OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arvada (Wyoming)

Arvada és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Wyoming. Segons el cens del 2000 tenia 33 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Arvada tenia 33 habitants, 18 habitatges, i 9 famílies. La densitat de població era de 6 habitants/km².
Dels 18 habitatges en un 27,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 27,8% hi vivien parelles casades, en un 16,7% dones solteres, i en un 50% no eren unitats familiars. En el 44,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,83 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,56.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,2% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 24,2% entre 25 i 44, un 27,3% de 45 a 60 i un 21,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 136,4 homes.
La renda mediana per habitatge era d'11.875 $ i la renda mediana per família de 46.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 0 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 13.500 $. Cap de les famílies i l'11,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Arvada». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Arvada». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Tuckahoe

«Tuckahoe» té aquests significats:
* Tuckahoe (Virgínia)
* Tuckahoe (Nova Jersey)
* Tuckahoe (Comtat de Suffolk), població a l'estat de Nova York.
* Tuckahoe (Comtat de Westchester), població a l'estat de Nova York.
# Tevul Yom

Tevul Yom (en hebreu: מסכת טבול יום) (transliterat: Masechet Tevul Yom) és un tractat de l'ordre de Tohorot, de la Mixnà i el Talmud babilònic. És un tractat molt tècnic, que tracta sobre les lleis relatives a la impuresa ritual. Segons les lleis rabíniques, un sacerdot cohen s'ha de submergir a la micvé, però no pot menjar de l'ofrena del Temple fins després de posar-se el sol. Un recipient que ha esdevingut impur degut a una criatura impura, ha de ser submergit en una micvé, i solament aleshores es pot fer servir aquest recipient en fosquejar, quan s'ha posat el sol. Fins a la posta de sol, la persona i el recipient són anomenats tevul yom.
El tevul yom no pot menjar de l'ofrena del Temple abans del vespre. La paraula tevul yom es refereix a una persona que s'ha submergit en una micvé, però que no serà ritualment pura fins a la posta del sol. El concepte prové dels següents versicles:
"Aquestes són, entre les bestioles que s'arrosseguen per terra, les que considerareu impures. Qui toqui un d'aquests animals morts, quedarà impur fins al vespre. També quedarà impur qualsevol objecte damunt el qual caigui morta alguna d'aquestes bestioles, sigui un objecte de fusta, una roba, una pell, un sac o qualsevol dels estris d'ús corrent. L'objecte serà esbandit amb aigua i quedarà impur fins al vespre; després ja serà pur."(Levític 11:31-32).
"Aquest sacerdot quedarà impur fins al vespre i no menjarà cap ofrena santa mentre no s'hagi rentat amb aigua. Des de la posta del sol, quedarà pur i podrà menjar de l'ofrena santa, que és l'aliment reservat als sacerdots."(Levític 22:6-7).

## Referències

* ↑ «www.mechon-mamre.org» (en hebreu).
* ↑ «www.sefaria.org/» (en anglès).
* ↑ «www.biblija.net/».
* ↑ «www.biblija.net/».
# Cal Palau (Sanaüja)

Cal Palau és una obra del municipi de Sanaüja (Segarra) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casal senyorial situat al carrer Major del nucli urbà, realitzat amb carreus regulars de mitjanes dimensions i estructurat amb planta baixa i primera planta.
A la part inferior de la planta baixa de l'edifici hi trobem la presència d'un sòcol molt desgastat a causa de l'erosió, així com l'angle dret de la façana s'avança uns 20 cm. respecte a la façana del costat presentant el cantell arrodonit. A la planta baixa hi trobem el portal d'entrada d'arc de mig punt adovellat, parcialment mutilat per l'obertura de dos balcons posteriorment.
La primera planta presenta dos balcons, afegits posteriorment per tal d'engrandir les finestres anteriors, amb llinda superior i brancals motllurats. L'edifici queda coronat per un voladís realitzat amb bigues de fusta.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Palau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 febrer 2015].
# Graceville (Minnesota)

