OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Meat

Meat (en llatí significa un pas) és una obertura o final d'un canal del cos humà.
En el cas del meat urinari hi circulen líquids o secrecions com l'orina (i el semen en els homes). El meat urinari és el final del conducte excretor de l'aparell urinari, la uretra. En l'home s'obre a l'exterior per l'orifici situat en l'extremitat lliure del penis, que també s'utilitza per a les ejaculacions seminals. A la dona s'obre a l'exterior per un orifici en la vulva, en la seva meitat superior, superiorment a l'orifici vaginal i inferiorment al clítoris.
Altres meats presents al cos humà són:
* Meat nasal superior.
* Meat nasal mitjà.
* Meat nasal inferior.
* Meat nasal comú.
* Meat nasofaringi.
* El conducte auditiu extern, també conegut com a meat acústic extern.
* El conducte auditiu intern, o meat acústic intern.

## Referències

* ↑ «Meat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Sparta (Carolina del Nord)

Sparta és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 1.817 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sparta tenia 1.817 habitants, 825 habitatges i 441 famílies. La densitat de població era de 296 habitants per km².
Dels 825 habitatges en un 22,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39% hi vivien parelles casades, en un 12% dones solteres, i en un 46,5% no eren unitats familiars. En el 41,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,01 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,71.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,1% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 25,3% de 45 a 60 i un 24,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.474 $ i la renda mediana per família de 37.596 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.304 $ mentre que les dones 18.281 $. La renda per capita de la població era de 14.237 $. Entorn del 10,6% de les famílies i el 18,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sparta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sparta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Tout !

Tout ! va ser una publicació d'extrema esquerra francesa publicada del 1970 al 1971, propera al moviment Vive la Révolution i de tendència maoista espontaneïsta o fins i tot llibertària.

## Història

El primer número va publicar-se el 23 de setembre de 1970 i constava de vuit pàgines, la portada és en bitons, la resta del quadern en blanc i negre, i incloïa caricatures i reproduccions fotogràfiques amb força referències al moviment del Partit Pantera Negra.
Amb una tirada de 50.000 exemplars, l'any 1971 va ser la publicació més llegida i amb major distribució a França entre les revistes d'extrema esquerra. Jean-Paul Sartre s'esmenta a l'última pàgina com a director de la publicació. Amb poques excepcions, cap article estava signat, excepte per les inicials o el nom.
Del número 12, aparegut del 23 d'abril de 1971, se'n va prohibir la venda atès que se'l va acusar de ser pornographique. Desenvolupat en col·laboració amb el Front homosexuel d'action révolutionnaire (FHAR), reivindicava el «dret a l'homosexualitat i a totes les sexualitats» així com el «dret dels menors a la llibertat de desig i la seva realització».

## Referències

* ↑ Kervran, Perrine; Kien, Anaïs. Les années Actuel: contestations rigolardes et aventures modernes (en francès). Le Mot et le reste, 2010. ISBN 978-2-36054-014-3.
* ↑ Gauthier, Guy. Le cinéma militant reprend le travail (en francès). Corlet, 2004. ISBN 978-2-84706-039-3.
* ↑ 1969-, Shepard, Todd,. 1962, comment l'indépendance algérienne a transformé la France (en francès). Payot, 2008, p. 415. ISBN 978-2-228-90330-1. OCLC 436970466.
* ↑ Hervé Hamon et Patrick Rotman, Génération, t. II, 1988, p. 336

## Bibliografia

* Manus McGrogan. Tout ! in context 1968-1973 (PDF) (en anglès). Universitat de Portsmouth, 2010, p. 289.

## Enllaços externs

* Al web de BNF: Tout ! (París)
* Al web de BNF: registre bibliogràfic
* PDF Edicions disponibles a Archives autonomies
# Periophthalmus malaccensis

Periophthalmus malaccensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Singapur, Indonèsia i a les Filipines.

## Referències

* ↑ Bloch M. E. & Schneider J. G. 1801. M. E. Blochii, Systema Ichthyologiae iconibus cx illustratum. Post obitum auctoris opus inchoatum absolvit, correxit, interpolavit Jo. Gottlob Schneider, Saxo. Berolini. Sumtibus Auctoris Impressum et Bibliopolio Sanderiano Commissum. Systema Ichthyol.. i-lx + 1-584.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barito

El riu Barito és el segon riu més llarg de Borneo després del riu Kapuas, amb una longitud total de 1.090 km i una conca hidrogràfica de 81.675 quilòmetres quadrats. Es troba al sud de Kalimantan, Indonèsia. El riu neix a la serralada de Muller, des d'on es dirigeix cap al sud, per desembocar al mar de Java. El seu afluent més important és el riu Martapura, i passa per la ciutat de Banjarmasin.

