OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Universitat de Wuhan

La Universitat de Wuhan (xinès simplificat: 武汉大学; xinès tradicional: 武漢大學; pinyin: Wǔhàn Dàxué; col·loquialment 武大; Wǔdà) és una universitat nacional de recerca ubicada a Wuhan, Hubei. [3] És una de les universitats més prestigioses i selectives de la Xina, i va ser reconeguda pel Ministeri d'Educació xinès com a Universitat de Doble Primera Classe A. Va ser una de les quatre universitats d'elit del primer període republicà i també és una de les universitats més antigues de la Xina. La Universitat de Wuhan es troba a la muntanya de Luojia, amb edificis palaus que barregen estils xinès i occidental. És considerat per molts com un dels campus més bells de la Xina.
La Universitat de Wuhan s'ha classificat permanentment entre les universitats de primer nivell de la Xina. A nivell nacional, va quedar en quart lloc el 2016 i tercer el 2017 per la seva excel·lència acadèmica. La universitat és coneguda per investigacions en camps com les ciències socials, teledetecció, enginyeria d'enquestes i enginyeria hidràulica. Està administrada pel Ministeri d'Educació de la Xina i ha estat seleccionada tant pel Projecte 985 com pel Pla 111 com a destinatari principal del finançament estatal.

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«».
* ↑ «中国10大景色最美的大学(图)(10)_新浪旅游_新浪网».
* ↑ «Còpia arxivada». [Consulta: 24 març 2020]. Arxivat 2019-12-10 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-12-10. [Consulta: 24 març 2020].
* ↑ { Arxivat 2019-06-06 a Wayback Machine.
# Universitat de Waseda

La Universitat de Waseda coneguda també com a Soudai és considerada una de les millors universitats privades del Japó. Al costat de la Universitat Nacional de Tòquio és una de les més prestigioses. És també una de les universitats de més difícil ingrés, i molts estudiants deuen acudir a escoles igualment prestigioses per a garantir-se una vacant. El seu lema és "Independència d'aprenentatge".

## Història

Va ser fundada per l'erudit samurai i polític meiji, i ex premier Okuma Shigenobu el 1882, i va ser reconeguda com a universitat el 1902. Gran part del campus es va destruir durant els bombardejos sobre Tòquio durant la Segona Guerra Mundial, però la universitat va ser reconstruïda i reoberta al voltant de 1949.
El programa de literatura de Waseda és especialment famós, i compte entre els seus graduats als escriptors Haruki Murakami i Tawara Machi. La biblioteca de Soudai també posseeix una col·lecció única que va sobreviure als bombardejos a Tòquio, a diferència d'altres universitats. Per aquest motiu la seva col·lecció és una font important en l'estudi de la història i literatura japoneses anteriors a la guerra.
Waseda és també coneguda per ser camp d'entrenament dels polítics japonesos. 5 premieres de la postguerra són exalumnes de Waseda: Ishibashi Tanzan (1956–1957), Takeshita Noboru (1987–1989), Kaifu Toshiki (1989–1991), Obuchi Keizo (1998–2000), i Mori Yoshiro (2000–2001). Yoshiniko Noda, actual primer ministre del Japó és antic alumne d'aquesta universitat.
El líder socialista japonès Mosaburo Suzuki també va ser alumne de Waseda. Waseda s'ha involucrat recentment en el desenvolupament del WL-16 o "robot errant". Molts estudiants internacionals d'Àsia o altres regions estan registrats en aquesta universitat.
# Universitat de Washington

La Universitat de Washington (en anglès: University of Washington) és una de les universitats públiques més grans dels Estats Units. Està ubicada a Seattle.
Segons el rànquing acadèmic que publica US News & World Report, el 2018 la Universitat de Washington ocupa el lloc número 56 en la classificació de best colleges entre les universitats nord-americanes i destaca la seva qualificació en medicina, enginyeria i negocis. El 2017, a nivell mundial, l'Academic Ranking of World Universities de ShanghaiRanking Consultancy la situa al número 13.

## Organització

La Universitat té 140 departaments i programes de pregrau bachelor's i de postgrau (màster i doctorat).

