OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sucre demerara

El sucre demerara o terciat és un sucre moré poc refinat de color daurat, que s'obté a partir de la segona cristal·lització de l'extracció de la canya de sucre, que posteriorment passa per una turbina o centrifugadora on se li extreu l'aigua que conté i algunes de les seves impureses (part de la melassa).
Com és el resultat de la segona o bé tercera cristal·lització, el sucre demerara perd part o gairebé tota la melassa que té i es per això que no té un gust especial com el sucre mascavat o la panela. Com s'ha rentat amb aigua, el seu color és molt més clar, normalment daurat. Tot i que perd moltes propietats dels sucres morens, no arriba a ser com el sucre blanc de refineria.

## Producció del sucre

* Es recol·lecta la canya de sucre i es premsa per extreure el suc.
* El suc de la canya de sucre el filtra i es neteja.
* Es posa a bullir el suc per tal d'evaporar l'aigua i fer que quedi una massa tova i espessa.
* Aquesta massa es posa a la centrifugadora o turbina, aquí es produeix la cristal·lització
* Per tal d'obtenir el sucre demerara, s'haurà de fer una o dues centrifugacions més, ja que aquest sucre és el resultat de la segona cristal·lització

## Variació de noms

El sucre demerara o sucre terciado, nom més general, també rep altres noms en funció d'on de la zona o pais. Per exemple:
Als Estats Units, trobem que fan referència a aquest sucre amb el terme Sucre Turbinat.
A França es coneix amb el terme cassonade.

## Referències

* ↑ «Azúcar Panela® | Diferencia con el Azúcar Terciado» (en castellà). Arxivat de l'original el 2017-12-01. [Consulta: 19 novembre 2017].
* ↑ «Azúcar demerara | Gastronomía & Cía» (en castellà). [Consulta: 19 novembre 2017].
* ↑ «Azúcar Panela® | Diferencia con el Azúcar Turbinado» (en castellà). Arxivat de l'original el 2017-12-01. [Consulta: 19 novembre 2017].
* ↑ «Qué es el azúcar turbinado | Gastronomía & Cía» (en castellà). [Consulta: 19 novembre 2017].
# Suzuki Català

Suzuki Català és un equip de motociclisme de Molins de Rei (Baix Llobregat) que habitualment participa en les 24 hores Motociclistes de Catalunya. L'equip, lligat a Motos Català, està format en la seva major part per personal amateur provinent del Grup Motor Molins de Molins de Rei.
Habitualment participen en les 24 hores Motociclistes de Catalunya amb dues motos i han aconseguit la victòria en 5 ocasions els anys 2003, 2005, 2006, 2008 i 2009. El 2010 va quedar-hi segon.

## Trajectòria a les 24 hores Motociclistes

* 1996: 7è
* 1997: 12è
* 1998: 10è
* 1999: 3r i abandonament
* 2000: abandonament i abandonament
* 2001: abandonament i 5è
* 2002: 2n i 4t
* 2003: 1r i 3r
* 2004: 2n i 3r
* 2005: 1r i 6è
* 2006: 1r i abandonament
* 2007: 4t
* 2008: 1r i abandonament
* 2009: 1r

## Referències

* ↑ «Team Suzuki Català» (en castellà). facebook.com. [Consulta: 1r febrer 2011].
* ↑ «Les 24 Hores motociclistes resisteixen a la crisi». competicio.cat, 14-07-2010. [Consulta: 1r febrer 2011].
* ↑ «L'equip Suzuki Català finalitza les 24 hores de motociclisme en segona posició». eljocdelesport.com, 18-07-2010. Arxivat de l'original el 8 de desembre 2010. [Consulta: 1r febrer 2011].

