OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Maria Alòs i Martínez

Josep Maria Alòs i Martínez (Barcelona, 1929-2022) conegut per la família i amics com a Pepito, és un activista social català, vinculat des de jove al moviment veïnal, associatiu i cultural del barri del Poblenou. Va ser l'impulsor del retorn de la tradició de celebrar les festes majors populars al barri i durant 15 anys va presidir la Coordinadora d'Entitats del Poblenou, encarregada d'organitzar la festa major.
El 1985 va ser un dels membres fundadors de l'ACR, Associació Cultural i Recreativa de Comissions de Festes de Carrers del Poblenou, que presideix des que es va fundar fins a l'any 2019. Des de la presidència de la Comissió ha impulsat i organitzat la Cavalcada de Reis al Poblenou, el Concurs de Colles Sardanistes valedor per al campionat de Colles Sardanistes del Poblenou, i també ha impulsat el que s'ha convertit ja en una llarga tradició de guarnir els carrers del barri per la festa major.
El 1991 li va ser concedit el premi Sant Martí, el 2001 la Medalla d'Honor de Barcelona i la medalla de plata de la Guàrdia Urbana.
Per tal de recordar aquesta persona després de la seva mort, des de la comissió de festes dels carrers de Poblenou s'ha canviat el nom del concurs de sardanes de les festes de maig que a partir del 2023 passa a dir-se "Memorial Josep Alòs". També s'ha batejat una carrossa en forma de barca que la comissió utilitzarà en la cavalcada de reis del barri i altres actes, amb el nom de Pepito.
# Serra d'Orrit

La Serra d'Orrit és una serra situada al municipi d'Odèn (Solsonès), amb una elevació màxima de 1.083,2 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tal·liomelana

La tal·liomelana és un mineral de la classe dels òxids que pertany al grup de la coronadita.

## Característiques

La tal·liomelana és un òxid de fórmula química Tl(Mn$^{4+}$$_{7.5}$Cu$^{2+}$$_{0.5}$)O$_{16}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2019, sent publicada per primera vegada el 2021. Cristal·litza en el sistema tetragonal.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del museu mineralògic de la Universitat de Breslau, Polònia, amb el número de catàleg: mmwr iv8025.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Zalas, a la localitat de Gmina Krzeszowice, dins el comtat de Kraków (Voivodat de la Petita Polònia, Polònia), on es troba en forma d'agregats fibrosos i altament porosos, de mida inferior a 50 μm, i on es troba associada a altres minerals com malaquita, iodargirita, goethita, cuprita i òxids de manganès. Aquesta pedrera és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Thalliomelane» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 gener 2022].
# Jalea real

Jalea real és una pel·lícula espanyola de comèdia paròdica iconoclasta escrita i dirigida per Carles Mira i Franco estrenada el novembre de 1981.

## Sinopsi

Ambientada en un "imperi on mai es posa el sol" (una paròdia de l'Imperi espanyol del segle XVII), el rei no pot oferir al seu regne ni a la seva cort un hereu. Per tal de poder aconseguir-ho decideixen casar-lo i el convencen que copular és un deure d'un rei. Com que el rei sembla que no pot complir amb el seu deure, la cort sencera intenta fer el possible perquè el rei deixi embarassada la reina.

## Repartiment

* Mario Pardo - El rei
* Mapi Sagaseta - La reina
* Berta Riaza - la duquesa
* Luis Ciges - Condestable
* Guillermo Montesinos - Salomón
* Joan Monleón - Muley

## Recepció

Fou exhibida com a part de la secció oficial a la II edició de la Mostra de València de 1981.

