OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pepin

Pepin és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 878 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pepin tenia 878 habitants, 381 habitatges, i 241 famílies. La densitat de població era de 477,5 habitants per km².
Dels 381 habitatges en un 22,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,2% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 36,5% no eren unitats familiars. En el 32,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,74.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,3% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 21,9% entre 25 i 44, un 26,2% de 45 a 60 i un 28,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.319 $ i la renda mediana per família de 41.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.393 $ mentre que les dones 22.875 $. La renda per capita de la població era de 17.755 $. Aproximadament el 2% de les famílies i el 5,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pepin» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pepin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Welsberg-Taisten

Welsberg-Taisten (italià Monguelfo-Tesido) és un municipi italià, dins de la província autònoma de Tirol del Sud. És un dels municipis del vall de Pustertal. L'any 2007 tenia 2.659 habitants. És format per les fraccions de Ried (Novale), Wiesen (Prati), Unterrain (Riva di Sotto), Taisten (Tesido). Limita amb els municipis de Prags, Rasen-Antholz, Olang, Gsies, i Niederdorf.

## Situació lingüística

| Pertinença lingüística (cens 2001) | 95,94% alemany |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 3,81% italià |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 0,25% ladí |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Friedrich Mittermair | SVP |

## Galeria d'imatges

* Castell de Welsperg
* L'estació de tren
* Casa del centre del municipi
* Església parroquial
* Interior de l'església
* Antic capitell votiu
# Wilhelm Heinrich Heintz

Wilhelm Heinrich Heintz (1817 - 1880) fou un químic alemany.
Heintz obtingué el seu doctorat a Berlín el 1844 sota la direcció de Heinrich Rose. Fou un dels sis membres fundadors de la Deutsche Gesellschaft Physikalische i l'únic químic. El 1853 analitzà l'àcid margàric descobrint que no era una substància pura sinó una mescla d'àcid esteàric i àcid palmític.
A la Universitat de Halle, Heintz dirigí el doctorat de Johannes Wislicenus.
El mineral heintzita porta el seu nom.
# Xot de Rodrigues

El xot de Rodrigues o mussol de Rodrigues (Otus murivorus; syn: Mascarenotus murivorus) fou una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae) que habitava l'illa de Rodrigues. El seu estat de conservació es considera extint.

## Taxonomia

Anteriorment, el Congrés Ornitològic Internacional considerava el xot de Rodrigues en el gènere Mascarenotus. Però en la llista mundial d'ocells (versió 11.1, gener 2021) es decidí moure'l a Otus. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), encara el consideren dins de Mascarenotus.

## Referències

* ↑ «Xot de Rodrigues». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 844. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Reunion Owl. Mascarenotus grucheti» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2017. [Consulta: 8 febrer 2023].
* ↑ «Taxonomic Updates.» (en anglès). IOC Version 11.1. Congrés Ornitològic Internacional, 20-01-2021. [Consulta: 15 febrer 2023].
# Salomón Rondón

Salomón Rondón (Caracas, 16 de setembre de 1989) és un futbolista veneçolà de la dècada de 2010.
Fou internacional amb la selecció de Veneçuela.
Pel que fa a clubs, fou jugador, entre d'altres, de UD Las Palmas, Màlaga CF, Rubin Kazan, Zenit Saint Petersburg, West Bromwich Albion FC i Newcastle United FC.

## Referències

* ↑ Salomón Rondón Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Venezuela - Record International Players RSSSF
* ↑ «Venezuela beat Colombia to cause major Copa América shock». The Guardian, 14-06-2015 [Consulta: 15 juny 2015].
* ↑ «S. Rondón – Matches». Soccerway. [Consulta: 15 agost 2015].
* ↑ «El Alavés remontó con toda justicia en Mendizorroza» (en castellà). Marca, 05-10-2008 [Consulta: 9 abril 2014].
* ↑ Transfer record for Malaga Football Club Arxivat 2010-07-25 a Wayback Machine.; List Andalucia, 20 juliol 2010
* ↑ «Salomon Rondon: West Brom sign striker for club record £12m». BBC Sport, 10-08-2015. [Consulta: 10 agost 2015].
* ↑ «Jose Salomon Rondon». West Bromwich Albion F.C. Arxivat de l'original el 5 març 2016. [Consulta: 6 febrer 2016].
* ↑ «S. Rondón». Soccerway. [Consulta: 27 novembre 2018].
* ↑ Salomón Rondón a BDFutbol
* ↑ 54084xxxxx a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Salomón Rondón a National-Football-Teams.com (anglès)
# Benthophilus granulosus

