OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# TCP Vegas

TCP Vegas és un algorisme d'evitació de congestió TCP que emfatitza el retard de paquets, en lloc de la pèrdua de paquets, com a senyal per ajudar a determinar la velocitat a la qual enviar paquets. Va ser desenvolupat a la Universitat d'Arizona per Lawrence Brakmo i Larry L. Peterson i introduït el 1994.
TCP Vegas detecta la congestió en una etapa incipient basant-se en l'augment dels valors de temps d'anada i tornada (RTT) dels paquets de la connexió a diferència d'altres tipus com Reno, New Reno, etc., que detecten la congestió només després que hagi passat realment mitjançant la pèrdua de paquets. L'algoritme depèn en gran manera del càlcul precís del valor RTT base. Si és massa petit, el rendiment de la connexió serà inferior a l'ample de banda disponible, mentre que si el valor és massa gran, s'escaparà la connexió.
S'estan realitzant moltes investigacions sobre l'equitat que proporciona el mecanisme lineal d'augment/disminució per al control de la congestió a Las Vegas. Una advertència interessant és quan Vegas està interoperada amb altres versions com Reno. En aquest cas, el rendiment de Vegas es degrada perquè Vegas redueix la seva velocitat d'enviament abans de Reno, ja que detecta la congestió d'hora i, per tant, ofereix una major amplada de banda als fluxos TCP Reno coexistents.
TCP Vegas és un dels diversos "sabors" dels algorismes d'evitació de congestió TCP. És un d'una sèrie d'esforços en l'ajustament de TCP que adapten el control de la congestió i els comportaments del sistema als nous reptes als quals s'enfronten els augments de l'ample de banda disponible en components d'Internet en xarxes com Internet2.
TCP Vegas s'ha implementat al nucli Linux, a FreeBSD i possiblement també en altres sistemes operatius.

## Referències

* ↑ «Basic concept of TCP-Vegas» (en anglès americà), 31-12-2020. [Consulta: 16 novembre 2023].
* ↑ «Understanding TCP Vegas: Theory and Practice» (en anglès). [Consulta: 16 novembre 2023].
* ↑ Brakmo, Lawrence S.; O'Malley, Sean W.; Peterson, Larry L. «TCP Vegas: new techniques for congestion detection and avoidance». ACM SIGCOMM Computer Communication Review, 24, 4, 01-10-1994, pàg. 24–35. DOI: 10.1145/190809.190317. ISSN: 0146-4833.
* ↑ Srijith, K. N.; Jacob, Lillykutty; Ananda, A. L. «TCP Vegas-A: Improving the Performance of TCP Vegas». Computer Communications, 28, 4, 16-03-2005, pàg. 429–440. DOI: 10.1016/j.comcom.2004.08.016. ISSN: 0140-3664.
# Covedale

Covedale és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000, Covedale tenia 6.360 habitants. La densitat de població era de 878,1 habitants/km². Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Geographic Comparison Table- Covedale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Tilapia louka

Tilapia louka és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: des de Guinea Bissau (riu Corubal) fins a Libèria (riu Loffa).

## Referències

* ↑ Smith, A. 1838-1847. Pisces. A: Illustrations of the zoology of South Africa; consisting chiefly of figures and descriptions of the objects of natural history collected during an expedition into the interior of South Africa in 1834-1836. Illust. Zool. S. Africa v. 4: 77 unnumb. pp, accompanying Pls. 1-31.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Teugels, G.G. i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1991. Tilapia. p. 482-508. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Teugels, G.G. i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1992. Cichlidae. p. 714-779. A: C. Levêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Volum 2. Coll. Faune Tropicale núm 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes i O.R.S.T.O.M., París, 902 p.
* Thys van den Audenaerde, D. F. E. 1969. Description of Tilapia louka sp. nov. from Sierra Leone and some remarks on Tilapia rheophila Daget 1962 (Pisces, Cichlidae). Rev. Zool. Bot. Afr. v. 79 (núms. 1-2): 82-96.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Marc Fauci

Marc Fauci (en llatí Marcus Faucius) era un cavaller romà nadiu d'Arpinium. Mercès a una carta de Ciceró se sap que la ciutat d'Arpinium tenia unes terres a la Gàl·lia Cisalpina les rendes de les quals s'utilitzaven per reparacions de temples i celebració de festivals. Fauci era un dels tres comissionats encarregats l'any 46 aC de recuperar les taxes que cobrava la ciutat. Ciceró recomana Fauci i els altres comissionats a Marc Juni Brut, llavors pretor a la Gàl·lia Cisalpina. Arpinium estava governada per un edil com a magistrat principal, segons es desprèn de la carta.

