OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Enneapterygius ziegleri

Enneapterygius ziegleri és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,1 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar de Timor i a Indonèsia.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.
* ↑ Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
# Marble Falls

Marble Falls és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 4.959 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Marble Falls tenia 4.959 habitants, 1.931 habitatges, i 1.266 famílies. La densitat de població era de 311,8 habitants/km².
Dels 1.931 habitatges en un 35,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,1% hi vivien parelles casades, en un 14,3% dones solteres, i en un 34,4% no eren unitats familiars. En el 29,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,7% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 16,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.880 $ i la renda mediana per família de 38.382 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.242 $ mentre que les dones 18.771 $. La renda per capita de la població era de 16.059 $. Aproximadament el 13,9% de les famílies i el 16,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Marble Falls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Marble Falls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Yvon Le Roux

Yvon Le Roux (19 d'abril de 1960) és un exfutbolista francès.

## Selecció de França

Va formar part de l'equip francès a la Copa del Món de 1986.

## Referències

* ↑ «France 1984». BBC, 17-05-2004. [Consulta: 6 desembre 2016].
* ↑ (francès) French Football Federation Profile Arxivat 2005-10-26 a Wayback Machine.
# Consell General de Deux-Sèvres

El Consell General de Deux-Sèvres és l'assemblea deliberant executiva del departament francès del Deux-Sèvres, a la regió de la Nova Aquitània.
La seu es troba a Niort i des de 2008 el president és Éric Gautier (PS).

## Presidents del consell

* Éric Gautier (2008 -)
* Jean-Marie Morisset (2000 - 2008)

## Composició

El març de 2011 el Consell General de Deux-Sèvres era constituït per 33 elegits pels 33 cantons dels Deux-Sèvres.
| Partit | Sigles | Electes |
| Majoria (18 escons) |||
| Partit Socialista | PS | 13 |
| Divers Gauche | DVG | 5 |
| Oposició (15 escons) |||
| Unió pel Moviment Popular | UMP | 4 |
| Divers Droite | DVD | 11 |
| President del Consell General |||
| Éric Gautier (PS) |||

## Vegeu també

* Consell Regional de Poitou-Charentes
* Llista dels presidents dels Consells Generals de França

## Enllaços externs

* Web oficial del Consell General de Deux-Sèvres Arxivat 2005-03-10 a Wayback Machine.
# San Gabriele Arcangelo all'Acqua Traversa

San Gabriele Arcangelo és una de les esglésies de Roma, situada al suburbi de Della Vittoria, al viale Cortina d'Ampezzo.

## Història

Va ser construït al segle xx.
L'església és seu parroquial, establerta el 30 d'agost de 1956 pel cardinal vicari Clemente Micara amb el decret Neminem fugit, i confiada, des de 1958, als sacerdots de la Societat de les Divines Vocacions (anomenades vocacionalistes).
És la seu del títol cardenalici de "San Gabriel Arcangelo all'Acqua Traversa", establert pel Papa Joan Pau II el 28 de juny de 1988.

## Art i arquitectura

L'església conté dues obres de Vera Puoti, el Retrat del venerable Giustino Russolillo, fundador dels pares vocacionistes, realitzat l'any 2007, i una Madonna de Salve Regina.

## Titulars

* Jean Margéot (28 de juny de 1988 - 17 de juliol de 2009 mort)
* José Manuel Estepa Llaurens (20 de novembre de 2010 - 21 de juliol de 2019 deceduto)
* Fridolin Ambongo Besungu, des del 5 d'octubre de 2019

## Notes

* ↑ Scheda della parrocchia Arxivat 2013-04-06 a Wayback Machine. sul sito della diocesi di Roma.
* ↑ Indicazione riportata in nota agli AAS 80 (1988), p. 1083.

## Fonts

* (anglès) Il titolo cardinalizio su Catholic Hierarchy
* (anglès) Il titolo cardinalizio su Gcatholic

## Enllaços externs

* Sito ufficiale della parrocchia San Gabriele Arcangelo
* Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«».
* Descrizione dettagliata dell'opera di Vera Puoti (dal Bollettino Telematico dell'Arte).
* Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«».
# Wang Yanwen

Wang Yanwen (xinès: 王妍雯, pinyin: Wáng yánwén) és una jugadora de futbol xinesa que juga al Beijing BG Phoenix. Va estudiar a la Universitat de l'Esport de Beijing.