Benthophilus granulosus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la mar Càspia i al curs inferior del riu Volga.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Berg, L.S. 1965. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. vol. 3, quarta edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem, Israel.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Miller, P.J. 1986. Gobiidae. p. 1019-1085. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean. Vol. 3. UNESCO, París.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Benjamin Péret

Benjamin Péret (Rezé, França 4 de juliol del 1899 - París, 18 de setembre del 1959), va ser un dels poetes surrealistes francesos més importants i influents.
La seva poesia i els seus relats escapen a tots els paràmetres abans coneguts en la literatura. La seva influència es pot apreciar, en l'àmbit llatinoamericà, en poetes consagrats com Octavio Paz, César Moro, Enrique Molina i Enrique Gómez Correa.
Luis Buñuel, que va conèixer Benjamin Péret en el cenacle surrealista de París i coincidiren després a Mèxic, en digué que «era el poeta surrealista per excel·lència: llibertat total, inspiració límpida, com una deu, sense cap esforç i recreant immediatament un altre món», afegint que «Péret era un surrealista en estat natural, pur de tot compromís i, quasi sempre, molt pobre».

## Obres destacades

* 1921: Le Passager du transatlantique
* 1925: Cent cinquante-deux proverbes mis au goût du jour, en collaboration avec Paul Éluard
* 1927: Dormir, dormir dans les pierres
* 1928: Le Grand Jeu
* 1934: De derrière les fagots
* 1936: Je sublime
* 1936: Je ne mange pas de ce pain-là
* 1945: Le Déshonneur des poètes
* 1945: Dernier Malheur dernière chance
* 1946: Un point c’est tout
* 1952: Air mexicain
* 1955: Le Livre de Chilam Balam de Chumayel
* 1956: Anthologie de l'amour sublime
* 1957: Gigot, sa vie, son œuvre
* 1960: Anthologie des mythes, légendes et contes populaires d'Amérique

## Referències

* ↑ Surrealist Writers Arxivat 2011-11-01 a Wayback Machine.. Alangullette.com. Retrieved on 20 September 2011.
* ↑ Atlas Press Trade Titles – Death To The Pigs – Benjamin Péret Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.. Atlaspress.co.uk. Retrieved on 20 September 2011.
* ↑ Buñuel, Luis. Mi último suspiro (en castellà). 3a edició. Barcelona: Debolsillo, 2018, p. 137-138. ISBN 978-84-9989-444-7.
# Barbus castrasibutum

Barbus castrasibutum és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica (riu Ubangui).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus choloensis

Barbus choloensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al curs inferior del riu Shire (Malawi).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Skelton, P.H., 1993. A complete guide to the freshwater fishes of southern Africa. Southern Book Publishers. 388 p.

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Xirimoier

El xirimoier (Annona cherimola), és un petit arbre del gènere Annona conreat pel seu fruit, la xirimoia. És originari dels grans altiplans del Perú i de l'Equador.
Addicionalment pot rebre els noms de pomera d'Índies i xirimoia. També s'ha recollit la variant lingüística xerimoier.

## Descripció

El xirimoier és un arbre que pot mesurar fins a deu metres d'alçada. Les seves fulles oblongues, caduques o semicaduques, són molt grans, poden assolir fins a quinze centímetres de llarg, i pengen en disposició alternada. Les flors, de dos o tres centímetres, es troben en petits grups amb sis pètals de color groc-marronós. Els fruits tenen una forma ovalada, amb la superfície recoberta del que poden semblar escates, que pot evocar una pinya de pi. El color de la pell del fruit pot anar del verd fosc a un morat marronós fosc i la seva mida acostuma a ser semblant a la d'una poma, tot i que pot assolir dimensions molt més grans, de més de quinze centímetres de diàmetre.
La paraula catalana xirimoia és una paraula provinent de l'idioma quítxua que significa llavors fredes cosa que feia referència al fet que la planta creixia en llocs elevats i freds on altres plantes tropicals ja no es podien conrear.

## Fruit

El seu fruit, la xirimoia, té forma oval, mesura de 10cm a 20cm de llarg i de 7cm a 10cm de diàmetre i té la pell gairebé llisa. La polpa és blanca amb nombroses llavors grans de color negre que són tòxiques si s'ingereixen trencades. El fruit s'utilitza per a consum alimentari humà.
Es pot conservar durant alguns dies quan es cull dur. A mesura que va madurant, la pell es va fent elàstica i tova. Quan és completament tova és el seu millor moment per al consum, i a més a partir d'aquest moment deixa de conservar-se bé. Algunes persones la mengen partint-la per la meitat i amb ajuda d'una cullera de darreries. Les llavors no són comestibles. El gust de la polpa de la xirimoia és una mica semblant al del plàtan, però molt més suau, i la textura pot fer pensar a la de la pera.
A Europa es mengen les que són exportades d'Espanya o de països d'altres continents. També es conreen en una petita quantitat a l'illa portuguesa de Madeira, encara que no en prou quantitat per a ser venudes fora de l'illa. Entre els països europeus, Espanya és on es consumeixen més xirimoies. Es conreen en la costa subtropical andalusa (Motril, Almuñécar, etc.).