Graceville és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 605 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Graceville tenia 605 habitants, 257 habitatges, i 149 famílies. La densitat de població era de 389,3 habitants per km².
Dels 257 habitatges en un 26,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,4% hi vivien parelles casades, en un 5,1% dones solteres, i en un 42% no eren unitats familiars. En el 39,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 5,1% entre 18 i 24, un 21,8% entre 25 i 44, un 18,2% de 45 a 60 i un 32,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 74,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.143 $ i la renda mediana per família de 35.385 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.031 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 15.451 $. Entorn del 3,9% de les famílies i el 8,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Graceville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Graceville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Aruwimi

El riu Aruwimi és un afluent del riu Congo situat al nord i est del riu Congo$^{:Vol.Two,214}$
L'Aruwimi comença amb el nom de Riu Ituri, i emergeix prop del Llac Albert, Discorre generalment sud-sud-oest fins que s'ajunta al Riu Shari. Aleshores el riu Ituri gira cap a l'oest. El riu Aruwimi fa uns 1'5 km d'amplada quan s'uneix al riu Congo.
El riu Aruwimi va ser explorat per Henry Morton Stanley durant la seva expedició de l'any 1887 per "rescatar" Emin Pasha.
Afluents:
* Nepoko
* Lenda
Assentaments:
* Bomaneh
* Mongandjo
* Yambuya
* Banalia
* Panga
* Bafwangbe
* Bomili
* Avakubi
* Teturi
* Bunia

## Referències

* ↑ Stanley, H.M., 1899, Through the Dark Continent, London: G. Newnes, Vol. One ISBN 0486256677, Vol. Two ISBN 0486256685
* ↑ Bossche, J.P. vanden; G. M. Bernacsek. Source Book for the Inland Fishery Resources of Africa, Volume 1. Food and Agriculture Organization of the United Nations, 1990, p. 333. ISBN 978-92-5-102983-1.

## Enllaços externs

* Aruwimi a GEOnet Names Server
# Urawa Red Diamonds

El Urawa Red Diamonds és un club de futbol japonès de la ciutat de Saitama.

## Història

El club es creà com a Mitsubishi Motors el 1950 i el 1965 fou un dels clubs creadors de la Japan Soccer League.
El 10 de març de 1992, amb la creació de la J. League esdevingué Urawa Red Diamonds.
Mitsubishi (era amateur)
* Divisió 1 (JSL) : 1965/66 - 1988/89
* Divisió 2 (JSL) : 1989/90
* Divisió 1 (JSL) : 1990/91 - 1991/92
Urawa Red Diamonds (era professional)
* Divisió 1 (J. League) : 1993 - 1999
* Divisió 2 (J. League) : 2000
* Divisió 1 (J. League) : 2001 - present

## Palmarès
### Mitsubishi

* Japan Soccer League (1a Divisió):
** 1969, 1973, 1978, 1982
* Japan Soccer League (2a Divisió):
** 1989/90
* Copa de l'Emperador:
** 1971, 1973, 1978, 1980
* Copa JSL:
** 1978, 1981

### Urawa Red Diamonds

* J. League:
** 2006
* Copa de l'Emperador:
** 2005, 2006
* Copa J. League:
** 2003
* Supercopa Xerox:
** 2006
* Lliga de Campions de l'AFC:
** 2007

## Futbolistes destacats

| Yuki Abe Alessandro Santos Masami Ihara Masahiro Fukuda Makoto Hasebe Ryuji Michiki Yuichiro Nagai Masayuki Okano Shinji Ono Kazuo Ozaki Keita Suzuki Keisuke Tsuboi Marcus Tulio Tanaka Nobuhisa Yamada Koji Yamase | Ned Zelic Emerson Edmundo Donizete Santos Robson Ponte Washington Nenê Osvaldo Salvador Escudero Victor Ferreyra Fernando Picun | Uwe Bein Guido Buchwald Uwe Rahn Michael Rummenigge Michael Baur Tomislav Marić Brian Steen Nielsen Basile Boli Giuseppe Zappella Željko Petrović Alfred Nijhuis Andrzej Kubica Yuri Nikiforov Txiki Beguiristain Alpay Özalan |

