OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cambria

* No s'ha de confondre amb Cambrià.
«Cambria» té aquests significats:
* Càmbria (en llatí Cambria) és el nom llatinitzat de Cymru, és a dir Gal·les
* Cambria, tipografia de Steve Matteson.
* Cambria (Califòrnia)
* Cambria (Illinois)
* Cambria (Wisconsin)
* New Cambria (Kansas)
* New Cambria (Missouri)
* Northern Cambria, població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
# Cala del Vedell

La cala del Vedell és una platja natural, en direcció sud-est del municipi de Mont-ras (Baix Empordà), feta de palets i rotllons. Orientada al sud-est, té una longitud de 95 metres i una amplada de 15, la seva superfície està composta de còdols, de color grisós. S'hi pot accedir amb dificultat a peu i registra un grau d'ocupació baix a l'estiu. Juntament amb els Canyers, Cala Estreta, Cap de Planes i el Crit, el Vedell està protegit pel Pla d'Espais d'Interès Natural (PEIN) amb el nom genèric de Muntanyes de Begur.
Sembla que aquest nom podria venir de la presència en temps passat d'una mena de foca, actualment desapareguda de la Costa Brava, ja que «vedell» era sinònim de bou, llop o vaca marina.

## Referències

* ↑ Castelló, Josep. El perfil de la costa: Palafrugell, Mont-ras i les illes Formigues. Palafrugell: Josep Castelló, 2003.
* ↑ «Cala del Vedell». Costa Brava's. [Consulta: 17 octubre 2012].
* ↑ Lledó, Antoni «Sensibilitat popular per la defensa dels espais naturals». Revista de Palafrugell [Palafrugell], 01-05-1997. Arxivat de l'original el 2014-08-08 [Consulta: 23 agost 2012]. Arxivat 2014-08-08 a Wayback Machine.
* ↑ «Carrer de la Cala del Vedell». Ajuntament de Palafrugell. [Consulta: 17 octubre 2012].
# Cala dels Jueus

La cala dels Jueus, o també cala del Martell, és una petita badia situada al cap de l'Horta en Alacant (País Valencià). Està ubicada en una zona residencial i tranquil·la i destaca per ser una platja de molt reduïda extensió (200 metres) en què es combina roca amb sorra.

## Referències

* ↑ «Cala de Los Judios o Cala dels Jueus» (en castellà). [Consulta: 10 setembre 2023].

## Enllaços externs

* Excmo. Ayuntamiento de Alicante DIAGNÓSTICO AMBIENTAL DE ALICANTE Arxivat 2009-12-22 a Wayback Machine. (castellà)
# Teràpia de reorientació sexual

La teràpia de reorientació sexual o teràpia de conversió és una pràctica pseudocientífica enfocada a intentar canviar la orientació sexual d'una persona, normalment bisexual o homosexual a heterosexual. Aquestes pseudoteràpies s'enfoquen a disminuir els desitjos o comportaments no heteronormatius utilitzant teràpies d'aversió, la psicoanàlisis, l'oració i en alguns casos extrems, la violació correctiva.
No hi ha cap evidència fiable que l'orientació sexual pugui ser canviada i diverses institucions mèdiques alerten que aquestes pràctiques són ineficaces i que poden perjudicials per aquestes persones. Diferents organitzacions governamentals dels Estats Units i dels Regne Unit alerten de la manca d'ètica i de la poca validesa d'aquestes teràpies. Diversos governs d'arreu del món han prohibit per llei les teràpies de conversió, i són considerades un delicte d'odi.
L'Associació Psiquiàtrica americana (APA) s'oposa el tractament psiquiàtric ja que està "basat a la suposició que l'homosexualitat per se és un desordre mental i assumeix que una persona hauria de canviar la seva orientació sexual". A més considera que els intents de canviar l'orientació sexual d'una persona per professionals de la psiquiatria no és una pràctica ètica. També alerta que les teràpies de conversió promouen idees pseudocientífiques basades en falses creences que poden desencadenar en un augment de la LGBTfòbia.
La majoria d'institucions que promouen les teràpies de conversió són grups fonamentalistes cristians i altres organitzacions que utilitzen la religió com a justificació que l'homosexualitat és una malaltia i que per tant es necesiten aquestes teràpies per "curar" aquestes persones.