## Referències

* ↑ M.Faucius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 137
# Casa Mercè Garriga d'Arquer

La Casa Mercè Garriga d'Arquer és un edifici de Cerdanyola del Vallès (Vallès Occidental) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici d'habitatge unifamiliar entre mitgeres, de planta baixa i pis, que fou molt possiblement fou remuntada posteriorment amb un cos central. La façana és simètrica amb lo que es soluciona l'entrega de les mitgeres amb un element en forma de pilastra. A la façana principal hi ha un balcó corregut sustentat per tornapuntes de ferro. Destaca la solució d'acabat de la façana amb un element de formes curvilínies ornamentat amb esgrafiats amb motius de cacera inspirats en temes clàssics. Aquest element demostra la influència de corrents noucentistes cercant l'estil català clàssic.

## Història

La casa ara és la Sala d'Art Buigas.

## Referències

* 1 2 «Casa Mercè Garriga d'Arquer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 abril 2019].

## Enllaços externs

* Casa Mercè Garriga d'Arquer Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Radiobiologia

La radiobiologia és la ciència que estudia els fenòmens que es produeixen en els éssers vius després de l'absorció d'energia procedent de les radiacions ionizants.

## Referències

* ↑ «Radiobiologia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Cephaloscyllium variegatum

Cephaloscyllium variegatum és una espècie de peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 72 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima subtropical que viu entre 114-606 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Last, P.R. i J.D. Stevens, 1994. Sharks and rays of Australia. CSIRO, Austràlia. 513 p.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* Compagno, L.J.V. i V.H. Niem, 1998. Scyliorhinidae. Catsharks. p. 1279-1292. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO Identification Guide for Fishery Purposes. The Living Marine Resources of the Western Central Pacific. FAO, Roma, Itàlia.
* Compagno, L.J.V., D. Dando i S. Fowler, 2005. A field guide to the sharks of the world. Harper Collins Publishing Ltd., Londres, Gran Bretanya, 368 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Last, P. R., B. Séret i W. T. White, 2008: New swellsharks (Cephaloscyllium: Scyliorhinidae) from the Indo-Australian region. A: Descriptions of new Australian Chondrichthyans. CSIRO Marine and Atmospheric Research Paper Núm. 022: 129-146.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Schaaf-Da Silva, J. A. i D. A. Ebert, 2008: A revision of the western North Pacific swellsharks, genus Cephaloscyllium Gill 1862 (Chondrichthys: Carcharhiniformes: Scyliorhinidae), including descriptions of two new species. Zootaxa Núm. 1872: 1-8.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Giulio Fioravanti

Giulio Fioravanti (Ascoli Piceno, 17 d'octubre de 1923 - Milà, 3 de maig de 1999) fou un baríton italià, particularment vinculat al repertori d'òpera italià.

