OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Església parroquial del Salvador (Sucaina)

L'església parroquial del Salvador de Sucaina (Alt Millars), és un edifici construït en el segle xvi en estil renaixentista, que va ser ampliat en el segle xviii.

## Descripció

Es tracta d'una església d'una sola nau amb capelles laterals entre contraforts que no destaquen a l'exterior. Està dividida en cinc trams, amb un creuer que destaca en planta. La separació entre la nau i les capelles és a través d'arcs de mig punt recolzats en pilastres. La nau aquesta coberta amb volta de creueria amb terceletes, mentre que les capelles amb voltes de creueria senzilla. El creuer i la capella major cobrixen amb volta de canó amb llunetes; en el centre del creuer una cúpula sobre petxines que no destaca a l'exterior.
S'il·lumina interiorment a través d'unes petites finestres situades sobre les capelles laterals. A la capçalera s'adossa un cos addicional que forma el trasagrari. Té dos accessos, un situat als peus, i altre en el costat de l'epístola que recau a la plaça on es troben l'ajuntament i la casa abadia. Aquesta portada lateral recorda a la portada de l'església de Vilafamés. És una portada retaule, realitzada en el segle xvi, dividida en dos cossos; en el cos inferior es troba l'arc de mig punt emmarcat per un arquitrau de tríglifs i metopes, que es recolza en dues columnes dòriques amb estries helicoidals en el terç inferior. El cos superior té tres fornícules avenerades separades per columnes jòniques, també amb estries helicoidals en la part superior. Sobre la portada es troba l'espadanya.
En el quart tram del costat de l'epístola es troba la torre-campanar. Té tres cossos de maçoneria i pedres angulars separats per motlures. L'últim cos alberga les campanes. Remata amb un capitell de dos cossos, amb coberta de teula ceràmica blava i blanca. Al costat de la torre, i entre la portada lateral es troba la capella del sagrari amb una petita cúpula sobre tambor octogonal; a l'exterior cobreix amb teula ceràmica amb bicromia.
La fàbrica del temple és de maçoneria i pedres angulars. La portada lateral aquesta realitzada en pedra sorrenca. L'església va ser ampliada en el segle xviii quedant configurada com es troba en l'actualitat.

## Referències

* El contingut d'aquest article incorpora material de la declaració de Bé d'Interés Cultural publicada al BOE, el 2 d'abril de 1982, i que es troba en el domini públic amb conformitat amb l'article 13 de la Llei de Propietat Intel·lectual espanyola.
# Satori

Satori (del japonès 悟り,さとり, satori - literalment "entendre", derivat del verb satoru) designa una il·luminació espiritual temporal en contrast amb la permanent del nirvana. El terme té certes connotacions equivalents a la noció occidental d'epifania.
Segons el budisme zen, s'arriba al satori en especial a través de l'efecte que produeix la contemplació o assimilació de la natura en l'ànim de l'espectador. D'acord amb Daisetz Teitaro Suzuki, "satori és la raó d'ésser del zen sense el qual el zen no és zen".
Títol del llibre escrit per l'escriptor americà Don Winslow (2011).

## Referències

* ↑ «Satori | Enlightenment, Awakening & Zen Philosophy | Britannica» (en anglès). [Consulta: 3 gener 2024].
* ↑ «Satori in Zen Buddhhism». [Consulta: 3 gener 2024].

## Vegeu també

* Arhat
* Bodhi
* Koan
# .root

vrsn-end-of-zone-marker-dummy-record.root és un nom de domini llistat a la DNS root zone com una marca de diagnòstic, la presència del qual demostra que la zona de l'arrel no està truncada en carregar-se a un root nameserver. Pot argumentar-se el fet que representi un domini de primer nivell com a .root, tot i que tècnicament això no existeix.
D'acord amb l'arxiu de zona de l'arrel, l'única entrada .root va ser substituïda el 2006 per vrsn-end-of-zone-marker-dummy-record, per ser reintroduïda un altre cop el 2006 en la seva forma original.
La seva existència es pot comprovar demanant un registre de tipus TXT amb el nom de domini. En sistemes amb l'eina de diagnòstic dig instal·lada, la pregunta podria ser formulada així:
dig vrsn-end-of-zone-marker-dummy-record.root in any
o en sistemes Windows utilitzant la següent ordre:
nslookup -type=any vrsn-end-of-zone-marker-dummy-record.root
Això retorna la paraula "plenus", que en llatí significa "ple" o "complet". Això pot ser una marca per representar el final del fitxer de zona.
També es pot trobar un Domini de primer nivell.root a la zona d'arrel de l'Open Root Server Network anomenada ORSN-END-OF-ZONE-MARKER-DUMMY-RECORD.ROOT. Aquesta entrada retorna la paraula "europe" (Europa).