## Geografia

El riu discorre cap al sud-est de Borneo, on predomina el clima equatorial (designat com a Af en la classificació climàtica de Köppen-Geiger). La temperatura mitjana anual a la zona és de 24 °C. El mes més càlid és octubre, quan la temperatura mitjana ronda els 26 °C, i el més fred el gener, amb una temperatura mitjana de 20 °C. La pluja mitjana anual és de 2.735 mil·límetres. El mes més plujós és desembre, amb una mitjana de 437 mil·límetres, i el més sec el setembre, amb una precipitació de tan sols 62 mil·límetres.

## Imatges

* Vaixell neerlandès navegant pel riu Barito (1917)
* Habitants al llarg del Barito
* Vaixell al Barito

## Referències

* ↑ «Strategi & Kebijakan Pengelolaan Wilayah Sungai Barito - Kapuas Dalam Rangka Mendukung Pengembangan Kawasan Perkotaan Yang Berkelanjutan | PDF» (en anglès). [Consulta: 12 novembre 2021].
* ↑ van Hoëvell, Wolter Robert. Tijdschrift voor Nederlandsch Indië (en neerlandès). 1. Ter Lands-drukkerij, 1838, p. 6.
* ↑ Buddingh, Steven Adriaan. Neêrlands-Oost-Indië: Reizen over Java, Madura, Makasser, Saleijer, Bima, Menado, Sangier-eilanden, Talau-eilanden, Ternate, Batjan, Gilolo en omliggende eilanden, Banda-eilanden, Amboina, Haroekoe, Saparoea, Noussalaut, Zuidkust van Ceram, Boeroe, Boano, Banka, Palembang, Riouw, Benkoelen, Sumatra's West-Kust, Floris, Timor, Rotty, Borneo's West-Kust, en Borneo's Zuid- en Oost-Kust; gedaan gedurende het tijdvak van 1852-1857 (en neerlandès). M. Wijt, 1861, p. 442. «de groote Banjersche rivier (de Barito).»
* ↑ Nederlandsch-Indië. Tijdschrift voor Nederlandsch-Indië (en neerlandès). 1-2. Lands-drukk., 1838, p. 6.
* ↑ Peel, M C; Finlayson, B L; McMahon, T A «Updated world map of the Köppen-Geiger climate classification». Hydrology and Earth System Sciences, 11, 5, 2007, p. 1633–1644. DOI: 10.5194/hess-11-1633-2007 [Consulta: 30 gener 2016].
* ↑ «NASA Earth Observations Data Set Index». NASA, 30-01-2016. Arxivat de l'original el 11 de maig 2020. [Consulta: 12 novembre 2021].
* ↑ «NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)». NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission, 30-01-2016. Arxivat de l'original el 19 d’abril 2019. [Consulta: 12 novembre 2021].
# Pentè

Els pentens són alquens amb la fórmula química C 5H 10. Cadascun d'ells conté un doble enllaç de cinc àtoms de carboni dins de la seva estructura molecular. Hi ha un total de sis compostos diferents en aquesta classe, que es diferencien entre si perquè els àtoms de carboni s'adhereixen linealment o en una estructura ramificada, i si el doble enllaç té una forma cis o trans.

## Isòmers de cadena recta

1-pentè és una alfa-olefina. El més sovint 1-pentè es fa com un subproducte de craqueig catalític o tèrmic de petroli, o durant la producció d'etilè i propilè a través de craqueig tèrmic de fraccions d'hidrocarburs. Rares vegades es va aïllar en forma d'un compost separat. En canvi, és més sovint barreja amb la gasolina o, en una barreja amb altres hidrocarburs, llogats amb isobutà per a produir gasolina.
2-pentè té dos isòmers geomètrics, cis-2-pentè i trans-2-pentè. cis-2-pentè s'utilitza en la metàtesi d'olefines.

