OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Catumbi

Catumbi és un barri de la Zona Central de Rio de Janeiro, a Brasil. Limita amb els barris d'Estácio, Cidade Nova, Centro), Santa Teresa i Rio Comprido.

## Topònim

Catumbi deriva del terme tupí ca'á-t-übi, que vol dir "la fulla blava". Significa tant el nom d'una dansa com el nom d'un joc d'atzar.

## Història

És un dels barris més antics de la ciutat. En els seus inicis, era una vall humida i obaga per on corria un riu que naixia en el morro de Santa Teresa, les aigües de la qual es feien servir per regar els camps de canya de sucre. Avui està canalitzat i pansa sota el Cementiri del Catumbi.
Les plantacions van donar lloc a sobrados (cases de més d'un pis) en l'època colonial. A finalitats del segle xix, la regió era un raval de classe mitjana alta, com expliquen les obres de l'escriptor Joaquim Maria Machado de Assis
A partir del segle xix, els gitanos van començar a instal·lar-se al barri, transformant-lo en un reducte d'aquesta comunitat fins als dies actuals.
A partir del segle xx, amb l'expansió de la xarxa urbana en altres direccions, el barri va entrar en decadència. En la dècada del 1970, la construcció del túnel Santa Bàrbara va contribuir a aquest procés, transformant el barri en un corredor urbà.
El barri acull el Cementiri de San Francisco de Paula, on es troben enterrats, entre d'altres, els músics Francisco Manuel da Silva, Chiquinha Gonzaga i Catulo de la Pasión Cearense, a més de grans titulars de l'Imperi, com el Vescompte de Itamaraty, Marquês de Olinda i el Vescompte de Mauá.

## Referències

* ↑ «Bairros do Rio».
* ↑ «Estabelece a denominação, a codificação e a delimitação dos bairros da Cidade do Rio de Janeiro» (en portuguès). Decreto nº 3.158, de 23 de julho de 1981: Prefeitura do Rio de Janeiro - Secretaria Municipal de Urbanismo. [Consulta: 3 octubre 2020].
* ↑ FERREIRA, A. B. H. Novo dicionário da língua portuguesa. 2a edició. Rio de Janeiro. Nova Fronteira. 1986. p. 371.
* ↑ Revista de história da Biblioteca Nacional. Ano 2. Nº 14. Novembre de 2006. Rio de Janeiro. p. 27,29.

## Bibliografia

* Coarcy, Vivaldo. Itatiaia. Memória da Cidade do Rio de Janeiro (en portuguès), 1988, p. 401. ISBN 85-319-0221-5.
# Harpadontins

Els harpadontins (Harpadontinae) són una subfamília de peixos teleostis que pertany a la família Synodontidae.

## Gèneres

* Harpadon
* Saurida

## Referències

* Subfamily Harpadontinae - Australian Faunal Directory
# Porfirític

Porfirític és un adjectiu usat en geologia, específicament per a les roques ígnies, per a una roca que té una diferència distintiva en la mida dels cristalls, amb com a mínim un grup de cristalls de manera òbvia més grans que un altre grup. Les roques porfirítques poden ser afanites o extrusives, amb grans cristalls o fenocristalls flotant en matrius (groundmass) de cristalls no visibles, com en el basalt porfirítiques o intrusives, fanerites o intrusives amb cristalls individuals en la matriu que poden ser fàcilment distingits a ull nu, però amb un grup de cristalls clarament és gran que la resta, com en el granit porfirític. La majoria dels tipus de roques ígnies poden mostrar algun grau de textura porfirítica. El principal tipus de roca que té textura porfirítica és el pòrfir, però no totes les roques porfirítiques són pòrfirs.

## Formació

Les roques porfirítiques es formen quan una columna de magma que s'eleva es refreda en dos estadis. En el primer estadi el magma es refreda lentament profundament en l'escorça, creant els grans de cristall, amb un diàmetre de 2 mm o més. En l'estadi final el magma es refreda ràpidament a una fondària relativament soma o, si entra en erupció des d'un volcà, creant petit grans que normalment són invisibles a ull nu.

