OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 1062 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1062 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 28 de juny de 1996. després de recordar totes les resolucions sobre Xipre, en particular les resolucions 186 (1964), 939 (1994) i 1032 (1995), el Consell va expressar la seva preocupació per la falta d'avenços en la disputa política a Xipre i va prorrogar el mandat de la Força de les Nacions Unides pel Manteniment de la Pau a Xipre (UNFICYP) fins al 31 de desembre de 1996.
El Consell de Seguretat va assenyalar que no hi havia hagut avenços cap a una solució política, no s'hi havia introduït mesures per prohibir disparar armes prop de la zona d'amortiment, i que la llibertat de moviment de la UNFICYP estava restringit a Xipre del Nord.
Després d'ampliar el mandat de la UNFICYP, el Consell va donar la benvinguda al nomenament de Han Sung-Joo com a representant especial del secretari general per a Xipre. Ha deplorat l'incident el 3 de juny de 1996 quan un guàrdia grecoxipriota fou mort a Línia Verda i soldats turcoxipriotes impediren als membres de la UNFICYP ajudar al guàrdia i investigar l'incident. També expressa preocupació la construcció de les forces i armaments militars a la República de Xipre. L'objectiu final era desmilitaritzar l'illa.
Es va demanar a les autoritats militars d'ambdues parts:
    (a) respectar la integritat de la zona d'amortiment i permetre la lliure circulació a la UNFICYP;
    (b) entrar en negociacions, d'acord amb la Resolució 839 (1993) amb la UNFICYP relativa a la prohibició de disparar armes;
    (c) ajudar en el desminatge i netejar les zones minades;
    (d) cessar la construcció militar a les proximitats de la zona d'amortiment;
    (e) estendre l'acord de desmuntatge de 1989 per cobrir àrees de la zona d'amortiment.
Els turcoxipriotes també van ser convidats a millorar la situació de vida dels grecoxipriotes i els maronites als seus territoris. Es va cridar als grecoxipriotes a posar fi a la discriminació contra turcoxipriotes. Es va demanar a ambdues parts que posessin fi a l'impàs actual i reprenguessin les negociacions directes.
Es va demanar al Secretari General Boutros Boutros-Ghali que informés al Consell abans del 10 de desembre de 1996 sobre els esdeveniments a l'illa.

## Referències

* ↑ «Security Council extends mandate of UNFICYP until 31 December». United Nations, 28-06-1996.
* ↑ Tatham, Allan F. Enlargement of the European Union. Kluwer Law International, 2009, p. 133. ISBN 978-90-411-2463-0.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1001 a la 1100 (1995 - 1997)
* Invasió turca de Xipre

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1060 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1060 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 12 de juny de 1996. Després de reafirmar les resolucions 687 (1991), 707 (1991) i 715 (1991) sobre el control de programa d'armes iraquià, el Consell va exigir que Iraq cooperés amb equips d'inspecció d'armes de la Comissió Especial de les Nacions Unides i permetés l'accés sense restriccions a les àrees i equipament dels indrets sol·licitats.
El Consell de Seguretat va prendre nota del progrés del Comitè Especial en l'eliminació dels programes d'armes de l'Iraq i la resta de problemes per resoldre. Els dies 11 i 12 de juny de 1996, l'Iraq va negar l'accés d'un equip d'inspecció a determinats llocs. Les resolucions 687, 707 i 715 van donar als equips d'inspecció d'armes accés incondicional i sense restriccions a qualsevol lloc que desitgessin inspeccionar, i qualsevol intent per part de l'Iraq per obstruir-hi seria considerat inacceptable pel Consell.
Actuant en virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell va deplorar la negativa de l'Iraq de permetre l'accés als llocs als equips d'inspecció d'armes, en violació de les resolucions anteriors del Consell de Seguretat. Va exigir que els equips tinguessin accés als llocs, armes, equipament i transport que havien demanat i va recolzar plenament el treball de la Comissió Especial en aquest assumpte.

