OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Barbus barbulus

Barbus barbulus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Àsia.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Herenni Gal

Herenni Gal és el nom dels següents personatges:
* Herenni Gal, actor romà
* Herenni Gal, llegat imperial
# Dioxetà

Un dioxetà o dioxaciclobutà és un compost orgànic amb fórmula C₂O₂H₄, la seva estructura és un anell de dos àtoms d'oxigen i dos àtoms de carboni. Existeixen dos isòmers:
* 1,2-dioxetà on els àtoms d'oxigen són adjacents.
* 1,3-dioxetà on l'oxigen i àtoms de carboni alternen.
# Castrocielo

Castrocielo és un comune (municipi) de la província de Frosinone, a la regió italiana del Laci, situat a uns 110 km al sud-est de Roma i a uns 30 km al sud-est de Frosinone.
Castrocielo limita amb els municipis d'Aquino, Colle San Magno, Piedimonte San Germano, Pontecorvo i Roccasecca.
A 1 de gener de 2019 tenia 3.979 habitants.

## Referències

* ↑ ISTAT - Resident population on 1st January

## Enllaços externs

* web oficial (italià)
# Cocos (Bahia)

Cocos és un municipi brasiler de l'estat de Bahia, la ciutat s'localitza a una latitud 14° 11' 02" sud i a longitud 44° 32' 02" oest, ficant a 559 metres del nivell del mar i a 878 quilòmetres de la capital baiana. Seva població s'estima en 18.807 habitants, d'acord amb el cens 2020 del IBGE. El municipi possueix una superfície de 10.140,572 km².
El municipi fa frontera amb dos estats Goiás i Minas Gerais, fent la triunció de les Regions Nord-est, Centre-Oest i Sudest.

## Història

Antigament, la localitat era habitat per l'ètnia indígena Kayapó, la descoberta del territori va fer pels bandeirants en la recerca de les mines d'or en la regió en 1711. El bandeirant Manuel Nunes Viana va establir seva operació próxim del Riu Carinhana, tent més connexió entre les capitanies de Bahia i Minas Gerais. Temps després, els aventurers d'altres regions del Brasil es van establir en un lloc proper al riu Itaguari, anomenant el poblat de Cocos. Dos segles després del descobriment de la regió, en 1931 s'converteix en districte de la ciutat de Carinhana, tenint seu desenvolupament baseat en la agricultura i ramaderia. El districte s'transforma en ciutat en 14 d'agost de 1958, quan una llei estatal nº 1.025 permetent l'emancipació del llavors districte, desmenbrant de Carinhana, tenint les seves primeres eleccions municipals l'any següent.

### Toponímia

El nóm del municipi s'origina a través d'una senyora vella que vivia a la vora del riu Itaguari que venia cocos als comerciants del districte que també s'allotjaven a casa de la senyora, amb això, el lloc es va començar a s'llamar Cocos, el nom també es deu a la ubicació gran quantitat de coco-babassu existent a la regió.

## Demografia

D'acord amb el cens del IBGE del 2020, el municipi obté 18.807 persones, sent el 185º municipi més poblat de l'estat i cuart de la microrregió de Santa Maria da Vitória. En el cens de 2010, la ciutat obteneix 40.309 habitants, tent una petita disminució.
En el mesm cens, el municipi té 8.552 persones morant en la zona urbana i 9.581 en la zona rural. Enquant sobre la població religiosa, la majoria del municipi segueix el catolicisme romà, sent compost per 79.88%, seguint per evangélics (16,19), sin religió (2,89), i otres (0,78).

## Referències

* ↑ «Cocos (BA) | Cidades e Estados | IBGE». [Consulta: 17 novembre 2020].
* ↑ «Cocos | História» (en portuguès brasiler). IBGE. [Consulta: 17 novembre 2020].
* ↑ «SAI - Dados Municipais - Câmara Municipal de Cocos». [Consulta: 17 novembre 2020].
* ↑ «Tabela 2094: População residente por cor ou raça e religião». [Consulta: 17 novembre 2020].

## Enllaços externs

* Web de l'ajuntament (portuguès)
# Rømskog

Rømskog és un municipi situat al comtat d'Østfold, Noruega. Té 672 habitants (2016) i té una superfície de 183 km². El centre administratiu del municipi és el poble homònim. Rømskog va ser creat l'1 de gener de 1902.
El punt més alt del comtat d'Østfold, la muntanya Slavasshøgda (336 metres), es troba en aquest municipi.

