OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Canal Ernst August (Herrenhausen)

El Canal Ernst August o Ernst-August-Kanal és un canal navegable a Herrenhausen a prop de Hannover a l'estat de Baixa Saxònia a Alemanya. Va perdre el seu paper pel transport aquàtic a l'inici del segle xx quan va parar la navegació comercial al riu Leine.
# Hiroshi Soejima

Hiroshi Soejima (Kawasoe (avui Saga), Prefectura de Saga, Japó, 26 de juliol de 1959) és un exfutbolista i entrenador japonès.

## Selecció japonesa

Hiroshi Soejima va disputar 3 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Torre Blanca (Súria)

Torre Blanca és una masia de Súria (Bages) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt de construccions situades al costat nord de la carretera de Balsareny, BP-4313. L'edificació principal, destinada a habitatge, presenta una planta rectangular amb tres cossos diferenciats segons la seva coberta: els dos extrems són de major altura i amb coberta a doble vessant; i el cos central, amb coberta plana. Els vans són rematats per arcs de mig punt o escarsers. A la façana s'hi identifica la llegenda “ANY 1948 PG” realitzada amb rajoles. Al costat de la casa principal hi ha una segona edificació amb tres pisos, a la planta baixa de la qual hi havia les cavallerisses de la casa. Tot el conjunt està organitzat com si es tractés d'un conjunt urbanitzat amb la retolació dels carrers a tot el voltant, amb rajoles de ceràmica que porten els noms següents: "Plaça dels Ametllers", "Carrer del Gall", "Carrer dels Arcs" i "Carrer de la Serp".

## Referències

* ↑ «Torre Blanca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2018].
# Lutz Bornmann

Lutz Bornmann (Alemanya, 1967-) és un sociòleg de la ciència que treballa a la Societat Max Planck de Múnic, Alemanya. És un autor molt citat en els temes que estudia principalment: avaluació per experts, bibliometria i almetrics.
Es va doctorar en sociologia per la Universitat de Kassel (Alemanya) i va començar la seva investigació en cienciometria a principis de la dècada de 2000 al Centre Internacional de Recerca en Educació Superior de Kassel (INCHER-Kassel) i a ETH Zurich (Suïssa) Els seus interessos en investigació se centren en l’avaluació de la recerca. És membre del consell editorial de les revistes Quantitative Science Studies (MIT Press), PLOS ONE (Public Library of Science) i Scientometrics (Springer), a més de membre del consell editorial assessor d’EMBO Reports (grup Nature Publishing). És desenvolupador principal del programa CRExplorer (www.crexplorer.net), que es pot utilitzar per investigar les arrels històriques dels investigadors, els principals temes que tracten i els camps i institucions on desenvolupen la seva activitat.
El 2019 li fou lliurada pel jurat de la International Society for Scientometrics and Informetrics i la revista Scientometrics el màxim guardó en el camp de recerca dels gestors d'informació: la Medalla Derek de Solla Price.

## Referències

* 1 2 «Derek de Solla Price Memorial Medal > Price award winners > Lutz Bornmann». [Consulta: 19 gener 2021].
* 1 2 Daniel, Hans-Dieter «Lutz Bornmann: Recipient of the 2019 Derek John de Solla Price Meda». Scientometrics, 122, 2019, pàg. 1135-1238. DOI: 10.1007/s11192-019-03251-4.

## Enllaços externs

* Pàgina web personal
* Exit : directorio de expertos en el tratamiento de la información: Lutz Bornmann
# Bisbat de Ðà Lat

El bisbat de Ðà Lat (vietnamita: Giáo phận Ðà Lat; llatí: Dioecesis Dalatensis) és una seu de l'Església catòlica al Vietnam, sufragània de l'arquebisbat de Ciutat de Hô Chí Minh. Al 2016 tenia 372.853 batejats d'un total de 1.365.000 habitants. Actualment està regida pel bisbe Dominic Nguyen Van Manh.

## Territori

La diòcesi comprèn la província vietnamita de Lam Dong, al sud del país.
La seu episcopal és la ciutat de Ðà Lat, on es troba la catedral de Sant Nicolau de Bari
El territori s'estén sobre 9.764 km² i està dividit en 96 parròquies.