## Escoles i facultats

* Escola de Medicina
* Facultat d'Enginyeria
* Escola de Negocis Michael G. Foster
* Facultat de Arquitectura i Plans Urbans
* Facultat d'Arts i Ciències
* Escola d'Odontologia
* Facultat d'Educació
* Facultat de Recursos del Bosc
* Escola d'Informació
* Escola de Dret
* Escola d'Infermeria
* Facultat d'Oceanografia i Ciències dels Peixos
* Escola de Farmàcia
* Escola de Fets Públics Daniel J. Evans
* Escola d'Estudis Internacionals Henry M. Jackson
* Escola de Sanitat Pública i Medicina de la Comunitat
* Escola de Treball Social

## Referències

* ↑ «US News & World Report. Best colleges rankings. University of Washington.» (en anglès). [Consulta: 13 gener 2018].
* ↑ «ARWU World University Rankings 2017 | Academic Ranking of World Universities 2017 | Top 500 universities | Shanghai Ranking - 2017». Arxivat de l'original el 2019-01-19. [Consulta: 13 gener 2018].
* ↑ «Academic Departments». University of Washington. [Consulta: 16 setembre 2010].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Urbanització de Sant Pere Màrtir (Olot)

La Urbanització de Sant Pere Màrtir és una urbanització del municipi d'Olot inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Urbanització feta en un puig; es va guardar la part alta per fer la plaça porxada i l'església dedicada a Sant Pere Màrtir. Va néixer amb la tipologia d'eixample, que fou dita "dels pobres", en comparació amb l'eixample Malagrida. Va ser projectada pels arquitectes Joaquim M. Masramon i Ignasi Bosch entre els anys 1951 i 1956. S'hi varen bastir tres-cents trenta-dos habitatges seguint l'esquema de ciutat jardí; en general són cases unifamiliars, enganxades de dues en dues, cada una amb el seu propi jardí; els murs són arrebossats i els teulats a dues aigües.
Disposen de planta baixa i pis superior. Els carrers són estrets, d'una sola direcció, amb arbres a cada costat. Hi ha nombroses escalinates per tal de comunicar uns carrers amb els altres. Cal destacar una gran galeria situada a la part alta del carrer dels Geranis, que servia per anivellar el terreny i per comunicar les cases situades al carrer superior.

## Història

L'ordenació i els dissenys foren popularistes, que tenen tant de revival noucentista com d'influx dels arquitectes de la Dirección de Regiones Devastadas i de l'Instituto Nacional de Colonización. El fet comporta l'assimilació dels conceptes d'estandardització, tipologies combinables, etc., que tingueren tant una part del Noucentisme popular com del racionalisme. També s'ha construït un grup de cases de l'Obra Sindical del Hogar al barri de Sant Miquel.

## Referències

* 1 2 3 «Urbanització de Sant Pere Màrtir». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Túrdids

Els túrdids (Turdidae) són una família d'ocells de l'ordre dels passeriformes.

## Morfologia

* Fan entre 11 i 30 cm de llargària.
* Tenen 10 rèmiges primàries a cada ala i 12 rectrius a la cua.
* Llurs potes són robustes i més adaptades a saltar que a agafar-se a les branques, i els tarsos no són recoberts d'escates.
* Els immaturs tenen el plomatge fosc, amb taques clares a les parts superiors, i clar amb taques fosques a les inferiors.

## Reproducció

Fan el niu descobert, en forma de copa.

## Alimentació

Mengen insectes, fruita, baies i cucs.

## Distribució geogràfica

Viuen arreu de la Terra -tret de les zones polars i la Polinèsia)- de manera autòctona o introduïts per l'ésser humà (cas de la merla i del tord a Nova Zelanda).

## Costums

Són excel·lents cantaires (els cants d'algunes espècies dels gèneres Catharus, Myadestes i Turdis són considerats del més bonics dels ocells).

## Llista de gèneres

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.1, 2021) aquesta família está formada per 17 gèneres amb 172 espècies.
* Gènere Neocossyphus, amb dues espècies.
* Gènere Stizorhina, amb dues espècies.
* Gènere Geokichla, amb 21 espècies.
* Gènere Zoothera, amb 21 espècies.
* Gènere Ixoreus, amb una espècie: tord de collar (Ixoreus naevius)
* Gènere Ridgwayia, amb una espècie: tord asteca (Ridgwayia pinicola)
* Gènere Cataponera, amb una espècie: tord de Sulawesi becgroc (Cataponera turdoides)
* Gènere Grandala, amb una espècie: grandala (Grandala coelicolor)
* Gènere Sialia, amb tres espècies.
* Gènere Myadestes, amb 12 espècies.
* Gènere Cichlopsis, amb una espècie: solitari ocre (Cichlopsis leucogenys)
* Gènere Catharus, amb 13 espècies.
* Gènere Hylocichla, amb una espècie: griveta boscana (Hylocichla mustelina)
* Gènere Entomodestes, amb dues espècies.
* Gènere Turdus, amb 85 espècies.
* Gènere Cochoa, amb 4 espècies.
* Gènere Chlamydochaera, amb una espècie: tord de Borneo (Chlamydochaera jefferyi)