## Referències

* ↑ Dietrich, R. and Skinner, B., 1979, Rocks and Rock Minerals, pg. 108.
# Enòcoa

Una enòcoa (del grec antic οἰνοχόη, oinokhoe, derivat d'οἶνος, oinos, 'vi', i χέω, kheo, 'abocar') era un recipient de ceràmica de l'antiga Grècia semblant a una gerra, utilitzat per servir el vi. L'enòcoa se sucava al crater, on es barrejava el vi amb aigua, i s'abocava en un kílix o un skifos per beure.
Es caracteritzava pel seu cos oval, més o menys ample, amb una única nansa, i tenia una altura variable d'uns 20-40 cm. La forma de l'enòcoa era també variable i n'hi havia de diversos tipus, alguns amb el cos globular i amb nanses realçades respecte al broc per on s'abocava el líquid. Una de les característiques més comunes és la constituïda per la forma tripartida de l'embocadura, però també n'hi havia amb el broc en forma de bec.
L'apogeu de l'enòcoa se situa en el període geomètric, mentre que és menys freqüent en la ceràmica de figures negres i en la de figures vermelles.
Hi havia un tipus d'enòcoa més baixa i panxuda anomenada khous, que s'utilitzava sobretot durant les Antestèries, una festa atenesa en honor de Dionís.
Similar a l'enòcoa era l'olpa, una gerra més allargada i de boca rodona, típica de la ceràmica coríntia.

## Galeria d'imatges

* Enòcoa geomètrica (v. 750 aC)
* Enòcoa coríntia (v. 630 aC)
* Enòcoa ròdia (630 aC)
* Enòcoa de figures negres (v. 520 aC)
* Enòcoa en forma de cap de negre (520-510 aC)
* Enòcoa de figures vermelles (v. 450 aC) amb broc en forma de bec
* Enòcoa de ceràmica d'Egnàcia (300-290 aC)
* Fragment d'enòcoa funerària de marbre (segle IV aC)

## Referències

* ↑ Nom proposat pel Termcat.
* ↑ «Oinochoe». Classical Art Research Center. Universitat d'Oxford. Arxivat de l'original el 2020-02-13. [Consulta: 3-XII-2020].
# Massacre de Lidice

La massacre de Lidice és una operació de represàlia nazi per l'assassinat de Reinhard Heydrich a mans de la resistència txeca. Tropes nazis van irrompre a Lidice el 10 de juny de 1942 seguint ordres de Berlin i van agrupar tots els homes majors de 15 anys per afusellar-los. Posteriorment es va procedir a la detenció i assassinat dels homes que no es trobaven al poble en aquell moment. En total 184 homes van perdre la vida en aquesta massacre. Set infants van ser donats en adopció a famílies àries alemanyes i la resta de dones i nens de Lidice van ser enviats a camps de concentració i extermini, fins a sumar 340 víctimes mortals. Posteriorment es van cremar totes les cases i granges de la localitat, usant explosius per esfondrar els fonaments. El bestiar i mascotes van ser també exterminats. Es va ordenar també el saqueig de les tombes del cementiri local i fins i tot es va desviar parcialment un riu per anegar les restes de Lidice i intentar esborrar-la físicament del mapa. La massacre de Lidice s'emmarca dins un seguit d'operacions de revenja que van suposar la pèrdua d'almenys 1300 vides.

## Referències

* ↑ Jan Kaplan i Krystyna Nosarzewska, Prague: The Turbulent Century, Koenemann Verlagsgesellschaft mbH, Koeln, (1997) ISBN 3-89508-528-6
* ↑ Gerwarth, Robert (2011). Hitler's Hangman: The Life of Heydrich. New Haven, CT: Yale University Press. ISBN 978-0-300-11575-8.
# Kassina mertensi

Kassina mertensi és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a la República Democràtica del Congo.

## Referències

* Schiøtz, A. 2004. Kassina mertensi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.
# Espinosa de Cerrato

Espinosa de Cerrato és un municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 314 | 277 | 249 | 225 |
# Cherepons

Els cherepons són els membres d'un grup ètnic guang que viuen a la regió Oriental de Ghana. La seva llengua materna és el cherepon. Hi ha entre 111.000 i 145.000 cherepons a Ghana. El seu codi ètnic és NAB59a i el seu ID és 11323.

## Situació geogràfica i pobles veïns

Els cherepons tenen el territori a l'est de la ciutat de Koforidua, al nord dels Lartehs, entre les zones de les llengües ga i twi, a la regió Oriental de Ghana.
Segons el mapa lingüístic de Ghana de l'ethnologue, el territori cherepon està situat al nord-est d'Accra, no gaire lluny del riu Volta. Els cherepons són veïns amb el territori dels dangmes al nord i est, dels lartehs al sud i dels àkans a l'oest i sud-oest. El territori dels ga no està gaire lluny, al sud, després del territori dels lartehs.

## Llengua

El cherepon és la llengua materna dels cherepons, que també es coneixen l'àkan.

