OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Roser Burgués Ventura

Roser Burgués Ventura (Castelldefels, 14 de març de 1955) és una psicopedagoga, terapeuta del llenguatge i escriptora catalana. També ha escrit contes per a nens i adults de diverses temàtiques. L'any 2012 rep el premi de contes curts de Cabrils amb "Dos contes sense remei". L'any 2014, va quedar Finalista del III Premi de Novel·la Històrica de l'Editorial Gregal amb la seva obra “La Indiana”."La Indiana" també ha estat finalista del Premi de les Lletres Catalanes Ramon Llull 2015 i del Premi Josep Pla 2015, sota el títol de Claire Poupière.

## Obra

* El senyor O i la senyoreta I es fan amics (1988).
* El senyor O i la senyoreta I van al mar (1988).
* Les Magilletres (creadora dels personatges de la sèrie televisiva)
* La Indiana (2015)
* La Manela (2019)

## Referències

* ↑ «Associació d'Escriptors en Llengua Catalana». [Consulta: 17 juliol 2005].
* ↑ «La indiana».
* ↑ «Finalista Ramon Llull», 15-06-2029. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 29 juny 2015].
* ↑ «biografia autora». [Consulta: 17 juliol 2005].
* ↑ «Magilletres». Arxivat de l'original el 2014-06-06. [Consulta: 15 juny 2026].
* ↑ «La indiana». [Consulta: 26 juny 2015].
* ↑ «Editorial Gregal (Terracel)». [Consulta: 3 octubre 2019].

## Enllaços externs

* «Roser Burgués Ventura». Associació d'Escriptors en Llengua Catalana.
* Entrevista de Ramon Texidó
# Jaramillo

«Jaramillo» té aquests significats:
* Jaramillo de la Fuente, municipi a la província de Burgos (Castella i Lleó)
* Jaramillo Quemado, municipi a la província de Burgos (Castella i Lleó)
* Bernardo Jaramillo Ossa (Manizales, 1955 - Bogotà, 1990), dirigent agrari, militant del Partit Comunista Colombià i president de la Unión Patriótica
* Julio Jaramillo (Guayaquil, 1935 – 1978), compositor i cantant equatorià
# Ituglanis mambai

Ituglanis mambai és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,8 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bichuette, M.E. & Trajano, E. 2008. Ituglanis mambai, a new subterranean catfish from a karst area of Central Brazil, rio Tocantins basin (Siluriformes: Trichomycteridae). Neotropical ichthyology, 6 (1): 9-15.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pinna, M. C. C.; Wosiacki, W. «Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes)». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003. ISBN 9788574303611.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Jens Peter Jacobsen

Jens Peter Jacobsen o J. P. Jacobsen (Thisted, 7 d'abril de 1847 – 30 d'abril de 1885) fou un escriptor, poeta i botànic danès.

## Biografia

Nascut al petit poble de Thisted, situat a Jutlàndia, és fill de pare comerciant. És un alumne brillant, cosa que li permet estudiar a la universitat de Copenhaguen, on obté un diploma de biologia. Tradueix les obres de Charles Darwin al danès, entre les quals L'origen de les espècies, ajudant així a popularitzar la teoria de l'evolució a Escandinàvia. Participa també en expedicions científiques especialitzades en botànica a les illes d'Anholt i Leæsø, finançades pel govern danès. Tot i així, la seva veritable passió no és altra que la literatura.
La seva primera obra publicada és la novel·leta Mogens, el 1872. Serà seguida el 1876 per una novel·la històrica, Fru Marie Grubbe, situada al segle xvii. Narra la vida d'un personatge real, la filla d'un membre de la petita aristocràcia danesa, que es casa amb el fill bastard d'un rei, però més tard se'n divorcia i es relaciona amb homes situats cada vegada més i més avall dins l'escala social per d'aquesta manera aconseguir la seva alliberació personal i sexual. La novel·la és un estudi psicològic remarcable d'un personatge femení i ha estat traduït a un bon nombre de llengües. Aquesta primera novel·la fou seguida el 1880 per Niels Lyhne, sobre el desenvolupament d'un personatge que acaba abraçant l'ateisme i sobre les tribulacions que pateix dins la societat contemporània.
El 1882, Jacobsen reuneix les diferents novel·les que ha publicat en un sol recull, amb Mogens, la seva primera obra, i les novel·les de La pesta a Bèrgam i Fru Fons, també cèlebres.
Al límit de les seves forces, el 30 d'abril de 1885, mor dempeus, com Niels Lyhne. Els seus amics publicarien els seus poemes de manera pòstuma l'any següent, en els anomenats cants de Gurre (Gurre-Lieder).

