OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Maria de Freixes i de Borràs

Josep Maria de Freixes i de Borràs (Vilanova i la Geltrú, 11 de novembre de 1811 - Barcelona, 29 de març de 1859) fou un escriptor, periodista i polític català.
Fill d'una família liberal, estudià filosofia a Cervera (1827-1828), Osca (1828-1829) i Saragossa (1829-1839) i dret a Saragossa (1830-2833). Era fill de Francesc Freixes de Santa Maria de la Geltrú i de Josefa Borràs de Barcelona.
Participà en les bullangues de Vilanova i la Geltrú i Barcelona. Fou comandant del 1r Batalló de Voluntaris Reialistes d'Isabel II (1833) i oficial de la Milícia Nacional de Vilanova (1833-1837). El 1840 marxà a Barcelona, on fou de la Guàrdia Nacional (1841-1842) i alcalde (1842-1843). El 1850 tornà a Vilanova, on fou secretari fins a 1853. Altra cop a Barcelona, fou membre fundador del Círculo Liberal de Amigos del País.
Fou admirat com a autor costumista. Publicà articles i opuscles polítics, col·laborà als diaris barcelonins El Constitucional (1842), El Imparcial (1842) i Diario de Barcelona (1842), a El Corresponsal de Madrid (1843) i al Diario de Villanueva (1852-1857). També publicà diferents opuscles, com Manifiesto a la nación (1841) i La reunión peninsular por medio de un doble csamiento entre las familias reinantes de España y Portugal, i articles costumistes que recollí a Enciclopedia de tipos vulgares y costumbres de Barcelona (1844). Com a traductor del francès publicà Historia de Carlos XII, rey de Suecia (1844) de Voltaire.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Puig Rovira, Francesc X. Diccionari biogràfic de Vilanova i la Geltrú : dones i homes que han fet història. Vilanova i la Geltrú: Ajuntament de Vilanova i la Geltrú, 2003, p. 138-139. ISBN 84-85960-83-1.
* 1 2 «Josep Maria de Freixes i de Borràs». Diccionari de la literatura catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Masashi Nakayama

Masashi Nakayama (Prefectura de Shizuoka, Japó, 23 de setembre de 1967) és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Masashi Nakayama va disputar 53 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Merkinė

Merkinė és una ciutat del Parc Nacional de Dzūkija, a Lituània, que es troba a la confluència dels rius Miarkís i Neman. La ciutat és la ubicació del Mont de la reina Bona, un monticle que era el lloc d'una antiga fortificació al costat dels rius.

## Història

La ciutat o castell s'esmenten per primera vegada en fonts escrites el 1359, als Anuals de Novgorod. Alguns historiadors com a Michał Baliński o Aleksander Połujański indiquen que aquesta ciutat va ser fundada pels vikings, i ja existia al segle xiii. El més probable és que el castell va ser fundat en el segle xiii com a resultat de la política de defensa de l'Estat de Lituània. El Castell Merkinė de fusta va esdevenir part important dels castells de defensa contra l'Orde teutònic. El Gran Duc de Lituània i rei de Polònia Jogaila quan va redactar el document dels drets de ciutat de Vílnius el 1387, va ser escrit en aquest castell de Merkinė. La primera església va ser construïda entre 1387 i 1392 per Vytautas el Gran i Jogaila. Després de la batalla de Grunwald va començar un creixement ràpid de la ciutat.

## Vegeu també

* Llista de pobles de Lituània

## Enllaços externs

* Merkine, Lithuania, JewishGen
Comtat d'Alytus :
# Mellé

Mellé (en bretó Melleg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 676 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 810 | 885 | 806 | 738 | 706 | 678 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | Claude Duval | |

## Referències

Viccionari
# Melloulech

Melloulech o Mellouleche (àrab: ملولش, Mallūlax) és una ciutat turística del sud de la governació de Mahdia, a Tunísia, situada uns 46 km al sud de Mahdia. Té una població aproximadament de 8.175 habitants, que augmenten considerablement a l'estiu. Es troba a uns 2 km del Ras Djezira i a uns 10 km al sud hi ha el Ras Bou Tria, que marca el límit de la governació i de la delegació, amb unes ruïnes romanes. És capçalera d'una delegació amb 18.630 habitants al cens del 2004.

## Economia

Encara que l'activitat agrícola es manté, el turisme és avui dia la principal activitat. Té platges d'aigües clares i arenes fines.