## Referències

* ↑ «Wang Yanwen». Olympics. [Consulta: 17 juliol 2021].
* ↑ «China names women's football squad for Tokyo Olympics». China Daily, 10-07-2021. [Consulta: 17 juliol 2021].
* ↑ «China names women's football squad for Tokyo Olympics». People's Daily, 11-07-2021. [Consulta: 17 juliol 2021].
# Consell General de Guadalupe

Consell General de Guadalupe és l'òrgan executiu de deliberació del departament francès de Guadalupe (que és també una regió francesa amb un consell regional). La seva seu és a Basse-Terre, al Palau del Consell General, boulevard Félix Eboue. Des de març de 2001, el seu president és Jacques Gillot.

## Composició

El març de 2008, el Consell General de Guadalupe estava format per 40 electes, incloent 4 dones. La majoria de l'esquerra consisteix en "grup socialistes i afins" i es compon de 29 electes (13 de la FGPS). L'oposició dreta s'aplega en el "grup UMP i afins", i inclou 11 elegits (5 divers droite i 2 UMP). També hi ha 4 GUSR, 3 PPDG, 2 PCG, 1 PSG i una dotzena divers gauche

## Presidència

* President: Jacques Gillot (GUSR)
* Vice-presidents : Félix Desplan, Paul Naprix, Jean Bardail, Jacques Bangou, Jules Otto, Dominique Théophile, Georges Hermin, Fabert Michély, Ary Chalus, Germaine Guizonne-Lacréole, Jacques Anselme i Marlène Miraculeux-Bourgeois.

## Vegeu també

* Llista dels presidents dels Consells Generals de França

## Enllaços externs

* Web oficial del Consell General de Guadalupe
# Força major

* Per a altres significats, vegeu «Força major (desambiguació)».
La força major o causa major, també conegut com a mà de Déu o en llatí vis maior, és un fet que no es pot evitar i tampoc es pot preveure. Té gran importància, en Dret, a l'hora d'establir la responsabilitat pels danys.
Per exemple, quan una empresa no ofereix un servei per causa de força major, pot evitar el pagament dels danys, ja que no està a la seva mà poder evitar-la. L'existència d'una força major normalment allibera a una o ambdues parts d'un contracte de les seves obligacions contractuals.
Queden excloses la causes que no es poden evitar però sí preveure, que es denominen cas fortuït, i les negligències, que són casos que sí que es van poder evitar:
* Si una persona té contractat un viatge al Carib en una agència de viatges i se sap que un huracà va creuar aquesta zona. No es pot evitar que l'huracà devasti aquesta zona, però sí que pot anul·lar el viatge al client i retornar-li els diners.
* Si el subministrament elèctric falla a causa que queda espatllat un transformador per falta de manteniment. L'avaria era inesperada però era deguda a un manteniment negligent.
* Una altra exclusió seria en el cas que l'origen de la fallada fos desconegut. No es podria apel·lar per força major, perquè si no les empreses intentarien no descobrir o ocultar l'origen de la fallada.
En qualsevol cas, la clàusula de força major és habitual en els contractes, i serveix per cobrir possibilitats fora del control de les parts tals com a desastres naturals, guerres, etc. La seva interpretació té molta importància, perquè hi ha molts casos que estan en el límit entre força major i cas fortuït (com, per exemple, vagues que impedeixin prestar els serveis).
En Dret internacional, la força major es refereix a una força impossible d'evitar o de preveure, més enllà del control d'un Estat, i que fa impossible el compliment d'una obligació internacional.

## Diferències pràctiques entre cas fortuït i força major

Doctrinàriament, en Dret, el cas fortuït és el graó anterior a la força major: aquell esdeveniment que ni va poder ser previst ni, en cas d'haver-ho estat, podria haver-se evitat. La llei habitualment els dona un tractament similar, i fins i tot de vegades confon tots dos casos, però existeixen diferències. Si bé tots dos conceptes són difusos i en molts casos la legislació els confon, la doctrina coincideix a assenyalar que, si bé a vegades es pot obligar a un deutor a complir una obligació que va incomplir per cas fortuït, no es pot exigir mai una obligació que es va incomplir per força major.
La Llei dispositiva normalment eximeix tots dos casos, però es permet que es pacti en el contracte la responsabilitat en el cas fortuït.

