OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Salir

Salir és una freguesia i vila portuguesa del municipi de Loulé, amb una àrea de 187,75 km² i prop de 2.775 habitants (al cens del 2011). La densitat poblacional n'és de 14,8 hab/km², i és per això que és una Àrea de Baixa Densitat (ordenança 1467-A/2001).

## Història

La història d'aquesta vila es perllonga durant molts anys. Fou habitada pels celtes, però més tard foren els àrabs qui li donaren major importància, i fou en el període del Califat almohade, al segle xii, quan s'hi construí el castell de Salir, del qual hui només resten ruïnes i que fou incendiat i reconstruït dues vegades. De llavors ençà, Salir fou un punt estratègic en la conquesta cristiana de l'Algarve, acabada al 1297.
Salir fou elevada a la categoria de vila el 20 de maig de 1993.

## Patrimoni

* Castell de Salir
* Fòssil d'amfibi Metoposaurus algarvensis amb 220 milions d'anys (Gres de Silves)

## Economia

La vila de Salir, amb 29 km² d'àrea, té 8 principals recursos econòmics: suro, garrofera, arbocer, ametla, figuera, oliva, caça i turisme.

## Població

Població de la freguesia de Salir :
| 1864 | 1878 | 1890 | 1900 | 1911 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 | 2011 |
| 3 028 | 3 800 | 4 418 | 4 708 | 5 289 | 5 494 | 5 483 | 6 791 | 6 507 | 5 905 | 4 082 | 3 641 | 3 385 | 3 023 | 2 775 |

## Referències

* ↑ «Lei n.º 11-A/2013 de 28 de janeiro (Reorganização administrativa do território das freguesias)».
* ↑ Teixeira, Ângelo José Lopes (2006). Tipologia sócio-económica das freguesias da Região do Algarve, 1991 - 2001, Dissertação de mest., Economia Regional e Desenvolvimento Local,Faculdade de Economia, Univ. do Algarve
* ↑ «Lei n.º 43/93».
* ↑ «Castelo de Salir». Arxivat de l'original el 2014-04-29. [Consulta: 24 octubre 2021].
* ↑ Brusatte, S. L., Butler R. J., Mateus O., & Steyer S. J. (2015). A new species of Metoposaurus from the Late Triassic of Portugal and comments on the systematics and biogeography of metoposaurid temnospondyls. Journal of Vertebrate Paleontology, e912988, 2015.
* ↑ Instituto Nacional de Estatística (Recenseamentos Gerais da População) - https://www.ine.pt/xportal/xmain?xpid=INE&xpgid=ine_publicacoes.
# 1284
## Esdeveniments

* 27 de febrer - París: Carles I d'Anjou és coronat rei de França pel Papa Climent IV.

## Naixements

* 25 d'abril, Caernarvon (Gal·les): Eduard II d'Anglaterra (m. 1327).
* Eduard I de Savoia

## Necrològiques

* 4 d'abril - Sevilla, Espanya: Alfons X el Savi, Rei de Castella i Lleó (1252-1284), (n. Toledo, Espanya 1221).

## Referències

* ↑ «Edward II | Biography, Death, & Facts» (en anglès). [Consulta: 24 abril 2020].
# János Kuszmann

János Kuszmann, també anomenat Joe Erwin Kuzman, (Budapest, 3 de desembre de 1938 - Budapest, 20 de juny del 2001) fou un futbolista hongarès de la dècada de 1960.

## Trajectòria

Rodamón del futbol, jugà a les lligues d'Hongria, Àustria, Espanya, Turquia, Estats Units i Grècia. S'inicià al seu país natal al MTK Budapest FC. Més tard fitxà pel Wiener Sport-Club i posteriorment al Reial Betis, on jugà sis temporades. El 1964 fitxà pel RCD Espanyol, on jugà la part final de la temporada 1963-64 i la 1964-65. A la lliga turca defensà els colors del Beşiktaş JK durant dues etapes, guanyant la primera d'elles la lliga. També jugà a la lliga dels Estats Units als equips Philadelphia Spartans i Cleveland Stokers, a la segona divisió turca al Boluspor i al Panachaiki grec, on finalitzà la seva carrera.