## Referències

* ↑ Carles Mira estrena la película "Jalea real", El País, 8 de novembre de 1981
* ↑ Jalea real a sensacine.com
* ↑ De València al Mediterrani. Mostra, Encontre i Trobada. 1980-1990., p. 286-289
# Afrani

Afrani és el nom dels següents personatges:
* Luci Afrani (poeta), poeta còmic romà del segle i aC.
* Luci Afrani, militar romà d'origen fosc.
* Tit Afrani o Tit Afreni, líder de la guerra Màrsica.
* Flavi Afrani, cònsol de Roma.
# Petarc

El petarc, cotxero, donzelleta, grivieta, petard, tord becut o trugeta (Symphodus rostratus) és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir els 13 cm de longitud total.
* El cos és allargat.
* La part superior del cap és còncava.
* El perfil cefàlic és quasi recte, una mica boterut per sobre de l'ull.
* Rostre molt llarg.
* La boca és molt petita, amb els llavis no gaire gruixuts.
* Mandíbules protràctils, amb dents agudes.
* El preopercle és dentat.
* Té una aleta dorsal amb tots els radis quasi de la mateixa alçada.
* La coloració és variable (marró, negre, verd). Els mascles madurs presenten una coloració més vermellosa. Tenen una taca negra al voltant de l'orifici anal.

## Reproducció

El mascle fa un niu a la sorra amb algues i, després de la posta, el tapa amb sorra. El mascle vigila la posta fins a la desclosa.

## Alimentació

Menja petits crustacis.

## Hàbitat

És d'aigües molt litorals, a fons rocallosos i a praderies de Posidonia oceanica fins als 30 m. També apareix en la sorra de les praderies.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Mediterrània i a l'oest de la mar Negra.

## Costums

És solitari.

## Etimologia

Joan Veny fa derivar petarc del cat. antic 'pot' ‘llavi’, sufixat amb -ard (< germ. HARD), augmentatiu, és a dir, potard > petard ‘(tord) del llavi gros', car l'allargament del musell és la seva característica més destacada respecte dels altres làbrids.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Quignard, J.-P. i A. Pras, 1986. Labridae. p. 919-942. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (editors) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París, França. Vol. 2.
* ↑ Mas Ferrà, Xavier i Canyelles Ferrà, Xavier: Peixos de les Illes Balears. Editorial Moll, Palma, maig del 2000. Manuals d'introducció a la naturalesa, 13. ISBN 84-273-6013-4. Plana 208.
* 1 2 Mas Ferrà, Xavier i Canyelles Ferrà, Xavier: Peixos de les Illes Balears. Plana 208.

## Bibliografia

* Bloch, M. E. 1791. Naturgeschichte der ausländischen Fische. Berlin. Naturg. Ausl. Fische v. 5: i-viii + 1-152, Pls. 253-288.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Quignard, J.-P. i A. Pras, 1986. Labridae. p. 919-942. In P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen and E. Tortonese (editors) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* Discover Life (anglès).
# Josep Costa i Faura

Josep Costa i Faura (Barcelona, 1 de novembre de 1894 - Madrid, 12 de febrer de 1968) fou un futbolista català de la dècada de 1910.

## Trajectòria

Defensà els colors del FC Barcelona entre 1912 i 1919. Començà jugant de centrecampista i posteriorment esdevingué defensa, formant una brillant línia amb el porter Lluís Bru i Eduard Reguera. Participà en la consecució de dos Campionats de Catalunya, les temporades 1915-16 i 1918-19. Disputà quatre partits i marcà un gol amb la selecció de Catalunya.

## Palmarès

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1915-16, 1918-19

## Referències

* 1 2 3 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Ha fallecido el que fue famoso defensa del Barcelona Jose Costa Faura». Mundo Deportivo, 15-02-1968.
# CLP

CLP té els següents significats:
* Consell Legislatiu Palestí, òrgan legislatiu de l'Autoritat Nacional Palestina
* Comitè de Lluites Populars, grup activista de Veneçuela
* Coalició de Lluita Popular, coalició política liderada pel Partit Comunista d'Espanya (marxista-leninista)
* Lliga tunisiana de futbol (del seu nom en francès Championnat de la Ligue Professionnelle), màxima competició de futbol de Tunísia
* Reglament CLP (de l'acrònim en anglès de Classification, Labelling and Packaging), normativa de la Unió Europea referida a la manipulació de substàncies químiques
* Cell Loss Priority, bit indicador dins de l'estructura de les cel·les Asynchronous Transfer Mode
* CLP també és el codi ISO 4217 del peso xilè, moneda de curs legal de Xile
Viccionari
# Schnapps

