OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Trachinotus cayennensis

Trachinotus cayennensis és una espècie de peix de la família dels caràngids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 60 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Colòmbia i Veneçuela fins al Brasil.

## Referències

* ↑ ITIS
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1832. Histoire naturelle des poissons. Tome huitième. Livre neuvième. Des Scombéroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 8: i-xix + 5 pp. + 1-509, Pls. 209-245.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nova Catalònia

Nova Catalònia, op. 17, és la primera simfonia per a gran orquestra composta per Joan Manén. També s'ha anomenat poema simfònic o Simfonia Nova Catalònia. S'estrenà el 1900 a Barcelona en la seva la primera versió (amb el títol ”Catalònia”) sota la direcció del mateix compositor quan aquest comptava amb disset anys. Més tard Joan Manén va realitzar una important reelaboració de l'obra fins a esdevenir la Simfonia Nova Catalònia, obra editada per Universal Edition l'any 1927. Tota la Simfonia està basada en cançons populars catalanes a excepció d'un tema original del compositor. Els temes populars catalans que apareixen són: Els segadors, El desembre congelat, El noi de la mare, L'hereu riera, El gegant del pi, El cant dels ocells, Fill del rei o La filla del marxant entre d'altres.
La Simfonia va ser interpretada a Plauen (1907), Leipzig (1908), Dresden i Berlín (1909 i 1921), Barcelona (1918, 1932 i 1934), Madrid (1918), Hamburg, Sant Petersburg o Nordhausen. Entre les interpretacions destacades hi ha la de l'Orquestra Filharmónica de Berlín sota la direcció de Fritz Reiner (1921), i la de l'Orquestra Pau Casals sota la direcció del mateix compoitor (1932).
L'obra es tornà a interpretar l'11 de setembre de 2011 al Palau de la Música Catalana en un concert organitzat per la Fundació Mas i Mas per reivindicar la figura del compositor. Potseriorment s'han realitzat noves interpretacions a càrrec de l'Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya dirigida per Xavier Puig a L'Auditori de Barcelona (2013) i a Frankfurt a càrrec de la Neue Philarmonie Frankfurt dirigida per Guido Johannes Rumstedt.

## Referències

* ↑ «TV3alacarta retransmet el Concert Onze de Setembre Nova Catalònia». CCMA.cat, 09-09-2011. [Consulta: 9 setembre 2011].
* ↑ «Mas i Mas». Masimas.com. Arxivat de l'original el 2015-04-05. [Consulta: 7 agost 2011].
# Corbs

Corbs és un jaciment arqueològic d'època del Paleolític mitjà que es localitza al terme municipal de la Juneda, de la comarca de les Garrigues a la Província de Lleida. Aquest jaciment es localitza en una explotació agropecuària de cultiu d'oliveres i ametllers, entre la partida de Miravall i dels Corbs, en la bifurcació entre els camins de l'Aranyó i de Vaca-Roja. El jaciment es veu molt afectat per les activitats agrícoles de la zona.

## Troballes arqueològiques

L'any 2001 es van realitzar 10 rases, de les quals 9 van donar resultats negatius.En els camps de conreu s'observen en superfície i extensió forces fragments de ceràmica d'època ibèrica (oxidada comuna i pintada) i romana (comunes, campaniana A, terra sigil·lada hispànica, tegulae, àmfores greco-itàlica i itàlica, etc.). Malgrat les restes ibero-romanes, no s'ha detectat cap resta constructiva in situ. En referència al Paleolític mitjà, s'han trobat ascles de material lític en sílex
També es va detectar les restes d'una paret de pedra seca feta amb blocs de pedra irregulars de 40 cm d'amplada i 2,5 m de llarg. Adossada perpendicularment a l'estructura es trobaven un grup de pedres absents d'alineació. Tampoc tenien cap material arqueològic associat. S'ha interpretat com a possibles restes modernes o antigues destruïdes pels treballs agrícoles.
L'any 2009 es va realitzar una prospecció amb motiu del projecte constructiu del canal Segarra-Garrigues. El 2009 es van localitzar alguns fragments de ceràmica oxidada de l'època iberoromana, i un de sigillata.

## Vegeu també

* Llista de jaciments arqueològics de Catalunya

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Inventari del Patrimoni Cultural Immoble Català. Direcció General d'Arxius, Biblioteques, Museus i Patrimoni de la Generalitat de Catalunya». [Consulta: 30 maig 2015].