## Història

La diòcesi va ser erigida el 24 de novembre de 1960 mitjançant la butlla Quod venerabiles del papa Joan XXIII, prenent el territori dels vicariats apostòlics de Saigon (avui arquebisbat de la Ciutat de Hô Chí Minh) i de Kontum (avui diòcesi).
El 21 de juny de 1967 cedí una porció del seu territori a benefici de l'erecció de la diòcesi de Ban Mê Thuột.

## Cronologia episcopal

* Simon Hoa Nguyên-van Hien † (24 de novembre de 1960 - 5 de setembre de 1973 mort)
* Barthélémy Nguyên Son Lâm, P.S.S. † (30 de gener de 1975 - 23 de març de 1994 nomenat bisbe de Thanh Hóa)
* Pierre Nguyên Văn Nhon (23 de març de 1994 - 22 aprile 2010 nomenat arquebisbe coadjutor de Hanoi)
* Antoine Vu Huy Chuong (1 de març de 2011 - 14 de setembre de 2019 jubilat)
* Dominic Nguyen Van Manh, des del 14 de setembre de 2019

## Estadístiques

A finals del 2016, la diòcesi tenia 372.853 batejats sobre una població de 1.365.000 persones, equivalent al 27,3% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diàques | religiosos | religiosos | parroquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diàques | homes | dones | |
| 1970 | 69.193 | 306.416 | 22,6 | 124 | 62 | 62 | 558 | | 133 | 405 | 66 |
| 1980 | 100.000 | 400.000 | 25,0 | 115 | 75 | 40 | 869 | | 67 | | 42 |
| 1983 | 100.000 | 450.000 | 22,2 | 108 | 68 | 40 | 925 | | 72 | 605 | 48 |
| 1999 | 236.350 | 1.000.000 | 23,6 | 129 | 87 | 42 | 1.832 | | 299 | 596 | 61 |
| 2000 | 250.669 | 1.000.000 | 25,1 | 126 | 83 | 43 | 1.989 | | 238 | 529 | 61 |
| 2001 | 258.252 | 1.020.602 | 25,3 | 129 | 82 | 47 | 2.001 | | 163 | 523 | 71 |
| 2002 | 259.901 | 1.085.277 | 23,9 | 137 | 87 | 50 | 1.897 | | 164 | 556 | 71 |
| 2003 | 281.593 | 1.085.277 | 25,9 | 140 | 87 | 53 | 2.011 | | 162 | 574 | 71 |
| 2004 | 299.778 | 1.119.991 | 26,8 | 140 | 86 | 54 | 2.141 | | 191 | 595 | 71 |
| 2006 | 299.339 | 1.169.925 | 25,6 | 169 | 91 | 78 | 1.771 | | 290 | 732 | 70 |
| 2013 | 364.372 | 1.300.000 | 28,0 | 253 | 144 | 109 | 1.440 | | 449 | 871 | 86 |
| 2016 | 372.853 | 1.365.000 | 27,3 | 285 | 162 | 123 | 1.308 | | 439 | 1.033 | 96 |

## Bibliografia

* (llatí) Butlla Quod venerabiles, AAS 53 (1961), p. 474

## Enllaços externs

* Anuari pontifici del 2017 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Diocese of Ðà Lat (anglès)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Pàgina oficial de la diòcesi (vietnamita)
# Isidre Bonet i Palau

Isidre Bonet i Palau (Barcelona, 4 de març de 1954) és un metge i polític català, diputat al Parlament de Catalunya en la IV Legislatura.
Llicenciat en medicina i especialitzat en urologia per la Universitat de Barcelona. Des de 1990 és cap del Servei d'Urologia de l'Hospital de la Creu Roja de Barcelona, membre de l'Associació Espanyola d'Urologia, col·laborador en el Centre Internacional de Medicina Avançada (CIMA) i autor de nombrosos estudis en la seva especialitat.
Políticament milita en el Partit Popular, amb el que ha estat president de la comissió de sanitat i membre del comitè executiu. Fou elegit diputat per la província de Barcelona a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1995. Fou president de la Comissió d'Estudi sobre les Causes que generen Violència Infantil del Parlament de Catalunya.