## Obra

L'obra literària de Jacobsen és molt limitada però tingué una influència major. Jacobsen va iniciar, de fet, el moviment realista a la literatura danesa, i la seva influència s'estén fin a la literatura alemanya, essent el poeta Rainer Maria Rilke i el novel·lista Thomas Mann dos profunds admiradors de Jacobsen. A més, el novel·lista anglès D. H. Lawrence es va inspirar en l'obra de Jacobsen en les seves reivindicacions a favor de la llibertat sexual de la dona, de la qual Marie Grubbe n'és una figura inoblidable.
Després d'haver llegit Niels Lyhne, Sigmund Freud diria de Jacobsen que ell l'havia sabut "emocionar més que qualsevol altre autor al llarg dels últims nou últim anys." (S. Freud, La naixença del psicoanàlisi, vuitena edició, Carta a Wilhelm Fliess, número 31, 16 d'octubre de 1895, pàgina 114).

## Llista d'obres

* 1872 Mogens
* 1876 Fru Marie Grubbe
* 1880 Niels Lyhne
* 1882 Mogens og andre noveller
* 1886 Digte (inclòs dins de les Gurre-Lieder)

## Vegeu també

* Cartes a un jove poeta de Rainer Maria Rilke
* Realisme
# Jacques Hamel

Jacques Hamel (30 de novembre de 1930, Darnétal, França - 26 de juliol de 2016, Saint-Étienne-du-Rouvray, França) fou un sacerdot catòlic francès assassinat durant l'Eucaristia per dos islamistes a Saint-Étienne-du-Rouvray (Normandia, França).

## Biografia

Fou ordenat sacerdot el 30 de juny de 1958 per l'arquebisbe de Rouen, Joseph-Marie Martin. Aquell mateix any fou destinat com a vicari de la parròquia de Sant Antoni de Le Petit-Quevilly i el 1967 fou traslladat a la parròquia de Nostra Senyora de Lourdes de Sotteville-lès-Rouen. El 1975 fou nomenat capellà de Saint-Pierre-lès-Elbeuf i el 1988 a Cléon. L'any 2000 fou nomenat capellà in solidum de la parròquia de Saint-Étienne-du-Rouvray, el 2005, tot i que els capellans poden retirar-se en fer 75 anys, ell preferí continuar oferint el seu servei a la comunitat perquè encara es veia amb forces.

### Martiri

Fou martiritzat per Malik Petitjean i Adel Kermiche, dos terroristes de l'Estat Islàmic mentre celebrava missa a la seva parròquia de Sant Esteve de Saint-Étienne-du-Rouvray el 26 de juliol del 2016. Els seus agressors cridaren DAEIX abans de tallar-li el coll. El seu martiri fou el primer que es produí a l'Europa Occidental en més de 70 anys, des de l'execució del jesuïta Alfred Delp el 2 de febrer del 1945 a Berlín a mans dels nazis.

## Reaccions

El portaveu de la Santa Seu, Federico Lombardi, digué que el Papa Francesc es trobava al corrent dels esdeveniments i que sentia dolor i horror davant la «violència horrible que ha ocorregut en una església, un lloc sagrat en què s'anuncia l'amor de Déu».
L'arquebisbe de Rouen, Dominique Lebrun, que assistia a la Jornada Mundial de la Joventut 2016 a Polònia, digué en resposta a l'atac: «l'Església Catòlica no pot tenir d'altres armes que l'oració i la fraternitat entre els homes».
D'altra banda, Mohammed Karabila, president de l'Institut Regional de la Fe Musulmana de Normandia, digué que era «un home de pau i de fe, amb un cert carisma, una persona que dedicà la seva vida a les seves idees i a la religió. Sacrificà la seva vida pels altres».