## Bibliografia

* Inventari del Patrimoni Cultural Immoble Català. Direcció General d'Arxius, Biblioteques, Museus i Patrimoni de la Generalitat de Catalunya
https://egipci.cultura.gencat.cat
# Trinitat Llacuna i Estrany

Trinitat Llacuna i Estrany va ser una artista barcelonina documentada a finals del segle XIX que va treballar en el disseny de mobiliari.
Va estudiar a l'Escola Oficial de Belles Arts de Barcelona (la Llotja) i al curs 1894-95 era l’única alumna matriculada a la secció d'arts aplicades. Posteriorment apareix treballant al taller de l'ebenista Josep Ribas com a projectista i relacionada amb el Centre d’Arts Decoratives de Barcelona que s’havia creat després de l'exposició d’indústries artístiques del 1892 amb l’objectiu de fomentar el contacte entre artesans i industrials.
Únicament s’ha documentat participant en una exposició, la Tercera Exposició de Belles Arts i Industries Artístiques del 1896, que es va fer al Palau de Belles Arts de Barcelona. Hi va presentar diversos projectes de mobiliari i objectes neogòtics: un projecte d'oratori en aquarel·la, un d’una trona i un d’una arqueta.

## Referències

* ↑ Ojuel Solsona, Maria. Les exposicions municipals de belles arts i indústries artístiques de Barcelona (1888-1906) (tesi). Barcelona: Universitat de Barcelona, 2013.
* ↑ Repertori de catàlegs d'exposicions col·lectives d'art a Catalunya (fins a l'any 1938). 1. ed. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2002, p. 70. ISBN 84-7283-661-4.
* ↑ Catálogo ilustrado de la tercera exposición de bellas artes e industrias artísticas (en castellà). Barcelona: J. Thomas, 1896, p. 181, cat. 1055-1057.
# Brislach

Brislach és un municipi del cantó de Basilea-Camp (Suïssa), situat al districte de Laufen.

## Enllaços externs

* Brislach en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
* Web oficial del municipi (alemany)
# Herodor de Macedònia

Herodor (grec antic: Ἡρόδωρος, llatí: Herodorus) fou un cortesà macedoni que va viure en temps de Filip V de Macedònia.
Era amic del fill del rei, Demetri. Va ser víctima de les intrigues de Perseu de Macedònia, l'altre fill del rei, que cercava la manera de desfer-se del seu germà. Herodor va ser detingut i sotmès a tortura per obtenir una acusació contra Demetri, i va morir en el llarg suplici que va sofrir l'any 181 aC, segons que narra Titus Livi.

## Referències

* ↑ 4.Herodorus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 431
# Torre Blanca (Sevilla)

La Torre Blanca és una torre fortificada almohade de planta octogonal irregular construïda entre els segles XII i XIII, que formava part de les defenses del tram de les muralles de Sevilla que unia la porta de la Macarena amb la porta de Còrdova. S'anomena així per estar pintada de blanc, està construïda en argamassa i maó i en el seu interior disposava de bones estances en dos cossos o plantes voltades.
Formava part, juntament amb la torre del Oro, la torre de la Plata i la torre Abd l'Aziz de les torres defensives de què disposava el conjunt emmurallat de la ciutat, i és l'única en l'actualitat que conserva el seu llenç de muralla; al llarg d'aquest s'estenen vuit torres més, encara que de menors dimensions i d'estructura més simple.
Pertany al període almohade de la ciutat, pel que degué ser aixecada durant la important ampliació duta a terme durant el domini del sultà Ali ibn Yusuf, i reforçada en les posteriors millores efectuades el segle xiii, que van dotar als murs d'altres elements defensius com la barbacana, que també es conserva en aquest tram. Va ser enderrocada parcialment durant la Revolució de 1868.
En l'actualitat també és coneguda com a torre o torrassa de la tia Tomasa, anciana que es va refugiar a la Torre i que, segons explica la llegenda, vivia amb dos follets, Narilargo i Rascarrabia, que es dedicaven a espantar els veïns del barri.

## Referències

* 1 2 «La Torre Blanca» (en castellà). Turismo Sevilla i província, 19-08-2020.

