OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gabinet Bech-Bodson

El Gabinet Bech-Bodson va formar el govern de Luxemburg del 29 de desembre de 1953 al 29 de març de 1958. Va ser una coalició entre el Partit Popular Social Cristià (CSV), i el Partit Socialista dels Treballadors (LSAP).

## Composició
### 29 de desembre de 1953 a 29 de juny de 1954

| Nom | Nom | Partit | Càrrec |
| | Joseph Bech | CSV | Primer Ministre Ministre d'Afers Exterios Ministre d'Agricultura i Viticultura |
| | Pierre Frieden | CSV | Ministre d'Educació Nacional Ministre de Població y Família Ministre de l'Interior Ministre de Salut Pública Ministre de Religió, Arts i Ciències |
| | Victor Bodson | LSAP | Ministre de Justícia Ministre d'Obres Públiques Ministre de Transports |
| | Nicolas Biever | LSAP | Ministre de Treball, Seguretat Social, Mines i Assistència Social |
| | Michel Rasquin | LSAP | Ministre d'Economia i Reconstrucció |
| | Pierre Werner | CSV | Ministre de Finances Ministre de Defensa |
| Font: ||||

### 29 de juny de 1954 a 20 de gener de 1958

| Nom | Nom | Partit | Càrrec |
| | Joseph Bech | CSV | Primer Ministre Ministre d'Afers Exterios Ministre de Viticultura |
| | Pierre Frieden | CSV | Ministre d'Educació Nacional Ministre de Població y Família Ministre de l'Interior Ministre de Salut Pública Ministre de Religió, Arts i Ciències |
| | Victor Bodson | LSAP | Ministre de Justícia Ministre d'Obres Públiques Ministre de Transports |
| | Nicolas Biever | LSAP | Ministre de Treball, Seguretat Social, Mines i Assistència Social |
| | Michel Rasquin | LSAP | Ministre d'Economia |
| | Pierre Werner | CSV | Ministre de Finances Ministre de Defensa |
| | Paul Wilwertz | LSAP | Secretari d'Estat d'Afers Econòmics |
| Font: ||||

### 20 de gener de 1958 a 29 de març de 1958

| Nom | Nom | Partit | Càrrec |
| | Joseph Bech | CSV | Primer Ministre Ministre d'Afers Exterios Ministre de Viticultura |
| | Pierre Frieden | CSV | Ministre d'Educació Nacional Ministre de Població y Família Ministre de l'Interior Ministre de Salut Pública Ministre de Religió, Arts i Ciències |
| | Victor Bodson | LSAP | Ministre de Justícia Ministre d'Obres Públiques Ministre de Transports |
| | Nicolas Biever | LSAP | Ministre de Treball, Seguretat Social, Mines i Assistència Social |
| | Pierre Werner | CSV | Ministre de Finances Ministre de Defensa |
| | Paul Wilwertz | LSAP | Ministre d'Afers Econòmics |
| Font: ||||

## Referències

* ↑ Thewes, 2011, p. 140.
* 1 2 3 Thewes, 2011, p. 141-142.

## Bibliografia

* Thewes, Guy. «Les gouvernements du Grand-Duché de Luxembourg depuis 1848. Èdition 2011» (PDF) (en francès). [Consulta: 9 desembre 2015].
# Gabinet Bērziņš

El Gabinet Bērziņš fou el govern de Letònia entre el 5 de maig de 2000 i el 7 de novembre de 2002, liderat pel Primer Ministre Andris Bērziņš.