## Enllaços externs

* «Túrdids». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Informació sobre 99 espècies de túrdids. (francès) i (anglès)
* Taxonomia d'aquesta família d'ocells. (anglès)
# Ust-Bélaia

Ust-Bélaia (en rus: Усть-Белая) és un poble del districte autònom de Txukotka, a Rússia, que el 2018 tenia 780 habitants.

## Enllaços externs

* Fotografies d'Ust-Bélaia Arxivat 2017-07-08 a Wayback Machine.
* Fotografies d'Ust-Bélaia
* La vila d'Ust-Bélaia al lloc web de Txukotka
* La vila al lloc web del districte rural
* Ust-Bélaia
# John C. Condry

John C. Condry (Cincinnati, 6 de desembre de 1938 - 27 de juny de 1993) va ser un psicòleg i educador estatunidenc.
Va ser professor de desenvolupament humà i estudis familiars a Cornell University, on va ingressar el 1966.

## Llibres

* Two Worlds of Childhood (amb Russell Sage, 1970)
* The Psychology of Television (1989). ISBN 0805806210

## Referències

* 1 2 SAXON, Wolfgang. John C. Condry, 54, Expert in Influence Of TV on Children, The New York Times, 30 de juny de 1993.

## Enllaços externs

* Center for Research on the Effects of Television Arxivat 2008-09-22 a Wayback Machine. (anglès)
# Unitat modular de servei de passatgers

Una unitat modular de servei de passatgers (PSU, sigles en anglès de Passenger Service Unit) és un component de les aeronaus que es troba a sobre de cada filera, al panell de sostre situat a sobre dels seients d'un avió de passatgers. Entre altres coses, les unitats modulars de servei de passatgers contenen llums de lectura, altaveus, senyals il·luminats, botons per cridar un hoste de vol, sortides d'aire condicionat i màscares d'oxigen que cauen automàticament en cas de necessitat.

## Referències

* ↑ «Passenger Service Unit» (en anglès).
# Joey Didulica

Joseph Anthony Didulica (nascut el 14 d'octubre de 1977) és un porter de futbol croata-australià, que és més conegut com a Joey Didulica.

## Enllaços externs

* Perfil a la web de l'AZ Alkmaar Arxivat 2008-01-05 a Wayback Machine. (anglès)
* Perfil a Oz Football (anglès)
# Urdz

Urdz o Urtsadzor va ser un districte de la província de l'Airarat amb capital a Urdz o Urtz o Urts o Urtz a la riba del riu Urtz que desaigua a l'Araxes.
El districte limitava al nord amb el Vostanaiots; a l'oest amb l'Eufrates que el separava del Masiatsun; al sud amb l'Arats; i a l'est amb el Gelarquniq (a la Siunia).
Els nakharark, els nobles que governaven el país, pertanyien a la família dels Urtzetsi. L'any 451, quan hi va haver la rebel·lió religiosa d'Ankl, el territori era governat per Narses Urtzetsi.

## Referències

* ↑ Adontz, Nicolas. Armenia in the period of Justinian: the political conditions based on the Naxarar system. Lisboa: Calouste Gulbenkian Foundation, 1970, p. 328.
# Urduliz

Urduliz és un municipi de la província de Biscaia, País Basc, pertanyent a la comarca d'Uribe. Es troba la vall de la ria de Butrón, al seu marge esquerre. Estructuralment la zona s'inscriu dintre del denominat "Sinclinori de Biscaia", l'adreça de la qual oest-est, pot ser apreciada per algunes de les alineacions muntanyenques que travessen aquest municipi. Així, l'adreça de les forests que separen aquesta vall de la vall d'Asua-Txorrieri, és una d'elles. Aquí destaquen els cims de Munarrikolanda (255 m), i Penyes (198 m). Més al nord s'estén una zona recorreguda per la ria de Butrón, al que van a parar els rierols Tarigua i Kukatxe.