## Patrimoni

El monument més destacat és la mesquita amb minaret situada al carrer principal de la ciutat.

## Administració

És el centre de la delegació o mutamadiyya homònima, amb codi geogràfic 33 59 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en cinc sectors o imades:
* Melloulech (33 59 51)
* El Aïtha (33 59 52)
* El Mansoura (33 59 53)
* Ben Hssine (33 59 54)
* Sidi Abdellaziz (33 59 55)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 33 21).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 86-90. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 144. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].

## Enllaços externs

* Melloulech - Lloc web oficial
# Giuseppe Berto

Giuseppe Berto (27 de desembre de 1914 - 1 de novembre de 1978) fou un escriptor italià. És conegut per les seves novel·les, entre les quals Il cielo è rosso i Il male oscuro. També va escriure per al cinema. Joan Oliver i Sallarès va traduir el seu Anònim venecià.

## Referències

* ↑ Giuseppe Berto a Internet Movie Database (anglès)
# Jaramillo Quemado

Jaramillo Quemado és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la Comarca de la Sierra de la Demanda. És el segon municipi amb menys població d'Espanya, després d'Illán de Vacas (6 habitants el 2008).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2008 | 2011 |
| 16 | 19 | 15 | 15 | 8 | 5 |
# Nissan Terrano II

El Nissan Terrano II és un vehicle tot terreny amb transmissió integral a les 4 rodes, també és conegut com a Nissan Mistral al Japó. Desenvolupat amb la col·laboració de Ford (que el va anomenar com a Ford Maverick), va ser introduït al mercat l'any 1993 per a substituir el Nissan Terrano. Disponible en dues carrosseries: 3 portes o 5 portes. L'any 2006 es va deixar de fabricar en l'any 2006, encara que el Ford Maverick ho va fer abans el 1998, ja que mai va aconseguir l'èxit de vendes que va tenir Nissan. Els dos models van ser fabricats a Barcelona en la Planta de Nissan Motor Ibérica a la Zona Franca.

## Terrano actual

L'any 2013 l'aliança Renault-Nissan va decidir de tornar a fabricar el Terrano, aquest cop per a la companyia Romanesa Dacia, basat en el Dacia Duster, la renovació del Terrano compta amb detalls d'alta qualitat respecte al model anterior, gràcies a un capó redissenyat, una calandra davantera que segueix la línia Nissan, llantes amb un nou disseny, i la il·luminació exterior tant davantera com posterior més grans i actualitzats. A més els para-cops davanters i posteriors també han sofert un redisseny. Aquest nou Terrano està disponible amb els motors de benzina d'1,6 litres o dièsel de 1,5 litres dCi.
# Partit del Poble d'Aruba

El Partit del Poble d'Aruba$^{Nota1}$ (AVP) (en neerlandès: Arubaanse Volkspartij, i en papiament: Partido di Pueblo Arubano) és un partit polític demòcrata cristià d'Aruba.
A les eleccions d'Aruba del 28 de setembre de 2001, el partit obtingué el 26,7% dels vots i 6 dels 21 escons del parlament. A les eleccions del 23 de setembre de 2005, augmentà el suport fins al 32% dels sufragis i aconseguí 8 dels 21 escons. El partit del govern, tot i perdre vots, seguí en el poder, deixant l'AVP a l'oposició.
A les eleccions de 2009 obtingué el 48% dels vots i 12 dels 21 escons del parlament, convertint-lo d'aquesta forma en el partit de govern de l'illa.

## Notes

Nota 1: Si bé és cert que, seguint un criteri de traducció literal, la paraula que ha de succeir "Poble" és el gentilici d'Aruba, segons el llistat proporcionat per la Generalitat de Catalunya l'equivalent pel cas és la fórmula composta per preposició i substantiu ("d'Aruba").

## Referències

* ↑ Optimot - Fitxa 6608/1, Gencat.cat (consulta: 25-10-10).