## Obres

* Estudio morfológico de las neoplasias vesicales mediante marcadores (1992)

## Referències

* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la V Legislatura p. 105

## Enllaços externs

* Diputats al Parlament de Catalunya a La Vanguardia, 21/11/1995 (castellà)
# Harriotta

Harriotta és un gènere de quimera que pertany a la família dels Rhinochimaeridae.

## Taxonomia

Conté les següents espècies:
* Harriotta haeckeli
* Harriotta raleighana - quimera de Raleigh

## Referències

* ↑ «Gènere Harriotta». [Consulta: 10 gener 2020].
# Casa al carrer de la Font, 8 (Masarac)

La Casa al carrer de la Font, 8 és una masia del municipi de Masarac (Alt Empordà) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un edifici situat al bell mig del nucli urbà del veïnat de Vilarnadal, integrat al municipi de Masarac al qual pertany.

## Descripció

És una masia urbana aïllada amb jardí de planta rectangular, que en origen tenia la coberta de teula de dues vessants, tot i que actualment està esfondrada. Consta de planta baixa i pis. La façana principal, orientada a migdia, presenta dos portals d'accés a l'interior. El que està situat a l'extrem de ponent és d'arc de mig punt adovellat, amb els brancals bastits amb carreus desbastats i algunes refeccions amb maons. En canvi, el de llevant és rectangular i està bastit amb pedra desbastada, amb la part superior reformada. Al pis, damunt les obertures anteriors, hi ha dues finestres rectangulars, una bastida amb maons i l'altra feta en pedra desbastada i amb la llinda de fusta. La construcció està bastida amb pedra de diverses mides i còdols, disposats de forma regular i lligat amb abundant morter de calç.

## Referències

* 1 2 3 «Casa al carrer de la Font, 8». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].
# Can Dauner

Can Dauner és una casa del municipi de la Jonquera inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa entre mitgeres de planta rectangular que consta de planta baixa, dos pisos i coberta aterrasada, situada al centre del poble. La façana ha estat articulada amb un seguit de motius que a més de tenir una funció estructural presenten un clar paper decoratiu i ornamental. Al primer pis una llarga balconada de ferro forjat s'estén al llarg de tota la façana. A ella hi donen tres finestres, dos allindanades més senzilles i una (l'esquerra) més ample, conformada per un arc rebaixat amb volutes als extrems. Alineades amb aquestes obertures, les del segon pis donen a tres balcons individuals que presenten els mateixos farratges treballats. És interessant la finestra de l'esquerra, perquè ofereix una estructura de tribuna en quedar emmarcada per dos columnetes de tipus clàssic que sostenen un porxo lleugerament bombat. La casa té un ràfec força voluminós. La sensació de pesantor de tots els elements queda accentuada per les grans mènsules que sostenen tots els balcons de la casa. S'aprecia també la presència d'elements ceràmics policroms a les llindes de les portes.

## Referències

* ↑ «Can Dauner». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Hassan Rōshan

Hassan Rōshan (també escrit Rowshan) (حسن روشن, Teheran, 24 d'octubre de 1955) és un futbolista iranià retirat i entrenador de futbol.
Pel que fa a clubs, jugà tota la seva carrera a dos equips, el Taj (més tard anomenat Esteghlal) i l'Al Ahli de Dubai. Amb la selecció de l'Iran disputà la Copa del Món de l'Argentina 1978. També participà en els Jocs Olímpics de 1976.
Rowshan fou més tard entrenador. Dirigí la selecció de l'Iran sots 20 el 2005.