## Història

Elizate de la merindat d'Uribe. Es regia per un fidel amb vot i seient cinquanta en les Juntes Generals de Biscaia. Va ser senyoriu dels Echevarría de Butrón, que van construir la torre de Barria i l'església parroquial de Santa Marina de la qual van anar patrons. Santa Marina va ser reedificada en 1770. Estava servida per tres beneficiats presentats pel marquès de Valmediano, patró realengo qui corresponien la meitat dels delmes. La resta pertanyia al senyor de la casa solar d'Echeverría, patró divisser. L'ermita de Santa Marina està situada en les penyes del mateix nom, on van existir vuit molins. Des d'allí s'albira el litoral biscaí des de la Punta d'Estel fins al cap Villano. En el seu fèrtil vega es collia blat, blat de moro, mongetes i raïm per a l'elaboració de txacolí. En les zones altes proliferava el roure, l'alzina i l'arboç. A fins del segle xix es va construir el castell de Butrón amb material extret de les pedreres d'Urduliz.
# Valdir Pereira

Valdir Pereira, també escrit Waldyr Pereira, (Campos dos Goytacazes, Rio de Janeiro, 8 d'octubre de 1929 – Rio de Janeiro, 12 de maig de 2001), conegut com a Didi, va ser un futbolista brasiler dels anys 50.
Jugava de migcampista. Va ser 68 partits internacional amb la selecció de futbol del Brasil, amb la qual marcà 20 gols, entre 1952 i 1962. Participà a tres copes del món els anys 1954, 1958 i 1962, essent campió les dues darreres. Posteriorment fou entrenador i dirigí la selecció de futbol del Perú l'any 1970.

## Trajectòria esportiva

Com a jugador
* São Cristóvão de Futebol e Regatas (categories inferiors): 1944
* Industrial (RJ) (categories inferiors): 1945
* Centro Esportivo Rio Branco (categories inferiors): 1945
* Goytacaz Futebol Clube (categories inferiors): 1945-1946
* Americano Futebol Clube (categories inferiors): 1946
* Americano Futebol Clube: 1946
* Clube Atlético Lençoense: 1946-1948
* Madureira Esporte Clube: 1948-1949
* Fluminense Football Club: 1949-1956
* Botafogo de Futebol e Regatas: 1957-1959
* Reial Madrid: 1959-1960
* Botafogo de Futebol e Regatas: 1960-1962
* Botafogo de Futebol e Regatas: 1964
* São Paulo Futebol Clube: 1964
* Botafogo de Futebol e Regatas: 1964-1965
* CD Veracruz: 1965-1966
* São Paulo Futebol Clube: 1966
Com a entrenador
* Sporting Cristal: 1962-1963
* Sporting Cristal: 1967-1968
* Selecció de futbol del Perú: 1969-1970
* Club Atlético River Plate: 1971
* Fenerbahçe SK: 1972-1975
* Fluminense Football Club: 1975
* Cruzeiro Esporte Clube: 1977
* Botafogo de Futebol e Regatas: 1981
* Alianza Lima: 1986
* Pelé i Didi.
* Didi el 1970.

## Referències

* ↑ "Kings of the free-kick" Arxivat 2015-05-12 a Wayback Machine.. FIFA.com. Consultat 20 maig 2014
* ↑ «Didi». The Guardian, 15-05-2001. [Consulta: 21 febrer 2017].
* ↑ «Didi». The Telegraph, 15-05-2001. [Consulta: 21 febrer 2017].
* ↑ «Didi, the unflappable genius». FIFA.com. Arxivat de l'original el 10 de setembre 2015. [Consulta: 23 octubre 2015].
* ↑ «Todos os brasileiros - 1954» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Todos os brasileiros - 1958» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Sambafoot
* Waldir Pereira "Didi" a RSSSF
# Veròngides

Els veròngides (Verongida) són un ordre de demosponges de las subclasse dels Verongimorpha.

## Taxonomia

L'ordre inclou cinc famílies i un total de 92 espècies:
* Família Aplysinellidae Bergquist, 1980
* Família Aplysinidae Carter, 1875
* Família Ernstillidae Vacelet, Erpenbeck, Díaz, Ehlrich & Fromont, 2019
* Família Ianthellidae Hyatt, 1875
* Família Pseudoceratinidae Carter, 1885

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Verongiida». [Consulta: 1r desembre 2020].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 1r desembre 2020].
# Johann Karl Friedrich Zöllner