## Notes

* 1 2 «Annona cherimola». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 22 abril 2022].
* 1 2 3 4 A la decouverte de la flore!, de Susanne Lipps. Edicions Oliver Breda, 2010, (francès)ISBN 9783938282199

## Bibliografia

* Hannia Bridg (03-05-2001). "Micropropagation and Determination of the in vitro Stability of Annona cherimola Mill. and Annona muricata L.". Zertifizierter Dokumentenserver der Humboldt-Universität zu Berlin.

## Enllaços externs

* Schroeder, C. A. (1995). Pollination Strategy in the Cherimoya Arxivat 2012-12-03 at Archive.is (anglès)
* Owens, K. J.(2003). Genetic diversity of Annona cherimola Mill. in south central Bolivia Arxivat 2006-09-01 a Wayback Machine. (anglès)
# Petenia splendida

Petenia splendida és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 50 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja peixos.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 26 °C-30 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: vessant atlàntic des del riu Grijalva fins al riu Usumacinta (Mèxic i Belize).

## Referències

* 1 2 3 «Petenia splendida» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Conkel, D., 1993. Cichlids of North and Central America. T.F.H. Publications, Inc., Estats Units.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Greenfield, D.W. i J.E. Thomerson, 1997. Fishes of the continental waters of Belize. University Press of Florida, Florida, Estats Units. 311 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Jacobs, N.D., 1998. Assessment and analysis of the fisheries sector and marine coastal areas. Belize National Biodiversity Strategy and Action Plan (UNDP/GEF - Project Núm. BZE/97/G31).
* Martínez, V.M.V., M.L.A. Macedo, T. Scholz, D.G. Solis i E.F.M. Franco, 2002. Atlas de los helmintos parásitos de cíclidos de México. Instituto Politécnico Nacional, Dirección de Publicaciones Tresguerras 27, 06040, Ciutat de Mèxic, Mèxic.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Valtierra-Vega, M.T. i J.J. Schmitter-Soto, 2000. Hábitos alimentarios de las mojarras (Perciformes:Ciclidae) de la laguna Caobas, Quintana Roo, México Rev. Biol. Trop. 48(2/3):503-508.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB (anglès)
# Xirixtik

Xirixtik (en rus: Ширыштык) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que el 2012 tenia 560 habitants. Pertany al districte de Karatuzski.

## Referències

* ↑ Список населённых мест Сибирского края. – Том 1. Округа Юго-Западной Сибири. – Новосибирск: Сибирский Краевой Исполнительный Комитет. Статистический отдел, 1928. – 831 с.
# Plana lacustre

Una plana lacustre o plana llac és una plana formada a causa de l'existència passada d'un llac i l'acumulació de sediments que l'acompanya. Les planes lacustres es poden formar mitjançant un dels tres mecanismes principals: drenatge glacial, elevació diferencial i creació i drenatge de llacs interiors. Poden tenir diversos usos segons on i com es formen.
Amb el pas del temps, a les regions on antigament va existir un llac, a mesura que l'aigua s'evapora o s'evapora del llac, els sediments dipositats queden enrere, donant lloc a una plana plana on abans va existir el llac. El sòl de la plana pot constituir terres de cultiu fèrtils i productives per l'acumulació prèvia de sediments lacustres; en altres casos, pot esdevenir un aiguamoll o un desert.

## Referències

* ↑ Robert S. Tye; James M. Coleman SEPM Journal of Sedimentary Research, 59, 1989. DOI: 10.1306/212f90ca-2b24-11d7-8648000102c1865d. ISSN: 1527-1404.

## Vegeu també

* Plana al·luvial.
* Plana.
# Frurs

Els frurs (en llatí: Phruri) segons els anomena Plini el Vell, o els frinis (en grec antic Φρύνοι) segons Estrabó, eren un poble de l'Àsia central que vivia probablement a l'est de la Conca del Tarim, en un territori proper al dels seres i els tocaris. Els historiadors antics els mencionen diverses vegades.
Estrabó, parlant del Regne grec de Bactriana, explica que els grecs "van estendre el seu imperi fins als seres i els Frinis"
Més tard, Plini el Vell inclou els frurs n la descripció que fa dels habitants de l'extrem orient:
| « | Després d'uns paratges deshabitats es troben una vegada més els escites, i novament deserts i feres salvatges, fins arribar a una muntanya que s'estén fins al mar i s'anomena Tabis. La zona no està habitada fins aproximadament la meitat de la línia de la costa. Els primers homes que es troben són els seres, famosos per la llana que es troba als seus boscos (...) i la nació dels attacoris, que són al golf que porta aquest nom, un poble protegit per turons dels vents freds (...) Després dels attacoris hi ha els pobles dels frurs i dels tocaris, i cap a l'interior i en direcció als escites, el poble dels casiris, un pobl de la Índia que s'alimenta de carn humana... | » |
| — Plini el Vell |||