## Referències

* ↑ «Hassan Roshan Biography and Statistics». Sports Reference. Arxivat de l'original el 2012-10-16. [Consulta: 25 juliol 2009].
# Torre Blava (Figueres)

La Torre Blava és un edifici modernista del municipi de Figueres (Alt Empordà) protegit com a bé cultural d'interès local. L'any 1999 aquest edifici va ser rehabilitat integralment com a comerç i habitatge unifamiliar

## Descripció

És un edifici situat a la part alta de la ciutat, a prop de la clínica Santa Creu. És una casa aïllada amb un gran jardí, de planta baixa, pis i golfes. La planta baixa té diferents obertures a cada costat, totes elles amb petit teulat a sobre. Això es repeteix amb les obertures del primer pis, però en aquestes a més apareix sota les obertures un test adossat a la paret en ceràmica blava. Al pis de les golfes hi ha una decoració en ceràmica blava sota el voladís de la coberta a dues vessants. Cal no oblidar que una de les cares de la casa té un pis més en alçada fet que li dona la sensació de torre. Totes les motllures, teules i elements ceràmics són en color blau.

## Referències

* 1 2 «Torre Blava». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
# Lu Zhi (pintor)

    Advertiment: En els noms xinesos primer apareix el cognom, en aquest cas Lu. Hi pot haver una confusió amb l'emperadriu Lü Zhi (呂雉).
Lu Zhi (en xinès tradicional: 陸治, en xinès simplificat: 陆治, en pinyin Lù Zhì) fou un pintor, cal·lígraf i poeta xinès durant la dinastia Ming que va néixer cap al 1496 a Suzhou, província de Jiangsu i va morir el 1576. Va rebre una educació confuciana però no va ocupar cap càrrec públic. Va ser deixeble de Wen Zhengming i vinculat a la denominada Escola Wu de pintura. Va viure de manera austera, retirat a les muntanyes. La seva obra està dedicada al paisatge, les flors i les aus. El seu estil espontani i lliure, insistint en el traç, el fa proper a l'estil «Xieyi» (pinzell lliure).

## Bibliografia

* "Wu Wei (1459-1508) and Lu Zhi (1496-1576): the urban hermitage versus the peach blossom spring”. Tesi de Marilyn Ann Lawrence. 1988. University of British Columbia.

## Enllaços externs

* http://www.metmuseum.org/toah/works-of-art/1986.266.3
* http://www.npm.gov.tw/exh99/writing9907/en2.html
Museu Oriental de Valladolid:
* http://www.museo-oriental.es/ver_expo.asp?clave=34
# Villnöß

Villnöß (italià Funes) és un municipi italià, dins de la província autònoma de Tirol del Sud. És un dels municipis del districte i vall d'Eisacktal. L'any 2007 tenia 2.379 habitants. Comprèn les fraccions de Koll (Colle), St. Jakob (San Giacomo), St. Magdalena (Santa Maddalena), St. Peter (San Pietro), St. Valentin (San Valentino) i Teis (Tiso). Limita amb els municipis de Brixen, Klausen, Lajen, Urtijëi, San Martin de Tor, Santa Cristina Gherdëina i Feldthurns.

## Situació lingüística

| Pertinença lingüística (cens 2001) | 98,72% alemany |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 0,92% italià |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 0,35% ladí |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Robert Messner | SVP |

## Personalitats cèlebres

L'escalador Reinhold Messner procedeix d'aquesta vall i és un ciutadà honorari del municipi. És famós per haver sigut la primera persona del món en escalar els 14 cims de més de 8.000 metres. En l'actualitat escriu llibres i viu al castell de Juval, a la Val Venosta.

## Enllaços externs

* Associació turística de Val di Funes
* Musikkapelle Villnöß
* Naturpark Puez-Geisler
# Societat Alemanya de Matemàtiques

La Societat Alemanya de Matemàtiques és la principal societat professional de matemàtics alemanys i representa les matemàtiques alemanyes dins de la Societat Matemàtica Europea i la Unió Matemàtica Internacional.
Va ser fundada l'any 1890 a Bremen, amb el teòric de conjunts i matemàtic Georg Cantor com a primer president.

## Referències

* ↑ Ball, Philip. «Ciència i ideologia a l'Alemanya nazi», 28-07-2016. [Consulta: 15 octubre 2022].
# Carlile Vernon

Carlile Vernon (Merthyr Tudful, Gal·les, 18 de juny de 1857 - ?) fou un compositor britànic.
Fill d'un músic, aprengué a tocar molts dels instruments de l'orquestra, com també el piano i l'orgue, i desenvolupà plaça d'organista, tant als Estats Units com a Anglaterra.
Va compondre música per als drames Silas Ruthven, de Laurence Irving; Nelson i The Mariners of England, de Robert Williams Buchanan.