## Religió

El 80% dels cherepons són cristians i el 20% creuen en religions africanes tradicionals. El 40% dels cherepons cristians pertanyen a esglésies independents, el 30% són catòlics i el 30% són cristians. Segons el joshuaproject, el 22% dels cherepons catòlics segueixen el moviment evangèlic.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cherepon. A language of Ghana». ethnologue. [Consulta: 16 març 2015].
* 1 2 «Language: Cherepon». joshuaproject. [Consulta: 16 març 2015].
* ↑ «Cherepon in Ghana. Ethnicity». joshuaproject. [Consulta: 16 març 2015].
* ↑ «Mapa lingüístic de Ghana. El Cherepon és el número 68». ethnologue. [Consulta: 16 març 2015].
* ↑ «Cherepon in Ghana. Religion». joshuaproject. [Consulta: 16 març 2015].
# Portada/efemèride juny 12

« 11 de juny · 12 de juny · 13 de juny »
# Enòmau de Gàdara

Enòmau (grec antic: Οἰνόμαος; llatí: Oenomaus) va ser un filòsof cínic grec natural de Gàdara que vivia en temps de l'emperador Hadrià o una mica després.
Va ser un dels filòsofs de l'escola cínica pels quals no era tan important la doctrina com la forma lliure i sense restriccions de viure la vida. Els seus sarcasmes i ironies sobre antigues creences cíniques van fer pensar, sense raó, que potser hauria estat d'una altra escola filosòfica.
La seva obra principal va ser Κατα τω̂ν χρηστηρίων, o Γοήτων Φωρά, 'Sobre els oracles' (en llatí: 'Detectio Praestigiatorum', de la qual Eusebi de Cesarea en va conservar alguns fragments, i diu que Enòmau es va veure forçat a escriure-la quan va ser enganyat per un oracle.
El Suides esmenta les seves altres obres:
* Περὶ Κυνισμοῦ, Πολιτεία, 'Sobre el cinisme'
* Περὶ τῆς καθ̓ Ὅμηρον Φιλοσοφίας, 'Sobre la filosofia d'Homer'
* Περὶ Κράτητος καὶ Διορένους καὶ τω̂ν λοιπῶν, 'Sobre Crates, Diògenes i el que en resta'

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 17-18. ]
# Estació de trens de Noertzange

L'Estació de trens de Noertzange (en luxemburguès: Gare Näerzeng; en francès: Gare de Noertzange, en alemany: Bahnhof Nörtzingen) és l'estació de trens de la ciutat de Noertzange al sud de Luxemburg. La companyia estatal propietària és Chemins de Fer Luxembourgeois. L'estació està situada en el ramal ferroviari de la línia 60 CFL, que connecta la ciutat de Luxemburg amb les Terres Roges al sud del país. És la quarta estació de la branca a la ciutat francesa de Volmerange-les-Mines. Després de Noertzange, la línia principal continua cap a Niederkorn, mentre que un ramal condueix cap a Rumelange, cap al sud, a través de Kayl.

## Servei

Noertzange rep els serveis ferroviaris pels trens de Regionalbahn (RB) i Regional Express (RE) amb relació a la línia 60 CFL entre Ciutat de Luxemburg - Rodange (-Athus i ciutat de Luxemburg - Rumelange).

## Referències

* ↑ «Horaris L60» (PDF). cfl.lu/. Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 24 novembre 2015].
* ↑ «Horaris L60b» (PDF). cfl.lu/. Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 24 novembre 2015].

## Vegeu també

* Llista d'estacions de trens de Luxemburg

## Enllaços externs

* Noertzange Arxivat 2014-07-18 a Wayback Machine.
* Gare Noertzange
| Direcció precedent | Parada precedent | Trens | Parada següent | Direcció següent |
| Luxemburg | Bettembourg | RE Chemins de Fer Luxembourgeois Línia 60 CFL | Schifflange | Rodange |
| Luxemburg | Bettembourg | RE Chemins de Fer Luxembourgeois Línia 60b | Kayl | Rumelange |
| Luxemburg | Bettembourg | RB Chemins de Fer Luxembourgeois Línia 60 CFL | Schifflange | Rodange |
| Luxemburg | Bettembourg | RB Chemins de Fer Luxembourgeois Línia 60 CFL | Schifflange | Athus |
| Fi de recorregut | Fi de recorregut | RB Chemins de Fer Luxembourgeois Línia 60b | Kayl | Rumelange |
# Henryk Reyman

Henryk Reyman (polonès: Henryk Tomasz Reyman) (Cracòvia, 28 de juliol de 1897 - Cracòvia, 11 d'abril de 1963) és un exfutbolista polonès de la dècada de 1920.
Fou 9 cops internacional amb la selecció polonesa amb la qual participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1924.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Wisła Kraków.