## Referències

* ↑ «Josef Kuszmann». Mundo Deportivo, 02-10-1958.

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
* Perfil a NASL Arxivat 2012-10-10 a Wayback Machine.
* Joe Erwin Kuzman a Turquia Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Strobilurus

Strobilurus és un gènere de fongs dins la família Physalacriaceae. Està distribuït en les regions de clima temperat i conte 10 espècies. Les espècies de Strobilurus creixen en les pinyes dels pins i picees. Contenen un fungicida natural, l'estrobilurina.

## Taxonomia

* S. albipilatus
* S. conigenoides
* S. diminutivus
* S. esculentus
* S. kemptoniae
* S. occidentalis
* S. ohshimae
* S. stephanocystis
* S. tenacellus
* S. tephanocystis
* S. trullisatus
* S. wyomingensis

## Referències

* ↑ Ainsworth, Geoffrey Clough. Ainsworth & Bisby's dictionary of the fungi. 10a edició. Wallingford, Oxon, UK: CABI, 2008. ISBN 978-0-85199-826-8.
* ↑ Singer R. «New genera of fungi. VIII». Persoonia, 2, 3, 1962, pàg. 407–15.
# Radiodifusió a Espanya

La radiodifusió a Espanya estan configurats com un servei públic essencial del qual l'Estat n'és el titular. És considerada oficialment com un vehicle important per a la informació i participació política de la ciutadania, d'informació sobre l'opinió pública, de difusió de la cultura espanyola i com a contribuïdor a la llibertat i la igualtat perquè siguen reals.
La Constitució espanyola de 1978 estableix que l'estat central té competència en la radiodifusió (art. 149.21). L'estat gestiona la ràdio de manera directa mitjançant ens públics i de manera indirecta fent concessions administratives a empreses privades. "El govern espanyol estableix el nombre de llicències de Freqüència Modulada que concedeix i després cada comunitat autònoma adjudica noves emissores".
Les emissores municipals de radiodifusió sonora estan regulades per la Llei 11/1991 de 8 d'abril. "Els municipis poden ser concessionaris del servei públic de radiodifusió sonora, podent gestionar-lo mitjançant alguna de les fórmules establertes a l'art. 85.3 de la Llei 7/1985, de 2 d'abril, Reguladora de las Bases del Règim Local".

## Referències

* 1 2 Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 638. ISBN 84-930048-0-4.
* ↑ Ballesteros Fernández, Ángel. Manual de administración local. 2a ed. ampliada i actualitzada. Granada: Comares, 1992, p. 286. ISBN 84-87708-33-1.
# Casa Just (Vilafranca del Penedès)

La Casa Just, abans coneguda com a Cal Pecero, és a la zona d'eixample vuitcentista de Vilafranca del Penedès urbanitzada a partir de l'enderrocament de l'antiga muralla medieval. L'estil de l'obra combina elements de l'eclecticisme i del modernisme. Edifici entre mitgeres i de dues crugies, format per planta baixa, dos pisos, golfes i terrat. Els elements a destacar són els mosaics del capdamunt de la façana, amb representació de paisatges, i la utilització de peces ceràmiques i maó com a elements ornamentals.

## Referències

* 1 2 «Casa Just». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2015].
# La Bonanova (Palma)

La Bonanova és un barri residencial i d'estiueig pertanyent al districte de Ponent, està situat als afores de la ciutat de Palma, a les Illes Balears, a la falda de l'extrem sud de la serra de na Burguesa. Segons la delimitació oficial de l'ajuntament, limita amb les barriades de Cala Major, Gènova, la Teulera, El Terreno, Portopí i el bosc del Castell de Bellver. L'origen del nom es remunta el segle xviii quan s'hi construï el santuari de la Mare de Déu de la Bonanova, a la riba dreta del torrent de Mal Pas. construïda al lloc d'un oratori fundat anteriorment, el 1472 pels carmelitans, dedicat a sant Antoni.
La línia de bus de l'EMT de Palma que comunica la barriada amb la ciutat és la línia 46.