## Enllaços externs

* Força major o causa fortuïta?
* Força Major Terratrèmols Construcció
# Sociodemografia

La sociodemografia és una branca de la demografia que estudia amb especial atenció les causes i les implicacions socials de la dinàmica de la població. Immediatament va tendir a agafar els seus conceptes i mètodes de la sociologia, i en particular de la sociologia de les relacions socials, de les generacions i de la salut.
A la sociodemografia examinem els comportaments, les cultures i les interaccions d'una comunitat o grup.

## Referències

* 1 2 Hinde, 1998, p. 1-7.

## Bibliografia

* Bensimon, Doris; Landau, Lazare. Socio-démographie des Juifs de France et d'Algérie : 1867-1907 (en francès). Publications orientalistes de France, 1976.
* Charbit (, Yves. Le monde en développement: démographie et enjeux socio-économiques (en francès). París: La Documentation française, 2002.
* Fouquet, Annie; Vinokur, Annie. Démographie socio-économique (en francès). París: Dalloz, 1990.
* Hinde, Andrew. «Cap. 1: Some Demographic Fundamentals». A: Demographic Methods (en anglès). Londres: Routledge, 1998. ISBN 9780203784273.
* Socio-démographie. Effets externes. Monopole. Réserves de change. Loisir et consommation. Analyse discriminante (en francès). París: Centre National de la Recherche Scientifique, 1972.
# Saint-Martin-des-Champs

«Saint-Martin-des-Champs» té aquests significats:
* Saint-Martin-des-Champs (Cher), municipi al departament de Cher (regió de Centre – Vall del Loira, França)
* Saint-Martin-des-Champs (Finisterre), municipi al departament de Finisterre (regió de Bretanya, França)
* Saint-Martin-des-Champs (Manche), municipi al departament de la Manche (regió de Normandia, França)
* Saint-Martin-des-Champs (Sena i Marne), municipi al departament de Sena i Marne (regió d'Illa de França, França)
* Saint-Martin-des-Champs (Yonne), municipi al departament del Yonne (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
* Saint-Martin-des-Champs (Yvelines), municipi al departament d'Yvelines (Illa de França)
# Matías Néspolo

Matías Néspolo (Buenos Aires, Argentina, 1975) és un periodista i escriptor argentí; viu a Barcelona des de l'any 2001.
Ha publicat el poemari Antología seca de Green Hills (Emboscall, 2005), les novel·les Siete maneras de matar a un gato (Lince, 2009) i Con el sol en la boca (Lince, 2015) i diversos contes en antologies, com Schiffe aus Feuer. 36 Geschichten aus Lateinamerika (Fischer, 2010). Ha estat traduït a diverses llengües i l'any 2010 la revista Granta el va incloure al seu número especial dedicat a Los mejores narradores jóvenes en español. Actualment escriu als diaris El Mundo i La Nación. És vocal de la Junta Directiva de l'ACEC (Associació Col·legial d'Escriptors de Catalunya) des de l'any 2011.

## Referències

* ↑ «Barcelona ciutat literària». [Consulta: 18 febrer 2019].
# Xivera

Xivera (en rus: Шивера) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 145 habitants. Pertany al districte municipal d'Àban.

