OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gracià (usurpador)

Gracià (en llatí Gratianus) va ser un usurpador del tron imperial romà l'any 407.
L'exèrcit va assassinar Marc que s'havia revoltat a Britànnia, i Gracià va ser proclamat al seu lloc com a emperador pretendent. Se suposa que era nadiu de Britànnia, britó de naixement segons es dedueix de Pau Orosi i Beda. Podria haver estat membre de l'aristocràcia urbana o militar, i segurament per això va ser aclamat pels soldats.
Va governar quatre mesos quan els bàrbars atacaven la Gàl·lia i es temia que els invasors passessin a Britànnia. L'exèrcit volia creuar el Canal de la Mànega per anar a combatre els bàrbars però Gracià ho va impedir. Molestos els oficials van assassinar Gracià i van proclamar a Constantí.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Gratianus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 20 novembre 2022].
# Nastri d'argento 1990

Els Nastri d'argento 1990 foren la 45a edició de l'entrega dels premis Nastro d'Argento (Cinta de plata) que va tenir lloc el 1990.

## Guanyadors
### Millor director

* Pupi Avati - Storia di ragazzi e di ragazze
* Marco Risi - Mery per sempre
* Nanni Moretti - Palombella rossa
* Ettore Scola - Che ora è
* Franco Brusati - Lo zio indegno

### Millor director novell

* Ricky Tognazzi - Piccoli equivoci
* Giacomo Campiotti - Corsa di primavera
* Umberto Angelucci e Stefano Benni - Musica per vecchi animali
* Gianfranco Cabiddu - Disamistade
* Gianfrancesco Lazotti - Saremo felici

### Millor productor

* Claudio Bonivento - Mery per sempre

### Millor argument original

* Nanni Moretti - Palombella rossa

### Millor guió

* Pupi Avati - Storia di ragazzi e di ragazze

### Millor actor protagonista

* Vittorio Gassman - Lo zio indegno
* Roberto Citran - Il prete bello
* Massimo Troisi - Che ora è
* Michele Placido - Mery per sempre
* Marcello Mastroianni - Che ora è

### Millor actriu protagonista

* Virna Lisi - Buon Natale... buon anno
* Giusi Cataldo - Corsa di primavera
* Amanda Sandrelli - Amori in corso
* Isabella Ferrari - Willy Signori e vengo da lontano
* Ornella Muti - Espera la primavera, Bandini

### Millor actriu no protagonista

* Nancy Brilli - Piccoli equivoci

### Millor actor no protagonista

* Alessandro Haber - Willy Signori e vengo da lontano

### Millor banda sonora

* Claudio Mattone - Scugnizzi

### Millor fotografia

* Giuseppe Rotunno - Les aventures del baró Munchausen

### Millor vestuari

* Gabriella Pescucci - Les aventures del baró Munchausen

### Millor escenografia

* Dante Ferretti - Les aventures del baró Munchausen

### Millor doblatge femení

* Simona Izzo - per la veu de Jacqueline Bisset a Scenes from the Class Struggle in Beverly Hills

### Millor doblatge masculí

* Roberto Chevalier - per la veu d'Eric Bogosian a Talk Radio

### Millor pel·lícula estrangera

* Peter Weir - El club dels poetes morts (Dead Poets Society)

### Nastro d'Argento europeu

* Krzysztof Kieślowski - Dekalog

## Referències

* ↑ Nastri d'Argento 1990, mymovies.it
* ↑ 1990 a l'Albo d'Oro dels Nastri d'Argento

## Vegeu també

* David di Donatello 1990
# Mas de Borràs

El Mas de Borràs és una masia de Reus (Baix Camp) situada a la partida de Rubió, o potser de la Capella, almenys part dels seus terrenys. És la denominació corrent del Mas de Figuerola. També se’l coneix, però no tant, per Mas de l'Aragonès, que n'és el propietari actual (2004). És sota el mas de Montagut vora el camí de la Pedra Estela i damunt de la T-11, que el separa del mas de Molons.