## Referències

* ↑ «Security Council demands Iraq allow immediate access by inspection teams to sites designated by United Nations Special Commission». United Nations, 12-06-1996.
* ↑ Cordesman, Anthony H. Iraq and the war of sanctions: conventional threats and weapons of mass destruction. Greenwood Publishing Group, 1999, p. 216. ISBN 978-0-275-96528-0.
* ↑ Segell, Glen. Disarming Iraq. Glen Segell Publishers, 2004, p. 19. ISBN 978-1-901414-26-4.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1001 a la 1100 (1995 - 1997)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Transmissor d'ona llarga de Beidweiler

El transmissor d'ona llarga de Beidweiler és un transmissor de radiodifusió d'alta potència per a l'emissora francòfona RTL en la freqüència d'ona llarga 234 kHz. Es troba a Luxemburg, al poble de Beidweiler i es va posar en servei el 1972 com a reemplaçament del transmissor d'ona llarga de Junglinster.
Utilitza una antena direccional que consta de tres torres subjectades d'una alçada de 290 metres, cadascuna equipada amb una antena engabiada. La sortida d'aquesta antena es dirigeix principalment cap a París.
El transmissor, que tenia en el moment d'inauguració una potència de transmissió de 1400 kW i que va augmentar fins a 2000 quilowatts el 1974, és dels més potents de radiodifusió del món. El 1994 els transmissors de la instal·lació van ser reemplaçats per nous dispositius del tipus Thomson-Csf TRE 2175. El 2019 el lloc va ser eixamplat amb un parc solar de 7000 MWh, el primer d'aquesta mida a Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Radio-Télé- Luxembourg RTL» (en francès). Encyclopédie Larousse en ligne. Éditions Larousse. [Consulta: 9 maig 2020].
* 1 2 Janberg, Nicolas. «Langwellensender Beidweiler (Beidweiler, 1972)» (en anglès). Structurae. [Consulta: 9 maig 2020].
* ↑ «Drawings of RTL Beidweiler Long-wave Transmitter - Tower 1» (en anglès).
* ↑ «RTL Group and Enovos go solar in Beidweiler and Junglinster» (en anglès). RTL Group. [Consulta: 9 maig 2020].
* ↑ «Sonnenkollektoren unter den RTL-Antennen» (en alemany). Luxemburger Wort, 07-11-2018 [Consulta: 9 maig 2020].
# Tilapia ismailiaensis

Tilapia ismailiaensis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Àfrica: Egipte.

## Referències

* ↑ Smith, A. 1838-1847. Pisces. A: Illustrations of the zoology of South Africa; consisting chiefly of figures and descriptions of the objects of natural history collected during an expedition into the interior of South Africa in 1834-1836. Illust. Zool. S. Africa v. 4: 77 unnumb. pp, accompanying Pls. 1-31.
* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Eschmeyer, W.N. (ed.), 2003. Catalog of fishes. Updated database version of March 2003. Catalog databases as made available to FishBase in March 2003.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Mekkawy, I. A. A. 1995. Description of Tilapia ismailiaensis sp. n. (Cichlidae) from Egypt. Bull. Fac. Sci. Assiut Univ. v. 23 (2-E): 29-43.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Teugels, G.G. i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1991. Tilapia. p. 482-508. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Teugels, G.G. i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1992. Cichlidae. p. 714-779. A: C. Levêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Volum 2. Coll. Faune Tropicale núm 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes i O.R.S.T.O.M., París, 902 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Tilapia nyongana

Tilapia nyongana és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 21 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Camerun.

## Referències

* ↑ Smith, A. 1838-1847. Pisces. A: Illustrations of the zoology of South Africa; consisting chiefly of figures and descriptions of the objects of natural history collected during an expedition into the interior of South Africa in 1834-1836. Illust. Zool. S. Africa v. 4: 77 unnumb. pp, accompanying Pls. 1-31.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Teugels, G.G. i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1991. Tilapia. p. 482-508. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Teugels, G.G. i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1992. Cichlidae. p. 714-779. A: C. Levêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Volum 2. Coll. Faune Tropicale núm 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes i O.R.S.T.O.M., París, 902 p.
* Thys van den Audenaerde, D. F. E. 1971. Some new data concerning the Tilapia-species of the subgenus Coptodon (Pisces, Cichlidae). Rev. Zool. Bot. Afr. v. 84 (núms. 1-2): 160-168.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ricina

Ricina és una lectina altament tòxica que és produïda en les llavors de la planta del ricí (Ricinus communis). Una dosi de ricina purificada de la mida de pocs grans de sal pot matar una persona adulta. La dosi letal mitjana LD50 de ricina és d'uns 22 micrograms per quilo de pes corporal si l'exposició és per injecció o inhalació (1,78 mil·ligrams per a un adult mitjà).
S'ha usat en el terrorisme i en la guerra química.