## Referències

* ↑ «Историческая справка | Официальный сайт муниципальное образование Абанский район». Arxivat de l'original el 2021-01-18. [Consulta: 29 gener 2021].
* ↑ Большая Советская Энциклопедия. Гл. ред. А. М. Прохоров, 3-е изд. Т. 1. А — Ангоб. 1969. 608 стр., илл.; 47 л. илл. и карт, 1 отд. л. табл.
* ↑ «История основания Абанского района Красноярского края. Архитектура Красноярского края. Памятники Архитектуры». Arxivat de l'[www.naov.ru/?abanskii_raion original] el 2013-04-17.
# Força excessiva

Força excessiva (títol original: Excessive Force) és una pel·lícula d'acció estatunidenca de 1993. Va ser dirigida per Jon Hess i escrita, coproduïda i protagonitzada per Thomas Ian Griffith. Es va estrenar per New Line Cinema l'estiu de 1993. Tot i ser criticada i convertir-se en un fracàs a la taquilla, la pel·lícula va tenir una seqüela directament per vídeo, anomenada Excessive Force II: Force on Force (1995), que no té cap relació amb aquesta pel·lícula i no segueix la seva història. Està doblada al català.

## Argument

El detectiu de la policia de Chicago Terry McCain és despietadament eficient contra els delinqüents i, per tant, odiat per ells. Després d'un gran cop, els seus éssers estimats són atacats. En adonar-se que hi ha d'haver un còmplice dins de la policia, treballa d'encobert. A poc a poc es fa evident que s'enfronta a una conspiració de monstres, amb branques a tots els llocs de poder.

## Repartiment

* Thomas Ian Griffith com detectiu Terry McCain
* Charlotte Lewis com Anna Gilmour
* Lance Henriksen com capità Raymond Devlin
* James Earl Jones com Jake
* Tony Todd com detectiu Frankie Hawkins
* Tom Hodges com detectiu Dylan
* Danny Goldring com tinent Landry

## Taquilla

Força excessiva va recaptar només 1.152.117 dòlars a la taquilla i es va convertir en un fracàs. La pel·lícula es va estrenar el 14 de maig de 1993 a 501 cinemes, i va recaptar només 308.499 dòlars el cap de setmana d'estrena.

## Crítica

TV Guide va donar a la pel·lícula només una estrella de quatre i va declarar:
   "En algun moment, Força excessiva, que fa honor al seu títol, podria haver estat imaginat com un thriller policial tens, misteriós i d'alta acció. El resultat final, però, mostra una violència implacable sobre la trama: colpejant els espectadors amb foc de metralladora, explosions de bombes i interminables batalles de kickboxing.
Joe Leydon de Variety va escriure:
   "Tot i que New Line segueix els moviments amb una estrena regional irregular, Excessive Force sembla dirigida pel carril exprés a homevid, on pot trobar el favor dels aficionats a l'acció sense discriminació".

## Referències

* ↑ «Força excessiva». esadir.cat. [Consulta: 1r març 2024].
* ↑ «Excessive Force». TV Guide. [Consulta: 29 juny 2017].
* ↑ Leydon, Joe. «Review: 'Excessive Force'». Variety, 11-06-1993. [Consulta: 29 juny 2017].
# Acadèmia CHI

L'Acadèmia CHI (CHI Academy) és un grup d'investigadors premiats pel SIGCHI. Cada any, de 5 a 8 nous membres són elegits per a les seves contribucions importants en el desenvolupament del domini de les interaccions persona-ordinador i la seva influència sobre altres investigacions.