## Referències

* ↑ Jacques Hamel, el capellà incansable que va morir a mans de l'EI
* 1 2 3 4 Jacques Hamel, primer sacerdot màrtir a Europa assassinat per l'EI
# Joan Antoni Verdièr

Joan Antòni Verdièr (Bordeus 1779 - 1820) fou un poeta popular occità, més conegut com a Mèste Verdièr. La seva poesia era truculenta i sovint grollera, que posava en escena personatges populars que s'expressaven en gascó popular però un xic afrancesat. S'especialitzà en sàtires polítiques i socials amb una gran còmica, que van assolir un gran èxit i se'n van fer moltes reedicions. Les peces han estat recollides a Obras gasconas i fins i tot han estat musicades per cantants occitans actuals.
# Jean-Claude Morera

Jean-Claude Morera (Levallois-Perret, França, 1946) és un poeta i traductor francès. Fill d'un exiliat català i de mare francesa, va ésser educat en ambdós idiomes tot i que el francès és la seva llengua més natural. A part de la seva activitat professional a l'administració francesa, ha tingut sempre un fort interès per la cultura catalana en tots els seus aspectes, així com per la poesia en francès. El 1993 va publicar, amb un prefaci de Ramon Sala, de la Universitat de Perpinyà, Histoire de la Catalogne:Au-delà et en deçà des Pyrénées (París, L'Harmattan). Precís, amb moltes referències i viu, són 230 pàgines que posen a l'abast dels lectors francòfons les dades essencials de la història catalana. El 2002, produí un llibre d'art i poesia, Terre d'ombre brûlée (Rodez, Les petits livres de Marlène), amb l'artista plàstica Marie-Hélène Thomas. El 2007, publicà una part escollida de la seva obra poètica, al poemari Cairns (París, L'Harmattan). Com a poeta, Jean-Claude Morera conrea diversos estils, ha publicat essencialment textos meditatius inspirats pel seu camí interior, per la natura o bé per les interrogacions de l'època, però no menysprea l'escriptura humorística i adopta més aviat el vers lliure, amb especial atenció a la qualitat rítmica de la prosa. Aquest eclecticisme el va ajudar a realitzar l'antologia Huit siècles de poésie catalane (París, L'Harmattan), apareguda el 2010, on es va enfrontar a la traducció i la presentació de poemes clàssics catalans dels segles XIII a XX, de temes i estils variadíssims.

## Referències

* ↑ «Jean-Claude Morera». Tralicat. (Institut Ramon Llull). Arxivat de l'original el 2015-11-21. [Consulta: 20 novembre 2015].
# Jean-Gaspard-Ferdinand Marchin

Jean-Gaspard-Ferdinand Marchin o (Marsin) comte de Granville (Huy, 1601 – Spa, 1673) fou un militar való dels Països Baixos espanyols.

## Biografia

Amb tretze anys Marchin es va allistar al regiment de Joan t'Serclaes de Tilly i va lluitar a la Guerra dels Trenta Anys (1618 – 1648) amb l'exèrcit imperial a Alemanya; més tard va estar sota el mandat de Lluís II de Borbó-Condé. Amb l'esclat de la Guerra dels Segadors (1640 – 1652) va ser ascendit a tinent general i posteriorment nomenat lloctinent de l'exèrcit francès de Catalunya, amb el qual participà en el setge de Tortosa (1648). Durant la Guerra Civil de la Fronde (1650 – 1653) va restar al costat de Lluís II de Borbó-Condé contra el rei Lluís XIV de França, fet que li costà l'empresonament a Perpinyà durant 13 mesos. Tanmateix el 1651 fou rehabilitat i nomenat lloctinent interí de Catalunya. Amb la fi de la Guerra dels Segadors, Marchin, com feu Condé, rebutjà l'amnistia i se n'anà a Castella on Felip IV el nomenà comandant de companyia del seu exèrcit.
El 1658 Carles II d'Anglaterra i d'Escòcia el va nomenar cavaller de l'Orde de la Lligacama i entre 1663 i 1664 va participar en la desastrosa campanya final de la Guerra de Restauració Portuguesa a les ordres de Joan Josep d'Àustria. Durant la Guerra de Devolució (1667 – 1668) contra França va liderar les tropes espanyoles a les Províncies Unides. Llavors Marchin es va retirar a la seva propietat del Castell de Modave (Modave), on es va gastar tota la seva fortuna en la restauració de l'edifici, que va durar 15 anys.

## Descendents

Marchin es va casar amb Marie de Balzac d'Entragues, filla del marquès de Clermont, conseller al rei de França. Van tenir dos fills:
* Ferdinand de Marsin (1651 – 1706), mariscal de França, mort al setge de Torí (1706).
* Agnes de Marsin, mort jove.