## Composició

Llista dels ministeris de Letònia encapçalats per ministres del Gabinet Bērziņš:
| Càrrec | Nom | Dates | Partit |
| Primer Ministre | Andris Bērziņš | 5 maig 2000 – 7 novembre 2002 | Via Letona |
| Ministre de Defensa | Ģirts Valdis Kristovskis | 5 maig 2000 – 7 novembre 2002 | TB/LNNK |
| Ministre d'Afers Exteriors | Indulis Bērziņš | 5 maig 2000 – 7 novembre 2002 | Via Letona |
| Ministre d'Economia | Aigars Kalvītis | 5 maig 2000 – 7 novembre 2002 | Partit Popular |
| Ministre de Finances | Gundars Bērziņš | 5 maig 2000 – 7 novembre 2002 | Partit Popular |
| Ministre de l'Interior | Mareks Segliņš | 5 maig 2000 – 30 setembre 2002 | Partit Popular |
| Ministre de l'Interior | Ģirts Valdis Kristovskis (interí) | 30 setembre 2002 – 7 novembre 2002 | TB/LNNK |
| Ministre de Ciència i Educació | Kārlis Greiškalns | 5 maig 2000 – 7 novembre 2002 | Partit Popular |
| Ministre de Cultura | Karina Pētersone | 5 maig 2000 – 7 novembre 2002 | Via Letona |
| Ministre de Benestar | Andrejs Požarnovs | 5 maig 2000 – 2 maig 2002 | TB/LNNK |
| Ministre de Benestar | Vladimirs Makarovs (interí) | 2 maig 2002 – 22 maig 2002 | TB/LNNK |
| Ministre de Benestar | Viktors Jaksons | 22 maig 2002 – 7 novembre 2002 | TB/LNNK |
| Ministre de Transport | Anatolijs Gorbunovs | 5 maig 2000 – 7 novembre 2002 | Via Letona |
| Ministre de Justícia | Ingrīda Labucka | 5 maig 2000 – 7 novembre 2002 | Nou Partit |
| Ministeri per la Protecció del Medi Ambient i el Desenvolupament Regional | Vladimirs Makarovs | 5 maig 2000 – 7 novembre 2002 | TB/LNNK |
| Ministre d'Agricultura | Atis Slakteris | 5 maig 2000 – 7 novembre 2002 | Partit Popular |
| Ministre Especial per la Cooperació amb Organitzacions Financeres Internacionals | Roberts Zīle | 5 maig 2000 – 7 novembre 2002 | TB/LNNK |
| Ministre Especial per la Reforma Estatal | Jānis Krūmiņš | 5 maig 2000 – 7 novembre 2002 | Nou Partit |
# Gary Peacock

Gary Peacock (Burley, 12 de maig de 1935 - Olivebridge, 4 de setembre de 2020) va ser un contrabaxista estatunidenc de jazz.

## Biografia

Gary Peacock comença a estudiar piano però també bateria a l'escola l'any 1948. Durant el seu servei militar (1954, a Alemanya), és pianista-fiscornista de l'orquestra del regiment (i toca en una petita formació local). Desmobilitzat, treballa com baixista a la RFA. L'any 1958, torna als Estats Units a Los Angeles, on treballa amb músics com Barney Kessel, Bud Shank, Art Pepper, Ravi Shankar però també Don Ellis, que li presenta Paul Bley.
S'instal·la a continuació a Nova York, on col·labora amb Paul Bley, formant part del trio de Bill Evans (amb Paul Motian), del trio d'Albert Ayler amb Sunny Murray. Fa també alguns concerts amb Miles Davis, reemplaçant Ron Carter.
Cap a la fi dels anys 1960, Gary Peacock es retira al Japó, abandonant la música per estudiar filosofia zen. Torna als Estats Units l'any 1972, estudia biologia a la universitat de Washington (Seattle) i ensenya teoria de la música al Cornish College of the Arts de 1976 a 1983. Torna a la música i la composició i forma duos, sobretot amb Ralph Towner i Jan Garbarek.
Gary Peacock és sobretot conegut per ser el baixista del trio Standards de Keith Jarrett, creat l'any 1983 amb Jack DeJohnette, o sigui sis anys després del primer enregistrament d'aquesta formació amb el nom de Gary Peacock a Tales of another.
El juliol de 2015 Gary Peacock va enregistrar a Nova York als estudis Avatar amb el pianista Robert Kaddouch. 53rd Street aconseguint el CHOC de Classica.
Gary Peacock es va casar l'any 1960 amb Annette Coleman.