## Referències

* ↑ «Districtes i barris de Palma». Arxivat de l'original el 2017-02-13. [Consulta: 12 febrer 2017].
* ↑ «La Bonaova». GEC. [Consulta: 11 agost 2019].
* ↑ Línies de bus de l'EMT de Palma
# Salisbury (Maryland)

Salisbury és una població dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 23.743 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Salisbury tenia 23.743 habitants, 9.061 habitatges, i 4.802 famílies. La densitat de població era de 828,1 habitants per km².
Dels 9.061 habitatges en un 27,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 30,4% hi vivien parelles casades, en un 18,2% dones solteres, i en un 47% no eren unitats familiars. En el 33,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,8% tenia menys de 18 anys, un 21,8% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 17% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.191$ i la renda mediana per família de 35.527$. Els homes tenien una renda mediana de 26.829$ mentre que les dones 21.920$. La renda per capita de la població era de 15.228$. Entorn del 16,5% de les famílies i el 23,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Salisbury». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Salisbury». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# 1289
## Esdeveniments

* Els franciscans prediquen a Etiòpia
* Batalla entre güelfs i gibel·lins a Pisa
* Creació de la universitat de Montpeller
* Expulsió dels jueus d'Anjou
* Primera ascensió al Popocatépetl
* Erik VI esdevé rei de Dinamarca

### Països Catalans

* Corts de Montsó

## Naixements

* 4 d'octubre - Lluís X de França
* 6 d'octubre - Venceslau III de Bohèmia

## Necrològiques

* 12 de març - Demetri II de Geòrgia
* Ugolino della Gherardesca
* 4 de desembre, Pere de Siena, a Siena
# János Kalmár

János Kalmár (Budapest, 16 d'abril de 1942) és un tirador d'esgrima hongarès, ja retirat, especialista en sabre, que va competir durant la dècada de 1960.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic, on guanyà la medalla de bronze en la prova de sabre per equips del programa d'esgrima.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles al Campionat del món d'esgrima, dues de plata i una de bronze, entre les edicions de 1969 i 1970. A les Universíades de 1965 guanyà una medalla d'or.
Va desertar el 1970, després dels Mundials de Viena. Primer va viure a Viena, després es va traslladar a Suècia, on finalitzà els estudis en medicina. El 1975 es va traslladar a Nova Orleans, als Estats Units, on es va nacionalitzar i va treballar com a metge.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – János Kalmár». [Consulta: 7 agost 2024].
* ↑ «Fechten - Weltmeisterschaften (Teil 1):». [Consulta: 7 agost 2024].
* ↑ Attila, Ághassi. «Hálás vagyok, hogy elüldöztek» (en hongarès), 03-11-2018. [Consulta: 7 agost 2024].
# Fastidi

Fastidi, en llatí Fastidius, fou un bisbe de Britànnia, deixeble de Pelagi, que Gennadi de Marsella situa en el temps entre Ciril d'Alexandria i Teodot d'Ancira (vers 400-450).
Va escriure un tractat titulat De Vita Christiana, que es conserva, i que havia estat atribuït a Agustí d'Hipona o a algun escriptor desconegut fins al 1663. Gennadi li atribueix un altre llibre, De Viduitate Servanda, que podria ser una part de l'anterior, ja que un capítol d'aquella obra es titula De Triplici Viduitale. Alguns pensen que en realitat les obres foren escrites per Pelagi.