## Enllaços externs

* Història del Castell de Modave al seu web oficial (francès)
# Jean-Frédéric Edelmann (fill)

Jean-Frédéric Edelmann (Estrasburg, 17 de febrer de 1795 - L'Havana, Cuba, 1848) fou un pianista i compositor francès. Era fill de Marcelline Caire i del també músic Jean-Frédéric Edelmann.
Estudià al Conservatori de París. El 1812 hi guanyà el premi d'harmonia i la plaça de professor auxiliar de piano. Després de diversos viatges per Europa, acompanyat de la seva mare, arribà als Estats Units, i recorregué, a més, d'aquell país, Mèxic, la Guyana i les Antilles. Arribà a l'Havana el 1822, on es va presentar al públic al Teatre Principal en companyia del tenor Keene. Hi va fixar la seva residència i hi morí el 1848.
Fou el primer pianista d'anomenada que arribà a aquella capital i hi fundà una botiga de música i una casa editorial (1836), que més tard va pertànyer a Antonio López, empresa que contribuí molt a la divulgació de la música al país. En les ensenyances d'aquest pianista s'inspiraren Cecilia Arizti, Manuel Saumell Robredo i altres autors que van donar renom a la música cubana. Malgrat que va escriure molt, només publicà dues composicions per a piano i, la Polonesa, d'Ole Bull, i unes variacions sobre El carnaval de Venècia.

## Referències

* ↑ Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana (en castellà). 19: Ech - Enre. Madrid 1915. Madrid: Espasa-Calpe, 1980, p. 50-51. ISBN 84-239-4519-7.
* ↑ Georger-Vogt, Hélène. «Edelmann Jean Frédéric (Juan Federico)» (en francès), 1986. [Consulta: 20 gener 2021].
# Jessie Andrews

Jessie Andrews (Miami, 22 de març de 1992) és el nom artístic d'una actriu pornogràfica, dissenyadora de joies i DJ estatunidenca. Ha estat guardonada amb un premi AVN a la millor actriu, un premi XBIZ a la millor actuació pel seu paper en Portrait of a Call Girl, així com el de millor actriu nova, i dos premis XRCO a la millor actriu i a la millor actriu nova, respectivament. Abans d'ingressar a la indústria pornogràfica, Andrews va treballar com a agent de vendes per American Apparel. Una de les seves amigues, que va treballar com a extra, li va referir els beneficis econòmics per "mostrar el seu pit", la qual cosa va motivar a Andrews a ingressar a la pornografia una setmana després de complir els 18 anys.

## Discografia
### Senzills

* "I Never Knew" – Jessie Andrews (2013, Ultra Records)
* "Count On You" – Jessie Andrews & Audrey Napoleon
* "You Won't Forget Tonight" Jessie Andrews feat. Comets We Fall

### Remescles

* Anna Lunoe & Flume – "I Met You (Jessie Andrews Remix)"
* Disclosure feat. Sam Smith – "Latch (Jessie Andrews Bootleg)"
* Prince Club – "Love Strong (Jessie Andrews Remix)"
* Viceroy x French Horn Rebellion - "Friday Nights (Jessie Andrews Remix)"
* Duke Dumont - "Need O 100% ft. AMI (Jessie Andrews Remix)"
* Drake - "Too Much Feat Sampha" (Jessie Andrews & Jason Burns Remix)

## Notes

* 1 2 Dan Miller. «2012 XBIZ Award Winners Announced» (en anglès), 12-01-2012.
* ↑ «AVN Announces the 2012 AVN Award Winners» (en anglès). AVN, 22-01-2012. Arxivat de l'original el 2016-05-13. [Consulta: 10 setembre 2016].
* 1 2 John Sanford. «Anunci guanyadors Premis XRCO» (en anglès). XBIZ, 12-04-2012.
* ↑ Lee Underwood. «Jessie Andrews: Porn, Music & Everything Else» (en anglès). the BPM network, 29-11-2012.
* ↑ Steve Javors. «OCM Spotlight Model of the Week- Jessie Andrews» (en anglès). OC Modeling, 15-10-2010. Arxivat de l'original el 2012-07-07.
* ↑ Dan Miller. «'Portrait of a Call Girl,' Jessie Andrews Win Big at 2012 XBIZ Awards» (en anglès). XBIZ, 12-01-2012. Arxivat de l'original el 2013-01-05. [Consulta: 10 setembre 2016].
* ↑ Ingrid Kesa. «Interview with a Teenage Pornstar» (en anglès). Vice.
# Jennifer Kessy

Jennifer «Jen» Anne Kessy (31 de juliol de 1977) és una jugadora de voleibol de platja dels Estats Units.

