina a Viena l'any 1750. Va ser un dels primers deixebles de Gerard van Swieten (1700–1772).
Estudià obstetrícia amb André Levret (1703–1780) i amb Nicolas Puzos (1686–1753) a Paris i també a Londres.
Va escriure les obres: Einleitung in eine wahre und gegründete Hebammenkunst (1756), Commentarius de rupto in partus doloribus a foetu utero (1756), Commentatio de instrumentorum in arte obstetricia historia utilitate et recta ac praepostera applicatione (1757), De systemate irritabilitatis (1761), Materia medica et chirurgica (tres volums, 1762) (Vol. 1 - 3 1765 Digital edition per la Universitat de Düsseldorf), De aquis medicatis principatus Transsylvaniae (1773) i Die Gesundbrunnen der Österreichischen Monarchie (1777).
Recomanà millors mètodes d'higiene.
El gènere de plantes Crantzia (Gesneriaceae) el recorda i li va donar aquest nom el botànic Thomas Nuttall.

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Les Illes (Montseny)

Les Illes és una masia del municipi del Montseny (Vallès Oriental) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La teulada de l'edifici és a dues vessants frontals. Està dividit en tres cossos grans, adaptats al gran desnivell del terreny, el més baix és habitable. Tots tres estan parcialment arrebossats. El cos habitat té la porta de llinda de fusta, el cos intermedi sobresurt de la façana de l'anterior creant un angle mort. A la part posterior de l'edifici hi ha un contrafort d'una amplada considerable. A la part davantera els tres cossos formen un carrer amb les dependències, de les quals destaca un antic corral de maçoneria gens concertada. Davant la part habitada hi ha les restes del paviment del que deuria ser un barri prou ample.

## Història

El tipus d'estructura del conjunt d'edificacions de les Illes fa pensar en el segle xviii, però és gairebé segura la seva existència amb anterioritat, ja que, per exemple, té a la vora una font sobre la qual hi ha una llegenda sobre una connexió amb una font de les Illes Balears, que ben segur és anterior a aquesta data.

## Referències

* 1 2 «Les Illes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2013].
# Cap de Màlea

El Cap de Màlea (en grec antic Μαλέα) era un cap de Lacònia, modernament anomenat Maliá i Maléas, que és el segon mes al sud de Grècia després del Cap de Tènaron (Taenarum), i és el més oriental dels tres caps del Peloponès. Separa el Golf de Lacònia del mar Egeu.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Malea». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 22 desembre 2020].
# Cap de Regana

El cap de Regana és un cap de l'illa de Mallorca, situat al municipi de Llucmajor. És l'extrem oriental de la badia de Palma. Durant anys hi hagué una bateria de costa que defensava la badia de Palma.

## Referències

* Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 14. Palma: Promomallorca, p. 232. ISBN 84-8661702-2.
# Casa Pedemonte

La Casa Pedemonte és un edifici de Sant Andreu de la Barca (Baix Llobregat) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un conjunt de casa amb jardí, d'estil eclèctic. Les dues torres recalquen l'estil plateresc amb les borles al cap de les teulades, donant-li un caràcter sobri. La façana principal queda acabada amb un frontó. Tota la casa està decorada exteriorment amb esgrafiats de formes geomètriques. A la part superior dels balcons es troben uns ornaments florals de terracota que s'aguanten sobre unes petites mènsules.

## Història

Va ser projectada el 1930 per l'arquitecte Modest Feu com a residència d'estiueig del seu gendre Bonaventura Pedemonte i Falguera, i acabada un any més tard. El 1998 va ser adquirida per l'Ajuntament de Sant Andreu de la Barca, i actualment allotja una escola bressol.

## Referències

* 1 2 «Torre dels Pedemonte». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ «Casa Pedemonte». Web de l'Ajuntament de Sant Andreu de la Barca. Arxivat de l'original el 20-06-2010.