## Bibliografia

* Romualdo de Gelo Fraile. «Antiguas murallas y puertas de Sevilla». [Consulta: 5 desembre 2012].
* Morals Padró, Francisco (1992): Història de Sevilla: la ciutat del Cinc-cents, Universitat de Sevilla, p. 23.
# Consell Central Palestí

El Consell Central Palestí (CCP), també conegut com a Consell Central de l'OAP, és una de les institucions de l'Organització per a l'Alliberament de Palestina (OAP). El CCP pren decisions polítiques quan el Consell Nacional Palestí (CNP) no està en sessió. El CCP actua com a enllaç entre el CNP i el Comitè Executiu de l'OAP. El CCP és elegit pel PNC després de ser nomenat per l'executiu de l'OLP i presidit pel president del PNC.
Els membres han passat de 42 (1976), 55 (1977), 72 (1984), 107 (principis dels anys 90), 95 (mitjans dels 90) a 124 (1996). L'abril de 1996, el CCP estava format per 124 membres del Comitè Executiu de l'OLP, CNP, CLP i altres organitzacions palestines.
El 5 de gener de 2013 es va anunciar que l'OLP havia delegat les funcions del govern i del parlament de l'Autoritat Palestina al Consell Central.

## Referències

* 1 2 Palestinian organizations. Arab Gateway, archived on 13 August 2013
* ↑ See the 1996 list of members: Members of the PLO Central Council as of 1996. At middleeastreference.org.uk. Also in PLO Central Council Members Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine., Passia, 2003
* ↑ PLO’s Central Council to Discuss Changes, says Official Arxivat 2013-01-15 a Wayback Machine.. WAFA, 5 January 2013
# Corbon (Calvados)

Corbon és un municipi francès situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 67 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Corbon era de 67 persones. Hi havia 24 famílies de les quals 12 eren parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 30 habitatges, 24 eren l'habitatge principal de la família i 6 eren segones residències. 29 eren cases i 1 era un apartament. Dels 24 habitatges principals, 22 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien tres cambres, 3 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 14 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Corbon el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 8 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 8 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 44 persones, 34 eren actives i 10 eren inactives. De les 34 persones actives 30 estaven ocupades (16 homes i 14 dones) i 4 estaven aturades (4 homes). De les 10 persones inactives 4 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses d'hostatgeria i restauració i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un restaurant.
L'any 2000 a Corbon hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Corbon a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Corbon a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Resolució 173 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 173 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 26 de juliol de 1962, després d'examinar l'aplicació del Regne de Burundi per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que el Regne de Burundi fos admès.

## Vegeu també

* Llista de Resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 101 a 200 (1946 - 1965)

## Referències

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Urdiales del Páramo

Urdiales del Páramo és un municipi de la província de Lleó, enclavada en la comarca natural del Páramo Leonés.

## Pedanies del municipi

* Mansilla del Páramo
* Urdiales del Páramo
* Villarrín del Páramo

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 920 | 771 | 688 | 614 |

## Referències

* ↑ «Provincia de León (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 març 2021].
# Bufo latastii

Bufo latastii és una espècie d'amfibi que viu a l'Índia i al Pakistan.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Stöck, M., Khan, M.S., Dutta, S., Ohler, A., Vasudevan, K., Vijayakumar, S.P., Papenfuss, T., Anderson, S. & Kuzmin, S. 2004. Bufo latastii. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 14 abril 2008.
# Heroes Reborn (minisèrie)

Heroes Reborn és una minisèrie de 13 episodis en producció, spin-off d'Herois que s'emetrà l'any 2015.

## Argument

Partint de la sèrie original, "tornaran a aparèixer els elements essencials" on la gent normal descobrirà que té habilitats especials. Aquesta nova sèrie estarà precedida per un miniepisodi web el qual presentarà els nous personatges i l'argument principal.

## Repartiment

| Principal Jack Coleman com a Noah Bennet Zachary Levi com a Luke Collins Robbie Kay com a Tommy Clark/Nathan Bennet Danika Yarosh com a Malina Bennet Kiki Sukezane com a Miko Otomo/Katana Girl Ryan Guzman com a Carlos Gutierrez/El Vengador Rya Kihlstedt com a Erica Kravid Gatlin Green com a Emily Duval Henry Zebrowski com a Quentin Frady Judith Shekoni as Joanne Collins Convidats Sendhil Ramamurthy com a Mohinder Suresh Jimmy Jean-Louis com a The Haitian Greta Onieogou com a Aly Rachael Ancheril com a Fiona Nesta Marlee Cooper com a Dahlia Jake Manley com a Brad | Secundaris Greg Grunberg com a Matt Parkman Noah Gray-Cabey com a Micah Sanders Masi Oka com a Hiro Nakamura Cristine Rose com a Angela Petrelli Francesca Eastwood com a Molly Walker Pruitt Taylor Vince com a Caspar Abraham Peter Mooney com a Francis Eve Harlow com a Taylor Kravid Aislinn Paul com a Phoebe Frady Carlos Lacamara com a Pare Mauricio Nazneen Contractor com a Farah Nazan Dylan Bruce com a Captain James Dearing Clé Bennett com a Harris Lucius Hoyos com a Jose Gutierrez Krista Bridges com a Anne Clark Toru Uchikado com a Ren Shimosawa Richie Lawrence com a Dennis Collins Marco Grazzini com a Oscar Gutierrez/El Vengador Hiro Kanagawa com a Hachiro Otomo Michael Therriault com a Richard |