## Descripció

És una masia totalment restaurada, de planta baixa i dues plantes pis amb coberta a quatre aigües, que té la particularitat que s'hi accedeix a través de l'edifici mitjançant un pas. Les obertures practicades a l'edifici són diverses: trobem finestres simples, balcons en el mateix pla de façana amb un ampit balustrat i conjunts d'arcades amb ampits també balustrats. Les obertures disposen de diversos elements motllurats que la delimiten. Els arrebossats de façana dibuixen diverses línies horitzontals. Hi ha un caminal arbrat, una bassa rodona i una placeta de mitja lluna.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 108 i 232. ISBN 8486387655.
* ↑ Pla especial urbanístic: catàleg de masos en sòl no urbanitzable, Reus. Reus: l'Ajuntament, 2004, p. 401-402.
# Ramón Torrado Estrada

Ramón Torrado Estrada (La Corunya, 5 d'abril de 1905 - Madrid, gener de 1990) va ser un director de cinema espanyol, germà del comediògraf Adolfo Torrado Estrada.

## Biografia

Pertanyia a una família de militars i va estudiar peritatge. Després de dedicar-se durant un temps a les arts plàstiques, s'instal·la a Madrid en 1939. Ja s la capital, va prendre contacte amb el món del cinema, en el qual comença a treballar com a adaptador amb Manolenka (1939), obra escrita pel seu germà, a la qual seguiria, un any més tard El famoso Carballeira, igualment adaptació d'una de les comèdies del seu germà.
El seu début com a director té lloc, per mitjà de Suevia Films, de Cesáreo González Rodríguez, amb el curt Tres maletas y un lío (1942) i la pel·lícula Campeones (1942), en la que intervenien estrelles del futbol com Zamora, Quincoces, Polo i Gorostiza). En les següents tres dècades va continuar rodant fins a aconseguir la cinquantena de títols.
Alguns d'ells figuren entre els més taquillers de la seva època, especialment Botón de ancla (1948), protagonitzada per Antonio Casal, Fernando Fernán Gómez i Jorge Mistral. Va dirigir més pel·lícules amb el seu germà, totes plenes de costumisme de calendari i trames folletinesques, conegudes com a "torradismo".

## Filmografia

* Campeones (1942).
* El hombre de los muñecos (1943).
* El rey de las finanzas (1944).
* Castañuela (1945).
* Botón de ancla (1948).
* Rumbo (1949).
* La niña de la venta (1951).
* La trinca del aire (1951).
* La estrella de Sierra Morena (1952).
* ¡Ché, qué loco! (1952).
* Nadie lo sabrá (1953).
* Malvaloca (1954).
* Amor sobre ruedas (1954).
* Héroes del aire (1957).
* Las lavanderas de Portugal (1957).
* María de la O (1958).
* Un paso al frente (1960).
* Fray Escoba (1961).
* Ella y los veteranos (1961).
* Cristo negro (1962).
* Bienvenido, padre Murray (1963).
* La carga de la policía montada (1964).
* Relevo para un pistolero (1964).
* Los cuatreros (1964).
* Mi canción es para ti (1965).
* Un beso en el puerto (1965).
* El padre Manolo (1966).
* Con ella llegó el amor (1969).
* Amor a todo gas (1969).
* La montaña rebelde (1971).
* Los caballeros del botón de ancla (1973).
* Guerreras verdes (1976).
* Sospecha en la sombra (1990).