## Referències

* ↑ PubChem. «1-Pentene» (en anglès). [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ Daub, G. William; Seese, William S. Química (en castellà). Pearson Educación, 1996, p. 523. ISBN 978-968-880-790-3.
* ↑ «RSA Olefins | cChange» (en anglès americà). [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ PubChem. «cis-2-Pentene» (en anglès). [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ PubChem. «trans-2-Pentene» (en anglès). [Consulta: 16 gener 2022].
# Leifita

La leifita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany i dona nom al grup de la leifita. Rep el nom per Leif Ericson (en nòrdic antic, Leifr Eiríksson) (ca. 970 – ca. 1020) qui fou un explorador nòrdic, considerat com el primer europeu a arribar a Amèrica del Nord (sense comptar Groenlàndia), gairebé 500 anys abans de Cristòfor Colom.

## Característiques

La leifita és un silicat de fórmula química (Na,H₂O)Na₆[Be₂Al₂(Al,Si)Si$_{15}$O$_{39}$]F₂. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la leifita pertany a «09.EH - Estructures transicionals entre fil·losilicats i altres unitats de silicat» juntament amb els següents minerals: manganoneptunita, neptunita, watatsumiïta, magnesioneptunita, grumantita, sarcolita, ussinguita, teliuixenkoïta, eirikita i nafertisita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pegmatita Narssârssuk, situada a l'altiplà de Narsaarsuk, a Igaliku (Kujalleq, Groenlàndia). També ha estat descrita al foird Tunulliarfik, a Narsaq, també a Groenlàndia, així com en altres indrets del Canadà, Noruega i Rússia.

## Referències

* ↑ «Leifite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 febrer 2020].
# Cementiri de Vilalleons

El Cementiri de Vilalleons és un conjunt del municipi de Sant Julià de Vilatorta (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un cementiri que descriu una forma rectangular (20x15mts), amb un mur de dos metres d'alçada, on s'hi obren finestres trapezoïdals, amb la part superior més arrodonida, les quals són protegides per reixes. El mur culmina amb una mena de merlets sinuosos i amb una creu al mig de cada una d'elles. A ponent s'hi obre una gran portalada d'arc de mig punt inscrita en una falsa coberta a dues vessants i decorada amb una mena d'arquets cecs en posició escalonada. La teulada és coronada per una creu inscrita dins d'un cercle. La capella mira vers a ponent, té un portal rectangular amb motllures i un òcul al damunt flanquejat per un esgrafiat d'àngels. L'absis es troba vers llevant i és peraltat i a damunt de la volta hi ha una bola de pedra. Maçoneria, amb decoracions de totxo vermell i elements de ressalt de pedra picada, mentre que la capella es troba arrebossada. L'estat de conservació és bo. La inscripció del portal de la capella resa així: "EXPECTO RESURECTIONEM MORTUORUM SYMB NIC/ AÑO 1492 FAMILIA ESTAÑOL".

## Història

El municipi de Vilalleons va tenir batlle propi des de 1787, però restà unit a Sta. Eugènia a la dècada de 1820. De llavors ençà tingué plena independència fins que el 8 juliol de 1945 es fusionà amb Sant Julià de Vilatorta. Com podem observar, per la data constructiva, el cementiri es degué construir abans de la fusió del municipi amb el de Sant Julià.

## Referències

* 1 2 «Cementiri de Vilalleons». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 febrer 2016].
# TRP

TRP té els següents significats:
* Tribunal de Responsabilitats Polítiques, tribunals creats el 1939 a Espanya amb la Llei de Responsabilitats Polítiques
* Canals TRP (de l'anglès Transient Receptor Potential), canals iònics implicats en la percepció del dolor
* Tokai Reprocessing Plant, planta de reprocessament nuclear a la població de Tokaimura, al Japó
* Trp, abreviatura del triptòfan, aminoàcid essencial
* Telangana Rashtra Party
# Frontera entre Algèria i Mauritània

La frontera entre Algèria i Mauritània és la línia fronterera, de traçat rectilini, en sentit est-oest, al desert del Sahara, que separa el sud-oest d'Algèria (wilayes d'Adrar i Tindouf) del nord-est de Mauritània (regió de Tiris Zemmour) a l'Àfrica Septentrional. Té 461 km de longitud El seu traçat, heretat de la descolonització francesa, fou ratificat definitivament pel costat algerià el 18 de febrer de 1984 per la convenció d'amollonament entre ambdós països, signada el 13 de desembre de 1983, pels presidents Chadli Bendjedid i Mohamed Khouna Ould Haidalla.