## Òperes còmiques

* A Trip to China Town
* The Trip to Chicago
* June on the Bristol
* My Sweetheart
* The Ballad Singer. etc.
Així com obres per a orquestra i piano, cors i melodies vocals.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Tom. núm 67. pàg. 1602 (ISBN 84-239-4567-7)

## Enllaços externs

* Índex d'obres
# Tiranet orellut de Veneçuela

El tiranet orellut de Veneçuela (Pogonotriccus venezuelanus) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les muntanyes del nord de Veneçuela.

## Referències

* ↑ «Tiranet orellut de Veneçuela». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Lombriasco

Lombriasco és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 25 quilòmetres al sud de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 1.045 habitants.
Lombriasco limita amb els següents municipis: Carmagnola, Casalgrasso, Osasio, Pancalieri, Racconigi i Carignano.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 5 abril 2020].
# Carrer Major de Torrelles de Foix

El Carrer Major de Torrelles de Foix és un carrer del municipi de Torrelles de Foix (Alt Penedès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Carrer estret que fa una ziga-zaga i una mica de pujada, format per cases entre mitgeres a banda i banda, que consten de planta baixa, pis i golfes, on s'hi conserven alguns elements d'interès històric per constituir el nucli urbà més antic del poble de Torrelles de Foix. Hi ha arcades de mig punt adovellades en molt bon estat.

## Referències

* ↑ «Carrer Major de Torrelles de Foix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 febrer 2015].
# Canal de Corint

El canal de Corint és una via d'aigua artificial que uneix el golf de Corint amb el mar Egeu, obrint aquesta via al transport marítim i separant la península del Peloponès de la resta de Grècia.
Seguint el projecte de Ferdinand de Lesseps, que recollia l'antic traçat de Neró, l'enginyer hongarès Istvan Turr va dirigir les obres del canal de Corint, que es va construir entre 1881 i 1893. El canal fou inaugurat el 25 de juliol de 1893.

## Geografia

El canal mesura 6,34 km de llarg i es va construir entre 1881 i 1893. L'obra evita haver de fer una volta d'uns 400 km al voltant de la península del Peloponés. Ara bé, només pot ser utilitzada per embarcacions relativament petites atès que només té 21 m d'amplada i 8 de profunditat. Tot i aquestes limitacions, prop d'11.000 vaixells creuen el canal cada any, majoritàriament pertanyents a rutes turístiques.

## Història

Encara que el projecte no es va concretar fins al segle xix, la idea ja estava concebuda ben bé des del segle vii aC, quan el tirà Periandre de Corint va pensar a executar una obra semblant, però es va veure obligat a cancel·lar-la a causa de les dificultats tècniques que presentava l'obra per aquella època. És molt probable que el mateix Periandre ordenés, en el seu lloc, la construcció d'una rampa de pedra sobre l'istme de Corint que es coneix amb el nom de Díolkos, les restes de la qual es poden veure discórrer, encara avui, de forma paral·lela al canal. Aquesta ruta terrestre permetia portar vaixells d'un costat a l'altre de l'istme en carros de bous i es creu que estigué en funcionament durant més de 1000 anys, des del segle vii aC fins a principis de l'edat mitjana.
L'any 67, l'emperador romà Neró va ordenar l'excavació del canal, encomanant el treball a prop de 6.000 esclaus. Neró, però, va morir un any després i el seu successor, Galba, va cancel·lar el projecte per considerar-lo massa costós.

## Referències

* ↑ «Història del Canal» (en grec). Corporació del Canal de Corint (AEDIK). [Consulta: novembre 2019].
# Hassan Raghab

Hassan Raghab (àrab: حسن رجب) (Egipte, 1 de gener de 1909 - 1973) fou un futbolista egipci de la dècada de 1930.
Fou internacional amb la selecció d'Egipte amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1934.
Pel que fa a clubs, destacà a Union Recreation Ithad.