## Discografia

* 1958: Holiday In Brazil, de Laurindo Almeida i Bud Shank, World Pacific Rècords WP-1259
* 1977: Tales of Another amb Keith Jarrett (piano) i Jack DeJohnette (bateria) - ECM
* 1977: December Poems amb Jan Garbarek - ECM
* 1980: Shift in the wind amb Art Lande (piano) i Eliot Zigmund (bateria) - ECM
* 1987: Guamba, amb Jan Garbarek - ECM
* 1997: Just Friends amb Martial Solal (Dreyfus Jazz)
* 2015: 53rd Street amb Robert Kaddouch - XOC de Classica i MAESTRO de la revista Pianista - Odradek rècords
* 2016: High Line amb Robert Kaddouch - MAESTRO de la revista Pianista - Odradek rècords

## Referències

* ↑ «Adiós a Gary Peacock, una leyenda del jazz».
* ↑ «Sur le site de France-Musique» (en francès).
* ↑ Giovanni Russonello. «Gary Peacock, Master Jazz Bassist, Is Dead at 85» (en anglès). The New York Times, 09-09-2020.
* ↑ «Tarbes. Kaddouch à New York» (en francès). ladepeche.fr. [Consulta: 7 setembre 2020].
* ↑ «Robert KADDOUCH "High Line" - Concert novembre 2015 - Sunset Sunside Jazz Club». www.sunset-sunside.com. Arxivat de l'original el 2022-08-11. [Consulta: 12 setembre 2020].
* ↑ «Walk the High Line with Robert Kaddouch and Gary Peacock!». us5.campaign-archive.com. [Consulta: 12 setembre 2020].
# Gabinet Juncker-Polfer

El Gabinet Juncker-Polfer va formar el govern de Luxemburg del 7 d'agost de 1999 al 31 de juliol de 2004. Va ser dirigit pel primer ministre Jean-Claude Juncker, i el viceprimer ministre Lydie Polfer.
El gabinet Juncker-Polfer va representar una colació entre el Partit Popular Social Cristià (CSV) (Juncker i el Partit Democràtic (DP) de Polfer, que havien estat elegits els partits més majoritaris en les eleccions legislatives luxemburgueses de 1999.
Fins a 1999, el CSV havia estat en coalició amb el LSAP. El govern Juncker-Polfer va arribar a la seva fi amb les eleccions generals de 2004, després d'això el LSAP es va unir una vegada més en coalició amb el CSV i el Partit Demomocràtic (DP) va tornar a l'oposició.

## Composició

| Nom | Nom | Partit | Càrrec |
| | Jean-Claude Juncker | CSV | Primer Ministre Ministre de Finances |
| | Lydie Polfer | DP | Viceprimer Ministre Ministre d'Afers Exteriors Ministre de Funció Pública i Reforma Administrativa |
| | Fernand Boden | CSV | Ministre d'Agricultura i Viticultura Ministre per a la Classe Mitjana, Turisme i l'Habitatge |
| | Marie-Josée Jacobs | CSV | Ministre de la Família, Solidaritat Social i la Joventut Ministre dels Drets de la Dona |
| | Erna Hennicot-Schoepges | LSAP | Ministre de Cultura, Ensenyament Superior i Recerca Ministre d'Obres Públiques |
| | Michel Wolter | CSV | Ministre de l'Interior |
| | Luc Frieden | CSV | Ministre de Justícia |
| | Anne Brasseur | DP | Ministre d'Educació Nacional i Formació Professional i Esports |
| | Henri Grethen | DP | Ministre d'Economia Ministre de Transports |
| | Charles Goerens | DP | Ministre de Cooperació i Afers Humanitaris Ministre de Defensa Ministre de Medi Ambient |
| | Carlo Wagner | DP | Ministre de Salut Ministre de Seguretat Social |
| | François Biltgen | CSV | Ministre de Treball i Ocupació Ministre de Relacions amb el Parlament Ministre de Religió Ministre-delegat de Comunicacions |
| | Joseph Schaack | DP | Secretari d'Estat de Funció Pública i Reforma Administrativa |
| | Eugène Berger | DP | Secretari d'Estat de Desenvolupament |
| Font: ||||

## Referències

* ↑ Thewes, 2011, p. 233.

## Bibliografia

* Thewes, Guy. «Les gouvernements du Grand-Duché de Luxembourg depuis 1848. Èdition 2011» (PDF) (en francès). [Consulta: 13 desembre 2015].
# Galaxita

La galaxita és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de l'espinel·la. Rep el seu nom de la localitat de Galax, a Carolina del Nord, molt a prop de la seva localitat tipus.