## Referències

* ↑ Estrabó. Geografia, XI, 2,1)
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, VI, 20, 53-55
# N'gola Ritmos

N'gola Ritmos és un dels grups angolesos més importants del segle xx. Fou format en 1947 per Liceu Vieira Dias, Domingos Van-Dúnem, Mário da Silva Araújo, Manuel dos Passos i Nino Ndongo.
En la dècada de 1950 i 1960 va incloure noms com Liceu, Nino, Amadeu Amorim (bateria i cantant), José Maria (guitarra solista), Euclides Fontes Pereira (Fontinhas), José Cordeiro dos Santos, Lourdes Van-Dúnem, Gege, Xodô i Bélita Palma. Amadeu Amorim i Liceu foren empresonats en 1959 però el grup es va mantenir amb la força de Nino N'dongo. Gravaren dos discs i en 1965 actuaren per primer cop a la metròpoli. En 1978 António Ole va fer la pel·lícula sobre el grup O Ritmo do N'Gola Ritmos Una altra pel·lícula O Lendário Tio Liceu e os N'gola Ritmos (2009), de Jorge António, va rebre el Premi Millor Documental al FICLuanda 2010.

## Discografia

* 1 (Ep, Alvorada, 1964) N'biri Birin / João Domingos / Chapéu Preto / Timpanas
* 2 (Ep, Alvorada, 1964) Mona Ami / Kuaba Kuaie Kalumba / Maria Da Luz / Margarida Vai À Fonte
* N'ga Sakidila (Ep, Decca, 1964) N'ga Sakidila / Chico / Xikéla / N'zage

## Vegeu també

* Música d'Angola

## Referències

* ↑ Mário Rui Silva e o Ngola Ritmos Arxivat 2017-12-01 a Wayback Machine., Jornal de Angola, 2011
* ↑ Ngola Ritmos a discogs
* ↑ Ngola Ritmos a musicaapretoebranco.
* ↑ N'gola Ritmos – Do ritmo e da palavra se fez luta por Estefânia Lopes
# Transport Protocol Data Unit

TPDU és un acrònim de Transport Protocol Data Unit. TPDU és utilitzat generalment, com a format de missatge encapsulat on hi ha alguns bytes d'informació.

## Referències

* ↑ What does TPDU mean? All Acronyms

## Enllaços externs

* Frequently Asked Questions about OSI with Answers (cercar PDU) a Department of Computer Science and Technology, University of Cambridge
# Francisco Seirul·lo

Francisco Seirul·lo (28 de novembre de 1945) és un entrenador esportiu espanyol.

## Primers anys

Es va llicenciar en Educació Fisca l'any 1972 i va exercir de professor d'educació física a diferents escoles i universitats. L'any 1975 va començar a treballar com Entrenador nacional d'atletisme i el 1976 era professor titular a l'INEF de la Universitat de Barcelona. Durant aquesta època va crear diversos programes d'estudis en diferents escoles i facultats.

## FC Barcelona

El 1978 va començar a col·laborar amb el FC Barcelona, començant inicialment com entrenador dels equips d'atletisme del club. A partir de 1982 va ser el preparador físic de l'equip de handbol amb Valero Rivera com entrenador. El 1993 va anar amb en Johan Cruyff al primer equip de futbol del club. Un any més tard va ser nomenat cap dels entrenadors físics del club.

## Altres activitats

També ha treballat per la selecció espanyola de handbol quan va quedar en tercer lloc a la Copa del Mon de 2011. També ha fet d'entrenador d'esportistes d'altres especialitats com Dani Pedrosa.

## Referències

* 1 2 «ENTRENAMIENTO DEPORTIVO - SPORT TRAINING - SEIRUL·LO VARGAS, Francisco». [Consulta: 24 gener 2018].
* ↑ «Seirul·lo: "Antes los jugadores nos nos aceptaban"» (en castellà). Lo + Balonmano.
* ↑ Barcelona, FC. «Seirul·lo, medallista en el Mundial de balonmano | FCBarcelona.cat» (en castellà). [Consulta: 24 gener 2018].
* ↑ «Pedrosa se prepara en Lanzarote con la selección de balonmano». [Consulta: 24 gener 2018].