## Bioquímica

La ricina està classificada com a ribosome-inactivating protein (RIP). del tipus 2 i està composta de dues cadenes de proteïnes que formen un complex heterodimèric.

## Referències

* ↑ «What Makes Ricin So Deadly[1] - What Makes Ricin So Deadly». Anthony Sabella. Arxivat de l'original el 2013-04-30. [Consulta: 24 abril 2013].
* ↑ «EFSA Scientific Opinion: Ricin (from Ricinus communis) as undesirable substances in animal feed - Scientific Opinion of the Panel on Contaminants in the Food Chain». Efsa.europa.eu. [Consulta: 29 agost 2016].
* ↑ «The intersubunit disulfide bridge of ricin is essential for cytotoxicity». Arch. Biochem. Biophys., 256, 1, 01-07-1987, pàg. 280–4. DOI: 10.1016/0003-9861(87)90447-4. PMID: 3606124.

## Enllaços externs

* Studies showing lack of toxicity of castor oil from the US Public Health Service
* Castor bean information at Purdue University
* Plants Poisonous to Livestock - Ricin information at Cornell University
* Ricin cancer therapy tested at BBC
# Trinitat (barri de València)

La Trinitat és un barri de la ciutat de València que pertany al districte de La Saïdia.
Està situat al nord-est de la ciutat, però molt a prop de la Ciutat Vella de València, amb la qual limita al sud creuant l'actual jardí del Túria (antic llit del riu Túria).
Limita al nord amb el carrer de Cofrents (que el separa del barri de Benimaclet), al sud amb el carrer de Sant Pius V i el carrer de la Trinitat (que el separen dels barris de La Seu i La Xerea a la Ciutat Vella), a l'oest amb el carrer d'Almassora (que el separa del barri de Morvedre) i a l'est amb el carrer de Cavanilles i el carrer del General Elio (els quals el separen dels barris de Jaume Roig i de L'Exposició, tots dos al districte del Pla del Real).
La seua població el 2007 era de 8.256 habitants.

## Nom

Rep el nom del Reial monestir de la Santíssima Trinitat del segle xv, situat al sud del barri, just a la vora esquerra del riu Túria.
És el convent més antic de la ciutat que encara es manté habitat.

## Elements importants

Els jardins del Real (Vivers Municipals de València o jardí dels Vivers) ocupen quasi la meitat de l'extensió del barri. El seu origen es troba en els jardins del desaparegut palau del Real.
Al sud, trobem el Museu de Belles Arts de València (o Museu de Sant Pius V), la pinacoteca més important de València i una de les primeres a Espanya. L'alberga l'edifici del col·legi de Sant Pius V, destinat inicialment a la formació del clergat secular.
Seguint vora el vell llit del riu Túria, trobem el monestir de la Trinitat, convent més antic de la ciutat que encara es manté habitat i que va ser edificat junt a un ramal de la séquia de Mestalla, que en l'actualitat transcorre soterrat. Al carrer del Poeta Bodria, es troba el montestir de Sant Cristòfol de monges canoneses regulars de la regla de Sant Agustí, un edifici construït entre 1897 i 1898.
Més al nord, entre el carrer d'Alboraia (antic inici del camí vell d'Alboraia) i el carrer d'Almassora, trobem el convent dels Pares Carmelites, prop de l'IES Benlliure.
Al nord del barri, estan situades les instal·lacions del Club de Tennis València, entre el carrer de Cavanilles i el carrer de Jaca.
Els ponts de la Trinitat i del Real (o dels Vivers) connecten el barri amb la Ciutat Vella.