## Entrenadors

| Entrenador | Nac. | Anys |
| Takaji Mori | Japó | 1993 |
| Kenzo Yokoyama | Japó | 1994 |
| Holger Osieck | Alemanya | 1995-1996 |
| Horst Köppel | Alemanya | 1997 |
| Hiromi Hara | Japó | 1998–1999 |
| Aad de Mos | Països Baixos | 1999 |
| Yasushi Yoshida | Japó | 1999 |
| Kazuo Saito | Japó | 2000 |
| Kenzo Yokoyama | Japó | 2000 |
| Tita | Brasil | 2001 |
| Pita | Brasil | 2001 |
| Hans Ooft | Països Baixos | 2002-2003 |
| Guido Buchwald | Alemanya | 2004-2006 |
| Holger Osieck | Alemanya | 2007-2008 |
| Gert Engels | Alemanya | 2008 |
| Volker Finke | Alemanya | 2009-2010 |
| Željko Petrović | Montenegro | 2011 |
| Takafumi Hori | Japó | 2011 |
| Mihailo Petrović | Sèrbia | 2012- |

## Referències

* ↑ Arxivat 2008-10-25 a Wayback Machine., Urawa Red Diamonds

## Enllaços externs

* (anglès) Web oficial
* (japonès) Web oficial
* (japonès) Web de seguidors
# Jacques Georges

Jacques Georges (Saint-Maurice-sur-Moselle, 30 de maig de 1916 - ibid. 25 de febrer de 2004) fou un dirigent futbolístic francès.
Georges va ser president de la Federació Francesa de Futbol entre 1968 i 1972 i el quart president de la UEFA, des de 1983 fins a 1990.
Jacques Georges és llicenciat a HEC Paris.

## Referències

* ↑ «Jacques Georges, antiguo presidente de la Federación francesa y de la UEFA» (en castellà). El Mundo, 26-02-2004. [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ Jacques Georges est mort
# Hamirpur (Uttar Pradesh)

Hamirpur (Hindi: हमीरपुर, Urdú: حمیر پور) és una ciutat i municipalitat de l'Índia a l'estat d'Uttar Pradesh, capital del districte d'Hamirpur, situada a 25° 57′ N, 80° 09′ E﻿ / ﻿25.95°N,80.15°E﻿ / 25.95; 80.15. Al cens del 2001 la població de la ciutat era de 32.035 habitants. El 1872 tenia 7.007 habitants; el 1881 eren 7.155; i el 1901 de 6.721.

## Llocs interessants

* Arbre Kalpavriksha, arbre de 5000 anys
* Sangameshwar, lloc on es troben els rius Yamuna i Betwa a uns 9 km de la ciutat i es veuen els diferents colors de les dues aigües.

### Temples

* Shingh Maheshwar a Merapur/Bhilawa
* Chaura Devi a la vora del Yamuna.
* Temple de Pataleshwar dedicat a Xiva
* Meher Baba a Meher Puri.
* Gayathri Dham, a la ciutat
* Devadas Mandir, prop del mercat Subhash

## Història

El fundador fou Hamir Deo o Hamira Deva, un rajput karchuli expulsat d'Alwar pels musulmans. Sota Akbar el Gran fou per primer cop capital d'una pargana; va tenir poca importància però el 1821 els britànics la van escollir com a capital de districte. A la ciutat hi ha les ruïnes del fort construït per Hamir Deo i algunes tombes musulmanes; la resta de monuments són temples.

## Referències

* ↑ Uttar Pradesh district gazetteers (en anglès). vol.27. Govt. of Uttar Pradesh, 1998, p. 29.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Capella de la Mare de Déu dels Dolors

La Mare de Déu dels Dolors de la Seu d'Urgell és una capella del Palau Episcopal d'Urgell definida com a obra gòtica de la Seu d'Urgell a l'Alt Urgell i protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

La capella de la Mare de Déu dels Dolors, possiblement del segle xvi, és actualment un magatzem on es guarden els grups processionals de Setmana Santa. La construcció està adossada al Palau Episcopal. Està coberta amb volta de creueria. L'exterior és totalment arrebossat.
Aquesta antiga església sense culte des de fa anys està en obres per acollir els fons dels arxius del Bisbat d'Urgell que actualment es troben a l'interior del Palau. Aquest edifici annex al Palau serà blindat i se n'habilitarà una sala per a conferències i exposicions.