Schnapps (derivat de l'alemany: empassar) designa en les regions germanòfones qualsevol tipus d'aiguardent especialment amb més de 32º d'alcohol i especialment el produït a Alemanya, Àustria, Alsàcia, Lorena, o Suïssa. A Suècia i a Dinamarca se'n diu snaps però allà s'assembla més al vodka.
El terme designa normalment un aiguardent transparent, fermentat i destil·lat a partir de cereals, arrels o fruits, en particular de cireres (Kirschwasser), pomes, peres, préssecs, prunes, albercocs o de mirabolaners. Es fa fermentar el residu que queda després d'extreure el suc de les fruites. Al schnapps veritable no s'hi afegeix sucre ni aromatitzants. La taxa d'alcohol és pròxima als 40%.
Especialment a Amèrica del Nord hi ha un gran nombre de begudes alcohòliques que reben el nom genèric de schnapps, però que no responen a la definició que s'ha donat a dalt. Per exemple no procedeixen de la fermentació i posterior destil·lació i sovint incorporen ingredients com el sucre.

## Vegeu també

* Snaps

## Referències

* ↑ Kluge, Friedrich. Etymologisches Wörterbuch der deutschen Sprache. 22. Aufl.. Berlín: De Gruyter, 1989. ISBN 3-11-006800-1.
* 1 2 Prial, Frank J. «SCHNAPPS, THE CORDIAL SPIRIT». New York Times Magazine, 27-10-1985. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ Dias Blue, Anthony. The complete book of spirits : a guide to their history, production, and enjoyment. 1st ed. Nova York: HarperCollins, 2004. ISBN 0-06-054218-7.
* ↑ «Schanpps» (en anglès). Wynndel Craft Distilleries. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ «What Is Schnapps?» (en anglès). the Spruce Eats, 29-11-2019. [Consulta: 27 juny 2021].
# Tal·lit

El Tal·lit (hebreu: טלית‎) és un accessori religiós jueu amb forma de mantell, està fet de seda, de llana, o de lli, (però mai de llana amb lli), i té quatre serrells en els seus extrems, aquests serrells són coneguts com a tsitsit (en singular), o tsitsiot (en plural).

## Tal·lit gadol

El tal·lit gadol (gran tal·lit) és utilitzat pels homes en el moment de l'oració a la sinagoga, i en el moment de l'oració de Shacharit (la primera oració del matí).
Entre els jueus asquenazites, el costum de cobrir-se amb el tal·lit gadol es reserva pels homes després del casament. D'acord amb aquest costum, se'ls permet cobrir-se amb tal·lit gadol només en ocasions especials, (com quan estan cridats a llegir la Torà a la sinagoga).
Els jueus orientals (també anomenats mizrahim), tenen el costum de cobrir-se amb el tal·lit gadol des de l'edat de tretze anys, quan el nen ha celebrat el seu bar mitsvà o fins i tot abans de la cerimònia. Les comunitats conservadores i reformistes permeten que les dones facin ús del tal·lit gadol, tot i que les dones ortodoxes jueves no poden portar-lo.
La bandera de l'estat d'Israel es basa en els colors d'un tal·lit gadol asquenazita, perquè està formada per una Estrella de David blava, i per dues franges blaves sobre un fons blanc. El tal·lit gadol asquenazita es diferencia del sefardita tan sols en els colors, el tal·lit gadol sefardita és totalment blanc, mentre que l'asquenazita és de color blanc amb ratlles blaves o negres.

## Tal·lit qatan

Existeix també una altra peça que és coneguda com a tal·lit qatan (petit tal·lit), aquesta peça té forma d'armilla, i es pot portar per sota de la roba habitual (o per sobre), el tal·lit katan es pot dur tot el dia, i no només en ocasions especials, o durant la pregària, sinó en fer les activitats quotidianes, (fins i tot a la feina), normalment els que porten el tal·lit qatan solen ser homes jueus observants de les mitsvot (manaments), els nens també el poden portar. No és habitual que les dones en portin, excepte a les congregacions reformistes, i a les conservadores, (però no a les ortodoxes).