## Referències

* ↑ Arxiu de zona de l'arrel (anglès)
Domini de primer nivell genèric :
Actuals :
Proposats :
Llista de dominis de primer nivell territorial :
Viccionari
# Hudson

«Hudson» té aquests significats:
* Geografia:
** Badia de Hudson, badia del nord-est del Canadà
** Riu Hudson, riu de l'estat de Nova York
** Estret de Hudson, braç de mar que uneix l'Oceà Atlàntic amb la Badia de Hudson al Canadà
** Hudson (Carolina del Nord)
** Hudson (Colorado)
** Hudson (Dakota del Sud)
** Hudson (Florida)
** Hudson (Illinois)
** Hudson (Indiana)
** Hudson (Iowa)
** Hudson (Kansas)
** Hudson (Maine)
** Hudson (Massachusetts)
** Hudson (Nova Hampshire)
** Hudson (Ohio)
** Hudson (Texas)
** Hudson (Wisconsin)
** Hudson (Wyoming), població dels Estats Units a l'estat de Wyoming
** Hudson Bend, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas
** Hudson Falls, població dels Estats Units a l'estat de Nova York
** Castleton-on-Hudson, població dels Estats Units a l'estat de Nova York
** Croton-on-Hudson, població dels Estats Units a l'estat de Nova York
** Grand View-on-Hudson, població dels Estats Units a l'estat de Nova York
** Hastings-on-Hudson, població dels Estats Units a l'estat de Nova York
** North Hudson, població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin
* Biografies:
** Jennifer Hudson (1981, Chicago, Illinois), cantant i actriu estatunidenca
** Henry Hudson (Londres, 1570 - Badia de Hudson, 1611), navegant anglès
** Rock Hudson (Winnetka, Illinois, 1925 - Los Angeles, 1985), actor de cinema estatunidenc
** Saul Hudson, guitarrista més conegut com a Slash
** William Hudson (1730–1793), botànic abreviatura taxonòmica Huds
* Empreses:
** Thames & Hudson, editorial especialitzada en art i llibres il·lustrats fundada el 1949
** Hudson Soft, desenvolupadora i distribuïdora japonesa fundada el 1973
# Petronà

Petronà (en calabrès Petrunà; del grec bizantí πετρών, petrón, "lloc pedrenc") és un municipi italià, situat a la regió de Calàbria i a la província de Catanzaro. L'any 2023 tenia 2365 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1r gener 2017 | 1r gener 2018 | 1r gener 2023 |
| 2.594 | 2.569 | 2.365 |

## Administració

Llista d'alcaldes i alcaldesses :
| Dates mandat | Nom de l'alcalde/ssa | Causa finalització |

## Referències

* ↑ Dizionario Di Toponomastica: Storia E Significato Dei Nomi Geografici Italiani. Garzanti, 1990.
# Gordon Freeman

El Dr. Gordon Freeman és un personatge de ficció, el protagonista silenciós de la saga de jocs de trets en primera persona Half-Life. És un físic teòric que s'ha vist obligat a defensar-se contra aliens hostils i altres enemics després d'un experiment que va sortir malament.
Alguns fets coneguts sobre Freeman inclouen que té 27 anys i que és natural de Seattle, Washington, quan succeeixen els fets de Half-Life. Se sap també que no té descendència, (encara que a la seva taquilla apareix una misteriosa foto d'un bebè) i que està graduat en el MIT; havent guanyat un Ph.D en física teòrica. La seva tesi tractava sobre com teleportar objectes grossos per ones de radi a través de vidres d'elements molt pesants. Freeman va desenvolupar un interès molt primerenc per la física teòrica, en disciplines com la física quàntica i la relativitat. Després d'observar una sèrie d'experiments de teletransport desenvolupats per l'Institut de Física Experimental a Innsbruck, Àustria, les aplicacions del teletransport es van convertir en l'obsessió de Freeman.
Va començar una feina fora del sector educatiu, ja que se sentia decebut amb el lent ritme d'investigació en l'acadèmia. Per coincidència, el mentor de Freeman en el MIT, el Doctor Isaac Kleiner, havia rebut l'encàrrec d'una investigació secreta en el Centre d'Investigació i Desenvolupament de Black Mesa i estava buscant alguns socis. Freeman era una opció òbvia. Va acceptar la feina que li van oferir, esperant que almenys una part del gran pressupost es destinés a aplicacions civils de l'astrofísica i la computació quàntica.
# ADN-A