## Referències

* ↑ «Mare de Déu dels Dolors de la Seu d'Urgell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 octubre 2018].
# Bubú de pit rosat

El bubú pit-rosat (Telophorus cruentus) és un ocell de la família dels malaconòtids (Malaconotidae).

## Hàbitat i distribució

Habita matollars xèrics del centre i sud-est del Sudan i sud-est d'Egipte, cap al sud, a través d'Eritrea, Djibouti, Etiòpia i Somàlia fins Sudan del Sud i nord, est, sud i sud-est de Kenya i nord-est de Tanzània.

## Referències

* ↑ «Bubú de pit rosat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Graci Falisc

Graci Falisc, en llatí Gratius Faliscus, fou un poeta romà que va escriure un poema sobre caceres, del que només en queda una part i mencions en altres autors.
Ovidi, a les Epistulae ex Ponto, diu que era contemporani de Virgili, i unes línies de Manili se suposa que podrien referir-se a Falisc. És possible que el nom de Falisc atribuït a l'autor sigui una mala lectura o una mala interpretació.
La seva obra es titula Cynegeticon Liber, consta de 540 hexàmetres i exposa els atuells (arma) necessaris pel caçador i com s'han de preparar i conservar (artes armorum). Entre els estris que es necessiten, inclou, no només les xarxes, els paranys, els llaços (retia, pedicae, laquei), els dards i els venables (jacula, venabula), sinó també els gossos i els cavalls, i dedica una part a les ferides i a l'atenció dels cavalls. L'obra té un estil confús i utilitza les paraules d'una forma inusual, que lligat a la corrupció del text conservat fan difícil de vegades la interpretació. Però està ben combinada l'exposició dels temes. Tant Oppià, que va viure al regnat de Caracal·la, com Marc Aureli Olimpi Nemesià, diuen que ells van ser els primers en parlar de temes de caça, cosa que fa sospitar que aquest tractat de Falisc va ser ràpidament oblidat. L'únic manuscrit conservat el va portar des de la Gàl·lia a Itàlia Jacopo Sannazaro a principis del segle xvi.

## Referències

* ↑ Faliscus, Gratius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol.II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 134-135
# Tiberi Juli Sauromates

Tiberi Juli Sauromates (de nom llatí: Tiberius Julius Sauromates Philocaesar Philoromaios Eusebes grec antic: Τιβέριος Ἰούλιος Σαυροματης Φιλόκαισαρ Φιλορώμαίος Eυσεbής) va ser un rei del Bòsfor que va regnar de l'any 93 al 123, quan va morir.
Era fill de Rescuporis I, a qui va dedicar una estela l'any 93 on encara no s'anomena rei, però es qualifica comm a descendent d'Aspurge, de Posidó i d'Hèracles.
Podria ser que la seva dona es digués Pepepiris, reina que apareix en algunes monedes, però aquesta opinió és discutida per altres numismàtics.
Va regnar en temps dels emperadors Domicià (81-96), Nerva (96-98), Trajà (97-117) i Hadrià (117-138), i és conegut principalment a través d'inscripcions i per les seves monedes. El regnat de Sauromates I es va caracteritzar per la influència de l'Imperi Romà sobre el regne del Bòsfor, i això s'observa en l'evolució de les seves monedes on de vegades apareix el retrat de l'emperador,sobretot el de Trajà. entre els anys 98 i 102.
Durant el període següent, del 102 al 108, l'efígie imperial ja no està representada però el rei es proclama Philocaesar Philoromaios, és a dir, 'amic de Cèsar i dels romans'. Probablement hi va haver un cert rebuig del regne del Bòsfor a la implicació de Trajà en les guerres de Dàcia. Roma va incorporar el regne del Bòsfor dins de l'òrbita de la seva política i el rei es va veure obligat a concloure un tractat d'aliança amb Trajà.
Una mica després dels anys 110-111, Sauromates I va prendre els títols de gran rei, rei de reis i fins i tot gran rei de reis, que sens dubte, va deixar d'usar després del 112 una mica abans de la intervenció de Trajà a Orient.
En la seva Correspondència, Plini el Jove parla diverses vegades dels intercanvis epistolars cap a l'any 103 entre Sauromates o el seu enviat i Trajà, i diu que va enviar una ambaixada a l'emperador Hadrià, segurament als inicis del regnat d'aquest.