## Referències

* ↑ Ramón Torrado Estrada, Real Academia de la Historia
* ↑ La Gaita y la Pandereta: la visión de Galicia en el cine regional franquista. El ejemplo de Mar Abierto (1946, Ramón Torrado) Arxivat 2019-03-20 a Wayback Machine., José Luis Castro de Paz, Universitat de Vigo

## Enllaços externs

* Ramón Torrado, un asalariado del cine bajo el régimen de Franco, información de José Luis Castro de Paz, Centro Virtual Cervantes]
# Antonio Asensio

Antonio Asensio és el nom dels següents personatges:
* Antonio Asensio Pizarro (1947 - 2001), fundador del grup de comunicació Zeta.
* Antonio Asensio Mosbah (1981), empresari i editor del Grup Zeta, fill de l'anterior.
# Harrisville (Nou Hampshire)

Harrisville és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 1.075 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Harrisville tenia 1.075 habitants, 449 habitatges, i 306 famílies. La densitat de població era de 22,1 habitants per km².
Dels 449 habitatges en un 31,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,2% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 31,8% no eren unitats familiars. En el 26,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 4,6% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 30% de 45 a 60 i un 15% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.625$ i la renda mediana per família de 55.083$. Els homes tenien una renda mediana de 34.625$ mentre que les dones 27.171$. La renda per capita de la població era de 25.397$. Entorn del 4,3% de les famílies i el 5,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Harrisville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Harrisville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Scomberomorus queenslandicus

Scomberomorus queenslandicus és una espècie de peix de la família dels escòmbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 100 cm de longitud total i els 12,2 kg de pes.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud de Papua Nova Guinea i al nord i est d'Austràlia (des d'Austràlia Occidental fins a Sydney, Nova Gal·les del Sud).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Gian Friesecke

Gian Friesecke (26 de novembre de 1994) és un ciclista suís, professional des del 2017, que va participar per última vegada per a l'equip Continental UCI Swiss Racing Academy. Va formar part de l'equip Vorarlberg Santic a l'esdeveniment de contrarellotge per equips masculins als Campionats del Món de carretera UCI 2018.

## Palmarès

* 2015
** Vencedor d'una etapa al Tour del Beaujolais

## Referències

* ↑ «Gian Friesecke». ProCyclingStats. [Consulta: 23 setembre 2018].
* ↑ «2018: World Championships - Team Time Trial». ProCyclingStats. [Consulta: 23 setembre 2018].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Musaranya d'Andaman

La musaranya d'Andaman (Crocidura andamanensis) és una espècie de musaranya de la família dels sorícids. És endèmica de les Illes Andaman (Índia). Està amenaçada per la destrucció de l'hàbitat a causa, principalment, del desenvolupament residencial i comercial, les activitats agrícoles i l'augment de les àrees urbanes. A més, és possible que també es veiés afectat pel tsunami de l'oceà Índic del 2004.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ «Crocidura andamanensis (Andaman white-toothed shrew)» (en anglès). ZipcodeZoo.com. Arxivat de l'original el 8 de gener 2014. [Consulta: 14 d’abril 2010].
* ↑ Molur, S. (2016). "Crocidura andamanensis (errata version published in 2017)." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]
* ↑ Molur, S., Srinivasulu, C., Srinivasulu, B., Walker, S., Nameer, P. O. i Ravikumar, L., 2005. Status of non-volant small mammals: Conservation Assessment and Management Plan (C.A.M.P) workshop report. Zoo Outreach Organisation / CBSG-South Asia., Comibatore (Índia).
# Mas de Ciutat

El Mas de Ciutat, és una masia de l'antic poble de Prullans, a l'antic terme de Fígols de Tremp, pertanyent actualment al municipi de Tremp. Eclesiàsticament pertanyia a la parròquia de Castissent. Està situada a l'extrem occidental del terme de Tremp, molt a prop, al nord-est, del Pont de Montanyana, al punt quilomètric 3,4 de la carretera C-1311. És a l'extrem de ponent del Serrat de Ciutat, al nord de l'Avellana.
Es tracta d'una masia conformada per diferents edificacions unides entre si, que s'estructuren al voltant d'un pati central. El conjunt integra un habitatge, una capella, una era on es troben els corrals, un pati central i unes quadres amb diversos coberts. L'habitatge consta de planta, pis i golfes. Està construït amb pedra del país sense treballar rejuntada amb fang. El parament es mostra sense arrebossar. Les obertures es distribueixen de forma desordenada. La porta d'accés es troba a la façana nord, és d'arc rebaixat i està precedida per dos graons. Una altra porta dona a l'era. Sober aquesta porta hi ha un finestral semicircular acabat amb arc adovellat. Al sud-est de l'habitatge s'annexa la nau que acull la capella de planta quadrangular amb una porta d'arc de mig punt amb dovelles ben tallades.