## Enllaços externs

* Web oficial de Motos Català
# Suzuki (desambiguació)

«Suzuki» té aquests significats:
* Entitats:
** Suzuki Motor Corporation, multinacional japonesa que fabrica i comercialitza vehicles i motors
** Suzuki Català, equip de motociclisme de Molins de Rei (Baix Llobregat)
** Suzuki Manresa, antiga denominació del club Bàsquet Manresa
** Suzuki World Rally Team, escuderia que participa en el Campionat Mundial de Ral·lis des del 2008
* Biografies:
** Shin'ichi Suzuki (Nagoya, 1898 - Matsumoto, 1998) violinista, filòsof, compositor i educador japonès. Fundador del mètode Suzuki d'educació musical.
** Keiichi Suzuki (Sakhalín, Japó, 1942), patinador de velocitat sobre gel japonès
** Aguri Suzuki (1960, Toquio), pilot de curses automobilístiques japonès
** Akira Suzuki, químic japonès guardonat amb el Premi Nobel en 2010
** David Suzuki (1936), japonès membre de l'Acadèmia del Canadà, divulgador científic i activista mediambiental
** Ichiro Suzuki, jugador de beisbol japonès
** Severn Cullis-Suzuki (1979, Vancouver), activista mediambiental, oradora, tertuliana de televisió i escriptora
** Toshio Suzuki, pilot de curses automobilístiques japonès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1
** Yasuhito Suzuki (Prefectura d'Osaka, 1959), futbolista japonès
** Suzuki Harunobu, artista xilografista japonès d'estil ukiyo-e
# Conrad II

Conrad II és el nom dels següents personatges:
* Conrad II del Sacre Imperi Romanogermànic (vers 990 – 1039), rei d'Alemanya i emperador romanogermànic
* Conrad II de Suàbia (1173- 1195), duc de Suàbia (1191-95) i duc de Rothenburg de (1188-91)
* Conrad II de Borgonya (vers 835 - 876), comte i duc de la família dels Güelfs, fill de Conrad I de Borgonya i d'Adelaida d'Alsàcia
* Conrad II de Luxemburg, (?- 1136), comte de Luxemburg (1131 - 1136)
* Conrad II de Caríntia dit el Jove (~1003- 1039), duc de Caríntia (1035 - 1039)
* Conrad II de Baixa Lotaríngia, d'Itàlia i d'Alemanya (1074, Hersfeld-1101) duc de la Baixa Lotaríngia i marquès de Torí (1076 -1087), rei dels Romans (1087-1098) i rei d'Itàlia (1093 -1098)
# Coris aygula

Coris aygula és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.
Els mascles poden assolir els 120 cm de longitud total.
Es troba des del Mar Roig i l'Àfrica oriental fins al sud del Japó, l'Illa de Lord Howe i l'illa de Rapa.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Coris bulbifrons

Coris bulbifrons és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 60 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia i a l'Illa de Lord Howe.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Contra (pel·lícula)

Contra és una pel·lícula de comèdia alemanya del 2020 basada en la pel·lícula francesa Le Brio. S'ha doblat al català.

## Sinopsi

El professor de dret Richard Pohl (Christoph Maria Herbst) fa un comentari racista quan l'estudiant Naima (Nilam Farooq) arriba tard a la seva conferència. Per evitar mesures disciplinàries, Pohl accepta tutoritzar la Naima per a un concurs de debat.

## Repartiment

* Christoph Maria Herbst - Professor Richard Pohl
* Nilam Farooq - Naima Hamid
* Hassan Akkouch - Mo
* Ernst Stötzner - Professor Lambrecht
* Stefan Gorski - Benjamin

## Referències

* ↑ «Contra». Zurich Film Festival. [Consulta: 18 juny 2023].
* ↑ «Sönke Wortmann im Interview» (en german). Süddeutsche Zeitung, 27-10-2021 [Consulta: 18 juny 2023].
* ↑ Busche, Andreas «Sönke Wortmanns Komödie „Contra“:» (en german). Der Tagesspiegel, 27-10-2021 [Consulta: 18 juny 2023].
* ↑ «El cinema de La 2 - Contra». RTVE Catalunya, 26-09-2023. [Consulta: 2 octubre 2023].
# Taylorisme