L'ADN-A, A-ADN o A-DNA és una de les moltes possibles estructures en doble hèlix de l'ADN. L'A-ADN es creu que junt amb el B-ADN i el Z-ADN és una de les tres conformacions biològicament actives d'ADN. Té una estructura en hèlix més curta i compacta que la més coneguda i més comuna de les conformacions que és la B-ADN.

## Geometries comparades de les tres formes més comunes d'ADN

| Atribut geomètric: | forma A | forma B | forma Z |
| Sentit de l'hèlix | dretà | dretà | esquerrà |
| Unitat repetida | 1 bp | 1 bp | 2 bp |
| Rotació/bp | 33.6° | 35.9° | 60°/2 |
| bp mitjà/volta | 11 | 10.5 | 12 |
| Inclinació de l'eix bp | +19° | −1.2° | −9° |
| Alçament del bp al llarg de l'eix | 2.4 Å (0.24 nm) | 3.4 Å (0.34 nm) | 3.7 Å (0.37 nm) |
| Alçament/volta de l'hèlix | 24.6 Å (2.46 nm) | 33.2 Å (3.32 nm) | 45.6 Å (4.56 nm) |
| Gir mitjà | +18° | +16° | 0° |
| Angle glicosil | anti | anti | pirimidina: anti, purina: syn |
| Sucre | C3'-endo | C2'-endo | C: C2'-endo, G: C2'-exo |
| Diàmetre | 23 Å (2.3 nm) | 20 Å (2.0 nm) | 18 Å (1.8 nm) |

## Enllaços externs

* Cornell Comparison of DNA structures
# Forn de los Ribers I

El Forn de los Ribers I és una obra de Flix (Ribera d'Ebre) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un forn en bon estat de conservació. Està construït a partir de maons plans disposats en filades endreçades. S'ha perdut el capell, així que es conserven els murs perimetrals i la boca del forn. Aquesta està feta a partir d'un arc de mig punt lleugerament apuntat. Aquesta morfologia pot ser causada per la confecció rudimentària de l'obra.
Pel que fa a l'interior, els maons semblen més quadrats. L'estat de conservació general és bo tot i que hi ha presència de vegetació.

## Referències

* 1 2 «Forn de los Ribers I». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 5 maig 2021].
# Mare de Déu de la Humilitat (Fra Angelico)

Mare de Déu de la Humilitat (títol original: Madonna dell'Umiltà) és un quadre del pintor florentí Fra Angelico pintat entre el 1433 i 1435 i exposat actualment al Museu Nacional d'Art de Catalunya, cedit en dipòsit pel Museu Thyssen-Bornemisza.
En aquesta obra, apareix la Mare de Déu asseguda amb el nen, que està dret, a la seva falda. La Verge porta un mantell blau amb les vores daurades i una túnica vermella. Sobre el cap ostenta una aurèola amb la inscripció AVE MARIA GRATIA PLENA. A la mà dreta, porta una gerra amb una rosa i una assutzena, i a l'esquerra subjecta el nen tendrament i delicada.
El nen vesteix un túnica rosa amb un cinturó blau clar. Sobre el cap ostenta també una aurèola. El nen dona a la seva mare una assutzena, símbol que al·ludeix a la puresa. Tres àngels subjecten un cortinatge daurat i decorat amb sanefes negres a manera de baldaquí, mentre uns altres dos, asseguts als peus de la Mare de Déu i el nen, toquen uns instruments musicals. Un d'ells toca l'orgue, mentre l'altre toca el llaüt. Fra Angelico utilitza el daurat profusament en aquesta obra, que la dota de major caràcter diví i ens mostra una Mare de Déu jove i innocent. El seu semblant conserva encara un cert hieratisme propi de la tradició medieval. Les representacions de les Mares de Déu amb el nen van ser molt freqüents a partir del segle xiii i han perdurat fins al segle xx.