## Enllaços externs

* Web oficial de l'AVP Arxivat 2011-06-08 a Wayback Machine. (papiament) (neerlandès)
# Sant Galderic de Can Llobat

Sant Galderic de Can Llobat és una capella de la masia de Can Llobat, del Veïnat de la Misèria, del terme comunal vallespirenc de Montferrer, a la Catalunya del Nord.
Està situada al costat oriental de la masia de Can Llobat, situada dalt de la carena en els vessants de la qual s'estén el Veïnat de la Misèria.
A prop seu, a llevant, es troba un oratori dedicat al mateix sant.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «92 - Montferrer». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatébia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Montferrer». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Sant Galderic de Can Llobat en els ortofotomapes de l'IGN
# Gal·lèria Fundana

Gal·lèria Fundana va ser una emperadriu de l'Imperi Romà, segona esposa del emperador Vitel·li.
Era filla d'un antic pretor. Sembla que va ser una dona preocupada per la família, i va protegir del seu marit l'emperador a Galeri Tràcal (Galerius Trachalus), un parent seu, que havia estat denunciat. Va sentir profundament i va mirar d'oposar-se a les crueltats i injustícies ordenades pel seu marit. Fruit del seu matrimoni amb Vitel·li van néixer dos fills, un nen i una nena. Tàcit, un que escriu desfavorablement sobre Vitel·li, afirma que Gal·lèria era una dona "d'excepcional virtut" que "no tenia coneixement dels excessos del seu marit".
El seu fill, al que Vitel·li va concedir el títol de Germànic quan va ascendir al tron, va ser assassinat quan les tropes de Vespasià van envair la capital; Vitel·li, el seu germà i el seu fill van morir víctimes dels disturbis que es van produir. Gal·lèria va aconseguir sobreviure i va poder fer enterrar el seu marit. Vespasià va concertar per a la seva filla, Vitèl·lia, un profitós matrimoni.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/227?rgn=full+text;view=image;q1=GaleriaSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 217. ]
* ↑ Roman Emperors DIR Vitellius
* ↑ The Project Gutenberg eBook of The Histories (Vol I), por Tácito, traducido W. Hamilton Fyfe
| Precedit per: Estatilia Mesalina | Emperadriu de Roma | Succeït per: Domicia Longina |
# Gangster No. 1

Gangster No. 1 és una pel·lícula britànica estrenada el 2000. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un pistoler britànic experimentat (McDowell) escolta el nom de Freddie Mays (Thewlis) en una conversa i llavors torna a veure els seus inicis en flashback (interpretat per Bettany) gràcies a aquest pistoler i el seu rival Lenny Taylor (Jamie Foreman).

## Repartiment

* Malcolm McDowell: Pistoler amb 55 anys
* David Thewlis: Freddie Mays
* Paul Bettany: Pistoler jove
* Saffron Burrows: Karen
* Kenneth Cranham: Tommy
* Jamie Foreman: Lennie Taylor
* Eddie Marsan: Eddie Miller
* Andrew Lincoln: Maxie King
* Martin Wimbush: jutge

## Al voltant de la pel·lícula

* El personatge de Freddy Mays està basat en el real truà Frankie Fraser.
* Jamie Foreman és el fill del pistoler Freddie Foreman.
* El cervell de l'Atac al tren postal Glasgow-Londres, Bruce Reynolds, intervé en aquest film com a consultant.
* Premis
** 2000: Premis del Cinema Europeu: Nominada al Premi Discovery
** 2000: British Independent Film Awards (BIFA): Nominada al millor guió i actor (Bettany)

## Referències

* ↑ «Gangster No. 1». esadir.cat.
* ↑ Mitchell, Elvis «FILM REVIEW; A Gangster Plays 'All About Eve' To Be No. 1» (en anglès). The New York Times, 14-06-2002. ISSN: 0362-4331.
# Georg Betz

Georg Betz (1903 – 1945) va ser un oficial de les SS nazis que va arribar al rang d'Obersturmbannfuhrer. Betz serví com co-pilot personal d'Adolf Hitler i com substitut de Hans Baur. El 2 de maig de 1945, Betz va ser ferit i va morir en creuar el pont Weidendammer durant un atac de les tropes soviètiques.

## Referències

* ↑ Joachimsthaler, 1999, p. 286, 287.

## Bibliografia

* Beevor, Antony. Berlin: The Downfall 1945. Londres: Viking-Penguin Books, 2002. ISBN 0-670-03041-4.
* Fischer, Thomas. Soldiers of the Leibstandarte: SS-Brigadefuhrer Wilhelm Mohnke and 62 Soldiers of Hitler's Elite Division. Winnipeg: J.J. Fedorowicz, 2008. ISBN 978-0-921991-91-5.
* Joachimsthaler, Anton. The Last Days of Hitler: The Legends, the Evidence, the Truth. Londres: Brockhampton Press, 1999. ISBN 978-1-86019-902-8.
* Kempka, Erich. I was Hitler's Chauffeur. Londres: Frontline Books-Skyhorse Publishing, Inc, 2010. ISBN 978-1-84832-550-0.
* O'Donnell, James P. The Bunker: The History of the Reich Chancellery Group. Boston: Houghton Mifflin, 1978. ISBN 978-0-395-25719-7.
* Trevor-Roper, Hugh. The Last Days of Hitler. Chicago, IL: University Of Chicago Press, 1992. ISBN 0-226-81224-3.
# Georg Bredig