El taylorisme consisteix en la divisió de les tasques dels processos de producció, suposa l'aïllament del treballador i la imposició d'un salari variable i proporcional al valor que l'obrer afegeix al procés. Va suposar una nova forma d'organització industrial que tenia per finalitat augmentar la productivitat i evitar el control dels obrers sobre el seu temps de treball. El seu nom es deu a l'enginyer Frederick W. Taylor. Es tracta d'aplicar mètodes científics d'orientació positivista i mecanicista a l'estudi de la relació entre l'obrer i les tècniques modernes de producció industrial, amb la finalitat de maximitzar l'eficiència de la mà d'obra i de les màquines i eines, mitjançant la divisió sistemàtica de les tasques, l'organització racional del treball en els seus processos i seqüències, i el cronometratge de les operacions, més un sistema de motivació amb el pagament de primes al rendiment, suprimint qualsevol improvisació en l'activitat industrial.
En la dècada de 1910, Christine Frederick es va interessar en aplicar el taylorisme en fer les cuines més eficients per a les dones i se li atribueix l'estandardització de l'alçada dels taulells de la cuina i de les superfícies de treball, i va investigar uns 1.800 productes diferents, des d'electrodomèstics fins a aliments, buscant mètodes de preparació i ús que permetessin estalviar mà d'obra. Va començar una sèrie d'articles sota el títol New Housekeeping al Ladies' Home Journal. que es van recollir posteriorment com a llibre, The New Housekeeping: Efficiency Studies in Home Management.

## Referències

* ↑ «F. W. Taylor, Expert in Efficiency, Dies», 03 1915. [Consulta: 9 agost 2009].
* ↑ Rutherford, Janice Williams. Selling Mrs. Consumer: Christine Frederick and the Rise of Household Efficiency. University of Georgia Press, 2010, p. 4. ISBN 0820327271.
# Taiwo Olayemi Elufioye

Taiwo Olayemi Elufioye és una farmacòloga nigeriana i investigadora. Elufioye treballa com a professora al departament de farmacologia de la Universitat d'Ibadan.
Elufioye nasqué en una família instruïda en la que sa mare era una mestra i son pare era administrador d'una universitat. La seua família sencera, incloent els seus germans han anat a la universitat.
Elufioye fou premiada amb una beca per a investigació per la John D. and Catherine T. MacArthur Foundation per a investigar diverses plantes medicinals de Nigèria per a experimentar els seus compostos que podrien ser utilitzats per a lluitar contra les malalties neurodegeneratives.
El 2014, Elufioye fou una de les cinc dones que van guanyar el Premi de la Fundació Elsevier per a Dones Científiques de Carrera Primerenca als Països en Desenvolupament. Elufioye guanyà el premi pel seu treball sobre les propietats farmacològiques de les plantes nigerianes. La seua recerca se centra sobretot en components que podrien ser utilitzats per a combatre la malària, ferides, pèrdua de memòria, la lepra i el càncer. El Premi de la Fundació Elsevier inclou una donació de 5.000$ i un viatge amb tots els costos pagats a Chicago per a rebre el premi. Quan rebé el premi, el vicerrector de la Universitat d'Ibadan, Isaac Adewole, digué que les fites d'Elufioye "inspirarien altres dones en la ciència" i que ella és "un orgull per a Nigèria i el continent africà en conjunt".

## Referències

* ↑ «Awards Honor Five Early-Career Women Chemists Studying Medicinal Properties of Natural Compounds in Developing Regions». States News Service, 19-02-2016 [Consulta: 1r febrer 2016]. Arxivat 8 October 2016$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-10-08. [Consulta: 13 maig 2018].
* 1 2 Brink, Susan «Against All Odds: Women in Developing Countries Succeed in STEM Fields». U.S. News and World Report, 05-08-2014 [Consulta: 1r febrer 2016].
* ↑ «Doctoral Grantees (Taiwo Olayemi Elufioye)». MacArthur Grants Awardees. University of Ibadan. Arxivat de l'original el 3 de març 2015. [Consulta: 2 febrer 2016].
* ↑ «The Elsevier Foundation honors Early Career Women Scientists from Developing Countries for Research into the Medicinal Properties of Natural Compounds». The Elsevier Foundation, 12-02-2014. [Consulta: 1r febrer 2016].
* ↑ Obayendo, Temitope «UI Pharmacognosy Lecturer, Wins Women Global Award». Pharmanews, 11-03-2014 [Consulta: 1r febrer 2016].
* ↑ «Nigerian woman, Elufioye, wins 2014 scientists award». Blueprint, 10-03-2014 [Consulta: 1r febrer 2016]. Arxivat 17 de setembre 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-09-17. [Consulta: 13 maig 2018].
* ↑ «Taiwo Elufioye, UI Chemist Celebrated in U.S.». Nigerian Tribune, 11-10-2014 [Consulta: 2 febrer 2016].
* ↑ «UI Scientist, Dr. Taiwo Olayemi-Elufioye Wins Women Global Award». Naijalog [Consulta: 2 febrer 2016].
# Terranatos