## Biografia

Va estudiar dret i va treballar un any com a advocat a la seva ciutat natal abans de dedicar-se als estudis de música a l'"Accademia di Santa Cecilia" de Roma, amb el famós baríton Riccardo Stracciari. Va debutar als escenaris de Torí, amb la disfressa de Germont a La traviata, el 1951. Va cantar a tot Itàlia i el 1957 va debutar tant a San Carlo de Nàpols com a la Scala de Milà.
Es va establir en el repertori tradicional italià, cantant totes les grans parts del baríton des del belcanto al realisme. També va participar en diverses creacions d'obres contemporànies com a Rappresentazione e festa de Gian Francesco Malipiero, Alamistakeo de Julius Viozzi, Vivì de Franco Mannino, Suocera rapita Lydia Ivanova i La regina delle nevi de Joseph Zanaboni. Des del 1991 es va dedicar a la docència, activitat que va desenvolupar amb passió fins a la seva mort el 1999.
Fioravanti no va gravar prolíficament. Es pot escoltar a Manon Lescaut, al costat de Maria Callas, a La Fille du régiment de Gaetano Donizetti, al costat d'Anna Moffo i a Adriana Lecouvreur, al costat de Renata Tebaldi. Va aparèixer com a Scarpia en una producció televisiva de Tosca, al costat de Magda Olivero, i en el paper d'Enrico en una versió cinematogràfica de Lucia di Lammermoor, al costat d'Anna Moffo, ambdues obres publicades en DVD. També hi ha nombroses gravacions de so en directe, incloent-hi Edipo re de Ruggero Leoncavallo, gravat el 1972.
# Julien Simon-Chautemps

Julien Simon-Chautemps, nascut el 14 de maig de 1978, és un enginyer francès especialitzat en automobilisme. Des del 2017, és enginyer de carrera de l'equip Alfa Romeo Sauber F1 Team de Fórmula 1.
Llicenciat en l'Institut polytechnique des sciences avancées l'any 2002, Simon-Chautemps va començar la seva carrera professional a la Fórmula 2 com a director tècnic de Prema Powerteam de 2003 a 2007 i en la GP2 Series de Trident Racing.
Va començar a formar-se a la Fórmula 1 el 2007 com a enginyer de carrera del pilot italià Jarno Trulli al Toyota F1 després a Lotus.
Es va unir al Renault F1 Team el 2011 i treballa amb el pilot Vitaly Petrov.
Des del 2012 fins al 2015, es va unir al grup Lotus F1 Team i va treballar amb Kimi Räikkönen, Pastor Maldonado i Romain Grosjean.
El 2016, va trobar el Renault F1 Team i es va convertir en l'enginyer de Jolyon Palmer.
Es va unir a Sauber en 2017 i es va convertir en l'enginyer de Marcus Ericsson.

## Referències

* ↑ (francès)Lotus Renault GP recrute Julien Simon-Chautemps
* ↑ (anglès)Grosjean gets new engineer for 2015
* ↑ (francès)Simon-Chautemps quitte Renault Arxivat 2018-02-25 a Wayback Machine.
* ↑ (francès)F1: Simon-Chautemps signe chez Sauber Arxivat 2018-02-24 a Wayback Machine.
# Chrysiptera talboti

Chrysiptera talboti és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar d'Andaman fins a Fidji, Palau, el sud de la Gran Barrera de Corall i Tonga.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cinclosoma canyella

El cinclosoma canyella (Cinclosoma cinnamomeum) és un ocell de la família dels cinclosomàtids (Cinclosomatidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos àrids amb acàcies i Spinifex i matolls al nord i nord-est d'Austràlia, al sud i sud-est del Territori del Nord, mprd i nord-est d'Austràlia Meridional, extrem sud-oest de Queensland i extrem nord-oest de Nova Gal·les del Sud.

## Taxonomia

Antany la població de la plana de Nullarbor era considerada una subespècie, però avui es considera una espècie diferent: Cinclosoma alisteri, arran els treballs de Toon et col, 2012.

## Referències

* ↑ «Cinclosoma canyella». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2021 (català)
* ↑ A Toon, JJ Austin, G Dolman, L Pedler i L Joseph. 2012. Evolution of arid zone birds in Australia: leapfrog distribution patterns and mesic-arid connections in quail-thrush (Cinclosoma, Cinclosomatidae). Molecular Phylogenetics and Evolution 62: 286–295
# Cinclosoma dors de coure

El cinclosoma dors de coure (Cinclosoma clarum) és un ocell de la família dels cinclosomàtids (Cinclosomatidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos d'eucaliptus, mallee i matolls d'Austràlia occidental i meridional.