## Referències

* 1 2 Kazanski, Michel; Vanessa Soupault. Les sites archéologiques en Crimée et au Caucase durant l'antiquité tardive et le haut Moyen-Age. Leiden: Brill, 2000, p. 47-52. ISBN 9789004117464.
* ↑ Smith, William (ed.). «Sauromates I». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 26 setembre 2022].
* ↑ Mitchiner, Michael. The Ancient & Classical World, 600 B.C.-A.D. 650. Londres: Hawkins Publications, 1978, p. 69. ISBN 9780904173161.
* ↑ Gonzales, Antonio «Has epistulas Hermes tulit… : Lettres et porteurs de lettres dans la Correspondance de Pline le Jeune». Dialogues d'histoire ancienne, 24, 2, 1998, pàg. 83.
# Uraz Muhammad Khan

Uraz Muhammad Khan fou kan de Kassímov. Va succeir a Mustafa Ali Khan vers 1600. La seva genealogia s'ha conservat gravada en un casc (datat el 1603/1604) i diu que era fill d'Odan Sultan, fill de Shigai Khan, al seu torn fill de Yadik Khan que era fill de Djanibek Khan (el fill de Borrak Khan de l'Horda Blava).
Uraz Makhmet o Muhammad apareix el 1588 sent esmentat com tsarevitx (príncep) dels kazakhs, establint-se a Rússia sembla que de manera forçada (com a ostatge). També se l'anomena Uraz Makhmet Odanovitch. Va participar en la campanya del tsar Feodor contra els suecs el 1590; el 1595 Tevkel Khan, el kan kazakh, va escriure al tsar demanant retornar-li al seu nebot Uraz Makhmet; el tsar va contestar que l'alliberaria si li enviava a uns dels seus fills en el seu lloc. El 1597 estava present a la recepció donada per l'ambaixador austríac burggravi Donaf, El 1598 es va unir a les forces russes a la campanya de Crimea. Vers el 1600 fou nomenat kan de Kassímov segurament al morir Mustafa Ali. El 1601 va visitar Moscou i després va estacionar a la frontera de Crimea com a vigilant. El 1602 era altre cop a Moscou segurament a la recepció del príncep danès Joan.
El segon fals Demetri va tenir el suport de Uraz Muhammad Khan que és repetidament esmentat en els conflictes de 1608 a 1610. Aquest darrer any va tenir un final violent: vivia a Kaluga a la cort del pretendent i planejava la seva mort; el pretendent, que sospitava, el va convidar a una partida de caça, i durant aquesta el va fer matar i va tirar el cos al riu Oka. Demetri va informar que havia estat atacat per Uraz i l'havia matat en defensa pròpia. Com a revenja, Pere Urussof, un nogai cristià al servei del pretendent, va matar a aquest i es va refugiar a Crimea. Uraz Muhammad va ser enterrat a Kassímov on la seva tomba es conserva. El va succeir Alp Arslan Khan.