## Informació general
### Nom

El nom del municipi en nòrdic antic era Rymmsskógr. El primer element del nom és el cas genitiu del llac Rymr (ara Rømsjøen) i l'últim element és skógr que significa «fusta» o «bosc». El significat de Rymr és desconegut.

### Escut d'armes

L'escut d'armes li va ser atorgat el 22 de juliol de 1983. Mostra dues pinces de tala sobre un fons blau, ja que la silvicultura és el recurs d'ingressos municipals més gran.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 22 abril 2016].

## Enllaços externs

* Rømskog - Lloc web oficial Arxivat 2019-11-29 a Wayback Machine.
# Barbus atakorensis

Barbus atakorensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Ghana, Benín (riu Oti), Nigèria (riu Kaduna) i Togo (riu Mono).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Lévêque, C., D. Paugy i G.G. Teugels, 1991. Annotated check-list of the freshwater fishes of the Nilo-sudan river basins, in Africa. Rev. Hydrobiol. Trop. 24(2):131-154.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Castell de Montagut

«Castell de Montagut» té aquests significats:
* Castell de Montagut (Montagut i Oix), a la Garrotxa
* Castell de Montagut (Sant Julià de Ramis), al Gironès
* Castell de Montagut (Llagostera), al Gironès
* Castell de Montagut (Alcarràs), al Segrià
* Castell de Montagut (Querol), a l'Alt Camp
# Caroline Ryan

Caroline Ryan (Thomastown, Comtat de Kildare, 10 d'octubre de 1979) és una ciclista irlandesa. Combina la pista amb la carretera.
També ha practicat el rem arribant a guanyar la Henley Royal Regatta.

## Palmarès en pista

* 2011
** Campiona d'Irlanda en 500 m.
** Campiona d'Irlanda en Persecució
* 2013
** Campiona d'Irlanda en Persecució
** Campiona d'Irlanda en Scratch

## Palmarès en ruta

* 2011
** Campiona d'Irlanda en contrarellotge
* 2013
** Campiona d'Irlanda en contrarellotge
* 2014
** Campiona d'Irlanda en contrarellotge

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Casa Pous Campà

La Casa Pous Campà és una obra de Ripoll protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Façana entre mitgeres d'un immoble format per planta baixa, cinc plantes i altell. En tots els pisos les obertures són balcons. Els brancals i les llindes de les obertures del primer al quart pis són de pedra picada; les pedres del primer i tercer pis tenen decoracions geomètriques, que podria fer pensar que en refer-se es van aprofitar d'un altre edifici. A mà esquerra dels balcons hi ha unes petites obertures emmarcades amb pedra picada. Originàriament, l'edifici era només de quatre plantes; l'últim pis i l'altell són d'un període posterior a la resta de la casa. A la planta baixa hi ha la porta d'accés a l'immoble i un local comercial.

## Referències

* ↑ «Casa Pous Campà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# Nastri d'argento 1989

Els Nastri d'argento 1989 foren la 44a edició de l'entrega dels premis Nastro d'Argento (Cinta de plata) que va tenir lloc el 1989.

## Guanyadors
### Millor director

* Ermanno Olmi - La leggenda del santo bevitore
* Giuseppe Tornatore - Cinema Paradiso
* Francesco Nuti - Caruso Pascoski di padre polacco
* Roberto Benigni - Il piccolo diavolo
* Liliana Cavani - Francesco
* Francesco Maselli - Codice privato

### Millor director novell

* Francesca Archibugi - Mignon è partita
* Sergio Staino - Cavalli si nasce
* Francesco Calogero - La gentilezza del tocco
* Cristina Comencini - Zoo
* Fiorella Infascelli - La maschera
* Elvio Porta - Se lo scopre Gargiulo

### Millor productor

* Mario i Vittorio Cecchi Gori - pel conjunt de la seva producció

### Millor argument original

* Maurizio Nichetti - Ladri di saponette

### Millor guió

* Tullio Kezich i Ermanno Olmi - La leggenda del santo bevitore

### Millor actor protagonista

* Gian Maria Volonté - L'Oeuvre au noir
* Giancarlo Giannini - 'o Re
* Roberto Benigni - Il piccolo diavolo

### Millor actriu protagonista

* Ornella Muti - Codice privato
* Piera Degli Esposti - L'appassionata
* Giuliana De Sio - Se lo scopre Gargiulo

### Millor actriu no protagonista

* Stefania Sandrelli - Mignon è partita
* Nicoletta Braschi - Il piccolo diavolo
* Delia Boccardo - Cavalli si nasce
* Valeria Golino - Rain Man

### Millor actor no protagonista

* Fabio Bussotti - Francesco
* Carlo Croccolo - 'o Re
* Ricky Tognazzi - Caruso Pascoski di padre polacco