## Taxonomia

Tradicionalment considerada coespecífica amb Cinclosoma castanotum, són considerades espècies diferents arran els treballs de Dolman i Joseph, 2015

## Referències

* ↑ G Dolman G i L Joseph. 2015. Evolutionary history of birds across southern Australia: structure, history and taxonomic implications of mitochondrial DNA diversity in an ecologically diverse suite of species. Emu 115: 35–48
# Charpentier

* No s'ha de confondre amb Carpenter o Carpentier.
Charpentier és el nom dels següents personatges:
* Alexandre-Louis-Marie Charpentier o Alexandre Charpentier (París, 1856 - 1909), escultor, medallista i ebenista francès
* Constance Marie Charpentier (1767–1849), pintora francesa
* Félix Charpentier (Bollène, 1858 - París, 1924), escultor de francès de finals del segle xix
* François Charpentier (1620 - 1702), escriptor francès
* François Philippe Charpentier (1734 - 1837), inventor francès
* Gustave Charpentier, (1860 - 1956), compositor francès
* Jacques Charpentier (1524 - 1574), metge i filòsof francès
* Jean de Charpentier (1876 - 1855) geòleg suís d'origen alemany
* Jean-Marie Charpentier, arquitecte i compositor francès
* Joseph-François Charpentier de Cossigny (1736-1809)
* Hector Charpentier (1950), artista d'arts plàstiques martiniquès
* Marc-Antoine Charpentier, (1643 - 1704), compositor francès
* Robert Charpentier
* Toussaint de Charpentier (1779 - 1847), zoòleg
# Cinclosoma pigallat

El cinclosoma pigallat (Cinclosoma punctatum) és una espècie d'ocell endèmica d'Austràlia. Pertanyent a la família dels Cinclosomàtids, pobla selves tropicals i subtropicals. Generalment és críptic i terrestre.

## Referències

* ↑ Joseph, Leo «Challenges for research on the Spotted Quail-thrush Cinclosoma punctatum in north Queensland». Australian Field Ornithology, 38, 2021, pàg. 59–65. DOI: 10.20938/afo38059065.
# Cinco Ranch

Cinco Ranch és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 11.196 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cinco Ranch tenia 11.196 habitants, 3.375 habitatges, i 3.064 famílies. La densitat de població era de 876,8 habitants per km².
Dels 3.375 habitatges en un 63,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 84,9% hi vivien parelles casades, en un 3,8% dones solteres, i en un 9,2% no eren unitats familiars. En el 7,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,52.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 38,3% tenia menys de 18 anys, un 3,8% entre 18 i 24, un 32,5% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 3,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 111.517 $ i la renda mediana per família de 114.550 $. Els homes tenien una renda mediana de 90.117 $ mentre que les dones 42.304 $. La renda per capita de la població era de 37.747 $. Aproximadament l'1,5% de les famílies i l'1,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cinco Ranch». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cinco Ranch». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Club de Beisbol i Softbol Sant Boi

El Club de Béisbol i Softbol Sant Boi (CBS Sant Boi) és un club català de beisbol i softbol de la ciutat de Sant Boi de Llobregat.

## Història

El CBS Sant Boi va néixer l'any 1971 amb el nom de Cinc Roses, fundat per Antonio Hervàs, ex jugador de l'Espanyol i el Picadero JC, al barri de Camps Blancs. Un any més tard, el primer equip del club va començar a competir. L'any 1977, l'Ajuntament de la ciutat, encapçalat per Joan Martí Xurit va promoure la construcció de l'actual estadi. El 1983 adoptà l'actual nom CBS Sant Boi
El 24 de gener de 2009, per defectes de construcció del camp de beisbol del club, propietat de l'ajuntament, les instal·lacions causà l'esfondrament del túnel de batuda, provocant la mort de quatre nens.
Uniforme del CB Cinco Rosas de Sant Boi.

## Palmarès

El palmarès del club és molt gran, amb més de 40 campionats de Catalunya i 20 d'Espanya, en totes les categories. Entre els més destacats cal esmentar:
* Lliga espanyola de beisbol: 2003, 2010
* Copa espanyola de beisbol: 2002, 2003, 2006, 2015, 2016, 2019
* Lliga espanyola de softbol: 2013
* Copa espanyola de softbol: 1986, 2013, 2014, 2015, 2016
* Campionat de Catalunya de beisbol: 1980, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2013, 2014, 2015
L'any 2006 fou declarat millor equip i entitat esportiva de l'any 2006 de Sant Boi.