## Referències

* ↑ Fitxa de l'obra al web del Mnac

## Bibliografia

* DDAA. Museu Nacional d'Art de Catalunya. Florència: Mnac i SCALA GROUP S.p.A, 2009. ISBN 978-84-8043-198-9.
# Henry George (ciclista)

Henry George (Charleroi, 18 de febrer de 1891 – Uccle, 6 de gener de 1976) va ser un ciclista belga que va competir en els anys posteriors a la Primera Guerra Mundial.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu d'Anvers, on guanyà la medalla d'or en la prova dels 50 kilòmetres del programa de en ciclisme. Rere seu finalitzaren Cyril Alden i Piet Ikelaar.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Henry George». [Consulta: 9 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Henry George a sitiodeciclismo.net
# La seducció de Merlí

La seducció de Merlí és una pintura a l'oli de l'artista prerafaelista Edward Burne-Jones, realitzada entre els anys 1872 i 1877, que es troba exposada a la Lady Lever Art Gallery, a Port Sunlight, prop de Liverpool.

## Història

La pintura fou encarregada a Burne-Jones pel col·leccionista d'obres d'art i armador anglès Frederick Richards Leyland a finals de la dècada de 1860. L'artista va començar a treballar en l'obra probablement el 1872, l'any següent va adreçar una carta al seu client explicant retards per la mala qualitat dels materials de pintura. L'artista va utilitzar com a model a Maria Zambaco, la seva amant, i la pintura va ser acabada i etiquetada el 1874, però encara entre 1875 i 1876 realitzaria diversos ajustos, sobretot a la cara de Merlí. Va ser exhibida per primera vegada el 1877 a l'exposició inaugural de la Grosvenor Gallery de Londres. El 1918, el llenç fou comprat pel polític i filantrop britànic William Lever i, després de la seva mort, va ser traslladat a la Lady Lever Art Gallery.

## Descripció

La pintura representa una escena de la llegenda artúrica, l'enamorament de Merlí amb la Dama del Llac, Nimue, també coneguda com a Viviane, Elaine, Nina, Nivian, Nyneve o Evienne. Probablement, l'artista es va basar en la compilació de la literatura medieval artúrica de Thomas Malory, Le Morte d'Arthur, de 1484. El mag es mostra atrapat, inert entre les branques d'un arç blanc mentre Nimue és representada com una figura airosa, que llegeix un llibre d'encanteris, amb el cap embolicat amb serps que simbolitzen la traïció i l'engany.

## Referències

* ↑ «The Beguiling of Merlin». liverpoolmuseums.org.uk. National Museums Liverpool. [Consulta: 20 desembre 2017].
* ↑ «Frederick Richards Leyland». Centre for Whistler Studies. Arxivat de l'original el 7 de maig 2004. [Consulta: 20 desembre 2017].
* ↑ MacCarthy, Fiona «Exclusive extract from Fiona MacCarthy's 'The Last Pre-Raphaelite'». The Telegraph, 20-08-2011 [Consulta: 20 desembre 2017].
* 1 2 «The Beguiling of Merlin, by Edward Coley Burne-Jones (1833-1898)». liverpoolmuseums.org.uk. National Museums Liverpool. [Consulta: 20 desembre 2017].

## Bibliografia

* Wildman, Stephen. Edward Burne-Jones, Victorian artist-dreamer. Nova York: The Metropolitan Museum of Art, 1998.
# Escàndia