### Millor banda sonora

* Eugenio Bennato i Carlo D'Angiò - Cavalli si nasce

### Millor fotografia

* Luciano Tovoli - Splendor

### Millor vestuari

* Lucia Mirisola - 'o Re

### Millor escenografia

* Danilo Donati - Francesco

### Millors dobladors

* Marzia Ubaldi - per la veu de Gena Rowlands a Una altra dona
* Paolo Maria Scalondro - per la veu de Jeremy Irons a Inseparables

### Millor pel·lícula estrangera

* Pedro Almodóvar - Mujeres al borde de un ataque de nervios
* Woody Allen - Una altra dona (Another Woman)
* Barry Levinson - Rain Man
* Étienne Chatiliez - La vie est un long fleuve tranquille
* David Cronenberg - Inseparables (Dead Ringers)
* Stephen Frears - Les amistats perilloses (Dangerous Liaisons)

### Nastro d'Argento europeu

* John Cleese - guionista, intèrpret i co-productor de Un peix anomenat Wanda

## Referències

* ↑ Nastri d'Argento 1989, mymovies.it
* ↑ 1989 Arxivat 2019-12-05 a Wayback Machine. a l'Albo d'Oro dels Nastri d'Argento

## Vegeu també

* David di Donatello 1989
# Peter Sculthorpe

Peter Sculthorpe és un compositor australià nascut el 29 d'abril de 1929. La seva música està sovint basada en cants aborígens, i intenta reflectir els sons del seu continent. Sovint també incorpora elements de la música japonesa i balinesa.

## Vida i obra

Començà els seus estudis musicals quan tenia 16 anys a la Universitat de Melbourne. El 1958 guanya una beca per estudiar a Anglaterra. El 1961 compon l'obra Irkanda I per a violí solista. El 1963 va ser nomenat professor a la Universitat de Sydney, plaça que va ocupar fins a l'any 1999 i, on entre els seus alumnes tingué a Paul Stanhope. El 1986 compon l'obra per a orquestra Earthcry, on expressa dues de les seves principals preocupacions, l'abús del medi ambient per part de la civilització moderna i la forma en què aquesta desposseeix els natius del medi ambient. L'any 2004 va estrenar l'obra Rèquiem. Fins a l'actualitat, ha compost aproximadament unes 184 obres.

## Referències

* ↑ http://paulstanhope.com/
# Sadoc

«Sadoc» té aquests significats:
A la Bíblia apareixen tres personatges amb el nom de Sadoc:
# Nielsine Nielsen

Nielsine Nielsen (Svendborg, Dinamarca, 10 de juny del 1850 – Copenhaguen, 8 d'octubre de 1916) va ser la primera dona acadèmica i metge a Dinamarca. Va graduar-se el 1885 i el 1889 va establir el seu consultori mèdic i va dedicar-se a la medicina general. Va ser molt activa en el moviment d'igualtat del gènere a través del seu treball en la Societat de Dones Daneses.

## Primers anys

Els seus pares van ser Lars Nielsen (1808–86), ric armador, i Karen Jensen (1811–82). Va criar-se a Svendborg. Durant la seva infantesa, el seu germà i la germana van morir de febre tifoide, i es diu que aquest fet va despertar el seu interès per la medicina.

## Carrera

El 1868, es forma sola per treballar de mestra al Frøknerne Villemoes-Qvistgaards Institut de Copenhaguen i després treballa com a governant fora de la capital durant un parell d'anys. El 1874, manté correspondència amb la metgessa sueca Charlotte Yhlen, la qual va aconsellar-li que es posés en contacte amb C. E. Fenger. membre del parlament danès, conegut pel seu suport als drets de les dones i que anteriorment havia donat suport a la primera dona telegrafista danesa, Mathilde Fibiger. Fenger va fer d'intermediari amb el ministeri d'educació perquè ella pogués estudiar.
El 1875, un decret reial va permetre l'accés de les dones a l'educació universitària. El 1877, Nielsine Nielsen i Johanne Gleerup van ser les primeres dones estudiants universitaris de Dinamarca. La Societat de Dones Daneses (Dansk Kvindesamfund) va concedir-li una petita prestació econòmica per als seus estudis. El 1885 obté el títol de metgessa.
Va començar a exercir la medicina a Copenhaguen i pensava especialitzar-se en ginecologia, però l'únic ginecòleg danès que hi havia en aquells temps, F. Howitz, no la va acceptar. No obstant això, el 1906 va ser nomenada especialista municipal en malalties venèries i es va comprometre en la defensa dels drets de les prostitutes.
Nielsine Nielsen va participar activament en el moviment feminista a través de l'esmentada Societat de Dones Daneses. Tanmateix, n'era crítica perquè la considerava massa moderada i va participar amb grups de dones més radicals. Els anys 1893-1898, va presidir l'associació per al sufragi de les dones (Kvindevalgretsforeningen). El 1904, ella i Louise Nørlund, Birgitte Berg Nielsen i Alvilda Harbou Hoff van ser les primeres dones membres del Partit Liberal. El 1907, va ser una de les cofundadores de l'Associació Nacional per al Sufragi de les Dones (Landsforbundet per Kvinders Valgret). Va morir a Copenhaguen el 8 d'octubre de 1916.