## Referències

* ↑ «Copa do Mundo da FIFA Itália 1934». Arxivat de l'original el 2014-03-14. [Consulta: 6 agost 2019].
# Tiranet orellut de São Paulo

El tiranet orellut de São Paulo (Phylloscartes paulista) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones boscoses de l'est de Paraguai, nord-est de l'Argentina i sud-est de Brasil.

## Referències

* ↑ «Tiranet orellut de São Paulo». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Lycenchelys verrillii

Lycenchelys verrillii és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 25 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 46-1.100 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental: des de Terranova (el Canadà) fins a Carolina del Nord (els Estats Units).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1884. On the anacanthine fishes. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 36. 167-183.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
# Tinchebray-Bocage

Tinchebray-Bocage és un municipi nou francès, creat l'1 de gener de 2015, situat al departament de l'Orne i a la regió de Normandia. L'any 2012 tenia 5.149 habitants.
Aquest municipi nou està conformat per la fusió dels set antics municipis, ara municipis delegats de Beauchêne, Frênes, Larchamp, Saint-Cornier-des-Landes, Saint-Jean-des-Bois, Tinchebray i Yvrandes.

## Referències

* ↑ Arrêté du 23 décembre 2014 portant création de la commune nouvelle de Tinchebray-Bocage (francès)
# Velliza

Velliza és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 165 | 161 | 169 | 149 |
# Cantó de Volmunster

El cantó de Volmunster és un cantó francès del departament del Mosel·la, situat al districte de Sarreguemines. Té 16 municipis i el cap és Volmunster.

## Municipis

* Bousseviller (Busswiller)
* Breidenbach (Breidebach)
* Epping
* Erching
* Hottviller
* Lengelsheim
* Loutzviller
* Nousseviller-lès-Bitche
* Obergailbach
* Ormersviller
* Rimling
* Rolbing (Rolwinge)
* Schweyen
* Volmunster
* Waldhouse
* Walschbronn

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1976 | Abbé Weber | MPR, després CDP |
| 1976-1994 | Théophile Hoellinger | UDR, després RPR |
| 1994-2008 | Jean-Louis Chudz | UDF |
| 2008- | David Suck | NC |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 5.690 | 5.978 | 5.835 | 5.889 | 5.820 | 6.030 | 6.256 |
| A partir de 1990 : Població sense dobles comptes |||||||
# Hemingway's Adventures of a Young Man

Hemingway's Adventures of a Young Man és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Martin Ritt, estrenada el 1962.

## Argument

Nick Adams, un jove inquiet i fill únic d'una família una mica excèntrica, emprendrà un viatge a través del país per aconseguir un treball com a reporter a Nova York, però abans, s'allistarà a l'exèrcit italià com a conductor d'ambulància durant la Primera Guerra Mundial. Allà coneixerà l'amor...

## Repartiment

* Richard Beymer: Nick Adams
* Diane Baker: Carolyn
* Corinne Calvet: La comtessa
* Fred Clark: Mr. Turner
* Dan Dailey: Billy Campbell
* James Dunn: El telegrafista
* Juano Hernandez: Bugs
* Arthur Kennedy: Dr. Adams
* Ricardo Montalban: El major Padula
* Paul Newman: El guerrer
* Susan Strasberg: Rosanna
* Jessica Tandy: Mrs. Adams
* Eli Wallach: John
* Ed Binns: Brakeman
* Tullio Carminati: El pare de Rosanna
* Sharon Tate: No surt als crèdits

## Nominacions

* Globus d'Or al millor actor secundari per Paul Newman
* Globus d'Or a la millor pel·lícula dramàtica
* Globus d'Or al millor director per Martin Ritt
* Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Susan Strasberg
* Globus d'Or a la millor actriu secundària per Jessica Tandy

## Referències

* ↑ «Hemingway's Adventures of a Young Man». The New York Times.
# Tiranet orellut de Lanyon

El tiranet orellut de Lanyon (Pogonotriccus lanyoni) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Hàbitat no gaire conegut, se l'ha citat al bosc secundari i clarianes als Andes de Colòmbia en Antioquia i est de Caldas.

## Referències

* ↑ «Tiranet orellut de Lanyon». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)