Johann Karl Friedrich Zöllner (Berlín, 8 de novembre, 1834 - Leipzig, 25 d'abril, 1882) va ser un astrofísic alemany que va estudiar il·lusions òptiques. També va ser un dels primers investigadors psíquics.
Acabats els seus estudis, que va fer a Berlín i Basilea, es va llicenciar a Leipzig el 1865. L'any següent va ser nomenat professor agregat d'astronomia física a Leipzig i el 1872 va obtenir una càtedra en propietat. A la seva obra GrundZügen einer allgemeinen Photometrie des Himmels (Berlín, 1861) i en la titulada Photometrische Untersuchungen mit besinderer Rücksicht auf die physische Beschaffenheit der Himmelskörper (Leipzig, 1865) descriu l'astrofotometre construït per ell.
Zóllner es va dedicar després amb gran ardor a l'anàlisi espectral i la seva aplicació als cossos celestes. Va construir aparells per a l'observació científica de les protuberàncies solars en qualsevol moment i per a la determinació exacta del lloc de les ratlles de l'espectre solar. Relacionats amb això va deixar nombrosos treballs sobre l'estructura física i l'efecte elèctric solar a distància, sobre els estels, i altres temes de l'Astronomia, publicats a Beritche der Sächsischen Gesellschaft der Wissenschaften. A més, va escriure: Ueber die Natur der Kometen. Beiträge zur Geschichte und Theorie der Erkenninis (Leipzig, 1871; 3ª. ed., 1883); Principien einer elektrodinamischen Theorie der Materie (Leipzig, 1876); Die transzendentale Physik und. d. sogenn. Philos. (1879); Ueber eine neue Art von Pseudoscopie; Ueber die, universelle Bedeutung der mechanischen Prinzipioen i Wissenschaftliche Abhandlugen (Leipzig, 1876/81).
En aquests treballs va fer Zöllner una revisió critico-filosòfica dels principis que després van servir de base per a posterior coneixement de la naturalesa i va defensar la llei fonamental de Weber. A l'última obra citada (Wissensch. Abhandlungen) hi ha gran part dedicada a estudiar l'hipnotisme i l'espiritisme, especialitat a la que es va consagrar Zöllner en els seus últims anys, així com a l'estudi de les quatre dimensions de l'espai, en el qual va creure veure analogies profundes entre la meta-geometria i els fenòmens parapsicològics. Finalment, va publicar l'obra pòstuma de P. Schuster Gibt es unbewusste und vererbte Vorstellungen? (Leipzig, 1879). R. Tiochner va reeditar el 1922 l'escrit de Zöllner: Vierte Dimensionen und Okkuultismus,

## Bibliografia

* Gustav Wilhelm Körber, Karl Friedrich Zöllner (Berlín, 1899);
* Moritz Wirth, Zoellner's Hypothese intelling. vierdimensionaler Wesen (1878); FR. Zöllner (1882); i Herrn Prof. Zöllner's Experimente mit den amerikan. Medium Slade (3ª. ed, 1882).
# Vakhx

El Vakhx és un riu de l'Àsia central afluent de l'Oxus (Amudarià) per la seva riba dreta, que neix al sud de la vall de Fergana, al Kirguizstan i corre pel Tadjikistan fins al Amudarià. Al seu curs superior és conegut com a riu Surkhob o Surkhab (diferent però del riu Sukhab de l'Afganistan).
Markwart creu que el nom Wakhsh va derivar en el grec Oxos, i va donar el nom clàssic Oxus.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, XI, 110
# Val-Cenis

Val-Cenis és un municipi francès situat al departament de la Savoia i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.
El municipi creat l'1 de gener de 2017 per la fusió dels dos antics municipis de Bramans, Lanslebourg-Mont-Cenis, Lanslevillard, Sollières-Sardières i Termignon.

## Referències

* ↑ Arrêté préfectoral, 8 d'agost de 2016
# José Ignacio Liceaga Sagarzazu

José Ignacio Liceaga Sagarzazu (Urnieta, 1959) és un polític basc. Treballà com a professor d'EGB. Militant del Partit Nacionalista Basc, ha estat regidor (1983-1991) i alcalde (1991-1999) d'Urnieta, procurador a les Juntes Generals de Guipúscoa (1991-1995), i Director de Desenvolupament Rural del Departament d'Agricultura del Govern Basc (maig a desembre de 1999). A les eleccions generals espanyoles de 2000 fou escollit senador per Guipúscoa, però el 2001 va dimitir i fou substituir per Jokin Bildarratz Sorron.