Terranatos és un gènere de peixos de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Taxonomia

* Terranatos dolichopterus (Weitzman & Wourms, 1967)

## Referències

* ↑ Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Quercus canbyi

Quercus canbyi és un tipus de roure que pertany a la família de les fagàcies. Està a dins de la secció dels roures vermells del gènere Quercus.

## Distribució

Es troba a Mèxic als estats de Nuevo León, (Tamaulipas) i als Estats Units a l'estat de Texas a les Muntanyes de Chisos. Creix entre els 0 als 2100 m a canyons rocosos, en una zona restringida.

## Descripció

Quercus canbyi és un petit arbre que assoleix entre els 4 als 15 metres d'alçada, i el tronc entre 20 a 50 cm de diàmetre. Les branques són llargues i flexibles, una mica caigudes. L'escorça és de color marró verdós, suau, convertint-se en gris fosc, berrugós, solcat. Les branquetes tenen un color vermellós marronós, brillants, fines (1-2 mm de diàmetre), aviat glabres, amb lenticel·les clares. Les gemmes terminals tenen un color vermellós marrorós, ovoides, d'1,5-5 mm, poc ciliats. Les fulles fan 7,5-10 x 2-3 cm, semiperennifòlies o darrerament caducifòlies, gruixudes, corretjoses, lanceolades a estretament el·líptiques. L'àpex agut, atenuades, base arrodonida o cuneïforme, marge gruixut, revoluts, amb 4 parells de poca profunditat de verres amb punta lòbuls dentats, o de vegades tot, de color verd brillant, sense pèl amunt; sense brillantor, de color marró vermellós sota a vegades amb flocs axil·lars; entre 4 a 8 parells venes. Els pecíols estan sense pèls, prims i flexibles, d'1-2 cm de llarg. Les flors en surten 1 o 2 entre els mesos d'abril i maig. Els aments masculins fan entre 3 a 5 cm de llarg i els pistils fan entre 0,5 a 1 cm de llarg. Les glans fan 1,5 cm, estretes, sense pecíol, sola o en parelles. La tassa és molt superficial i cobreix 1/4 o 1/3 de la nou, i les glans maduren entre 1 o 2 anys.

## Sinonímia

* Quercus alamarensis C.H. Mull.
* Quercus canbyi fo. ascendens Trel.
* Quercus canbyi fo. attenuata C.H. Mull.
* Quercus canbyi fo. berlandieri Trel.
* Quercus canbyi fo. concolor Trel. & C.H. Mull.
* Quercus canbyi fo. karwinskii (Trel.) C.H. Mull.
* Quercus canbyi fo. pedunculata C.H. Mull.
* Quercus canbyi fo. setacea C.H. Mull.
* Quercus canbyi fo. subovatifolia C.H. Mull.
* Quercus karwinskii Trel.

## Referències

* ↑ Sinònoms a Tropicos.org
* ↑ Sinònims a Catalogue of life

## Enllaços externs

* article CONABIO. 2009. Catálogo taxonómico de especies de México. 1. In Capital Nat. México. CONABIO, Mexico City.
* Standley, P. C. & J. A. Steyermark. 1946. Erythroxylaceae. In Standley, P.C. & Steyermark, J.A. (Eds), Flora of Guatema la - Part V. Fieldiana, Bot. 24(5): 390–393.
# Pérez Art Museum de Miami

El Pérez Art Museum (PAMM) és un museu d'art modern i contemporani situat al centre de Miami. Dedica les col·leccions i les exposicions a l'art internacional del segle XX i del segle xxi.