## Referències

* ↑ «Mas de Ciutat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Mas de Ciutat al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Recinte fortificat de Palau del Vidre

El Recinte fortificat de Palau del Vidre és el recinte medieval d'estil romànic que envoltava la cellera i el poble medieval de Palau del Vidre, a la comarca del Rosselló, Catalunya del Nord.
Envoltava la totalitat del poble vell, amb la cellera primigènia en el seu interior, així com els primers eixamplaments, medievals, del poble.

## Història

En un origen el poble era una vil·la romana, de la qual es conserva el nom: Securinianum (que hauria donat Surinyà). Aquest nom va conviure amb el de Palatium Rdegarium (Palau Rotger) al llarg del segle x, fins que, a partir del 1028 ja apareix només com a Palau o com a Palau Rotger, en diferents formes llatinomedievals: Palatium, Palad, Palaz. Palats, fins que el 1358 ja està documentada com a Palau.
L'església d'Elna hi posseïa diversos alous, però el comte de Rosselló Gausfred III infeudà Palau a Bernat de Montesquiu, cosí seu. El 1172 Palau consta com a castell, quan el comte Girard II, fill de Gausfred III, cedí Palau, el seu territori i tots els seus drets i jurisdiccions als templers de la Comanda del Mas Déu. En dissoldre's l'Orde del Temple, la possessió passà a mans dels hospitalers, i encara el 1789 en tenia la comanda l'Orde de Malta.
Al segle xv es desenvolupà a Palau una important indústria del vidre, l'amo de la qual era el 1465 el donzell Ramon de Vivers. Fou el moment en què es comença a ajuntar del Vidre al nom de la població, Palau.

## Característiques

El recinte fortificat era força arrodonit, oblong, amb angles suaus. Fa aproximadament 100 metres d'est a oest, per uns 70 de nord a sud. No s'ha conservat el portal principal d'entrada, que s'endevina on era, a migjorn, però als costats nord i est és on resten panys de mur de força consideració.
A l'interior del recinte encara hi havia el Castell, del qual es conserven poques restes. Una d'elles, l'actual església parroquial, que fou erigida aprofitant una de les sales del castell.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Palau del Vidre». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Ponsich, Pere; Badia i Homs, Joan; Adell i Gisbert, Joan-Albert. «Palau del Vidre: Recinte fortificat i castell de Palau del Vidre». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ «El recinte fortificat de Palau del Vidre en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-04-08. [Consulta: 28 març 2016].
# Apol·lodor de Lemnos

Apol·lodor de Lemnos (grec antic: Ἀπολλόδωρος, llatí: Apollodorus) fou un escriptor de l'antiga Grècia de temes agrícoles, que va viure abans d'Aristòtil. L'esmenten Varró i Plini.

## Referències

* ↑ 18.Apollodorus of Lemnos a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 235
# Helena Poniatowska

Helena Poniatowska (c. 1656 - Varsòvia, 1732) (nascuda cap a 1656, morta l'1 d'octubre de 1732 a Varsòvia), filla de Baltazar Niewiarowski i Zuzanna Czaplińska, àvia del rei polonès Estanislau August Poniatowski.