## Referències

* 1 2 Sandra Gonzalez. «'Heroes Reborn' digital prequel is coming: Here's your first look». Mashable, 08-07-2015. [Consulta: 15 juliol 2015].
* ↑ «Early morning on set. Glimpse of #FarahNazan #heroesreborn #trailerselfie». Instagram, 03-06-2015.
# Torre Blanca (Tessalònica)

La Torre Blanca de Tessalònica (en grec Λευκός Πύργος Lefkós Pýrgos; en turc: Beyaz Kule; en judeocastellà: Kuli Blanka) és un monument històric i un museu de la ciutat de Tessalònica, Grècia. Construïda al segle xv pels otomans, inicialment formava part d'una fortificació defensiva de la ciutat, que perdurà fins al 1911, any en què va ser derruïda. Va servir com a caserna militar durant segles, però més endavant també com a presó per als condemnats que esperaven l'execució. Va ser reconstruïda als anys 1980 i des de 1985 fa la funció de museu, on actualment es pot visitar una exposició permanent dedicada a la història de la ciutat. És un dels monuments més populars i un símbol de la ciutat de Salònica.

## Arquitectura

La torre és circular, de 33,9 metres d'alçada i 21,7 metres de diàmetre, i té 6 pisos. Està formada per dos cilindres, un d'exterior (21,7 metres de diàmetre) i un d'interior (8,5 metres). El cilindre exterior arriba fins a la cinquena planta, mentre que el cilindre interior arriba fins a la sisena. Entre els dos cilindres s'hi va construir una escala de cargol de 92 graons, i l'espai sobrant està ocupat per diferents habitacions. L'edifici està construït principalment amb pedra i guix, però també parcialment amb totxana.

## Història

La Torre Blanca de Tessalònica va ser construïda al segle xv, després que la ciutat fos conquerida pels otomans l'any 1430, amb el sultà Murat II al cap davant. En la seva ubicació original hi havia una torre més antiga, que pertanyia a les fortificacions romanes d'Orient de la ciutat, on la muralla de l'est trobava la muralla marítima. En aquell moment era coneguda com la Torre del Lleó.

## Referències

* 1 2 3 «Museum of the History and Art of Thessaloniki». Museums of Macedonia. [Consulta: 25 maig 2020].(anglès)
* 1 2 «Architecture». White Tower of Thessaloniki. [Consulta: 28 maig 2020].(anglès)
* 1 2 «Thessaloniki New exhibition at the monument-symbol of the city». Byzantine Museum. Arxivat de l'original el 2012-06-22. [Consulta: 26 maig 2020].(anglès)
* 1 2 «The Story Behind Thessaloniki’s White Tower». The Culture Trip, 12-04-2018. [Consulta: 18 juny 2021].(anglès)
* ↑ «History». White Tower of Thessaloniki. [Consulta: 28 maig 2020].(anglès)
# OAB

OAB té els següents significats:
* Office of Architecture in Barcelona, estudi d'arquitectura amb seu a Barcelona
* Observatori Astronòmic de Brera, històric observatori astronòmic fundat al palau Brera de Milà (Itàlia)
* Oriental Air Bridge, aerolínia amb seu a Nagasaki, al Japó
# Corbon

Corbon és el nom dels següents llocs:
Geografia:
* Corbon, comuna (municipalitat) francesa al departament de l'Orne
* Corbon, comuna (municipalitat) francesa al departament de Calvados
* Méry-Corbon, comuna (municipalitat) francesa al departament de Calvados, regió de Baixa Normandia.
# Richmond (Nou Hampshire)