## Referències

* ↑ W. R. Fastidius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 137
# Rectoria vella (Campins)

La Rectoria vella és una obra de Campins (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edifici és a dues aigües, una restauració moderna ha convertit una ala en un nou edifici independent de la resta i que es fa servir com a despatx parroquial. A la façana de l'antiga rectoria hi destaca una finestra geminada i una altra de conopial de petita motllura. La porta està descentrada en relació al carener, té 11 dovelles, el mateix tipus de pedra arriba gairebé al terra, on hi ha dues grans pedres en forma de petit pedrís a banda i banda de la porta. Val a dir que es pot apreciar el que sembla la resta d'una llosa, on es poden veure inscripcions. Una part de la teulada és possiblement més antiga que la resta, perquè al ràfec sobresurt bastant més.

## Història

Si fem cas a la formació de les finestres, hauríem de datar la construcció entre els segles XV i XVI.

## Referències

* 1 2 «Rectoria vella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 juny 2020].
# La Borda (Odèn)

La Borda és una masia situada al municipi d'Odèn, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ «La Borda (Odèn)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Santa Magdalena de Serramitja

Santa Magdalena de Serramitja és la capella de la casa de Serramitja, del terme municipal de Moià (Moianès, Bages). Està protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una capella petita d'una sola nau amb absis poligonal, encarada a migdia. Portal de pedra rectangular amb llinda també de pedra damunt del qual hi ha una fornícula, avui buida. La coberta de teula és a dues aigües. A l'altura del transsepte hi ha una capella lateral (costat occidental) construïda entre dos contraforts. A llevant de l'edifici i adossat al mateix, hi ha una casa de pagès de construcció posterior. El conjunt és coronat per una espadanya de reduïdes dimensions. La llum la rep des d'un òcul circular de pedra situat tot just per damunt de la fornícula.

## Història

L'existència de la capella de Santa Magdalena és datada des del segle xiii. L'any 1288 Elisenda de Vilarjoan fa en el seu testament un llegat per aquesta capella. L'any 1419 Pere Joan Codony i la seva muller Caterina feren donació als vicaris de Moià. En aquell segle comença a tenir un ermità que encara hi era l'any 1749, segons documents de Vic. L'edifici actual fou aixecat el segle xviii aprofitant possiblement les estructures de l'edifici anterior.

## Referències

* 1 2 «Capella de Santa Magdalena». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 agost 2014].
# (817) Annika

(817) Annika és un asteroide del cinturó d'asteroides descobert el 6 de febrer de 1916 per Maximilian Franz Wolf des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya. Es desconeix l'origen del nom.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D.. Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglés). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.

## Enllaços externs

* «(817) Annika» (en anglés). Minor Planet Center. [Consulta: 31 maig 2015].
# Llista de Creus de Sant Jordi/2003/Entitats
#### Entitats

Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!
| Entitat | Wikidata | Descripció |
| Associació d'Escriptors en Llengua Catalana | Q2867228 | associació cultural catalana |
| Agrupació Barça Jugadors | Q8191792 | |
| La Salle Campus Barcelona | Q9018931 | |
| Associació Catalana d'Expresos Polítics del Franquisme | Q11906960 | entitat de memòria històrica |
| Consell de Col·legis d'Advocats de Catalunya | Q11915329 | |
| Medicus Mundi Catalunya | Q11936313 | |
| Taller de Músics | Q11950832 | escola de música de Barcelona |
| Associació Cultural dels Raiers de la Noguera Pallaresa | Q16171894 | |
| Associació de Publicacions Periòdiques en Català | Q16171997 | associació de publicacions escrites en català |
| Centre Catòlic de Sants | Q16188412 | |
| Fundació Carulla | Q17300780 | fundació creada el 1973 per iniciativa de Lluís Carulla i Canals i Maria Font de Carulla, amb el nom originari de Fundació Jaume I, que treballa per promoure la llengua, la cultura i els valors que configuren la societat catalana |
| Associació Comarcal Urgell d'Ajuda al Minusvàlid | Q20100298 | |
| Foment de la Sardana de Banyoles | Q20100580 | |
| Associació de Veïns Sant Joan de Llefià-Gran Sol | Q21789992 | |
| Construcció i Afins de la UGT de Catalunya | Q79757852 | |
# Julian Beever