## Traçat

La frontera algeriana-mauritana està marcada per 3 mollons al llarg dels seus 463 km, seguint una línia dreta, entre els punts geogràfics 4° 50' 00 0 Oest - 25° 00' 00 0 Nord i 8° 40' 00' 0 Oest - 27° 17' 40 Nord. Comença al trifini entre Algèria, Mauritània i Mali al nivell del Meridià 25 Oest i del paral·lel 4°50' Nord, per acabar al meridià 27° 17' 40' Oest i el paral·lel 8° 40' Nord, al trifini entre Algèria, Mauritània i el Sàhara Occidental.

## Bibliografia

* Décret de Ratification et Convention relative au bornage de la frontière d'État entre la République Algérienne Démocratique et Populaire et la République Islamique de Mauritanie, Journal Officiel de la République Algérienne, JO N° 8 du 21 février 1984, Page 164, Page 165.

## Referències

* ↑ «Algeria». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ «Mauritània». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ S. Hamam Ghania «Préservation de l'intégrité territoriale : une œuvre de longue haleine». El Djeich, Hors-série 2/4, 01-11-2012, pàg. 48-51. Arxivat de l'original el 2016-11-10 [Consulta: 23 febrer 2018].
# Salvador Sedó i Alabart

Salvador Sedó i Alabart (Reus, Baix Camp, 3 d'abril de 1969) és enginyer tècnic industrial i polític català. Va ser eurodiputat d'Unió Democràtica de Catalunya entre 2011 i 2014, adscrit al grup polític del Partit Popular Europeu.

## Vida personal i professional

Nascut el 3 d'abril del 1969 a Reus, és fill de Salvador Sedó i Marsal. Enginyer Tècnic Industrial per la Universitat Politècnica de Catalunya i va fer un Postgrau en Lideratge i Gestió Pública a IESE. El 1998 va fundar i n'és president de la consultora internacional NISIROS SL. Del 1987 al 1989, fou membre del Claustre d'Estudiants de la Universitat Politècnica de Catalunya. Va ser vicepresident de SME Europe.

## Trajectòria política

Membre d'Unió Democràtica de Catalunya des del 1985 i Conseller Nacional des del 1991. Ha estat president (1993-1995) i secretari general (1995-1996) de la Unió de Joves. Del 1993 al 1994 fou membre del Consell Consultiu de la Fundació Europea de la Joventut del Consell d'Europa i del 1992 al 1997 formà part del Comitè Executiu de les Joventuts Democratacristianes Europees. També del 1995 al 1997 fou Membre del Buró del Fòrum Juvenil de la Unió Europea, de la Comissió Internacional d'UDC, del Buró Polític de la Internacional Demòcrata de Centre i del Buró Polític del Partit Popular Europeu.
Des del 1997 és el Secretari de Relacions Internacionals d'Unió Democràtica de Catalunya i des de l'any 2000 forma part del Comitè de Govern del partit. De març a desembre de 2011 fou director general de Relacions Exteriors de la Generalitat de Catalunya. En desembre de 2011 fou designat com a diputat al Parlament europeu, càrrec que va ocupar fins a juny de 2014. Poc després fou designat senador pel parlament de Catalunya per substituir Eva Parera i Escrichs. El 19 de juny de 2017 va ser un dels signants del manifest fundacional d'Units per Avançar, partit catalanista, proeuropeu, moderat i humanista.

## Referències

* 1 2
* ↑ Fitxa del Parlament Europeu
* ↑ Salvador Sedó toma posesión como senador de CiU por designación autonómica, La Vanguardia, 9 de setembre de 2014
* ↑ Fitxa del Senat

## Enllaços externs

* Salvador Sedó Arxivat 2014-01-05 a Wayback Machine.
# Berg-Önundr

Bergönundur Þorgeirsson, més conegut per Berg-Önundr (905 - 934), era un viking de Borgarfjörtur, Islàndia, però procedent d'Hordaland, Noruega, que apareix com a antagonista i aferrissat enemic d'Egill Skallagrímsson en la saga que duu el seu nom. En la saga s'interpreta que estava al servei del rei Eric el Sanguinari, i rebutjà la reclamació de la part proporcional d'una herència de l'esposa d'Egill, Ásgerðr, amb qui compartia parentiu (estava casat amb una mitja germana seua), la qual cosa desembocà en un holmgang (duel) a Ask per l'ofensa. Quan Egill mata a Bárðr d'Atley, un servidor de la corona i emparentat amb la reina Gunnhild, és declarat proscrit i Berg-Önundr s'encarrega d'organitzar una partida per capturar-lo, cosa que no aconsegueix perquè Egill, que tenia fama de berserker, en acabant el mataria.
Poc se sap de la seua genealogia: estava casat amb Gunnhildur Björnsdóttir (n. 910), filla de Björn Brynjólfsson (876 - 932) de Sogn, i neta de Brynjulf Björnsson d'Aurlandi. No se'n coneix descendència.