## Referències

* 1 2 www.breslovcentre.org
# Iterador

En programació informàtica, un iterador és un objecte que progressivament proporciona accés a cada element d'una col·lecció, en ordre.
Una col·lecció pot proporcionar diversos iteradors a través de la seva interfície que proporcionen elements en diferents ordres, com ara cap endavant i cap enrere.
Sovint, un iterador s'implementa en termes de l'estructura subjacent a la implementació d'una col·lecció i sovint s'acobla estretament a la col·lecció per permetre la semàntica operativa de l'iterador.
Un iterador és de comportament semblant a un cursor de base de dades .
Els iteradors daten del llenguatge de programació CLU l'any 1974.

## Referències

* ↑ Gatcomb, Joshua. «Understanding and Using Iterators». Perl.com, Jun 16, 2005. [Consulta: 8 agost 2012].
* ↑ Watt, Stephen M. «A Technique for Generic Iteration and Its Optimization» (PDF). The University of Western Ontario, Department of Computer Science, September 16, 2006. [Consulta: 8 agost 2012].
* ↑ Alex Allain. «STL Iterators». Cprogramming.com - Your resource for C and C++. [Consulta: 8 agost 2012].
* ↑ Liskov, Barbara (1996). "A history of CLU". Bergin,Jr., Thomas J. and Gibson,Jr., Richard G. History of programming languages-II: 471-510, New York, NY, USA: ACM. DOI:10.1145/234286.1057826 [Consulta: 6 juny 2013] (en (anglès))
# Pere Terrencs

Pere Terrencs (Mallorca, segle XV-XVI) va ser un pintor que treballà a Mallorca durant el regnat dels Reis Catòlics i de l'emperador Carles.
Està documentat entre 1479 i 1528. Tenia casa i taller obert, de manera probable, a una travessia del carrer dels Paraires de Palma. Aprengué de pintar i d'utilitzar la tècnica de l'oli a València. El 1483, tornà a Mallorca i, el 1488, fou nomenat pintor oficial de la Universitat de la Ciutat i Regne de Mallorca. És autor de diversos retaules, com el de Sant Francesc, Santa Catalina i Santa Praxedis (1483), per al convent del Carme de Palma, el de Nostra Senyora del Roser, Sant Pere i Sant Joan (1498), per a la parròquia de Felanitx, el de Sant Jeroni (1512), per a la parròquia de Campos, el de Sant Jeroni per a l'església de Sant Jeroni de Palma i els de Sant Joaquim i Santa Anna, per als convents de Sant Bartomeu d'Inca, i de Santa Clara de Palma. Va ser contractat el 1488, amb Alonso de Sedano, per pintar el Martiri de Sant Sebastià, per a la Seu de Mallorca. El 1518 renovà el retaule de l'altar major de Sant Domingo de Palma. Va ser un pintor rellevant i regentà el primer taller de pintura del seu tempsw a Mallorca. La seva pintura és detallista, de bona factura, i marca el pas del gòtic tardà al Renaixement.

## Referències

* ↑ «Terrencs, Pere». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 17. Palma: Promomallorca, p. 166-167. ISBN 84-8661702-2.
# Jesús Villar Notario

Jesús Javier Villar Notario (Jaca, 1964) és un polític valencià, alcalde de Sant Vicent del Raspeig (l'Alacantí) de 2015 a 2023. Va ser jugador i entrenador de Divisió d'Honor d'hoquei herba amb l'Atlètic Sant Vicent i és tècnic del Servei d'Esports de la Universitat d'Alacant.
Malgrat que la seva família era de Sant Vicent del Raspeig, Jesús Villar va nàixer a Jaca per un trasllat laboral del seu pare fins que amb 7 anys es va mudar al poble. Militant del PSPV-PSOE des de 2006, és regidor de l'ajuntament de Sant Vicent des de les eleccions de 2007 i accedeix a l'alcaldia a les eleccions de 2015 amb el suport de Guanyar-Esquerra Unida, Si se puede-Podem i Compromís, aconseguint apartar a l'anterior alcaldessa Luisa Pastor del Partit Popular després de 14 anys de mandat ininterromput.