Richmond és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 1.077 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Richmond tenia 1.077 habitants, 379 habitatges, i 285 famílies. La densitat de població era d'11,1 habitants per km².
Dels 379 habitatges en un 35,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,5% hi vivien parelles casades, en un 4,5% dones solteres, i en un 24,8% no eren unitats familiars. En el 19,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,2% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 25,5% de 45 a 60 i un 11,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.141$ i la renda mediana per família de 54.625$. Els homes tenien una renda mediana de 37.083$ mentre que les dones 27.500$. La renda per capita de la població era de 21.174$. Entorn del 4,6% de les famílies i el 7,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Richmond». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Richmond». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Urdorf

Urdorf és un municipi del cantó de Zúric (Suïssa), situat districte de Dietikon.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Blauet (color)

Blauet, blavet o matablanc és un color que pren el nom del producte de vidre en pols acolorit amb pigment esmalt, usat en bugaderia i tintures de blau fosc intens. S'afegeix al midó o a l'aigua en emmidonar o rentar la roba blanca per a llevar-li la grogor i emblanquir-la.
Una mostra del color blauet:

## Localització i usos

* Blauet és un color d'obres pictòriques.
* Blauet és el color tradicional de la roba de treball.

## Vegeu també

* Llista de colors
# Stade Maurice Boyau

L'Estadi Maurice Boyau és un estadi de rugbi situat a Dacs. És de l'actual Estadi Municipal de Dacs. Acull molts partits en el Top 14 i la Pro D2 amb la US Dax.

## Equipaments

L'Estadi Municipal de Dacs porta des del 2001, el nom de Maurice Boyau, as de l'aviació durant la I Guerra Mundial i antic jugador del Dacs.
La zona esportiva del Maurice-Boyau té 8 hectares. Inclou dos camps de rugbiː un camp d'honor i un camp d'entrenament.
La capacitat del camp d'honor és de 16.170 seientsː
* Tribuna d'honor: 3050 places.
* Tribuna petitaː un per a 1120 persones.
* La resta es reparteix a les grades que ressegueixen la pista d'atletisme.
Com a complex multiesportiu, el Naurice Boyau pot acollir diverses manifestations esportives. A part de les instal·lacions esmentades, també disposa deː
* Un jai-alai (1 300 places) i un frontó exterior (740 places) per a la pràctica de la pilota basca.
* Un dojo municipal (205 places) equipat amb tatamis per a la pràctica del judo.
* Une sala poliesportiva anomenada també «Maurice-Boyau» (448 places), entre altres coses utilitzada per a la pràctica del bàsquet, handbol i voleibol.
* Una sala de musculació (44 places).
* Una sala de dansa (34 personnes).
* Una sala de recepció (225 places).
* Una pista d'atletisme que dona la volta al terreny de joc.
* Un skate-parc.

## Referències

* ↑ Laborde, 2012, p. 148.
* 1 2 3 «Tous les équipements sportifs à Dax» (en francès). http://www.dax.fr/.+[Consulta: 29 octubre 2018].

## Bibliografia

* Laborde, Gérard. Maurice Boyau, le Dacquois : une légende, (llibre) (en francès). Éditions Le Luy de France, 2012. ISBN 2-9510061-3-6.
# Mukangarh

Mukundgarh (Hindi मुकुंदगढ़) o Mukangarh és una ciutat i un municipi al districte de Jhunjhunu en l'estat indi de Rajasthan.Forma part de la regió de Shekhawati. Es troba a pocs quilòmetres de Nawalgarh.
En el passat fou un estat tributari protegit, una thikana concedida en feu el 1859 pel maharajà de Jaipur al thakur Mukand Singh, fill únic del thakur Nathu Singh de Nawalgarh.

## Llista de thakurs

* Thakur Mukand Singh 1859-1876
* Thakur Berisal Singh 1876-1895 (fill del thakur Durjan Sal de Nawalgarh, mort sense fills)
* Interregne 1895-1903
* Thakur Bahadur Singh 1903-1910 (fill del thakur Jait Singh de Mandawa)
* Thakur RANDHIR SINGH 1910-1911 (fill, va regnar 16 mesos i va morir sense fill)
* Interregne 1911-1915
* Thakur Bagh Singh 1915-1953 (fill del thakur Phul Singh de Mahansar)
* Thakur Lal Sing 1953-1954 (+1961) (fill)

## Referències

* Genealogia Arxivat 2010-03-22 a Wayback Machine.