## Representants per any

| Any | Nous membres |
| 2001 | Mapa Stuart, James D. Foley, Morten Kyng, Thomas Pàg. Moran, Don Norman, Judith S. Olson, Ben Shneiderman |
| 2002 | Bill Buxton, John M. Carroll, Douglas Engelbart, Sara Kiesler, Thomas Landauer, Lucy Suchman |
| 2003 | Thomas Green, James D. Hollan, Robert E. Kraut, Gary M. Olson, Peter G. Polson |
| 2004 | George Furnas, Jonathan Grudin, William M. Newman, Brad A. Myers, Dan R. Olsen, Jr., Brian Shackel, Terry Winograd |
| 2005 | Ronald Baecker, Susan Dumais, John Gould, Saul Greenberg, Bonnie E. John, Andrew Monk |
| 2006 | Michel Beaudouin-Lafon, Scott Hudson, Hiroshi Ishii, Jakob Nielsen, Peter Pirolli, George Robertson |
| 2007 | Joëlle Coutaz, Karen Holtzblatt, Gerhard Fischer, Robert JK Jacob, Jun Rekimoto, Christopher Schmandt |
| 2008 | Gregory Abowd, Paul Dourish, Wendy Kellogg, Randy Pausch, Mary Beth Rosson, Steve Whittaker |
| 2009 | Mark Ackerman, Bill Gaver, Wendy Mackay, Clayton Lewis, Aaron Marcus, Elizabeth Mynatt, Tom Rodden |
| 2010 | Susanne Bødker, Mary Czerwinski, Austin Henderson, David Kieras, Arnie Lund, Larry Tesler i Shumin Zhai. |
| 2011 | Barranc Balakrishnan, Steven K. Feiner, Joseph Konstan, James Landay, Jenny Preece, Abigail Sellen, Dennis Wixon |
| 2012 | Ben Bederson, Steve Benford, Hugh Dubberly, Carl Gutwin, Joy Mountford, Alan Newell, Yvonne Rogers |
| 2013 | Patrick Baudisch, Victoria Bellotti, Alan Deu, Clarisse De Souza, Bonnie Nardi, Rebecca Grinter, Thomas Tullis, Eric Horvitz |
| 2014 | Susan M. Dray, W. Keith Edwards, Jodi Forlizzi, Richard HR Harper, Ken Hinckley, Jeff TÉ. Johnson, Gary Marsden, John C. Tang |
| 2015 | Stephen Brewster, Andy Cockburn, Anind Dey, Ernest Edmonds, Scott Mackenzie, Sharon Oviatt, Catherine Agradant, Bill Verplank. |
| 2016 | Margaret Burnett, Elizabeth F. Churchill, Allison Druin, Susan R. Fussell, Yves Guiard, Leysia Palen, Daniel M. Russell i John Stasko |
| 2017 | Elisabeth André, Lorrie Faith Cranor, Vicki L. Hanson, Marti A. Hearst, Gloria Mark, Philippe Palanque, Paul Resnick i Thad Eugene Starner |
| 2018 | Amy S. Bruckman, Sheelagh Carpendale, Ed Chi, Michael Muller, Albrecht Schmidt, Jean Scholtz, Andrew D. Wilson, Volker Wulf |

## Referències

* ↑ «Universität Augsburg: Hohe Auszeichnung für Prof. Dr. André» (en alemany). b4bschwaben.de, 20-06-2017.
* ↑ «Dr. Lorrie Cranor to Speak at Women in CyberSecurity Conference» (en anglès). benzinga.com, 07-03-2019.
# Salem

«Salem» té aquests significats:
* Salem (sèrie de televisió), sèrie de televisió americana amb argument històric fantàstic inspirada en el Judici a les Bruixes de Salem creada per Adam Simon i Brannon
* Toponímia:
** Salem, antic nom de Jerusalem abans de la conquesta de la ciutat pel rei David
** Salem (Baden-Württemberg), ciutat d'Alemanya, a l'estat de Baden-Württemberg
** Salem (Lauenburg), municipi d'Alemanya, a l'estat de Slesvig-Holstein
** Salem (Connecticut), població dels Estats Units a l'estat de Connecticut
** Salem (Illinois)
** Salem (Indiana), ciutat d'Indiana, als Estats Units.
** Salem (Massachusetts), ciutat de Massachusetts, als Estats Units, coneguda pel judici de les bruixes
** Salem (Missouri)
** Salem (Nova Jersey), capital del comtat de Salem (Nova Jersey)
** Salem (Nova York)
** Salem (Ohio)
** Salem (Oregon), capital de l'estat d'Oregon, un dels Estats Units d'Amèrica
** Salem (Vall d'Albaida), municipi de la Vall d'Albaida, al País Valencià
** Salem (Virgínia de l'Oest), població de Virgínia Occidental, als Estats Units
** Salem (Suècia), ciutat de Suècia, al comtat d'Estocolm
** Salem (Tamil Nadu), gran ciutat Índia de l'estat de Tamil Nadu
** Districte de Salem, divisió administrativa de l'estat de Tamil Nadu a l'Índia
** Winston-Salem, ciutat de Carolina del Nord, als Estats Units
* Biografies:
** Carlos Salem(1959), escriptor de l'Argentina
** Saleh Salem(1933), jugador d'escacs
* Grups musicals:
** Salem (grup musical estatunidenc) o S4lem, grup de música electrònica dels Estats Units
# Rejabhad

Rejabhad (Permatang Pauh, 23 d'agost de 1939 - 14 de novembre de 2002) fou un autor de còmics malai, conegut com el «rei dels còmics de Malàisia» (Raja Kartun Malaysia) i també com a Penghulu («número u») entre els autors malais i Pak Jab pels seus fans, Rejabhad fon —junt amb Raja Hamzah i Halim Teh— un dels grans dibuixants clàssics de l'era daurada dels còmics malais.