## Característiques

La galaxita és un òxid de fórmula química (Mn,Fe,Mg)(Al,Fe)₂O₄. Cristal·litza en el sistema isomètric. Forma cristalls octaèdrics i grans arrodonits, d'aproximadament 0,5 mil·límetres. La seva duresa a l'escala de Mohs és 7,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la galaxita pertany a «04.BB: Òxids amb proporció Metall:Oxigen = 3:4 i similars, amb només cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: cromita, cocromita, coulsonita, cuprospinel·la, filipstadita, franklinita, gahnita, hercynita, jacobsita, manganocromita, magnesiocoulsonita, magnesiocromita, magnesioferrita, magnetita, nicromita, qandilita, espinel·la, trevorita, ulvöspinel·la, vuorelainenita, zincocromita, hausmannita, hetaerolita, hidrohetaerolita, iwakiïta, maghemita, titanomaghemita, tegengrenita i xieïta.

## Formació i jaciments

Es troba en dipòsits de manganès metamorfosats, en zones riques en carbonats poc saturats de sílice. Sol trobar-se associada a altres minerals com: al·leghanyita, rhodonita, sonolita, spessartina, tefroïta, kutnohorita, manganhumita, jacobsita, kellyita, alabandita, katoptrita, magnetita, manganostibita, magnussonita o manganhumita. Va ser descoberta l'any 1932 al dipòsit de Bald Knob, a Sparta (Carolina del Nord, Estats Units).

## Referències

* ↑ «Galaxite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 abril 2016].
* 1 2 «Galaxite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 11 abril 2016].
# Gazania linearis

Gazania linearis és una espècie de planta herbàcia que pertany a la família de les Asteràcies. És originària de Sud-àfrica, però es poden trobar en altres parts del món amb clima similar on s'han naturalitzat, com a Califòrnia als Estats Units.

## Descripció

Aquesta espècie forma una catifa d'herbes perennifòlies que creixen a partir de rizomes. Les seves fulles tenen pecíols allargats i forma rosetes basals en el sòl al voltant de la tija. Les fulles tenen forma ovalada, color verd opac amb el revés llanós. La planta produeix flors solitàries en tons de color groc brillant i taronja. Cada cap de flor pot tenir fins a 18 centímetres de diàmetre i té un centre de disc de color vermellós fosc i una franja exterior amb unes 20 lígules llargues. Les lígules poden tenir taques fosques a prop de la base, cap amunt les seves vores estan arrissades, i es tanquen a la nit. El fruit és un petit aqueni cobert de llargs pèls amb diverses vegades la longitud del cos del fruit.

## Taxonomia

Gazania linearis va ser descrita per (Thunb.) Druce i publicat a (Report,) Botanical Society and Exchange Club of the British Isles 4(suppl. 2): 624. 1916[1917].

### Etimologia

Gazania: nom genèric que va ser atorgat en honor de Teodor Gaza (1398-1478), erudit italià d'origen grec i traductor de les obres de Teofrast del grec al llatí.
linearis: epítet llatí que significa "linear".

### Varietat acceptada

* Gazania linearis var. ovalis (Harv.) Roessler

### Sinonímia

* Arctotis staticefolia Poir.
* Gazania kraussii Sch.Bip.
* Gazania linearis var. linearis
* Gazania longiscapa DC.
* Gazania longiscapa var. longiscapa
* Gazania multijuga DC.
* Gazania pinnata var. multijuga (DC.) Harv.
* Gazania stenophylla Auct.
* Gazania subulata R.br.
* Gorteria linearis Thunb.

## Referències

* ↑ «Gazania linearis». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 5 juliol 2015].
* ↑ A Noms Botànics
* ↑ A Epítets Botànics
* ↑ «Gazania linearis». The Plant List. [Consulta: 5 juliol 2015].

## Bibliografia

* Flora of North America Editorial Committee, i. 2006. Magnoliophyta: Asteridae, part 6: Asteraceae, part 1. Fl. N. Amer. 19: i–xxiv.
* Hickman, J. C. 1993. Jepson Man.: Higher Pl. Qualif. i-xvii, 1-1400.

## Enllaços externs

* Jepson Manual Treatment
* Photo gallery
# Gadates

Gadates o Gàdatas (en llatí Gadatas, en grec antic Γαδάτας) va ser un sàtrapa assiri revoltat a favor de Cir el Gran segons diu Xenofont a la Ciropèdia en revenja contra el rei d'Assíria (equivalent a Babilònia) que l'havia fet eunuc perquè una de les concubines reials s'hi havia fixat.
El rei d'Assíria va envair la seva província, però Cir el Gran va anar en el seu ajut i el va salvar al darrer moment. Després d'això Gadates, per por dels assiris, va deixar la satrapia a Cir i va entrar al seu exèrcit. Quan Babilònia va ser capturada, Gadates i Gòbries van matar el rei.