## Referències

* ↑ Drescher & Zucker 2006
* ↑ Ford 2001
* ↑ Cruz, David B. «Còpia arxivada». Southern California Law Review, 72, 1999, pàg. 1297. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2017 [Consulta: 25 novembre 2016]. Arxivat 19 de setembre 2017 a Wayback Machine.
* ↑ Yoshino 2002
* ↑ Haldeman 1991
* 1 2 Cianciotto, Jason. «Youth in the Crosshairs: the Third Wave of Ex-gay Activism». National LGBTQ Task Force. National LGBTQ Task Force Policy Institute, 2006. Arxivat de l'original el 5 juny 2007. [Consulta: 14 gener 2019].
* ↑ Haldeman, Douglas C. «Còpia arxivada». Angles: The Policy Journal of the Institute for Gay and Lesbian Strategic Studies, 4, 1, 01-12-1999, pàg. 1–4. Arxivat de l'original el 2018-01-07 [Consulta: 16 març 2018]. Arxivat 2018-01-07 a Wayback Machine.
* 1 2 American Psychiatric Association. «Position Statement on Therapies Focused on Attempts to Change Sexual Orientation (Reparative or Conversion Therapies)». American Psychiatric Association, 01-05-2000. Arxivat de l'original el 10 gener 2011. [Consulta: 28 agost 2007].
* 1 2 «Just the Facts About Sexual Orientation & Youth: A Primer for Principals, Educators and School Personnel». [Consulta: 14 maig 2010].
* ↑ «"The Surgeon General's call to Action to Promote Sexual Health and Responsible Sexual Behavior", A Letter from the Surgeon General U.S. Department of Health and Human Services». [Consulta: 29 març 2007].
# Nova Democràcia (Andorra)

La Nova Democràcia (ND) fou un partit polític andorrà socialdemòcrata i de centre-esquerra. És l'avantpassat ideològic del Partit Socialdemòcrata d'Andorra. Va ser fundat l'any 1993.

## Història

El partit fou fundat l'any 1993 amb la legalització dels partits polítics. Després de les eleccions de 1997, el partit no tornà a presentar-se. El partit va rebre la membresia de caràcter consultiu l'any 1999 per par de la Internacional Socialista en el seu XXI congrés.

## Resultats electorals
### Consell General

| Elecció | Vots | % | Escons | +/– | Candidat | Govern |
| 1993 | 1.789 | 28 | 5 / 28 | Nou | Jaume Bartumeu Cassany | Oposició |
| 1997 | 2.430 | 29,1 | 2 / 28 | 3 | Jaume Bartumeu Cassany | Oposició |

### Eleccions Comunals

| Election | Votes | % | Seats | +/– | Position |
| 1995 | 2077 | 29,6 | 14 / 80 | Nou | 1r |

## Referències

* ↑ Nohlen D & Stöver P (2010) Elections in Europe: A data handbook, p162 ISBN 978-3-8329-5609-7
* ↑ Nohlen & Stöver, p164
* ↑ XXI Decisions of the congress regarding membership Socialist International
* 1 2 3 4 Suma de les demarcacions nacional i parroquials
# Cèntul III de Bigorra

Cèntul III (mort en 1178) fou comte de Bigorra de 1163 fins a la seva mort. Era el fill gran de Beatriu II i Pere I i va succeir a la seva mare en Bigorra en la seva mort.
En 1170 es convertí en vassall d'Alfons II d'Aragó a canvi de rebre tota la Val d'Aran. Sota el seu control el moviment comunal es va posar a escombrar Bigorra, però va evitar els enfrontaments violents mitjançant la concessió dels pobles del seu regne de les cartes. La primera patent va ser atorgada a Banhèras de Bigòrra en 1171.

## Matrimoni i fills

El 1155 es va casar amb Matel·la dels Baus (que fou quan va rebre el feu la Vall d'Aran del rei català), filla de Ramon dels Baus senyor dels Baus i d'Estefania de Gavaldà; Matel·la era vídua de Pere III vescomte Bearn, Gabarret, de Gabardà, i de Brulhès. Cèntul III i Matel·la varen deixar una filla, Estefania, que fou comtessa de Bigorra com Beatriu III que es va casar amb Bernat IV de Comenge; va ser comtessa de Bigorra i vescomtessa de Marçan, domini que corresponia a Cèntul per herència del seu pare Pere I de Marsan.

## Referències

* Bisson, T. N. The Medieval Crown of Aragon: A Short History. Oxford: Clarendon Press, 1986. ISBN 0 19 821987 3. Per a Cèntul, veure p. 37.
| Precedit per: Beatriu II | Comtat de Bigorra 1163 – 1178 | Succeït per: Estefania de Bigorra dita Beatriu III |
# Primer ministre de la República Popular de Luhansk

El Primer ministre de la República Popular de Luhansk és el cap del govern de la República Popular de Luhansk i, per tant del seu Consell de Ministres, en tant que òrgan estatal suprem del poder executiu de l'estat.