## Història

Fundat el 1984 com a Center for the Fine Arts, es va conèixer com a Miami Art Museum (MAM) des de 1996 fins que es va canviar el seu nom actual el 2013 després de la inauguració del nou edifici dissenyat per Herzog & de Meuron al nº 1103 de Biscayne Boulevard.

## Incident amb l'obra de Ai Weiwei

El febrer de 2014 una gerra de l'artista xinès Ai Weiwei, fou esmicolada per un artista de Miami com acte de protesta per l'absència d'artistes locals en aquest centre. L'obra formava part de les setze de la col·lecció "Coloured Vases", peces molt antigues de la dinastia Han i cobertes amb pintura industrial pel pròpi artista xinès, estava valorada en un milió de dolars.

## Referències

* ↑ «Who We Are». [Consulta: 22 abril 2018].
* ↑ «The Building». [Consulta: 22 abril 2018].
* ↑ «Florida artist smashes $1m vase by Chinese dissident artist Ai Weiwei» (en anglès). [Consulta: 22 abril 2018].
* ↑ «Miami painter thought $1m Ai Weiwei vase was Home Depot-style pot» (en anglès). [Consulta: 22 abril 2018].

## Vegeu també

* Philip Johnson
* Edifici Fòrum

## Enllaços externs

* Official PAMM Website
# Mil·lerètids

Els mil·lerètids (Millerettidae) són una família extinta de sauròpsids anàpsids que visqueren a Sud-àfrica durant el Permià (etapes del Capitanià al Changxingià). Eren petits i potser insectívors, i similars als llangardaixos moderns en aparença i en estil de vida.
El següent cladograma mostra la posició filogenètica de Millerettidae, d'acord amb Ruta et al., 2011.
| Parareptilia | Mesosauria Brazilosaurus sanpauloensis Mesosaurus tenuidens Stereosternum tumidum Eunotosaurus africanus Millerettidae Milleretta rubidgei Broomia perplexa "Millerosaurus" nuffieldi Milleropsis pricei Millerosaurus ornatus Procolophonomorpha Australothyris smithi Microleter mckinzieorum Ankyramorpha |

## Referències

* 1 2 Marcello Ruta, Juan C. Cisneros, Torsten Liebrect, Linda A. Tsuji and Johannes Muller «Amniotes through major biological crises: faunal turnover among Parareptiles and the end-Permian mass extinction». Palaeontology, 54, 5, 2011, pàg. 1117–1137. DOI: 10.1111/j.1475-4983.2011.01051.x.

## Enllaços externs

* Millerettidae en el web del Museu de Paleontologia de la Universitat de Califòrnia en Berkeley. (anglès)
* Millerettidae en el web Arxivat 2011-09-22 a Wayback Machine. "Paleobiology Database" ("Base de dades de paleobiologia"). (anglès)
# Consolida saccata

Consolida saccata és una espècie que pertany a la família de les ranunculàcies.

## Descripció

Consolida saccata és una planta herbàcia anual de 25 a 60 cm d'alçada, amb nombroses branques fines, dividides, pubescents amb pèls grocs, glandulars i estenents. Les fulles són laciniades lineals, agudes, ciliades. Les flors fan entre 20 a 25 mm, de color blanc os o amb els sèpals laterals blavosos. El lòbul superior de 5 lòbuls de la corol·la força bífid, lleugerament més llarg que els lòbuls intermedis aguts i estretament dentiformes; els lòbuls laterals són molt més grans, triangulars i aguts; l'esperó és allargat, doblegat cap endavant i l'àpex és sacinat de manera incinada. El fol·licle és subcomprimit, semiobovat i oblong, de 10 a 17 x 3 a 4 mm., i l'àpex és arrodonit, bruscament rostrat.

## Distribució i hàbitat

Consolida saccata creix al nord de l'Iraq, Iran i Turquia, en camps pedregosos. Es distingeix de la resta d'espècies d'aquest grup per la forma dels esperons i els lòbuls laterals de la corol·la.
La seva època de floració es entre els mesos de juny i juliol.