## Referències

* ↑ Egils saga Skallagrímssonar (filmed 1948), Valdimar Ásmundsson, (Manuscript. Salt Lake City, Utah : Filmet av the Genealogical Society of Utah, 1948), FHL film 73,228 item 5., pt. 3, p. 94, 148, 149, 152-158, 164-170, 181, 202.
* ↑ Ættir, Kristjáns A. Kristjánssonar, kaupmanns frá Sudureyri, og konu hans Sigridar H. Jóhannesdóttur (1952), Þorvaldur Kolbeins, (Reykjavík, Iceland : Prentsmidjan Edda H. F., 1952), FHL book 929.24912 K898k., p. 78.

## Enllaços externs

* Text complet de la Saga d'Egill (anglès)
* Text complet de la Saga d'Egill en snerpa.is (en islandés).
# Pentàedre

Un pentàedre o pentaedre (ambdues variants són acceptades) és un políedre que té cinc cares. Atès que no hi ha cap políedre cara-transitiu de cinc costat i que hi han dues formes topològiques diferents, aquesta forma és menys popular que el tetràedre o l'octàedre.
Hi ha dues formes topològiques amb polígons regulars formant les cares: la piràmide de base quadrada i el prisma triangular. També se'n poden construir variants geomètriques amb cares irregulars.
| Name | Imatge | Vèrtex | Arestes | Cares | Cares segons tipus |
| piràmide de base quadrada | | 5 | 8 | 5 | 4 triangles 1 quadrat |
| prisma triangular | | 6 | 9 | 5 | 2 triangles 3 quadrats |

## Hosoedre

Existeix una tercera figura polièdrica topològica de 5 cares, degenerada com a políedre: existeix com una tessel·lació esfèrica de cares digonals, anomenada hosoedre pentagonal, amb un símbol de Schläfli {2,5}. Té 2 vèrtexs (punts antipodals), 5 arestes i 5 cares digonals.

## Referències

* ↑ «Pentàedre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.

## Enllaços externs

* Pentahedron a MathWorld
# Lliga per a la Llibertat de la Programació

La Lliga per a la Llibertat de la Programació (League for Programming Freedom (LPF)) fou fundada el 1989 per Richard Matthew Stallman, per lluitar contra les patents de programari.
La lliga es va fundar a conseqüència dels judicis d'Apple contra Microsoft. Apple volia instaurar un monopoli de copyrights sobre interfícies gràfiques. Segons Stallman, això, perjudicava no només a Microsoft, si no a totes les companyies, petites i grans, que desenvolupaven programari aleshores. El gran èxit de les primeres manifestacions en contra va portar a la fundació de la Lliga.
Als primers anys la lliga es va dedicar a lluitar per la no imposició dels copyrights d'interfície gràfica per, no gaire després, generalitzar les seves activitats enfront de les patents de programari a nivell general.
# Cementiri de Vilaür

El Cementiri de Vilaür és una cementiri del municipi de Vilaür (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat al nord del nucli urbà de la població de Vilaür, al costat de l'antiga carretera GIV-6226, actualment remodelada, agafant un trencall a mà esquerra en sortir de la població.

## Descripció

És un recinte de planta més o menys rectangular, amb una zona enjardinada al mig. Al seu voltant hi ha un carrer pavimentat, que dona accés als dos cossos allargats on hi ha els nínxols, adossats als murs de tanca. Els nínxols genuïns estan situats a la banda ponent. Presenten un coronament a manera d'arc conopial rematat amb una creu. Estan numerats i emblanquinats. Tot el conjunt està envoltat d'una tanca perimetral emblanquinada, amb un gran portal d'accés rectangular rematat amb un frontó motllurat i els brancals decorats a manera de pilastres. Al mig del frontó hi ha la data d'inauguració del recinte, 1928, i està coronat amb una creu de ferro decorada.
A tocar del recinte, a la part de llevant hi ha una petita construcció de planta rectangular, coberta amb una volta rebaixada bastida amb maons disposats a pla. Presenta una gran porta rectangular i una finestra circular al damunt. Està arrebossada i pintada de blanc.

## Referències

* 1 2 3 «Cementiri de Vilaür». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 agost 2014].