## Referències

* ↑ «Jesus J. Villar Notario - Directorio de la UA», 29-12-2014. Arxivat de l'original el 2014-12-29. [Consulta: 25 juny 2021].
# CL (cantant)

Chae-rin Lee (nascuda el 26 de febrer de 1991), més coneguda pel seudònim d'escenari CL, és un cantant, compositora i rapera sud-coreana. Nascuda a Seül, Corea del Sud, va passar molta part de la seva vida primerenca al Japó i França. Va ser entrenada a JYP Etertainment abans d'unir-se a YG Entertainment, i esdevingué un membre del grup de noies 2NE1.
Chae-rin Lee va néixer a Seül, Corea del Sud, però va passar la major part de la seva infantesa a París, Tsukuba i Tòquio. Quan complí els 13, va mudar a París sola, on va estudiar dos anys. Aconseguí una audició amb YG Entertainment quan tenia 15 anys.

## Influències

Ella cita al dirigent de 1TYM, Teddy Parc, qui va produir molta de la música de 2NE1, com una influència i inspiració, així com Madonna, Queen i Lauryn Hill.

## Referències

* ↑ Russell, Mark. K-Pop Now!: The Korean Music Revolution. Tuttle Publishing, 2014, p. 77. ISBN 978-1-4629-1411-1.
* ↑ «CL at Naver Music». Naver Music. NHN Corp.. [Consulta: 13 novembre 2010].
* ↑ Park, Mi-ae «CL, "데모 테이프 들고 무작정 YG 문 노크"». eDaily, 22-05-2009. Arxivat 19 August 2022$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «Female Big Bang to be Unveiled». KBS Global, 25-03-2009 [Consulta: 19 juliol 2017].
* ↑ «[CL 1부. 새해 첫 날, 눈물 젖은 자장면 드셔보셨나요?]». OSEN, 13-06-2013. [Consulta: 13 juny 2013].
* ↑ Park, Yeong-ung «"박봄은 비욘세?"..2NE1이 밝힌 롤모델은?». Star News, 13-10-2010 [Consulta: 19 juliol 2017].
# Schmitterita

La schmitterita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom en honor d'Eduardo Schmitter Villada (21 de juny de 1904, Toluca, Mèxic - 1982(?)), catedràtic de mineralogia i petrologia a la Universitat Nacional de Mèxic, i també investigador a l'Institut Mexicà de Geologia de la Universitat.

## Característiques

La schmitterita és un òxid de fórmula química (UO₂)(TeO₃). Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1971. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 1. Estructuralment es troba relacionada amb la moctezumita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la schmitterita pertany a «04.JK - Tel·lurits sense anions addicionals, sense H₂O» juntament amb els següents minerals: winstanleyita, walfordita, spiroffita, zincospiroffita, balyakinita, rajita, carlfriesita, denningita, chekhovichita, smirnita, choloalita, fairbankita, plumbotel·lurita, magnolita, moctezumita i cliffordita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Bambolla, situada a la localitat de Moctezuma, al municipi homònim (Sonora, Mèxic). També ha estat descrita a les mines Candelaria i San Miguel, ambdues properes a la localitat tipus. També ha estat descrita a la República Democràtica del Congo, a Noruega i a la República Txeca.

## Referències

* ↑ «Schmitterite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 gener 2022].
# Louis-Antoine Garnier-Pagès

Louis-Antoine Pagès dit Garnier-Pagès (Marsella, Boques del Roine, 16 de febrer de 1803 – París, 31 d'octubre de 1878) fou un polític francès, membre del govern provisional de 1848, alcalde de París (1848) i membre del govern de defensa nacional (1870-1871).