## Referències

* ↑ «Nielsine Nielsen» (en danish). Gyldendal. [Consulta: 1r octubre 2014].
# Pak Pong-ju

Pak Pong-ju (coreà: 박봉주; nascut el 24 d'octubre de 1939 a Hamgyong del Nord) és un polític i va ser Premier de Corea del Nord electe per l'Assemblea Suprema del Poble de la República Democràtica Popular de Corea des del 3 de setembre de 2003 fins a l'11 d'abril de 2007. Ocupa novament el càrrec de Premier des de l'1 d'abril de 2013.
El 1962 va ser gerent d'una fàbrica de menjar a la província de Pyongan del Nord. Es va convertir en membre alternatiu del Comitè Central del Partit dels Treballadors de Corea a l'octubre de 1980. Al maig de 1993 va ser nomenat subdirector del Departament d'Indústries de la Llum del Partit dels Treballadors i al març de 1994 va ser subdirector del Departament de Supervisió de Política Econòmica del partit. El juliol del mateix any, Pak va estar en el rang 188 dels 273 membres al comitè del funeral del líder Kim Il-sung, indicant que va estar en la perifèria de la jerarquia d'elit. No obstant això, al setembre de 1998 va ser nomenat al Ministeri de Química i Indústria en el govern del premier Hong Song-nam i el va reemplaçar el 2003.
L'11 d'abril de 2007, l'Agència Central de Notícies Coreana va informar que durant la 5a sessió de l'11a Assemblea Suprema del Poble de la República Democràtica de Corea, Pak va ser "rellevat. .. del govern" i Kim Yong-il va ser triat com a nou premier. No se l'havia vist en públic des del maig de 2006 i es creu que va ser destituït del càrrec per malversació d'oli que seria usat en el sector agrícola o perquè estava molt enfocat a desenvolupar polítiques econòmiques similars a la República Popular Xina, en comptes d'aplicar polítiques nacionals.

## Referències

* ↑ «1st Session of 11th SPA of DPRK Held». KCNA, 03-09-2003 [Consulta: 14 abril 2007]. Arxivat 2007-05-16 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2007-05-16. [Consulta: 19 abril 2013].
* ↑ «5th Session of 11th SPA of DPRK Held». KCNA, 11-04-2007 [Consulta: 14 abril 2007]. Arxivat 2007-10-10 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2007-10-10. [Consulta: 19 abril 2013].
* ↑ «North Korean Premier falls from grace and loses job». Reuters, 13-04-2007 [Consulta: 14 abril 2007].
* ↑ «North Korea: New Premier, Changing Priorities». Stratfor, 12-04-2007 [Consulta: 16 abril 2007].
# Tuberculina

La tuberculina és una combinació de proteïnes purificades que es fan servir en al diagnosi de la tuberculosi. Aquest ús s'anomena test en la pell de la tuberculina i es recomana només per a aquelles persones en risc alt. Es fa una injecció dins la pell. Després de 48 a 72 hores si hi ha més de cinc a deu mil·límetres d'inflamació es considera que el test ha estat positiu.
Els efectes secundaris comuns inclouen enrogiment, picor i dolor al lloc de la injecció.Ocasionalment pot haver-hi reaccions al·lèrgiques. El test pot donar fals positiu en els vacunats amb BCG o haver estat infectats per altres tipus de micobacteris. Aquest test pot ser fals negatiu dins de les 10 setmanes de la infecció, en els menors de 6 mesos i en els que han estat infectats molts anys. El seu ús és segur en l'embaràs. La tuberculina es fa d'un extracte del Mycobacterium tuberculosis.
La tuberculina va ser descoberta l'any 1890 per Robert Koch.