## Enllaços externs

* «Casa Pedemonte». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Carles Taché Mitjans

Carles Taché Mitjans (Barcelona, 1947) és un galerista i editor d'art català. El 2016 va rebre la Creu de Sant Jordi per la seva aportació a l'art contemporani, singularment com a fundador i director de la Galeria Carles Taché. I també per la qualitat de les edicions artístiques. Dins la seva trajectòria destaquen les vinculacions amb la Fundació Tàpies, la fira Arco de Madrid o l'associació Art Barcelona, de la qual ha estat president. També ha impartit ensenyaments culturals i artístics de nivell avançat en diferents universitats catalanes.

## Referències

* ↑ «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 27 personalitats i 13 entitats». Gencat, 12-04-2016 [Consulta: 13 abril 2016]. Arxivat 17 de juny 2018 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-06-17. [Consulta: 13 abril 2016].

## Enllaços externs

* Entrevista a TV3
# Carles Sumarroca i Claverol

Carles Sumarroca i Claverol és un empresari català, vicepresident de Comsa-Emte i fill de Carles Sumarroca i Coixet. Des del 18 de gener de 2011 és vicepresident segon del patronat de la Fundació Enciclopèdia Catalana. El 2010 va formar part d'una candidatura per presidir Foment del Treball, que guanyaria Joan Rosell. És assessor d'Endesa a Catalunya. El 22 d'octubre de 2014 el jutge de l'Audiència Nacional Pablo Ruz el cità com a imputat, juntament amb el seu pare i nou persones més que haurien col·laborat presumptament amb Jordi Pujol i Ferrusola.

## Referències

* ↑ «Resum d'activitats 2011». Fundació Enciclopèdia Catalana. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 31 juliol 2014].
* ↑ Saura, Víctor «Los Sumarroca, ilocalizables para la Hacienda catalana». Eldiario.es, 17-01-2014 [Consulta: 8 juliol 2014].
* ↑ Patrons Fundació Enciclopèdia Catalana
* ↑ Marco, Agustín. «Ocho de los trece asesores de Endesa en Cataluña se declaran independentistas». El Confidencial, 27-08-2014. [Consulta: 27 agost 2014].
* ↑ «El juez imputa a once personas por colaborar con Jordi Pujol Ferrusola». Europa Press, 22-10-2014. [Consulta: 14 desembre 2014].
# Carles Subiela i Ibáñez

Carles Subiela i Ibáñez (Benaguasil, Camp de Túria, València) és un empresari, mestre i activista cultural valencià. Ha treballat com a professor de geografia i història a instituts de secundària i és president de l'Institut d'Estudis Comarcals del Camp de Túria. També és soci d'Acció Cultural del País Valencià. Ha publicat diversos llibres i està treballant en un catàleg d'obres musicals tradicionals valencianes.
Com a empresari ha estat el fundador de l'empresa Consolat de Mar, que distribüix instruments musicals xinesos de tota classe a preu assequible; alhora ha fabricat a la Xina instruments tradicionals del País Valencià com el fiscorn baix de cobla. També ha dut a terme tasca filantròpica de donació d'instruments musicals al Tercer Món, així com el suport a grups musicals valencians i ha creat l'Orquestra Simfònica Consolat de Mar. El 2010 va rebre un dels Premis d'Actuació Cívica de la Fundació Lluís Carulla, i el 2017 va ser guardonat amb el Premi Castell de Benissanó a la trajectòria personal i professional en el camp de la Cultura i la Música.

## Obres

* Faules clàssiques (2009)
* Històries de la ceba
* Faules de poble
* Faules d'ací i universals
* Faules d'un temps
* Faules de guerra
* Refranys i dites
* Faules de Pau
* Compartint Sentiments: Reflexions i versos a l'aire (Coautor amb Josep Mª Jordán Galduf)
* Vora el Riu Arcos

## Referències

* 1 2 «Carles Subiela rep el Premi d'Actuació Cívica de la Fundació Luis Carulla». Levante, 13-11-2010. [Consulta: 28 maig 2023].
* ↑ «ACPV felicita els guardonats amb l’alta distinció de la Generalitat». ACPV, 08-10-2021. [Consulta: 28 maig 2023].
* ↑ «Carles Subiela i Julian Vidal, premiats a Benissanó per la seua trajectòria altruista». Levante, 07-02-2017. [Consulta: 28 maig 2023].