## Taxonomia

Consolida saccata va ser descrita per Peter Hadland Davis i publicat a Notes from the Royal Botanic Garden, Edinburgh 26: 173, l'any 1965.

### Etimologia

Veure:Consolida
saccata: epítet llatí que al·ludeix a l'antiga colònia romana la "Mauritània", ara Fes i el Marroc.

### Sinonímia

* Delphinium saccatum Huth
* Aconitella saccata (Huth) Soják
* Aconitopsis saccata (Huth) Kem.-Nath.

## Referències

* 1 2 3 «Consolida saccata» (en turc/anglès). Plants of Turkey.
* ↑ https://www.tropicos.org/name/100315681 Consolida saccata a Tropicos]
* ↑ A Epítets Botànics
* ↑ «Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2014 Annual Checklist.». Species 2000: Reading, UK., 2014. [Consulta: 7 novembre 2020].
# Dzanga Bai

Dzanga Bai és una clariana al mig de la selva en la República Centreafricana, localitzada en el mateix cor del sector Dzanga del Parc nacional Dzanga-Ndoki.

## L'elefant de bosc i la recerca al bai

A Dzanga Bai es troba la població actual més nombrosa d'elefants africans de bosc. El resultat dels monitoratges dels darrers 10 anys estimen que a la clariana hi ha una població habitual d'uns 3.000 elefants procedents de tot el centre d'Àfrica, a la qual se sumen 1.000 individus més procedents de les properes República del Congo i República del Camerun. Amb tot, els equips científics presents a la regió (WCS i WWF) han aconseguit crear la base de dades més gran dedicada exclusivament als elefants.
Andrea Turkalo és una de les científiques de la WCS que més aportacions ha fet als coneixements actuals sobre els elefants de bosc. Turkalo és membre del The Elephant Listening Project (ELP) i s'ha dedicat durant més de 18 anys a estudiar el llenguatge i la comunicació entre els elefants i les relacions socials entre els individus dins el grup.

## Caça furtiva

La presència sostinguda de Turkalo sobre el terreny i la seva relació sincera amb la població local Ba 'Aka, així com la presència continuada d'altres conservacionistes, probablement, han estat els factors més importants per a mantenir la caça furtiva en un mínim en el clar Dzanga durant anys. Malgrat tot, l'amenaça dels caçadors furtius a la zona a la recerca d'ivori continua representant un risc importantíssim per a la pervivència dels elefants.

## Referències

* ↑ Turkalo, Andrea K., Peter H. Wrege, and George Wittemyer. "Long-Term Monitoring of Dzanga Bai Forest Elephants: Forest Clearing Use Patterns." PloS one 8.12 (2013): e85154.
* ↑ Blake, Stephen. The ecology of forest elephant distribution and its implications for conservation. Diss. University of Edinburgh, 2003.
* 1 2 Kamiss, Amis, and A. Turkalo. "Elephant Crop Raiding in the Dzanga-Sangha Reserve, Central African Republic." (1999).
* ↑ «Mbeli Bai Study | The Elephants» (en anglès). [Consulta: 28 desembre 2015].
* ↑ Schiffman, Richard. "Political stability will save Africa's forest elephants." New Scientist 221.2952 (2014): 25.

## Vegeu també

* Mbeli bai.
* Elefant africà de bosc.

## Enllaços externs

* The Elephant Listening Project.
# Tòni de l'Ostal

Tòni de l'Ostal és un cantant en occità. Té un recull de cançons de Jan-Mari Carlòtti (A sant-Jan), Dupain (Lo carrejaire), Joan Bodon (Los carbonièrs de la Sala), Josiana (Es defendut parlar patoès), Les Fabulous Trobadors (Calandreta), Lou Dalfin (Lo pal), Mans de Breish (Volem viure al país), Martí (Los commandos de la nuèit), Massilia Sound System (Occitan, leiçon no. 1), Nadau (La hèsta) i Patric (Esclarmonda), però també cançons pròpies com Occitània, qu'es aquò? i populars com Joan Petit, Lo bossut o Se canta.