* Per a altres significats, vegeu «Scandia».
Escàndia (en llatí Scandia, en grec antic Σκανδία) és un dels antics noms per a referir-se a Escandinàvia.
Al començament de l'Imperi Romà, en temps d'August, es parla de Candanovia o Cadanonia, que potser eren Noruega i Suècia i se suposava que era una illa. Píteas (380 -310 aC) un explorador grec, parla de l'illa de Thule, que s'ha interpretat que podria ser la part oriental d'Escàndia.
Pomponi Mela que va escriure durant el regnat de Claudi, diu que al nord d'Albió (Britànnia) hi havia una badia immensa plena d'illes grans i petites, i entre elles el mar fluïa per canals llargs i estrets. No dona cap nom per aquestes illes però diu que estaven habitades pels hermions. Parla també del Sinus Codanus (Candanòvia o Cadanònia), que podria ser el nom que va donar lloc a Escandinàvia. Mela la descriu com la més gran de totes les illes d'aquell mar, diu que era ubèrrima i la fa habitada pels teutons.
El nom apareix com Scandia a Plini el vell, i diu que era una de les illes a l'est de Britànnia, situada al sinus Codanus ple de nombroses illes. Claudi Ptolemeu parla de quatre illes a l'est del Quersonès Címbric que anomena Scandiae Insulae (Σκανδίαι νῆσοι) i diu que la més gran i oriental era anomenada Scandia. Ptolemeu diu que els seus habitants eren els chaedini (Χαιδεινοί), els phavonae (Φαυόναι), els phiraesi (Φιραῖσοι), els gutae (Γοῦται), els dauciones (Δαυκίωνες) i els levoni (λευῶνοι). Jordanes dona una llista de 28 tribus o pobles. Tàcit esmenta als sitones o suisones (moderns suecs). Els gots i els longobards tenien suposadament origen a Scandia.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Scandia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 18 juliol 2022].
# Pere Gibert i Requesens

Pere Gibert i Requesens (La Pobla de Montornès, 15 de febrer de 1888 - Barcelona, 9 d'octubre de 1966) fou un futbolista català dels anys 1910.

## Trajectòria

Conegut amb el sobrenom del Grapes, Pere Gibert jugava a la posició de porter. Fou considerat el millor porter català de la seva època i un dels primers grans ídols de l'Espanyol.
Començà a jugar a l'Ibèric, d'on passà al FC X, club on fou tres cops campió de Catalunya entre 1903 i 1908.
Jugà al RCD Espanyol entre 1909 i 1916, essent substituït a la porteria per Ricard Zamora, jugador de qui en fou descobridor i mestre. Al club blanc i blau coincidí amb homes com Francesc Bru, Emili Sampere, Armet Kinké, Armet Pacan o Àngel Ponz i guanyà dos campionats de Catalunya els anys 1911-12 i 1914-15. El 8 d'octubre de 1916 se li va retre un homenatge, al costat del també jugador Emili Sampere, en un partit que enfrontà el primer i el segon equip de l'Espanyol.
Jugà amb la selecció de Catalunya entre 1910 i 1916. Destacà també com atleta, essent campió en proves de llançament de disc i de pes. També va practicar de forma ocasional el rugbi i va participar en el primer partit d'un equip espanyol íntegrament format per espanyols en el qual es van enfrontar el CD Espanyol (actual RCD Espanyol) i el Patrie, format per un combinat de jugadors francesos residents a Espanya.

## Palmarès
### FC X

* Campionat de Catalunya:
** 1905-06, 1906-07, 1907-08

### RCD Espanyol

* Campionat de Catalunya:
** 1911-12, 1914-15

## Referències

* ↑ Closa, Antoni; Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Editorial Jaume Rius, 1999. ISBN 8492294434.
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 «Ha fallecido Pedro Gibert, el grapas». El Mundo Deportivo, 12-10-1966.
* ↑ «Fallecimiento de Don Pedro Gibert». La Vanguardia, 13-10-1966.
* 1 2 3 «Los ases que fueron». El Mundo Deportivo, 18-08-1930.
* ↑ «En el RCD Español». El Mundo Deportivo, 10-10-1916.
* ↑ “Un partido para la historia”

## Enllaços externs

* Recull de fotografies i objectes de Pere Gibert Arxivat 2016-03-25 a Wayback Machine.
* Breu biografia
# Gorges de Nyer

Les Gorges de Nyer és un congost de la Ribera de Mentet en el terme comunal de Nyer, de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
Estan situades en el sector oriental de la meitat del terç septentrional del terme comunal, a prop al sud del Castell de la Roca de Nyer. És el punt més impenetrable i feréstec de la vall de la Ribera de Mentet.
Ressegueix les Gorges de Nyer un camí estret que transcorre per sobre i paral·lel a les gorges. La vista que s'hi ofereix és impressionant per la verticalitat de les parets. La Ribera de Mentet corre al fons de l'engorjat sobre la roca blanca, que destaca sobre el negre de les parets que l'envolten. Cal anar amb compte en alguns punts on el camí s'estreny. Es travessen tres túnels gairebé seguits, i el camí s'acaba de cop quan es veu a l'altra banda el que queda del pont que s'hi havia de construir. El camí és en realitat el que queda d'un projecte de carretera entre Nyer i Mentet, però l'aiguat del 17 d'octubre del 1940 es va emportar el pont i destruir el camí, i el projecte va ser abandonat.
Malgrat ser un indret molt poc conegut, és objecte de freqüents rutes d'excursionisme.