## Referències

* 1 2 3 4 «Tuberculin». The American Society of Health-System Pharmacists. Arxivat de l'original el 9 gener 2017. [Consulta: 8 gener 2017].
* 1 2 3 4 5 6 «CDC | TB | Fact Sheets - Tuberculin Skin Testing for TB». Arxivat de l'original el 9 gener 2017. [Consulta: 8 gener 2017].
* ↑ Evans, Alfred S. [2017-01-09]. Bacterial Infections of Humans: Epidemiology and Control (en anglès). Springer, 2013, p. 605. ISBN 9781475711400.

## Enllaços externs

* Tuberculin Skin Tests
# Nastri d'argento 1984

Els Nastri d'argento 1984 foren la 39a edició de l'entrega dels premis Nastro d'Argento (Cinta de plata) que va tenir lloc el 1984.

## Guanyadors
### Millor director

* Federico Fellini - E la nave va
* Pupi Avati - Una gita scolastica
* Nanni Moretti - Bianca

### Millor director novell

* Gabriele Lavia - Il principe di Homburg
* Roberto Russo - Flirt

### Millor productor

* Gianni Minervini - Mi manda Picone

### Millor argument original

* Pupi Avati i Antonio Avati - Una gita scolastica

### Millor guió

* Nanni Loy i Elvio Porta - Mi manda Picone

### Millor actor protagonista

* Carlo Delle Piane - Una gita scolastica
* Giancarlo Giannini - Mi manda Picone
* Enrico Montesano - Sotto.. sotto.. strapazzato da anomala passione
* Alberto Sordi - Il tassinaro

### Millor actriu protagonista

* Lina Sastri - Mi manda Picone
* Giuliana De Sio - Cento giorni a Palermo
* Monica Vitti - Flirt
* Barbara De Rossi - Son contento

### Millor actor debutant

* no acordat
* Leonardo Treviglio - Desiderio
* Fabrizio Bracconeri - Acqua e sapone

### Millor actriu debutant

* Lidia Broccolino - Una gita scolastica
* Alessandra Mussolini - Il tassinaro
* Pietra Montecorvino - "FF.SS." - Cioè: "...che mi hai portato a fare sopra a Posillipo se non mi vuoi più bene?"

### Millor actriu no protagonista

* Monica Scattini - Lontano da dove
* Tiziana Pini - Una gita scolastica

### Millor actor no protagonista

* Leo Gullotta - Mi manda Picone
* Carlo Giuffré - Son contento

### Millor banda sonora

* Riz Ortolani - Una gita scolastica

### Millor fotografia

* Giuseppe Rotunno - E la nave va

### Millor vestuari

* Maurizio Millenotti - E la nave va

### Millor escenografia

* Dante Ferretti - E la nave va

### Efectes especials

* E la nave va

### Millor pel·lícula estrangera

* Ingmar Bergman - Fanny i Alexander (Fanny och Alexander)
* John Landis – Joc de murris (Trading Places)
* Woody Allen - Zelig

### Millor actriu estrangera

* Gena Rowlands - Love Streams
* Meryl Streep - Silkwood

### Millor actor estranger

* John Cassavetes - Love Streams

### Nastro d'argento especiale al millor director estranger debutant

* Barbra Streisand - Yentl

### Millor curtmetratge

* Usa, profondo sud de Berto Bozza

### Millor productor de curtmetratge

* Ferdinando Zazzara – pel complex de la producció

### Menció especial

* Ugo Apollonio - L'albero della memoria

## Referències

* ↑ Nastri d'Argento 1984, mymovies.it
* ↑ 1984 a l'Albo d'Oro dels Nastri d'Argento

## Vegeu també

* David di Donatello 1984
# Peter Schulting

Peter Schulting (19 d'agost de 1987) és un ciclista neerlandès que competeix professionalment des del 2006. En el seu palmarès destaquen diverses etapes en curses d'una setmana menors i la Volta a Limburg de 2014.

## Palmarès

* 2007
** Vencedor d'una etapa al Tour de Berlín
* 2010
** 1r al PWZ Zuidenveld Tour
** 1r al Kernen Omloop Echt-Susteren
* 2013
** Vencedor d'una etapa al Volta a la província de Namur
* 2014
** 1r a la Volta a Limburg
* 2016
** Vencedor d'una etapa al Tour de Taïwan
** Vencedor d'una etapa al Kreiz Breizh Elites
* 2017
** 1r al Tobago Cycling Classic
* 2018
** 1r a l'Omloop Houtse Linies
** 1r a la Zwevezele Koers
** 1r a la Tacx Pro Classic
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Romania
* 2022
** 1r a la Puivelde Koerse
** Vencedor d'una etapa a l'Olympia's Tour
* 2024
** Vencedor d'una etapa al ZLM Tour

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it