## Referències

* Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II, division I. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Tipanaea

Tipanaea és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Tipanaea intactella Walker, 1863
* Tipanaea patulella Walker, 1863

## Referències

* ↑ «GlobIZ search» (en anglès). Global Information System on Pyraloidea.
# Canal de la Costa

El Canal de la Costa (en alemany Küstenkanal) és un via navegable alemanya que connecta l'Ems a Dörpen amb el riu Hunte a Oldenburg. Connecta la conca de l'Ems amb la conca del Weser terra endins i és més o menys paral·lel a la costa del Mar del Nord de ponent a llevant.
Es va construir entre 1922 i 1935. És va profitar parcialment un canal anterior, el canal Hunte-Ems que es va construir entre 1855 i 1893. Aquest petit canal amb un calat de no gaire més que 1,2 metres, era principalment pensat per al transport de torba, aleshores una activitat econòmica força important. Des de l'inici del segle XX es parla d'una modernització per poder acceptar vaixells i empenyedors de classe Va (longitud 110 m, fins 3000 tones), però la inversió no sembla una prioritat del govern federal.

## Connecta amb

* El port de Bremen via el riu Hunte i el Weser
* El Port d'Emden via l'Ems i el Canal Dortmund-Ems a Dörpen

## Referències

* ↑ «Küstenkanal (KüK)» (en alemany). Wasserstrassen- und Schifffahrtsverwaltung des Bundes, 19-02-2015. Arxivat de l'original el 2016-04-15. [Consulta: 16 abril 2018].
* ↑ Husmann, Thomas «Oldenburg als Stadt am Wasser» (en alemany). Nordwest Zeitung, 10-01-2017.
* ↑ Studien aus dem ISL. Entwicklungstendenzen der deutschen Nordseehäfen bis zum Jahre 2015 (en alemany). Bremen: Institut für Seeverkehrswirtschaft und Logistik, 2000, p. 387 [Consulta: 17 abril 2018].
* ↑ Hinrichs, Hermann «Küstenkanal-Ausbau ist Herzensanliegen». Ems-Zeitung, 24-09-2010. Arxivat de l'original el 2018-04-17 [Consulta: 17 abril 2018]. Arxivat 2018-04-17 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Der Küstenkanal: Eine Schrift über die geplante Kanalverbindung von der Ems zur Unterweser (en alemany). Oldenburg: Küstenkanal-Verein Oldenburg, 1921, p. 52.
* Limann, Georg; Schutte, Heinrich. Der Küstenkanal: Zwei Aufsätze über seine Baugeschichte (en alemany). Oldenburg: Wasser- und Schiffahrtsdirektion, 1956, p. 82.
# Bubú del Kupe

El bubú del Kupe (Chlorophoneus kupeensis) és un ocell de la família dels malaconòtids (Malaconotidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos del sud-oest del Camerun i sud-est de Nigèria.

## Referències

* ↑ «Bubú del Kupe». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Tip i Tap

Tip i Tap (Tip en Tap en l'original neerlandès) és una sèrie d'animació belga de 26 episodis creada per Ray Goossens i produïda per la Belgische Radio en Televisie (BRT) al 1969. Es va emetre doblada completament al català al 1981 al programa Quitxalla del circuit català de TVE. Aquesta sèrie animada va esdevenir molt popular a Txecoslovàquia, emesa com a programa per a que els nens anessin a dormir.
La sèrie era protagonitzada per dos cadells que, en cada episodi, feien alguna entremaliadura de la qual el seu oncle (un gos volador adult) els acaben salvant al darrer moment. Al final, l'oncle porta als cadells a casa i els fica a dormir al llit.

## Referències

* ↑ «Tip a Tap» (en txèc). [Consulta: 13 agost 2021].
* ↑ «Tip i Tap, la sèrie infantil que ens va fer estimar uns cadells encisadors i joganers». [Consulta: 13 agost 2021].
# Habitatge al carrer Ample, 38 (Canet de Mar)

L'Habitatge al carrer Ample, 38 és una obra de Canet de Mar (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta baixa i un pis. A la planta baixa hi ha la porta d'accés i una balconera. Al primer pis trobem un balcó corregut de forma bombada amb dues balconeres. Totes les obertures presenten un emmarcament en relleu. A la part superior la forma de l'emmarcament recorda un frontó. Al centre d'aquest hi ha una espècie de medalló. Al primer pis hi ha decoració ceràmica de color blau.
L'edifici està rematat per un ràfec i un coronament decoratiu d'obra.

## Referències

* 1 2 «Habitatge al carrer Ample, 38». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 juny 2020].