## Referències

* ↑ España, Senado de. «Ficha del Senador» (en castellà). [Consulta: 25 juny 2017].
# Vicente Álvarez Areces

Vicente Álvarez Areces (Gijón, 4 d'agost de 1943 - Gijón, 17 de gener de 2019) va ser un polític asturià, que fou president del Principat d'Astúries entre juliol de 1999 i juliol de 2011.

## Carrera política

El 1962 va ingressar al PCE, on va militar fins al març de 1978.
Com a membre del Comitè Central del PCE, al qual pertany des de 1969 fins a 1977, va organitzar i presidir la I Conferència Regional del PCE d'Astúries. Horacio Fernández Inguanzo el va rellevar en la secretaria política a la II Conferència Regional a causa de les discrepàncies dintre de la direcció i amb el sindicat Comissions Obreres. Després de les primeres eleccions generals d'aquest any adopta una postura crítica amb la direcció, que s'anirà agreujant amb el temps, fins que va abandonar el partit després de la III Conferència Regional (Perlora, març de 1978), al costat de 112 delegats més.
El 1987 es va presentar com a candidat del PSOE a les eleccions municipals de Gijón i va ser elegit alcalde, càrrec en el qual repeteix dos mandats. El 1999 obté la majoria absoluta per la circumscripció central a les eleccions autonòmiques i per això és investit president del principat el 20 de juliol. El 2003 repeteix la presidència, però aquesta vegada gràcies al suport d'IU, ja que no havia obtingut la majoria absoluta. Ja el 2007, baixa de nou un escó respecte al 2003 però roman el candidat més votat a Astúries.

## Referències

* ↑ «Álvarez Areces, Vicente Alberto». Senado de España. [Consulta: 25 juny 2017].
* ↑ «Vicente Álvarez Areces». Nueva Economía Fórum. Arxivat de l'original el 19 de gener 2019. [Consulta: 25 juny 2017].
# John Hull

John Hull (1761 a Poulton, Lancashire – 17 de març de 1843 a Londres) va ser un botànic anglès.
L'any 1792 es va doctorar en medicina a la Universitat de Leyden amb una dissertació anomenada 'de catharticis. Es va establir a Manchester, on practicà especialment l'obstetrícia i va esdevenir metge de l'hospital. Entre els anys 1798 i 1801 va publicar diversos informes defensant l'operació de la cesàrea i va practicar la botànica com entreteniment l'any 1799 publicant 'British Flora,' amb una segona edició el 1808 i dos volums 'Elements of Botany' el 1800.
Entre d'altres va crear el gènere d'ericàcies anomenat Calluna.

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* ↑ Munk's Coll. of Phys. iii. 195.
# Vall de La Orotava

La Vall de La Orotava està situada en el nord de l'illa de Tenerife, a les Illes Canàries.
A aquest lloc es troben els municipis de La Orotava, Los Realejos i el Puerto de la Cruz.
Aquesta vall a l'època dels guanxes era coneguda com a Taoro, i precisament aquí va acabar la conquesta de Tenerife el 25 de juliol de 1496 amb l'anomenada Pau "Los Realejos", erigint-se, amb aquest motiu, en honor del patró d'Espanya, el primer temple cristià de l'illa de Tenerife, la Parròquia Matriu de l'Apòstol Santiago. El mencey de Taoro pacta la fi de les hostilitats amb Alonso Fernández de Lugo (1456-1525).
Nombrosos i il·lustres visitants han elogiat el seu paisatge i gaudit del seu beneficiós clima: un dels més famosos va ser Alexander von Humboldt, qui segons conta la llegenda es va agenollar davant la vall al mirador que porta actualment el seu nom i va lloar el seu paisatge i vegetació.
# Virginie Cueff

Virginie Cueff (Gouesnou, Finisterre, 18 de juny de 1988) és una ciclista francesa especialista en pista. Ha participat en dos edicions dels Jocs Olímpics.

## Palmarès

* 2008
** Campiona d'Europa sub-23 en Velocitat per equips (amb Sandie Clair)
* 2009
** Campiona d'Europa sub-23 en Velocitat per equips (amb Sandie Clair)
* 2010
** Campiona d'Europa sub-23 en Velocitat per equips (amb Sandie Clair)
* 2013
** Campiona de França en Velocitat
* 2014
** Campiona de França en Velocitat
** Campiona de França en 500 metres
** Campiona de França en Keirin
* 2015
** Campiona de França en Velocitat
** Campiona de França en 500 metres

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it