## Referències

* ↑ (polonès) Profile
* ↑ (polonès) REYMAN Henryk Tomasz
* ↑ «Perfil a sports-reference». Arxivat de l'original el 2012-12-17. [Consulta: 1r novembre 2018].
* ↑ Perfil a eu-football.info
# Portada/efemèride juny 1

Alanis Morissette
« 31 de maig · 1 de juny · 2 de juny »
# Resolució 117 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 117 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, va ser aprovada el 6 de setembre de 1956 després de la mort del jutge Hsu Mo. S'hi decideix que la seu vacant a la Cort Internacional de Justícia quedaria sense ocupar durant la resta del seu mandat i seria resolta amb una elecció a l'Assemblea general que es proposa abordar durant la XIa reunió d'aquest cos.
La resolució va ser adoptada sense votar.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 100 a la 200 (1953 - 1965)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Estació de trens de Mertert

L'Estació de trens de Mertert (en luxemburguès: Gare Mäertert; en francès: Gare de Mertert, en alemany: Bahnhof Mertert) és una estació de trens que es troba a Mertert a l'est de Luxemburg. La companyia estatal propietària és Chemins de Fer Luxembourgeois. L'estació està situada en el ramal ferroviari de la línia 30 CFL, que connecta la ciutat de Luxemburg amb l'est del país i amb Trèveris.

## Servei

Mertert rep amb relació a la línia 30 CFL, els serveis ferroviaris pels trens de Regionalbahn (RB) entre la Ciutat de Luxemburg i Wasserbillig.

## Referències

* ↑ «Horaris» (PDF). cfl.lu/. Arxivat de l'original el 2015-03-19. [Consulta: 17 novembre 2015].

## Vegeu també

* Llista d'estacions de trens de Luxemburg

## Enllaços externs

* Mertert Arxivat 2014-12-21 a Wayback Machine.
* Gare Mertert
| Direcció precedent | Parada precedent | Trens | Trens | Trens | Parada següent | Direcció següent |
| Luxemburg | Manternach | | RE Chemins de Fer Luxembourgeois línia 30 CFL | | Wasserbillig | Wasserbillig |
# Herenni Gal (actor)

Herenni Gal (en llatí Herennius Gallus) va ser un actor del sud d'Hispània. Quan Luci Corneli Balb estava a Gades el va elevar al rang eqüestre (cavaller romà), el va presentar amb un anell d'or, i el va introduir al teatre als seients que estaven reservats pels equites.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Eigg

Eigg (Eige en gaèlic) és una petita illa de les Hèbrides Interiors situada a la costa nord-oest d'Escòcia. Aquesta illa forma part de l'arxipèlag de les Small Isles («illes petites»). Està ubicada al sud de l'illa de Skye i al nord de la península de Ardnamurchan. Eigg té nou quilòmetres de llarg en direcció nord-sud, i cinc en direcció transversal.

## Geografia

Eigg està situada al sud-est de l'illa de Rùm, separada d'aquesta per l'estret de Rùm, i al nord-est de Muck, de la que la separa l'estret d'Eigg. L'illa forma part del comtat de Lochaber.
El port d'Eigg és Galmisdale, situat a la costa sud-est, tot i que el poble principal és Cleadale emplaçat a la costa nord-oest. Cleadale i el port estan enllaçats per una carretera, l'única existent a l'illa. Cleadale és conegut per la seva platja de sorra de quars anomenada la sorra cantadora a causa del soroll que fan els grans d'arena quan s'hi camina per sobre.
Al centre de l'illa hi ha un altiplà recobert de landa i de bruc. El punt més alt és l'Ann Sgùrr, una massa de roca volcànica envoltada de penya-segats per tres dels seus costats. Quan fa bon temps, la vista des del cim et dona un panorama magnífic de les illes de Mull, Coll, Muck, Rùm, Skye, de les Hèbrides Exteriors i de les muntanyes de Lochaber d'Escòcia.

## Història

Eigg fou habitada ja a l'edat del bronze i a l'Edat de ferro, tal com ho documenten les restes trobades de campaments.
El monestir de Kildonann fou construït pel missioner irlandès, Sant Donnan. Ell i els seus monjos foren massacrats el 617 per ordre de la reina picte local. Durant l'edat mitjana, l'illa pertanyé a Ranald MacDonald. Una guerra d'aquesta família amb els MacLeods provocà l'anihil·lació de tots els seus habitants; moriren ofegats dins d'una caverna a causa del fum d'un foc encès pel clan advers.
El 1997 l'Eigg Heritage Trust, una fundació per a la protecció del patrimoni va comprar Eigg, resultat d'una col·laboració entre els habitants de l'illa, el «Highland Council» i el «Scottish Wildlife Trust». La població era llavors de seixanta persones.