## Enllaços externs

* Web de Consolat de Mar
* Concessió del premi d'Actuació Cívica a levante.emv.com
* Concessió premi Bankia a l'activitat empresarial relacionada amb la música Arxivat 2018-05-04 a Wayback Machine.
* Premi Castell de Benissanó a la trajectòria personal i professional en el camp de la Cultura i la Música a levante.emv.com
* Organització de la cercavila de bandes de música al mes de l'atemptat a la Rambla a vilaweb.cat
# Carrega Ligure

Carrega Ligure és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont, (Itàlia).
Limita amb els municipis de Cabella Ligure, Fascia, Gorreto, Mongiardino Ligure, Ottone, Propata, Valbrevenna i Vobbia.
Pertanyen al municipi les frazioni d'Agneto, Berga, Boglianca, Campassi, Ca' dei Campassi, Capanne di Carrega, Cartasegna, Casone, Chiapparo, Connio, Croso, Daglio, Ferrazza, Fontanachiusa, Magioncalda, Reneuzzi, San Clemente i Vegni.

## Galeria

* Església de S.Julià
# Castell Gibelí

El castell Gibelí, dit també BethGibelin, fou una fortalesa construïda en l'època de les croades, situada en un turó del que actualment és Beerxeva (Israel), que estigué a càrrec dels hospitalers. El seu nom podria tenir relació amb el patriarca Gibelin de Sabran, però cap document ho confirma.

## Història

Després de les conquestes fetes durant la Primera Croada, Balduí I de Jerusalem atacà durant l'hivern del 1100 els beduïns que cercaven refugi en les coves i vagaven per la ruta entre Jerusalem i Jaffa. Va fer tapar les entrades de les coves i hi calà foc.
Folc V d'Anjou hi feu construir un castell per defensar Hebron dels possibles atacs procedents del bastió fatimita que era en aquell temps Ascaló. Per poder més endavant incloure Ascaló als estats croats, calia que hi hagués fortaleses per la rodalia. Aquest pla d'encerclament incloïa el castell d'Ibelin i el de Blanchegarde. Vers el 1136 el castell fou confiat a l'Orde de l'Hospital de Jerusalem.
La fortalesa de Gibelí consistia en una torre central envoltada d'una línia de muralla amb quatre torres un a cada angle. La defensa es completava amb un fossat. Per fer-la s'empraren pedres de la vila d'època romana d'Orient que hi havia al costat, en especial en els murs de les torres del nord-oest. En una segona fase de construcció, s'afegí un mur exterior per defensar la part més ampla, que conferí al castell estructura concèntrica.

## Referències

* ↑ Prawer, 2001, p. 329.
* ↑ Prawer, 2001, p. 265.
* ↑ Flavigny, 2006, p. 36-37.
* ↑ Nicolle, 2004, p. 13.

## Bibliografia

* Flavigny, Bertrand Galimard. Histoire de l'ordre de Malte. París: Perrin, 2006. ISBN 2-262-02115-5.
* Prawer, Joshua. Histoire du royaume latin de Jérusalem. París: CNRS, 2001. ISBN 978-2-271-06541-4.
* Nicolle, David. Crusader castles in the Holy Land 1097-1192. Osprey, 2004. ISBN 9781841767154.
# Carletonmooreïta

La carletonmooreïta és un mineral de la classe dels elements natius. Rep el nom en honor de Carleton Bryant Moore (n. 1932), professor de la Universitat Estatal d'Arizona i director fundador del Center for Meteorite Studies situat a Tempe, Arizona (Estats Units).

## Característiques

La carletonmooreïta és un silicur de fórmula química Ni₃Si. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 2021. Cristal·litza en el sistema isomètric. És el primer silicur de níquel descobert a la natura. Química i estequiomètricament anàleg de la suessita, però no estructuralment, per tant no és un veritable anàleg de níquel d'aquesta.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a la col·lecció de meteorits Carleton B. Moore del Center for Meteorite Studies de la Universitat Estatal d'Arizona, als Estats Units, amb el número d'espècimen: NC12, 85287.