## Primers anys

Va créixer a Southern Califòrnia, Jen va destacar en diversos esports. A l'escola secundària, va ser la jugadora més valuosa de l'equip de natació i jugadora més valuosa i capitana de l'equip de Voleibol en el seu últim any. El 1994, es va graduar a l'escola secundària Dana Hills High School a Dana Point, Califòrnia.

## Universitat

Kessy va continuar la seva gran carrera atlètica mentre assistia a la Universitat del Sud de Califòrnia (USC). Ella era membre de l'equip de voleibol durant els quatre anys (1995-1998). A més, va ser membre de l'Equip Nacional Juvenil dels EUA Jen es va graduar de la USC amb una llicenciatura en història.

## Carrera professional

Va signar un contracte de sis mesos per al voltant de $25.000, Jen va jugar professionalment sota Gido Vermeulen (entrenador de Països Baixos) i Christine Masel (assistent de la Universitat DePaul i la Universitat d'Illinois) els entrenadors pel Thunder Chicago, qui va acabar segon per darrere (10-8) en l'USPV en 2002. Al novembre de 2002 amb el tancament de la USPV, va signar un contracte amb Pinkin de Corozal en l'Humacao, Puerto Rico per a la temporada 2003 i va acabar sisè en general dels punts de la FAVI.
Kessy va competir amb Barbra Fontana olímpica en 2004 i medallista de bronze olímpic i el tres vegades olímpic Holly McPeak, l'any 2005.
Va començar a trabjar en equip amb la seva companya d'USC Trojan, April Ross el 2007, el tàndem s'ha convertit en un dels duos més reeixits del món. El 4 de juliol de 2009, Kessy i Ross van guanyar el Campionat Mundial de la FIVB en Stavanger, Noruega va derrotar a les brasileres Juliana Felisberta i Larissa Franca.
A partir d'abril de 2012, Kessy té deu títols AVP i nou FIVB i va acabar al lloc 1.$^{er}$ lloc en general, així com més d'1.223.635 dòlars en premis.

## Referències

* ↑ AVP Players: Jennifer Kessy

## Enllaços externs

* Jen Kessy's official bio at USA Volleyball
# Joan Soler i Antich

Joan Soler i Antich (Palma, 1935 - Borriol, 2007) fou un dramaturg i dirigent veïnal.
L'any 1960 es va traslladar a Barcelona i es va establir a Sant Joan Despí. Autodidacta. Va col·laborar amb l'Agrupació Dramàtica de Barcelona. L'any 1964 va guanyar el premi de teatre Josep Maria de Sagarra amb Aquí no ha passat res, i el 1968 l'Ignasi Iglesias dels Jocs Florals de la Llengua Catalana en l'exili amb Els commoguts.
Va fundar la primera associació de veïns de Sant Joan Despí i poc després, al final de 1968, va ingressar en el Partit Socialista d'Unificació de Catalunya (PSUC). Autor de nombroses obres teatrals, només va arribar a conèixer l'estrena d'Aquí no ha passat res en sessió única i privada per l'Escola d'Art Dramàtic Adrià Gual l'any 1967.
És també l'autor d'una novel·la eròtica, Una generosa fuetada, publicada el 1993 per Editorial Pòrtic dins la col·lecció La Piga.
# Jens Zetlitz

Jens Zetlitz (Stavanger town, 26 de gener de 1761 - Kviteseid, 14 de gener de 1821) fou un poeta de la literatura noruega a més de predicador.
Va néixer a Stavanger, a mitjan segle xviii i es va traslladar a Copenhaguen per estudiar teologia. Va esdevenir membre de la societat noruega Det Norske Selskab i també va ser molt conegut per les cançons per entretenir i per beure. Va tornar a Noruega després de completar els estudis i es va convertir en vicari de Vikedal i més tard de Kviteseid fins que va morir.
Es va casar amb Maren Elisabeth Bull (1761-1801). La filla de tots dos, Axeliane Christine (1792-1855), es va casar al seu torn amb Jacob Kielland, una de les persones més riques de Noruega. La parella va tenir cinc fills i dues filles. A través d'aquest casament, Jens Zetlitz va tenir un gran nombre de descendents, entre els quals destaca el novel·lista Alexander Kielland o fins i tot el cantant de pop actual Bertine Zetlitz.