Julian Beever és un artista britànic que es dedica a dibuixar amb guix. Ha creat dibuixos amb guix en 3D al paviment d'ençà mitjans la dècada dels 90. Els seus treballs estan creats emprant un mètode anomenat anamorfosi que crea una il·lusió òptica en tres dimensions quan es veuen des de l'angle correcte.
A banda de l'art en tres dimensions, Beever fa murals, collages i rèpliques del treball de grans mestres de l'art. Sovint el contracten per a crear murals per a companyies. Ha treballat a diversos països europeus com Anglaterra, Bèlgica, França, Àustria entre d'altres i a països del continent americà com els EUA, Brasil i fins i tot a Austràlia.

## Enllaços externs

* Julian Beever - Lloc web oficial
# Creu Monumental de Montpalau

La Creu Monumental de Montpalau és una creu al poble de Montpalau, al municipi de Ribera d'Ondara (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una creu situada a l'entrada del poble, vora el costat dret de la carretera d'accés, mig amagada entre arbres. Aquesta s'estructura a partir de graonada, sòcol, fust, nus i creu. Dos graons de planta quadrada disposats en progressió decreixent formen el basament de la creu. Damunt seu s'aixeca el sòcol de secció octogonal motllurat amb un collar superior des d'on arrenca un fust vuitavat. En el seu nus, també vuitavat, es sobreposa al fust i presenta un treball geomètric en cadascuna de les seves cares, presentant en la cara frontal una inscripció dins d'una cartel·la rectangular que diu "SANTA/ MISSIÓ / ANY / 1954 / ANY/ MARIÀ". Coronant aquesta estructura se situa una creu que presenta els seus extrems un senzill treball motllurat. A l'anvers de la creu hi ha una figura d'orfebreria d'un Sant Crist crucificat a partir de tres claus.

## Història

Les creus de la Santa Missió són el testimoni de la fe cristiana per part dels Pares Claretians a molts llocs de la comarca de la Segarra, els quals s'encarregaven de reunir a la gent d'un poble concret i mitjançant la predicació reafirmaven la fe cristiana dels seus veïns.

## Referències

* 1 2 «Creu Monumental de Montpalau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Nom de casa

Els noms de casa, també anomenats sobrenoms, són renoms que funcionen com una espècie de cognom no oficial, determinat per la pertinença a una determinada família ("Bargalló", "Crac", "Cerdanyès", etc.).
De fet, els cognoms es van originar com a noms de casa que més endavant van oficialitzar-se, és a dir, que els actuals cognoms antigament van ser noms de casa. En general, són ben acceptats per les persones a les quals s'apliquen. Sovint se'ls fa precedir de l'expressió "de cal" o "de ca la" ("de ca la Pia") o només de la preposició "de" ("de la Rita"). Solen provenir d'un malnom, d'un prenom, d'un hipocorístic o d'un cognom -ara desaparegut- d'un avantpassat de la família.