## Enllaços externs

* Lloc oficial de l'illa d'Eigg (anglès)
# Rajendra Prasad

El Dr. Rajendra Prasad (Siwan, Bihar, 3 de desembre del 1884 - Patna, Bihar, 28 de febrer del 1963) fou el primer president de la República de l'Índia (1950-1963).
Prasad es va afiliar al Congrés Nacional Indi durant el moviment per la independència, i esdevingué el líder del partit a Bihar. Seguidor de Mahatma Gandhi, Prasad fou empresonat per les autoritats britàniques durant la «Marxa de la sal» del 1931 i el moviment «Marxeu de l'Índia» del 1942. Fou president del partit del 1934 al 1935. Després de les eleccions del 1946, Prasad fou ministre d'Alimentació i Agricultura del govern central. Amb la independència, el 1947, Prasad fou elegit president de l'Assemblea Constituent.
Quan l'Índia esdevingué una república, el 1950, Prasad en fou elegit el seu primer president. Prasad establí la tradició de la neutralitat i independència del president enfront dels partits polítics, i va abandonar totalment la seva militància al Congrés Nacional Indi. Tot i ser, de fet, un cap d'estat bàsicament representatiu i no executiu, Prasad encoratjà el desenvolupament de l'educació a tot el país, i solia aconsellar el govern de Nehru sobre aquesta qüestió. El 1957, Prasad fou reelegit per al càrrec, i és fins ara l'únic que ha exercit la presidència de la República de l'Índia durant dos mandats, tot i que hi renuncià el 1962, poc abans de morir.

## Referències

* ↑ The President of India Shri Pranab Mukherjee. Presidentofindia.nic.in. Consultat: 12/12/2013.
# Haution

Haution és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 145 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Haution era de 145 persones. Hi havia 56 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 28 parelles sense fills i 20 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 69 habitatges, 56 eren l'habitatge principal de la família, 10 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 69 habitatges eren cases. Dels 56 habitatges principals, 49 estaven ocupats pels seus propietaris i 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 1 en tenia tres, 21 en tenien quatre i 33 en tenien cinc o més. 50 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 24 habitatges hi havia un automòbil i a 29 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Haution el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 8 |
| 4 | 70 a 74 | 8 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 8 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 8 | 40 a 44 | 8 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 8 | 20 a 24 | 4 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 95 persones, 77 eren actives i 18 eren inactives. De les 77 persones actives 72 estaven ocupades (41 homes i 31 dones) i 5 estaven aturades (5 dones i 5 dones). De les 18 persones inactives 9 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Haution hi havia 57 unitats fiscals que integraven 155 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 15.957 €.

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària i 1 d'una empresa de transport.
L'únic establiment comercial que hi havia el 2009 era una fleca.
L'any 2000 a Haution hi havia 14 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements et de services dans le domaine du commerce en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Haution a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Haution a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Eiffel

«Eiffel» té aquests significats:
* Torre Eiffel, edifici a París
* Alexandre Gustave Eiffel. (1832, Dijon - 1923, París), enginyer i arquitecte francès, especialista en estructures metàl·liques
* Llenguatge de programació Eiffel.
* La regió d'Eifel (amb una sola efa).
* Eiffel 65, grup que fa música electrònica
* Erika Eiffel, activista
# Elena Etxegoyen Gaztelumendi

Elena Etxegoyen Gaztelumendi (Irun, 1961) és una política i advocada basca. Militant del Partit Nacionalista Basc, ha estat regidora de l'ajuntament d'Irun de 1999 a 2007 i senadora per Guipúscoa a les eleccions generals espanyoles de 2000 i 2004.

## Referències

* ↑ España, Senado de. «Ficha del Senador» (en castellà). [Consulta: 25 juny 2017].
# Matabuòu

Matabuòu (en occità Matabuòu; en francès Matabiau) és un barri de Tolosa situat al nord-est del centre de la vila, a prop del canal del Migdia. El seu nom ve de l'occità Mata buòu, és a dir, mata bou, l'indret on es mata els bous, perquè a l'Edat Mitjana, era aquí on hi havia l'escorxador. També es relaciona amb la llegenda de Sant Sadurní de Tolosa, que hauria estat arrossegat per un toro des del carrer del Taur fins aquest indret. Avui, el barri està molt lligat a l'estació de Tolosa-Matabuòu i representa un sector cosmopolita amb certa pobresa. S'hi troben molts restaurants àrabs, africans, xinesos, així com nombrosos "kebabs", alguns sex-shops i bars.