Georg Bredig (Glogau, Alemanya, 1 d'octubre de 1868 - Nova York, 24 d'abril de 1944) fou un químic-físic alemany que destacà en l'estudi dels col·loides.
Nasqué a Glogau, Alemanya (actualment Głogów a Polònia). Bredig treballà com a assistent en el laboratori del químic alemany Wilhelm Ostwald a Leipzig, i més tard ocupà càrrecs acadèmics a Alemanya i Suïssa, des del 1911 a la Hochschule Karlsruhe, Alemanya.
Bredig va idear un mètode de preparació de dissolucions col·loïdals el 1898 mitjançant un arc elèctric. Les partícules col·loïdals es produeixen principalment per la ràpida condensació del vapor de l'arc, i poden ser en forma de metall o d'òxid. També va estudiar l'acció catalítica del platí col·loïdal i l'enverinament dels catalitzadors per impureses.

## Obres

* Über die Chemie der extremen Temperaturen: Habilitationsvorlesung (en alemany). S. Hirzel, 1901.
* Handbuch der Angewandten Physikalischen Chemie (en alemany). Barth, 1905.

## Referències

* ↑ «Georg Bredig». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Gnathopogon caerulescens

Gnathopogon caerulescens és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba al llac Biwa (Japó).

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Glenn Dods

Glenn Dods (Wanganui, 17 de novembre de 1958) és un exfutbolista neozelandès de la dècada de 1970.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Nova Zelanda amb la qual participà a la Copa del Món de futbol de 1982.
Pel que fa a clubs, destacà a Adelaide City.

## Referències

* ↑ «A-International Appearances - Overall». The Ultimate New Zealand Soccer Website, 01-06-2008. Arxivat de l'original el 15 juny 2009. [Consulta: 25 juliol 2008].
* ↑ NZ 1982 World Cup Arxivat 5 June 2009$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Glen Dods Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Glenn Dods a National-Football-Teams.com (anglès)
# Gerona (Uruguai)

Gerona és una entitat de població i un suburbi del municipi de Pan de Azúcar, al departament de Maldonado, sud de l'Uruguai. Es troba 2,5 km a l'oest del centre i a la mateixa distància respecte a la Ruta Interbalneària.

## Població

Segons les dades del cens de 2004, Gerona tenia una població aproximada de 506 habitants.
| Any | Població |
| 1975 | 329 |
| 1985 | 408 |
| 1996 | 459 |
| 2004 | 506 |

## Referències

* ↑ «Cens de 2004 del Departament de Maldonado» (XLS) (en castellà). INE, 2004. Arxivat de l'original el 2013-03-09. [Consulta: 10 desembre 2011].
* ↑ «Estadístiques 1963–1996 / G» (DOC) (en castellà). Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai, 2004. Arxivat de l'original el 2013-05-22. [Consulta: 10 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Mapa de l'INE de Gerona (castellà)
# Godofreu de Lotaríngia

Godofreu de Lotaríngia és el nom dels següents personatges:
* Godofreu de Baixa Lotaríngia o Godofreu de Jülichgau, duc 959-964
* Godofreu I de Baixa Lotaríngia i II de Verdun i les Ardenes, 1012-1023
* Godofreu II de Baixa Lotaríngia, I d'Alta Lorena i III de Verdun i les Ardenes, dit el Barbut, 1065-1069
* Godofreu III de Baixa Lotaríngia i IV de Verdun i les Ardenes, dit el Geperut 1069-1076
* Godofreu IV de Baixa Lotaríngia (titular IV de Verdun i les Ardenes), dit Godofreu de Bouillon, 1089-1096
* Godofreu V de Baixa Lotaríngia i I de Lovaina, dit el Coratjós, 1106-1125 i 1138-1140
* Godofreu VI de Baixa Lotaríngia i II de Lovaina, 1140-1143
* Godofreu VII de Baixa Lotaríngia i III de Lovaina, darrer duc, 1143-1190
# Godojos

Godojos és un municipi de la província de Saragossa (Espanya) situat a la comarca de la Comunitat de Calataiud.