## Biografia

El 8 de gener de 1673, es va casar a "Cześnik Wyszogrodzki" amb Franciszek Poniatowski. Quatre fills provenien d'aquest matrimoni:
* Józefa, "Cześnik Wyszogrodzki"
* Estanislau, castellà de Cracòvia.
* Michała Jacentego, dominic.
* Zofia.
Cap al 1693, el marit d'Helena, Franciszek Poniatowski, va morir. Després de quedar vídua, el 1705 va entrar al noviciat al convent de visites a la Santíssima Mare de Déu a Varsòvia, on va prendre el nom de Maria. Helena va acceptar els vots religiosos el 1706.

## Bibliografia

* Borkowska M. OSB, Lèxic de monges poloneses de l'època de la prepartició. Volum II Polònia Central i Amèrica de Sud, Dig Publishing House, Varsòvia 2005, ISBN 83-7181-398-8, pàg. 153.
# Great Neck

Great Neck és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 9.538 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Great Neck tenia 9.538 habitants, 3.346 habitatges, i 2.552 famílies. La densitat de població era de 2.727,9 habitants/km².
Dels 3.346 habitatges en un 36,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,9% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 23,7% no eren unitats familiars. En el 20,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,85 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,4% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 24,7% de 45 a 60 i un 17,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90 homes.
La renda mediana per habitatge era de 76.645 $ i la renda mediana per família de 89.733 $. Els homes tenien una renda mediana de 52.445 $ mentre que les dones 37.476 $. La renda per capita de la població era de 38.790 $. Entorn del 5,5% de les famílies i el 7,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Personatges il·lustres

* Amanda Setton. Actriu.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Great Neck». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Great Neck». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Kola

Kola (en rus Кола) és una ciutat de l'óblast de Múrmansk, a Rússia. És la ciutat més antiga de la península de Kola. Es troba al fons de la badia de Kola, a la confluència dels rius Kola i Tuloma. És a 12 km al sud de Múrmansk i a 24 km al sud-oest de Severomorsk.
El districte de Kolo és mencionat per primera vegada a les cròniques russes de 1264. La regió fou colonitzada pels pomors, que construïren el fort de Kola el 1565. El segle XVII fou un període de gran prosperitat amb la sortida d'expedicions navals dels pomors cap a Spitzbergen i Nova Terra.
Kola aconseguí l'estatus de ciutat el 1784, però entrà en una fase de decadència quan Rússia pogué accedir a la mar Bàltica. El govern tsarista aprofità la ciutat per exiliar-hi molts adversaris. Durant la Guerra de Crimea, un navili de guerra britànic bombardejà la ciutat durant vint hores.

## Referències

* ↑ Distàncies a vol d'ocell o distàncies ortodròmiques.

## Vegeu també

* Pou de Kola

## Enllaços externs

* (rus) Informació sobre Kola
# Musaranya d'Angola

La musaranya d'Angola (Crocidura erica) és una espècie de mamífer eulipotifle de la família de les musaranyes (Soricidae) que viu a Angola. El seu principal problema és la seva àrea de distribució, que és molt restringida.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Gerrie, R.; Kennerley, R. (2016). "Crocidura erica (errata version published in 2017)." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]

## Bibliografia

* Corbet, G.B.; Hill, J.E., 1991. A World List of Mammalian Species. Tercera edició. Natural History Museum Publications & Oxford University Press, Londres i Oxford: v-viii, 1-243
* Crawford-Cabral, J., 1987. The taxonomic status of Crocidura nigricans Bocage, 1889 (Mammalia, Insectivora). Garcia de Orta, Serie de Zoologia, Lisboa 14(1): 3–12.
* Dollman, G., 1915. On the African shrews belonging to the genus Crocidura. IV. Annals and Magazine of Natural History, Eighth Series 16: 124–146.
* Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
* Heim de Balsac, H. i Meester, J., 1977. Order Insectivora. A: J. Meester i H. W. Setzer (editors), The Mammals of Africa: An Identification Manual, pàg. 1-29. Smithsonian Institution Press, Washington DC.
* Hill, J. E. i Carter, T. D., 1941. The mammals of Angola, Africa. Bulletin of the American Museum of Natural History 78: 1.
* Hutterer, R., 1993. Order Insectivora. A: Wilson, D.E. i Reeder, D.M. (editors) Mammal Species of the World. Segona edició. Smithsonian Institution Press, Washington DC i Londres: 69-130.
* Hutterer, R., 2005. Order Soricomorpha. A: D. E. Wilson i D. M. Reeder (editors), Mammal Species of the World, p. 220-311. Johns Hopkins University Press, Baltimore, Maryland