## Transports

Al carrer d'Almassora, l'oest del barri, trobem l'estació del Pont de Fusta de la línia 4 del tramvia de MetroValencia, encara que l'estació ja forma part del veí barri de Morvedre. Mentrestant, al nord, al carrer de Cofrents però a l'altura del carrer d'Alboraia, hi trobem l'estació de Primat Reig de la mateixa línia 4 i de la línia 6 del tramvia de MetroValencia.

## Referències

* ↑ «Districte 05. La Saïdia Barri 4. Tormos» (en català i castellà). Oficina d'Estadística. Ajuntament de València, 2009. [Consulta: 17 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Plànol de Trinitat a la web de l'ajuntament de València.
# Resolució 1744 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1744 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 20 de febrer de 2007. El Consell autoritza la Missió de la Unió Africana a Somàlia a reemplaçar i subsumir la Missió de l'IGAD de Suport a la pau a Somàlia o IGASOM, que va ser una missió de protecció i entrenament de l'IGAD a Somàlia aprovada per la Unió Africana el 14 de setembre de 2006. L'IGASOM també va ser aprovada pel Consell de Seguretat de les Nacions Unides el 6 de desembre de 2006.

## Història

El 21 de febrer de 2007, el Consell de Seguretat va donar llum verda a la Unió Africana per establir una missió a Somàlia durant sis mesos i va demanar al Secretari General que enviés una missió d'avaluació tècnica per examinar la possibilitat d'una operació de manteniment de la pau de les Nacions Unides que seguís el desplegament de la Unió Africana.
D'acord amb el capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell va autoritzar a la missió de la Unió Africana a adoptar totes les mesures, si escau, per dur a terme el suport al diàleg i la reconciliació, ajudant-se amb la lliure circulació i la protecció de tots els implicats en un congrés de reconciliació nacional que inclogui tots els grups d'interès, inclosos els líders polítics, líders del clan, líders religiosos i representants de la societat civil.
El Consell va donar la benvinguda a aquesta iniciativa de les Institucions Federals de Transició i del president Abdullahi Yusuf Ahmed i va demanar al secretari general de les Nacions Unides que assistís a aquest congrés i promogués un procés polític que inclogués tothom, treballant juntament amb la Unió Africana, la Lliga Àrab i l'Autoritat Intergovernamental per al Desenvolupament (IGAD).
Altres elements del mandat de la missió inclouen: la protecció a les institucions federals de transició i la seguretat per a infraestructures claus; assistència amb la implementació de la Seguretat Nacional i el Pla d'estabilització; contribució a la creació de les condicions de seguretat necessàries per a la prestació d'assistència humanitària; i la protecció del personal i les instal·lacions, a més de garantir la seguretat i la llibertat de circulació del seu personal.
Amb aquesta finalitat, el Consell va aixecar l'embargament d'armes establert per la resolució 751 (1992) per armes i subministraments per usar a la missió i per ajudar a desenvolupar institucions del sector de la seguretat, sempre que els Estats que subministrin aquestes armes i assistència notifiquessin al comitè de sancions en aquest sentit.

## Referències

* ↑ AH/MW/EO 2006-09-14 SOMALIA: African Union endorses regional peace plan The IRIN Website, 22 December 2011
* ↑ «Security Council authorizes six-month African Union mission in somalia, Unanimously adopting resolution 1744 (2007)». United Nations, 22-02-2007 [Consulta: 27 novembre 2011].

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2007 - 2008)
* Guerra Civil somali

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1742 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1742 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 15 de febrer de 2007. Després de recordar totes les resolucions anteriors relatives a la situació a la República Democràtica del Congo, a Burundi i a la regió dels Grans Llacs d'Àfrica, el Consell ampliar el mandat de la Missió de les Nacions Unides a la República Democràtica del Congo (MONUC) fins al 15 d'abril de 2007.
Actuant en virtut del capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell va demanar al Secretari General que informés, al més aviat possible i no més tard del 15 de març, sobre les seves consultes amb les autoritats congoleses i presentés recomanacions sobre els ajustaments que el Consell podria considerar fer al mandat i les capacitats de la MONUC.