## Notes

* ↑ Els criteris de transcripció dels noms propis masculins en -ας varien segons la font consultada. La Secció Filològica de l'Institut d'Estudis Catalans «recomana d'escriure -es en les terminacions dels noms de persona hebreus, grecs i llatins que tenen -as en llurs formes gregues i llatines», mentre que lingüistes com Alberich i Coromines prefereixen la terminació -as basant-se en els textos de la Fundació Bernat Metge.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Gadatas». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 1r juny 2021].
# Gare

El barri de la Gare (Quartier de la Gare, en francés) és el 50é barri administratiu de la ciutat de París, dins el 13é districte de la capital francesa. El seu nom fa referència a l'antiga estació fluvial (gare fluviale, en francés) sobre el Sena al voltant de la qual es va desenvolupar el nucli habitat que seria l'origen del barri actual.

## Situació

El barri de la Gare ocupa el quadrant sud-est del 13é districte de París. Pel nord, limita amb el barri de la Salpetrière, dins el mateix districte, amb el bulevard Vincent Auriol (antic bulevard de la Gare) com a límit. Per l'est, i de l'altre costat del riu Sena, té el barri de Bercy, al 12é districte. Pel sud, i ja fora de París, fita amb les comunes d'Ivry-sur-Seine i Kremlin-Bicêtre (Val-de-Marne). Per l'oest, amb l'avinguda de Choisy com a límit, té el barri de Maison-Blanche.

## Llocs d'interés

* La Biblioteca Nacional de França té en aquest barri una de les seues seus, la François Miterrand, inaugurada el 1996.
* La Universitat de París VII - Denis Diderot, la qual té la major part de les seues instal·lacions en aquest barri.
* L'Església de Notre-Dame-de-la-Gare, una església parroquial d'estil neoromànic construïda a mitjan segle xix.
* Dins el barri administratiu de la Gare es troba la zona coneguda com a «barri asiàtic» (quartier asiatique) de París, on la densitat de població amb orígens a l'Extrem Orient és molt alta. Aquest Chinatown parisenc del 13é districte es concentra al triangle format per l'avinguda de Choisy, l'avinguda d'Ivry i el bulevard Masséna, així com pels volts de l'estació de metro Olympiades.

## Referències

* ↑ Lévêque, Jean-Jacques. Vie et histoire du XIII arrondissement. París: Hervas, 1995, p. 54. ISBN 9782903118327.
* ↑ «Quartier chinois (Chinatown)» (en anglés). Time Out Paris, 02-10-2015. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Gare (Luxemburg)

Gare (en luxemburguès: Garer Quartier) és un dels 24 barris de la ciutat de Luxemburg. El 2014 tenia 9.738 habitants. Està situat al sud de la ciutat de Luxemburg, al centre de la ciutat vella o Ville Haute, porta el nom de l'estació de trens de Luxemburg (en francès: Gare de Luxembourg).

## Vegeu també

* Barris de la Ciutat de Luxemburg

## Referències

* ↑ «Statistiques sur la Villa de Luxembourg. Etat de la population 2014. Gare» (PDF) (en francès) p. 27-28. Ville de Luxembuourg. [Consulta: 17 agost 2015].
# Gal·lura

La Gal·lura (gal·lurès Gaddura) és una regió històrica de Sardenya nord-oriental dins la província de Sàsser, del riu Coghinas al monte Nieddu, que limita amb les subregions sardes d'Anglona, Montacuto i Baronia. Antigament formà part del Jutjat de Gallura. Comprèn 22 municipis de la província de Sàsser. Manté una parla força característica, el gal·lurès, diferenciat del sard i més proper al cors.
# Georges Bereta

Georges Bereta (15 de maig de 1946 - 4 de juliol de 2023) va ser un futbolista francès que va jugar com a davanter. Del 1966 al 1974 va jugar a l'Saint-Étienne abans de traslladar-se al Marsella fins que es va retirar el 1978.

## Vida personal i mort

Els pares de Bereta eren polonesos.
Va morir el 4 de juliol de 2023, a l'edat de 77 anys.