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Reacció de metàtesi

La reacció de metàtesi o simplement metàtesi (metàtesi deriva del grec μετάθεσις i significa "transposició") és una reacció química molecular que implica el bescanvi d'enllaços químics entre dues espècies químiques que reaccionen, del que en resulta la creació de productes amb similars o idèntiques afiliacions d'enllaç. Això es representa per la reacció general:
    AX + BY → BX + AY
Aquestes espècies químiques poden ser ja sia iòniques o covalents. Quan es refereixen a reaccions de precipitació entre solucions d'ions en química inorgànica abans es deien de doble desplaçament o doble reemplaçament.

## Tipus de reacció
### Neutralització

Una reacció de neutralització és un tipus específic de reacció de doble desplaçament. La neutralització ocorre quan un àcid reacciona amb una quantitat equivalent d'una base química. Una reacció de neutralització crea una solució d'una sal en aigua. Per exemple, l'àcid clorhídric reacciona amb hidròxid de sodi per produir clorur de sodi i aigua:
    HCl $_{(aq)}$ + NaOH $_{(aq)}$ → NaCl $_{(aq)}$ + H₂O $_{(l)}$

### Metàtesi aquosa (precipitació)

Les reaccions de metàtesi poden ocórrer entre dues sals inorgàniques quan un producte és insoluble en aigua, portant la reacció cap endavant. Per exemple la precipitació del clorur d'argent des d'una mescla de nitrat d'argent i clorur de sodi causa nitrat de sodi que es queda en la solució:
    AgNO₃ (aq) + NaCl $_{(aq)}$ → AgCl $_{(s)}$ + NaNO$_{3(aq)}$

### Metàtesi aquosa (doble descomposició)

Els reactius necessiten estar dissolts perquè tinguin lloc les reaccions de metàtesi. Un exemple és la formació de tiocianat de bari quan es bull una mescla de coure(I), tiocianat i hidròxid de bari en l'aigua:
Ba(OH)$_{2(s)}$ + 2 CuCNS $_{(s)}$ → Ba(CNS$_{2(aq)}$ + 2CuOH $_{(s)}$

### Àcid i carbonats

Una subcategoria de reaccions metàtesi és la reacció d'un àcid amb un carbonat o hidrogencarbonat. Aquestes reaccions proporcionen sempre àcid carbònic com a subproducte, el qual es descompon espontàniament en diòxid de carboni i aigua. L'alliberament de diòxid de carboni en forma de gas porta a completar-se la reacció. Per exemple, un "volcà" comú de pràctiques classe de ciències, es fa amb la reacció d'àcid acètic amb hidrogencarbonat de sodi:
    CH₃COOH $_{(aq)}$ + NaHCO$_{3(s)}$ → NaCH₃COO $_{(aq)}$ + CO$_{2(g)}$ + H₂O $_{(l)}$

## Referències

* ↑ International Union of Pure and Applied Chemistry, (2006). IUPAC Gold Book, Compendium of Chemical Terminology IUPAC Publications

## Bibliografia

* R. H. Grubbs (Ed.), Handbook of Metathesis, Wiley-VCH, Weinheim, 2003.
* K. Grela (Ed.), "Progress in metathesis chemistry", Thematic Series in the Open access journal Beilstein J. Org. Chem.
* «Reacció de metàtesi». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.