## Referències

* ↑ «Security Council extends mission in Democratic Republic of Congo until 15 April, Unanimously adopting resolution 1742 (2007)». United Nations, 15-02-2007.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2007 - 2008)
* Segona Guerra del Congo
* Conflicte d'Ituri
* Conflicte de Kivu

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1740 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1740 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 23 de gener de 2007. Observant la preocupant situació al Nepal, el Consell va decidir crear la Missió Política de les Nacions Unides al Nepal.

## Detalls

Reconeixent el fort desig del poble nepalès per la pau i la restauració de la democràcia i observant la petició del Govern nepalès i del Partit Comunista del Nepal (Maoista) per assistència de les Nacions Unides en l'aplicació de l'Acord Integral de Pau de 2006, el Consell de Seguretat ha establit avui una Missió Política de les Nacions Unides al Nepal (UNMIN) durant un any, amb el mandat de controlar l'alto el foc i assistir a l'elecció d'una Assemblea Constituent.
Mitjançant l'aprovació unànime de la resolució 1740 (2007), el Consell també va encarregar a la nova Missió que vigilés la gestió de les armes i el personal armat d'ambdues parts a través d'un Comitè Conjunt de Coordinació del Seguiment.
La nova Missió Política proporcionaria suport tècnic per a la planificació, preparació i realització de les eleccions i proporcionarà un petit equip de monitors electorals per revisar tots els aspectes tècnics del procés electoral i informar sobre la realització de les eleccions.
El Consell també va expressar la seva intenció de rescindir o ampliar el mandat de la UNMIN a petició del Govern nepalès, tenint en compte l'expectativa del secretari general de que aquesta missió seria una missió focalitzada de durada limitada.

## Referències

* ↑ «Security Council establishes United Nations political mission in nepal, Unanimously adopting resolution 1740 (2007)». United Nations, 23-01-2007.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2007 - 2008)
* Guerra Civil nepalesa

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1748 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1748 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 27 de març de 2007. Després de recordar les resolucions prèvies sobre el Líban i la seva regió, incloses les resolucions 1373 (2001), 1566 (2004), 1595 (2005), 1636 (2005), 1644 (2005) i 1664 (2005), el Consell va ampliar el mandat de la Comissió Internacional d'Investigació Independent de les Nacions Unides (UNIIIC) que investiga l'assassinat de l'ex Primer Ministre libanès Rafik Hariri fins al 15 de juny de 2008.

## Detall

Afirmant la seva voluntat de seguir ajudant al Líban en la recerca de la veritat en l'atemptat terrorista del 14 de febrer de 2005 que va assassinar l'ex primer ministre Rafik Hariri i altres 22, el Consell de Seguretat va ampliar aquest matí, fins al 15 de juny de 2008, el mandat de la Comissió Internacional d'Investigació Independent que va crear per investigar aquest atac.
El Consell va mantenir un debat sobre l'informe més recent de la Comissió Internacional d'Investigació Independent el 21 de març (vegeu el comunicat de premsa SC/8973), durant el qual el comissionat Serge Brammertz va dir que es feien progressos significatius, no sols sobre l'atac del 14 de febrer, i que la Comissió continuava brindant assistència tècnica a les autoritats libaneses en uns altres 16 casos, examinant possibles vincles amb el cas Hariri. Aquests casos van incloure l'assassinat del ministre Pierre Gemayel i el bombardeig de dos autobusos a Ain Alaq.
El Consell va assenyalar que no era probable que la Comissió completés els seus treballs abans que expirés el mandat actual. No obstant això, el Consell va declarar que estava disposat a resoldre el mandat anterior, si la Comissió informés que havia completat les seves tasques per mandat.

## Referències

* ↑ «SECURITY COUNCIL EXTENDS MANDATE OF COMMISSION INVESTIGATING HARIRI ASSASSINATION UNTIL 15 JUNE 2008, UNANIMOUSLY ADOPTING RESOLUTION 1748 (2007)». United Nations, 27-03-2007.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2007 - 2008)
* Assassinat de Rafik Hariri

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org