## Referències

* ↑ «Provincia de Zaragoza (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22 gener 2021. [Consulta: 27 desembre 2021].
# Gokana

El gokana és una llengua que es parla al sud de Nigèria, a les LGAs d'Ogoni i de Gokana, a l'estat de Rivers.
El gokana és una llengua ogoni del grup lingüístic de les llengües ogoni orientals, que pertanyen a la família de les llengües Delta Cross, que al seu torn són llengües Benué-Congo. Les altres llengües que formen part del mateix grup lingüístic són el khana i el tee.

## Ús de la llengua i dialectologia

El gokana és una llengua desenvolupada (5), està estandarditzada i el seu ús és vigorós. S'utilitza a la llar i al mercat per persones de totes les edats i gaudeix de consideració positiva per les persones adultes però negatives pels joves. S'escriu en alfabet llatí des del 1992. Segons l'ethnologue, el 1989 hi havia 100.000 parlants de gokana.
Els dialectes del gokana són el bodo, el bomu, el dere i el kibangha.

## Població i religió

El 98% dels 140.000 gokanes són cristians; d'aquests, la meitat són protestants, el 30% són catòlics i el 20% pertanyen a esglésies cristianes independents. El 2% dels gokanes restants creuen en religions tradicionals africanes.

## Referències

* 1 2 gokanes al joshuaproject
* 1 2 3 gokana a l'ethnologue
* ↑ llengües ogoni orientals a l'ethnologue
# Gojko Kačar

Gojko Kačar (Novi Sad, Sèrbia, 26 de gener de 1987) és un futbolista serbi. Va disputar 25 partits amb la selecció de Sèrbia.

## Estadístiques

Selecció de Sèrbia :
| Anys | Partits | Gols |
| 2007 | 1 | 0 |
| 2008 | 5 | 0 |
| 2009 | 8 | 0 |
| 2010 | 8 | 0 |
| 2011 | 3 | 0 |
| Total | 25 | 0 |

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Glen Echo Park

Glen Echo Park és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 166 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Glen Echo Park tenia 166 habitants, 63 habitatges, i 50 famílies. La densitat de població era de 2.136,4 habitants per km².
Dels 63 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,6% hi vivien parelles casades, en un 19% dones solteres, i en un 20,6% no eren unitats familiars. En el 19% dels habitatges hi vivien persones soles el 19% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 4,2% entre 18 i 24, un 22,3% entre 25 i 44, un 31,3% de 45 a 60 i un 16,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.250 $ i la renda mediana per família de 60.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.917 $ mentre que les dones 40.417 $. La renda per capita de la població era de 24.564 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Glen Echo Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Glen Echo Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Gerda Fassel

Gerda Fassel (Viena, Àustria, 1941) és una artista austríaca. En una època en què l'art realista es considerava passat de moda, Gerda Fassel es va embarcar en una «incansable recerca de la forma» i la va trobar en la figura femenina. Els seus personatges femenins reclamen espai mitjançant la seva presència física. Amb Gwen (Queren Kong) (1978), Titti de La Mancha (1979) o Katharina von Österreich (Caterina d'Àustria, 1980), Fassel ofereix una alternativa a la imatge existent de les dones a la societat. L'artista troba el camí a les seves escultures a través dels seus dibuixos, en els quals la figura femenina va més enllà dels límits del full de treball. El 1998, Gerda Fassel va ser la primera dona a convertir-se en professora d'escultura de la Universitat d'Arts Aplicades de Viena. És sòcia fundadora del cercle artístic de Viena Kunstvereins Figur, constituït l'any 1991.

## Referències

* ↑ «FEMINISMES! | Exposicions». CCCB, 2019. [Consulta: 17 desembre 2019].
# Glen Campbell

Glen Travis Campbell (Billstown, Arkansas; 22 d'abril de 1936 - Nashville, Tennessee; 8 d'agost de 2017) va ser un dels cantants pop i country estatunidencs més famosos, representatiu dels 1960 i 1970. El seu èxit, By The Time I Get To Phoenix (Quan arribi a Phoenix), 1967, el col·locaria dins dels clàssics de la música pop nord-americana. Va ser l'intèrpret del tema del film Valor de llei (1969) amb el qual John Wayne va guanyar un Oscar. La cançó, titulada igualment True Grit, també va ser nominada als Oscar. Va guanyar el Premi Grammy en moltes ocasions. Fou induït al Saló de la Fama de la Música Country l'any 2005.