## Formació i jaciments

Producte a baixa temperatura mitjançant la difusió en estat sòlid de la kamacita al seu voltant i el creixement epitaxial de la tetrataenita. Va ser descoberta al meteorit del comtat de Norton, un meteorit que com diu el seu nom va ser recollit al comtat de Norton (Kansas, Estats Units), en el mes de febrer de l'any 1948.

## Referències

* ↑ «Carletonmooreite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 gener 2022].
* ↑ «Norton County meteorite, Norton Co., Kansas, USA» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 gener 2022].
# Carlos Luis Veramendi Mestre

Carlos Luis Veramendi Mestre (nascut el 13 de maig de 1963) és un polític mallorquí, diputat al parlament de les Illes Balears en la VIII legislatura.
Llicenciat en dret, té la titulació d'agent d'assegurances. Treballa com a funcionari titulat superior a la delegació de les Illes Balears de l'Institut Nacional d'Estadística des de 1992. Militant del Partido Popular, de 2003 a 2007 fou membre del Consell Insular de Mallorca, on fou portaveu adjunt del grup popular, i del 2004 al 2011 regidor de trànsit i transports de l'ajuntament de Palma.
En juny de 2011 va substituir en el seu escó José Ignacio Aguiló Fuster, elegit diputat a les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 2011 que va renunciar-ne quan fou nomenat membre del Govern Balear. Ha estat membre de la Diputació Permanent, president i portaveu de la Comissió de l'Estatut dels Diputats i president de la Comissió de Control sobre la Ràdio Televisió dels Illes Balears (IB3).
Al 2016 se'l va imputar per una peça separada del Cas Policia Local de Palma però uns mesos més tard, l'abril de 2017 el jutge el va acabar desimputant i sobreseient i arxivant la causa.

## Referències

* ↑ Currículum al web del Parlament Balear
* ↑ Veramendi se desentiende de la trama corrupta de Palma y afirma sentirse perseguido (castellà)
* ↑ El juez archiva la causa contra Carlos Veramendi (castellà)
# Carrizo

Carrizo de la Ribera és un municipi de la província de Lleó, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 2862 | 2829 | 2747 | 2613 |

## Referències

* ↑ «Provincia de León (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 març 2021].
# Carrington (cràter)

Carrington és un cràter d'impacte de la Lluna que es troba just a nord-est del cràter Schumacher, en la part nord-est de la Lluna. Es troba en una franja de terreny aspre situada entre dos petits mars lunars, amb el Lacus Temporis al nord-oest i el Lacus Spei, més petit, cap a l'est. A nord-est de Carrington apareix el cràter Mercurius.
* Localització de Carrington (centre esquerra de la imatge)
* Cràter Carrington
La vora de Carrington en general manca de trets distintius, amb una lleugera protuberància a l'extrem nord que dona a la formació una forma de llàgrima. El sòl interior està gairebé al mateix nivell, i no presenta trets distintius.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Carrillo

Carrillo és el nom dels següents personatges:
* Alfonso Carrillo de Acuña o Alonso Carrillo de Acuña (Carrascosa del Campo, 1410 - Alcalá de Henares, 1482), prelat de l'Espanya del segle XV
* José Carrillo de Albornoz (Sevilla, 1671 - Madrid, 1747), comte de Montemar, duc de Montemar i Gran d'Espanya
* Julián Carrillo Trujillo (Ahualuco, San Luis Potosí, 1875 - Mèxic DF, 1965), compositor, teòric musical, director d'orquestra i violinista
* Lluís Carrillo Millan (Barcelona, 1971), entrenador de futbol
* Luis Carrillo y Sotomayor (Baena, 1585 – Puerto de Santa María, 1610), poeta andalús del Segle d'or espanyol
* Mary Carrillo o María Carrillo Moreno (Toledo, 1919 - Madrid, 2009), actriu de teatre i de cinema
* Miquel Carrillo i Giralt (Campdevànol, el Ripollès, 1958), polític català
* Santiago Carrillo Solares (Gijón, Astúries, 1915 - Madrid, 2012), comunista espanyol
* Wenceslao Carrillo Alonso (Valladolid, 1889 - Charleroi, Valònia, 1963), polític, sindicalista i periodista
* Antonio Pérez García Carrillo(Màlaga, 19 de juliol de 1931) autor de còmic.
Viccionari