## Referències

* ↑ Les Gorges de Nyer en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Les Gorges de Nyer a Wikilock, amb fotografies
* ↑ Les gorges, amb fotografies

## Bibliografia

* Becat, Joan. «101 - Nyer». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Nyer». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# AIB

AIB té els següents significats:
* Agrupació Independent de Benidorm, agrupació d'electors d'àmbit municipalista de Benidorm, a la Marina Baixa
* Agrupación Independiente de Beniatjar, agrupació d'electors d'àmbit municipalista de Beniatjar, a la Vall d'Albaida
* Agrupación Independiente de Beniflà, agrupació d'electors d'àmbit municipalista de Beniflà, a la Safor
* Agrupación Independiente de Bicorp, agrupació d'electors d'àmbit municipalista de Bicorb, a la Canal de Navarrés
* Agrupación Independiente de Bufali, agrupació d'electors d'àmbit municipalista de Bufali, a la Vall d'Albaida
* Agrupación Independiente de Bugarra, agrupació d'electors d'àmbit municipalista de Bugarra, als Serrans
* Acció Integralista Brasilera, partit polític històric del Brasil
* Associació Internacional de Boxa, federació internacional organitzadora de torneigs de boxa
* Associació Italiana de Biblioteques, associació professional de bibliotecaris d'Itàlia
* Association for International Broadcasting, associació comercial internacional de diversos mitjans de radiodifusió
* Agència d'Informació de Burkina, agència de notícies oficial de Burkina Faso
* Associació d'Internautes Bodyboard, associació cultural de la localitat de Sopela, al País Basc
* Art Institute of Boston, universitat privada amb seu a Cambridge (Massachusetts), als Estats Units
* Arts Institute at Bournemouth, universitat especialitzada en arts amb seu a Bournemouth, al Regne Unit
* AIB College of Business (de l'acrònim en anglès American Institute of Business), universitat privada amb seu a Des Moines, als Estats Units
* AIB International (de l'acrònim en anglès American Institute of Baking), centre de recerca en l'elaboració de pa i nutrició amb seu a Manhattan (Kansas), als Estats Units
* Allied Irish Banks, banc comercial d'Irlanda
* Anglo Irish Bank, banc històric d'Irlanda
* Allied Intelligence Bureau, unió dels serveis d'intel·ligència dels aliats durant la Segona Guerra Mundial
* Archives Italiennes de Biologie, revista científica especialitzada en biologia general i neurociència
* All India Bakchod, grup creador de podcàsting i canal de YouTube d'humor de l'Índia
* Authenticated Identity Body, mètode per a compartir una identitat digital entre els membres d'una xarxa
* Àcid indol-3- butíric, àcid carboxílic utilitzat en la producció d'hormones vegetals
* Àcid 2-aminoisobutíric, aminoàcid no proteic molt rar a la natura
# Fotogramas de Plata 1953

El lliurament del 4t Premi Fotogramas de Plata (conegut oficialment com a Placa San Juan Bosco), corresponent a l'any 1953 lliurat per la revista espanyola especialitzada en cinema Fotogramas que atorgava el premi al "millor intèrpret de cinema espanyol que hagi demostrat amb propietat un paper de destacats valors morals, va tenir lloc el 31 de gener de 1954, diada de Sant Joan Bosco, a la residència de la família Nadal-Rodó, propietària de la revista, a la ronda de Sant Pere de Barcelona).

## Candidatures
### Millor intèrpret de cinema espanyol

| Intèrpret | Pel·lícula | Resultat |
| Francisco Rabal | La guerra de Dios | Guanyador |

## Referències

* ↑ La fiesta sin fin, Fotogramas
* ↑ Paco Rabal biografia a regmurcia.com

## Vegeu també

* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1953

## Enllaços externs

* Consulta dels Fotogramas de Plata de l'any a l'IMDB