## Història

El càrrec es va crear el 18 de maig de 2014 en relació amb la proclamació de la República de Lugansk com a estat independent d'Ucraïna. Aquell dia el Consell Suprem de la República Popular de Luhansk va aprovar la Constitució de la República Popular, que va introduir el càrrec de Primer ministre. En assumir el càrrec, el cap de la República Popular de Luhansk, Ígor Plotnitski, el 20 d'agost de 2014, en virtut de la Constitució de la República Popular de Luhansk, va esdevenir el seu cap de govern.

## Titulars

    Moviment social Pau per a la Regió de Luhansk
    Independent
| Núm. | Nom | Temps del mandat | Temps del mandat | Partit |
| 1 | Vassili Nikitin | 18 de maig de 2014 | 4 de juliol de 2014 | Independent |
| 2 | Marat Baixírov | 4 de juliol de 2014 | 20 d'agost de 2014 | Independent |
| 3 | Ígor Plotnitski | 20 d'agost de 2014 | 26 d'agost de 2014 | Pau per a la Regió de Luhansk |
| 4 | Guennadi Tsipkàlov | 26 d'agost de 2014 | 26 de desembre de 2015 | Pau per a la Regió de Luhansk |
| 5 | Serguei Kozlov | 26 d'agost de 2014 | En el càrrec | Independent |

## Referències

* ↑ «ЛНРовцы выбрали нового премьер-министра» (en rus). Bukovina.biz.ua, 27-08-2014. [Consulta: 17 novembre 2021].
# Fonteia (vestal)

Fonteia (en llatí Fonteia) va ser una vestal romana filla de Gai Fonteu i germana de Marc Fonteu. Formava part de la gens Fonteia, una gens romana d'origen plebeu procedent de Tusculum.
Ciceró, segons explica en el discurs que s'ha conservat Pro Fonteio, la va fer intervenir en el judici contra el seu germà Marc, per a moure la compassió dels jutges. Marc Fonteu va ser absolt.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 179.
# Kaikilani (cràter)

Kaikilani és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 19,9 km de diàmetre. Porta el nom de Kaikilani (c 1555), primera Mo'iwahine de Hawaii, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Kaikilani». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Mira lo que has hecho

Mira lo que has hecho és una sèrie de televisió escrita per Berto Romero, dirigida per Carlos Therón, Javier Ruiz Caldera i produïda per El Terrat per a la plataforma Movistar+ estrenada el 23 de febrer de 2018.
El 12 d'abril de 2018 Movistar va anunciar el rodatge de la segona temporada amb els fitxatges de Belén Cuesta i Núria Gago. Un any després, el 22 de febrer de 2019 es va estrenar la 2 temporada de la sèrie amb un total de 6 episodis disponibles en la plataforma de Movistar+.

## Sinopsi

És una sèrie de TV que ens ensenya com canvia la vida del seu protagonista (Berto Romero) quan s'assabenta que serà pare. Ell sent que això li queda gran i té dubtes perquè no sap si està preparat per a aquest canvi familiar.
Ens mostra com se sent, com ho viu en encarregar-se de les cures d'un bebè. Et conta que no tot en la paternitat i maternitat és tan bonic com t'ho pinten.

## Repartiment
### Protagonistes

* Berto Romero - Berto
* Eva Ugarte - Sandra
* Mariano Venancio - Julio
* Carmen Esteban - Ángela
* Chete Lera - Ramón
* Anna Gras-Carreño - Rosa
* Juanfra Juárez - Rubio
* Fabio Cutaia - Lucas
* Inma Sancho - Olga
* Jordi Aguilar - Jose
* Núria Gago - Bego

### Repartiment secundari

* Belén Cuesta - Belén Cuesta
* Antonio Resines - Antonio Resines
* Manolo Solo - Paparazzi
* Diego Martín - Ramón (jove)
* Carlos Therón - Carlos Therón
* Emilio Gavira - Pediatra

## Capítols

Temporada 1 (2018) :
| Episodis | Títol |
| 1 | Legítimo material para pajas |
| 2 | El ocaso de Occidente |
| 3 | Guardipapis |
| 4 | Hotfire |
| 5 | Seguimos vivos |
| 6 | Papá |
Temporada 2 (2019) :
| Episodis | Títol |
| 1 | Sudor y lágrimas |
| 2 | El hijo de Beto |
| 3 | La noche de la iguana |
| 4 | La dolce vita |
| 5 | Piñata |
| 6 | Los terribles dos |