## Referències

* ↑ Quatre nens moren a Sant Boi sota la runa d'una nau d'entrenament al camp de beisbol
* ↑ El campo de béisbol de Sant Boi no soportó el viento por defectos de construcción
* ↑ «CINCO ROSAS DE SANT BOI». FCBS, 13-01-2014. [Consulta: 9 novembre 2022].
* ↑ «betevé». el mitjà oficial de Barcelona.
* ↑ «El Club Beisbol i Softball Sant Boi, millor entitat i millor equip de l'any». Arxivat de l'original el 2010-06-23. [Consulta: 23 juny 2011].

## Enllaços externs

* Club de Beisbol i Softbol Sant Boi - Lloc web oficial
# Club de Bàsquet Cantaires

El Club de Bàsquet Cantaires (CB Cantaires Tortosa) és un club català de basquetbol de Tortosa, fundat l'any 1968.
L'abril del 1985 l'equip, situat ja a la Primera B, aconseguia l'ascens a la màxima categoria del bàsquet femení espanyol al imposar-se 62 a 41 a l'Oximper Sevilla. Xavier Tubau n'era l'entrenador. El conjunt va obtenir diferents títols. La temporada 1985-86 obtenia el subcampionat de lliga. L'any 1987 aconseguia el títol estatal de la lliga, la Copa de la Reina i la Lliga catalana de bàsquet femení, entre altres guardons. Els membres més destacats d'aquest equip eren l'entrenadora Maria Planas i les jugadores Roser Llop, Anna Junyer, Rosa Castillo i Gina Elias. Per motius econòmics l'equip femení desaparegué durant la dècada de 1990.
Disposa d'una escola de bàsquet i diversos equips federats en diferents categories.
La temporada 2016-2017 l'equip Sènior masculí del Cantaires va ocupar lloc a la Copa Catalunya, la competició de més nivell que organitza la Federació Catalana de Basquetbol, obtenint el sisè lloc.
Per a la temporada 2017-2018 Les Vinyes del Convent-CB Cantaires passà però a formar part de la Lliga EBA, la quarta lliga en importància de les que se disputen a Espanya després de la Lliga ACB, la LEB Or i la LEB Plata. Malauradament no va aconseguir la permanència a la categoria i l'any 2019 també va acabar en un nou descens de la Copa Catalunya a Primera Catalana.

## Palmarès

* 3 Lligues espanyoles de bàsquet femenina: 1986-87, 1987-88, 1988-89
* 4 Copes espanyoles de bàsquet femenina: 1986, 1987, 1988, 1989
* 3 Lliga catalana de bàsquet femenina: 1985-86, 1986-87, 1987-88

## Notes

* ↑ El títol se va obtenir tres cops consecutius: el 1987, el 1988 i el 1989.
* ↑ S'obté el guardó quatre cops consecutius: el 1986 a Tortosa, el 1987 a Tenerife, el 1988 a Lugo i el 1989 de nou a Tenerife, sent aquest l'últim campionat aconseguit per un equip de la federació catalana en aquesta competició fins al 2021.
* ↑ S'obté el campionat a les lligues 1985-86, 1986-87 i 1987-88. Les dues temporades següents (1988-89 i 1989-90) s'assoleix el subcampionat.
* ↑ L'equip aconseguia cinc victòries consecutives al guanyar el Salou al seu camp (març de 2017) i encara una sisena contra el CB Sant Boi.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Club de Bàsquet Cantaires». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ El Sabor d'Abans quiere ampliar el pabellón después de obtener su primer título de Liga; article del diari La Vanguardia de 12/05/1987 (pàgina 63).
* ↑ La Copa de la Reina se quedó en Tortosa. El Sabor d'Abans pudo con el Canoe muy al final; article del diari La Vanguardia de 30/12/1985 (pàgina 32).
* ↑ Sabor d'Abans ganó la Copa de la Reina; article del diari La Vanguardia de 21/12/1986 (pàgina 56).

## Enllaços externs

* Club de Bàsquet Cantaires - Lloc web oficial