## Obres

* Poesier: første samling (1789)
* Eegenæs: et Digt med Anmærkninger (1793)
* Sange for den norske bondestand (1795)
* Psalmer (1795)
* En norsk Höst: et Digt (1800)
* Johan Nordahl Brun, Biskop over Bergens Stift (1805)
* Alkoran: d.e. Capitlernes Bog for 1806 (1806)
* Sange for Den Norske Bondestand (1812)
* Prædikener og Leilighedstaler (1822)
* Egenæs: et digt med anmærkninger (1825)
* 2den Deel (1825)
* Jens Zetlitz's samlede Digte (1825)
* 1ste deel (1825)
* Sange for den norske Bondestand (1842)
* Norske Almuesangeres Kløverblad: eller Bruns, Frimanns og Zetlit's Sange for den norske Bondestand. - Godtkjøbsudgave (1853)
* Ny Vise om Jernbanemoroen ved Mjøndalen (1875)
* Udvalg af Jens Zetlitz' Digte (1886)
* Reyse fra Stavanger til Wigedahl i aare (1968)
* Jens Zetlitz : et tohundreårsminne (1990)

## Referències

* ↑ Profile at Dagbladet
# Johnny Torrio

John "Papa Johnny" Torrio, també anomenat "La guineu" i "El cervell" (Irsina, província de Matera, febrer del 1882 – Nova York, 16 d'abril del 1957) va ser un gàngster estatunidenc que va ajudar a construir l'imperi criminal conegut per "Chicago Outfit" en els anys 20, que posteriorment heretaria el seu protegit, Al Capone. També posà els fonaments per a la idea del "National Crime Syndicate" (Sindicat del Crim) en els anys 30. Més endavant exercí de conseller no oficial de la família mafiosa Genovese.

## Biografia

Johnny Torrio, de jove Giovanni Torrio, va néixer a Itàlia el 1882. Va viatjar a Nova York amb la seva família a l'edat de 2 anys i es va establir als guetos del Lower East Side. Sent un adolescent, Johnny es va convertir en un important membre dels Five Points Gang, una de les més fortes i poderoses bandes de gàngsters i, més tard, va arribar a ser el cap d'una banda associada, la James Street Gang. En 1912, centrà la seva atenció delictiva en els bars i hotels situats en les proximitats a l'àrea de Brooklyn. Va ser llavors quan, oferint ocupacions a membres de la seva anterior banda, va conèixer Al Capone.
Johnny va ser culpable de segrests, extorsions i altres activitats il·legals, activitats que l'ajudaren a fer realitat la seva il·lusió de fer del crim un gran negoci.
El 1925, Torrio va ser objecte d'un intent d'assassinat que el deixà per mort. Després de la convalescència i de passar un any a la presó, es retirà de la vida activa i es refugià a Itàlia amb les seves mare i esposa. En les seves velleses tornà als Estats Units per retirar-se a Brooklyn. L'abril del 1957, John Torrio va sofrir un fatal atac de cor mentre es trobava tallant-se el pèl en el seu barber de costum, i morí al cap d'unes hores en un hospital. La premsa no s'assabentà del seu traspàs fins al cap d'unes setmanes que hagués estat enterrat.
# Tuca del Coll de Coronas

La Tuca del Coll de Coronas és una muntanya de 3.286 m d'altitud, amb una prominència de 14 m, que es troba al massís de la Maladeta, província d'Osca (Aragó).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ Geògraf Salvador Llobet Edicions Cartogràfiques. Pica d'Estats, Esc. 1:40.000. Granollers: Editorial Alpina, 1994 (E-25). ISBN 84-8090-022-9.
# Roque Perales

Compositor del qual es conserven les següents obres a l'arxiu de la catedral de Sogorb:
* Miserere, 3V, org.
* Miserere, 3V, org. (ER)
* Santa Maria, 3V, org. (ER)
* Corramos fervosos, 3V (ER)
* Pues de Dios, órg. (ER)

## Referències

* J. Climent: Fondos Musicales de la región valenciana III, Catedral de Segorbe, Publicaciones de la Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Segorbe, 1984.
* Rodicio, C., López-Calo José, & Ismael Fernández. (2000). Diccionario de la música española e Hispanoamericana. Sociedad General de Autores y Editores. Volum 8