## Palmarès

Saint-Étienne
* Divisió 1: 1966–67, 1967–68, 1968–69, 1969–70, 1973–74, 1974–75
* Copa de França: 1967–68, 1969–70, 1973–74
Marsella
* Copa de França: 1975–76

## Referències

* ↑ «Suisse-Pologne - Georges Bereta : "J'ai les larmes aux yeux. Nous les Polonais sommes patriotes"» (en francès). , 24-06-2016.
* ↑ «La légende stéphanoise Georges Bereta est décédée» (en francès). L'Équipe, 04-07-2023.
* ↑ «Saint-étienne Legend Georges Bereta Passes Away Aged 77». Get Football, 04-07-2023.

## Enllaços externs

* Georges Bereta al web de la Federació Francesa de Futbol (francès)
* Georges Bereta at the French Football Federation (archived 2020-10-26) (in French)
* Georges Bereta at the French Football Federation a Wayback Machine (archived 2005-10-26) (in French)
* Georges Bereta a L'Équipe Football (francès)
* Georges Bereta at L'Équipe Football a Wayback Machine (archived 2005-02-26) (in French)
# Giovanni Vincenzo Sarti

Giovanni Vincenzo Sarti fou un compositor italià de la primera meitat del segle xvii.
Deixà les obres següents: Messe e salmi concertati a tre e quatro voci (Venècia, 1630); Salmi concertati a 2,3,4, e 6 voci, i Litaniae Marianae octo vocum.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 54, pàg. 551. (ISBN-84-239-4554-5)

## Enllaços externs

* Treballs per o sobre Giovanni Vincenzo Sarti en biblioteques (catàleg WorldCat) (anglès)
# General Electric CF34

El General Electric CF34 és un motor turboventilador per a aviació civil desenvolupat per GE Aircraft Engines a partir del motor militar TF34. L'utilitzen diversos avions de negocis i regionals, incloent-hi la sèrie Bombardier CRJ, els Embraer E-Jet i l'aeronau xinesa ARJ21. A data de 2012 n'hi havia més de 5.600 unitats en servei. Té una longevitat de 25.000 cicles.

## Referències

* ↑ CF34 a aviationpros.com
* ↑ GE's CF34-3 Engines Celebrate 20 Years of Regional Jet Service a aviationpros.com
# General Charles Ashley

General Charles Ashley (Londres vers 1770 – Pimlico, barri de Londres 21 d'agost de 1818) fou un músic anglès.
General era el fill gran de John Ashley, que assolí alguna celebritat com a violinista. Va ser alumne de Giardini i Barthelemon, i amb els seus tres germans (Richard-John James i Charles Jane) va participar en la commemoració de Händel en 1784, ocasió en la qual els joves músics es van distingir clavant l'escut d'un violinista italià al seu seient i omplint el seu violí amb mitjans penics, els procediments de la qual es queixava en veu tan alta que Jordi III va enviar a l'orquestra per esbrinar el que va ocasionar la pertorbació.
General Charles Ashley va conduir l'orquestra del seu pare en els oratoris del Covent Garden, dels quals, després de la mort de John Ashley, es va convertir en gerent conjunt amb el seu germà Charles Jane. El 3 d'abril de 1791 va ser nomenat membre de la Royal Society of Musicians. El 2 de març de 1804 es va casar amb la senyoreta Chandler, i, en no tenir família i una fortuna força considerable, poc després es va retirar de la seva professió.
Va morir a King's Row, Pimlico, el 21 d'agost de 1818.

## Referències

* ↑ "General" és un nom no militar.
* ↑ Els records d'en Roy. Soc. de músics
* Leslie Stephen, Ed. (1885). "Ashley, general Charles". Diccionario de Bio biography nacional. Vol. 2. Londres: Smith, Elder & Co.
# Germigney (Alt Saona)

Germigney és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2017 tenia 161 habitants, el 2007 encara eren 183.

## Demografia

El 2007 la població de fet de Germigney era de 183 persones. Hi havia 70 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 29 parelles sense fills i 29 parelles amb fills.
Habitants censats
El 2007 hi havia 89 habitatges, una empresa de fabricació de material elèctric, dues d'empreses de construcció, una empresa de transport i'una empresa de serveis. L'any 2000 a Germigney hi havia set explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Germigney a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Germigney a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.