## Biografia

Era membre d'una família de burgesos republicans, fill d'un professor de retòrica i germà del diputat republicà Étienne Garnier-Pagès. Treballà com a comerciant alhora que participava en les reunions de les societats secretes de París i durant la revolució de 1830 participà en les revoltes dels obrers del quartier de Saint-Avoye. A la mort del seu germà el 1842 el va substituir com a diputat republicà pel col·legi electoral de Verneuil-sur-Avre (Eure). Reescollit el 1846, juntament amb Laurent-Antoine Pagnerre, Michel Goudchaux i Armand Marrast va organitzar l'estat major republicà clandestí i una campanya antimonàrquica.
El 24 de febrer de 1848 participà en els fets revolucionaris de París que suposaren l'abdicació de Lluís Felip I i formà part del nou govern provisional que va proclamar la república amb Dupont de l'Eure, François Arago, Lamartine, Adolphe Crémieux, Marie i Ledru-Rollin. Immediatament fou restablert el càrrec d'alcalde de París i en fou nomenat. Abandonà el càrrec el 5 de març del mateix any quan fou nomenat ministre de finances del govern provisional. Va imposar alguns impostos addicionals, cosa que va evitar la bancarrota del nou govern però que el va fer força impopular. També va formar part de la Comissió Executiva de la nova Assemblea Constituent. Després de l'elecció com a president de Lluís Napoleó Bonaparte mantingué el seu escó de diputat.
Va abandonar l'escó després del cop d'estat del 2 de desembre de 1851 que suposà la proclamació del Segon Imperi Francès. Es retirà al món dels negocis fins que fou escollit novament diputat a les eleccions legislatives franceses de 1863. El 13 de març de 1864 va ser imputat amb Carnot, Jules Favre, Jules Grévy, Marie, Manuel Aragó i altres dirigent republicans per activitats contra l'Imperi, però foren absolts. També es va oposar a la política d'enfrontament amb Prússia.
Quan després de la Guerra Franco-prussiana fou deposat Napoleó III i es proclamà la Tercera República Francesa formà part novament del govern de defensa nacional. No aconseguí ser elegit diputat a les eleccions legislatives de 1873 i es retirà de la vida pública.

## Obres

* Histoire de la revolution de 1848 (1860–1862)
* Histoire de la commission executive (1869–1872)
* L'Opposition et l'empire (1872).

## Bibliografia

* Jean-Claude Caron, La France de 1815 à 1848, Paris, Armand Colin, 2002
* Jean Dautry, 1848 et la IIe République, Paris, Éditions Sociales, 1957
* Jean Garrigues, Philippe Lacombrade, La France au s.XIVè 1818-1914, Armand Colin, 2004
* Jeanne Gilmore, La république Clandestine 1818-1848, Paris, Aubier, 1997
* Daniel Stern, Histoire de la révolution de 1848, Paris, Éditions Balland, 1985
* Le Procès des Treize en première instance, Paris, E. Dentu, 1864

## Referències

* ↑ Biografia de Garnier-Pagès al web l'Assemblea nacional
# Tal·lit gadol

El tal·lit gadol (gran tal·lit) és utilitzat pels homes en el moment de l'oració a la sinagoga, i en el moment de l'oració de Shacharit (la primera oració del matí).
Entre els jueus asquenazites, el costum de cobrir-se amb el tal·lit gadol es reserva pels homes després del casament. D'acord amb aquest costum, se'ls permet cobrir-se amb tal·lit gadol només en ocasions especials, (com quan estan cridats a llegir la Torà a la sinagoga).
Els jueus orientals (també anomenats mizrahim), tenen el costum de cobrir-se amb el tal·lit gadol des de l'edat de tretze anys, quan el nen ha celebrat el seu bar mitsvà o fins i tot abans de la cerimònia. Les comunitats conservadores i reformistes permeten que les dones facin ús del tal·lit gadol, tot i que les dones ortodoxes jueves no poden portar-lo.
La bandera de l'estat d'Israel es basa en els colors d'un tal·lit gadol asquenazita, perquè està formada per una Estrella de David blava, i per dues franges blaves sobre un fons blanc. El tal·lit gadol asquenazita es diferencia del sefardita tan sols en els colors, el tal·lit gadol sefardita és totalment blanc, mentre que l'asquenazita és de color blanc amb ratlles blaves o negres.

## Referències

* ↑ www.breslovcentre.org
# Ithaca

«Ithaca» té aquests significats:
* Ithaca (llatí) o Ítaca (català), illa de Grècia a l'est de Cefalònia a les illes Jòniques
* Ithaca (Nebraska)
* Ithaca (Nova York)
* Ithaca (Ohio)
* East Ithaca, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York
* Northeast Ithaca, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York
* Northwest Ithaca, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York