## Biografia

Nascut Rejab bin Had el 1939 a Permatang Pauh (Penang), Rejabhad publicà la seua primera historieta l'any 1958, alhora que començava una carrera de vint anys en l'exèrcit, on s'encarregava d'il·lustrar escenes militars i del combat, un àmbit retratat en la tira còmica Prebet Dabus («el soldat Dabus») i l'àlbum Dengan Rejabhad (1983). Rejab formà part d'una missió de mil nou cents quaranta-set militars destinats per l'Organització de les Nacions Unides al Congo, coneguda com a la Forca Especial Malàisia al Congo, una experiència que relatà més tard en una sèrie.
Després d'eixir de l'exèrcit, Rejabhad treballà en la revista Gila-Gila junt amb altres autors com Lat: la seua secció, intitulada Senyum rakan muda («somriures dels jóvens amics») consistia en dos pàgines amb diferents historietes, una columna sobre els utensilis del dibuixant i una altra sobre antics companys de professió; de fet, Rejab feia classes als novençans en les oficines de Creative Press i contestava les cartes dels lectors de la secció Hai KP; també hi publicà la sèrie humorística sobre la seua experiència com a membre dels cascs blaus a Somàlia, Kenang manis di Somalia («bons records de Somàlia»).
Altres obres seues són Periwira Mat Gila, Tan Tin Tun, Mawar Oh Mawar i Selendang Siti Rugayah; el seu últim còmic, Siri Amal, és un homenatge a la professió de dibuixant —Rejabhad tutelà altres autors malais com Cabai, Datuk Lat, Imuda, Juragan, Ubi i Ujang—; a més de dibuixar, col·leccionava segells, componia cançons i tocava el violí. Rejabhad morí d'un infart el 2002; la seua col·lecció de revistes i articles es conserva en la Universitat Sains Malaysia de Penang.

## Referències

* 1 2 Azlan Jusoh. «10 Kartunis Ini Pernah Gegarkan Persada Komik Negara Sekitar Tahun 1990an» (en malai). The Vocket, 18-10-2016. [Consulta: 29 novembre 2019].
* ↑ «Rejabhad» (en anglés). Revolvy. [Consulta: 30 novembre 2019].
* ↑ Cheong Suk-Wai. «Lat's take on his life» (en anglés). The Straits Times, 25-12-2016. [Consulta: 30 novembre 2019].
* ↑ John A. Lent «Chapter 8: Malaysia» (en anglés). Asian Comics. Univ. Press of Mississippi, 05-01-2015 [Consulta: 20 novembre 2019].
* ↑ «Rejabhad» (en anglés). Hyperleap. Arxivat de l'original el 16 de juny 2023. [Consulta: 30 novembre 2019].
* ↑ Syed Nazdri. «What happened to old-fashioned humour?» (en anglés). New Straits Times, 02-06-2005. [Consulta: 20 novembre 2019].
* ↑ John A. Lent «An Overview of Malay Humor Magazines» (en anglés). Themes and Issues in Asian Cartooning: Cute, Cheap, Mad, and Sexy. Popular Press, 1999, pàg. 31,33 [Consulta: 30 novembre 2019].
# Colibrí d'ales safir

El colibrí d'ales safir (Pterophanes cyanopterus) és una espècie d'ocell de la subfamília dels lesbins (Lesbiinae) dins la família dels troquílids (Trochilidae) i única espècie del gènere Pterophanes (Gould, 1849).

## Hàbitat i distribució

Habita selva de zones andines del nord, centre i sud de Colòmbia, Equador, Perú i nord de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Colibrí d'ales safir». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)