## Vegeu també

* Malnom
* Epítet
* Onomàstica
# Sant Bartomeu

«Sant Bartomeu» té aquests significats:
* Hagiografia:
** Sant Bartomeu apòstol, se celebra el 24 d'agost
** Sant Bartomeu de Pucci, se celebra el 8 de juny
** Sant Bartomeu (monjo), se celebra el 24 de juny
** Sant Bartomeu (abat), se celebra l'11 de novembre
* Edificis:
** Torre de Sant Bartomeu, resta de l'església homònima a la ciutat de València
** Convent de Sant Bartomeu, convent als afores del nucli urbà de Bellpuig, a la comarca de l'Urgell
** Església de Sant Bartomeu diversos indrets
* Entitats de població:
** Sant Bartomeu de la Quadra, nucli de població pertanyent al terme municipal de Molins de Rei
** Sant Bartomeu del Grau, municipi de la comarca d'Osona
* Orografia
** Barranc de Sant Bartomeu (Senterada), barranc afluent del Flamisell, a la conca de la Noguera Pallaresa
** Sant Bartomeu (les Valls de Valira), serra al municipi de les Valls de Valira, comarca de l'Alt Urgell
** Sant Bartomeu (Vilamitjana), partida del terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà
** Serrat de Sant Bartomeu, muntanya entre els municipis de Solsona i d'Olius a la comarca del Solsonès
** Tossal de Sant Bartomeu, muntanya al municipi d'Alpicat, a la comarca del Segrià
* Miscel·lània:
** Festa Major de Sitges
** Massacre del dia de Sant Bartomeu, assassinat en massa d'hugonots francesos durant l'agost de 1572
** Festes de Sant Bartomeu
** Festes majors d'Almudaina (Alacant)
# Naples Foot-Ball & Cricket Club

El Naples Foot-Ball & Cricket Club fou un club de futbol de la ciutat de Nàpols (Itàlia).

## Història

El Naples Foot-Ball & Cricket Club fou fundat el 1904 per l'anglès James Potts, mariner de l'empresa marítima Cunard Lines. A més de Potts, foren fundadors del club Mr. Bayon i els napolitans Conforti, Salsi i Catterina. Amedeo Salsi fou el primer president i el creador del primer torneig de la ciutat, la "Coppa Salsi". La primera alineació del Naples fou Kock, Garozzo, Del Pezzo, Littie, Steinecaer, Marin, Scarfoglio, McPherson, Chaudorir, Potts, Ostermann.
El 1906 es va treure el terme Cricket del nom i passà a anomenar-se Naples Foot-Ball Club. El 1912 es va inscriure al campionat nacional, que fins aleshores només havien disputat els clubs del nord. Aquest mateix 1912 el club patí una escissió i es fundà l'Unione Sportiva Internazionale Napoli. En aquesta primer temporada el Naples derrotà a l'Internacinonale al grup de Campània però fou derrotat pel Lazio de Roma a la final del centre-sud del país.
El 1922, ambdues societats decidiren unir esforços i crearen el Foot-Ball Club Internazionale-Naples, que fou més conegut com a FBC Internaples.
Pel que fa als estadis, entre 1904 i 1912 jugà al camp de Campegna. El 27 d'octubre de 1912 inaugurà el camp d'Agnano. A partir de 1913 passà a jugar al camp del polígon de tir, on romangué fins a la seva desaparició el 1922.

## Cronologia

* 1904 - Fundació del Naples Football & Cricket Club
* 1906 - Adopció del nom Naples Football Club
* 1912-13 - 1r al grup de Campània, perd la final del centre-sud amb el Lazio
* 1913-14 - 2n al grup de Campània
* 1914-15 - 2n al grup de Campània
* 1919-20 - 4t al grup de Campània
* 1920-21 - 2n al grup de Campània i 2n a la semifinal interregional
* 1921-22 - 4t al grup de Campània

## Palmarès

* Coppa Lipton: 2 1909, 1911
* Coppa Salsi:1 1905
* Coppa Noli da costa:1
* Finalista al Campionat d'Itàlia Meridional: 1 1912-13

## Referències

* ↑ «Dal Naples Football Club all'Internaples». SSCNapoli.it, URL consultato il 29/1/2009. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-09-25. [Consulta: 23 novembre 2022].
* ↑ «Storia Del Club, a cura di Valerio Rossano e Pietro Gentile». Napoli2000.com, URL consultato il 29/01/2009 [Consulta: 26 agost 2010]. Arxivat 2007-07-02 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2007-07-02. [Consulta: 26 agost 2010].