## Referències

* ↑ Onieva, Por Álvaro. «'Mira lo que has hecho': el bonito infierno de ser padres» (en castellà), 20-02-2018. [Consulta: 11 gener 2019].
* ↑ Fotogramas, Por Redacción. «'Mira lo que has hecho' ficha para su temporada 2 a Belén Cuesta y Núria Gago» (en castellà), 13-04-2018. [Consulta: 11 gener 2019].
* ↑ Cámara, Por Nora. «Berto vuelve a la ficción con la segunda temporada de 'Mira lo que has hecho'» (en castellà), 15-02-2019. [Consulta: 14 març 2019].
* ↑ Bernal, Fernando «Berto Romero se saca los colores en su propia serie» (en castellà). , 22-02-2018 [Consulta: 14 març 2019].
* ↑ «Berto Romero: 'Los discursos de las generaciones anteriores sobre la paternidad ya no te valen'». [Consulta: 14 març 2019].
* 1 2 Fotogramas, Por Redacción. «'Mira lo que has hecho' ficha para su temporada 2 a Belén Cuesta y Núria Gago» (en castellà), 13-04-2018. [Consulta: 16 abril 2019].
# Kalingapatam

Kalingapatam és un port i vila del districte de Ganjam a Orissa, a la boca del riu Vamsadhara a uns 25 km al nord de Chicacole. La població el 1881 era de 4.465 habitants. La seva importància deriva del fet que fou suposadament capital, a l'inici de la dinastia Ganga, del regne de Kalinga (s'ha identificat amb Kalinganagara, tot i que la identificació és discutida), i segles més tard la seu del governador musulmà del país telugu. Les seves ruïnes, en relació a mesquites, encara testimonien la seva antiga importància en el període musulmà però res deixa pensar que és de major antiguitat. Hi ha un antic far a un cap a la boca del riu i la vila es troba entre el far i la banda sud del riu.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Miravall (les Valls d'Aguilar)

Miravall és un nucli de població del municipi de Valls d'Aguilar, a l'Alt Urgell. El 2009 tenia 10 habitants. Es troba en un coster a l'esquerra del riu de Castellà, davant d'Espaén. S'hi pot trobar l'església de la Mare de Déu de la Concepció, d'estil romànic i modificada.

## Referències

* ↑ GGCC, Valls d'Aguilar: Bellpui, Malgrat de Noves, Berén, Miravall i Argestues.
# Miravella

Miravella, o Miravelles, és un petit enclavament del terme municipal d'Olius a dins del de Solsona, a la comarca del Solsonès. Està situat al nord-oest de Solsona, a ran i al nord-est de la carretera C-26, entre el punt quilomètric 101,65 i el 101,8, just al nord del Parc de la Mare de la Font. L'altitud de la casa de Miravella és de 703 metres.
Aquest enclavament està delimitat a ponent, en diagonal, per la carretera esmentada; a llevant, pel barranc que davalla del Serrat de Cal Trinxet pel costat de llevant de les restes de la casa de Miravella; al nord, pels contraforts meridionals del serrat esmentat, i a ponent, per un altre barranc que davalla del mateix serrat i que en davalla pel costat oest de Miravella. L'enclavament inclou el Camp de Miravella i la masia de Miravella.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Molí Vell (Argençola)

El Molí Vell és una obra d'Argençola (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt de ruïnes d'habitacle, molí i altres dependències, queda la volta apuntada del que havia estat molí, les moles i s'hi veu també, la façana d'època posterior del reste del molí, damunt seu l'enderroc de l'habitacle.
Es conserva la volta ogival del que era el molí, la mola i el desguàs. Sobre el molí hi romanen les restes del que era la part d'habitatge actualment en runes. La basa i el cup estan situats al capdamunt de l'antic edifici i formen part d'un habitatge recentment rehabilitat

## Història

Per damunt del molí i passa el antic camí de Sta. Coloma a Clariana.

## Referències

* 1 2 3 «Molí Vell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 gener 2019].
# Karel Petr

Karel Petr (Zbyslav (Vrdy), 14 de juny de 1868 - Praga, 14 de febrer de 1950) va ser un matemàtic txec.

## Vida i Obra

Petr va fer els estudis secundaris als instituts de Čáslav i Chrudim en els quals va tenir una forta inclinació per les matemàtiques i el càlcul. El 1893 es va graduar en matemàtiques a la universitat i els deu anys següents va exercir com a professor de secundària a diverses localitats txeques com Brno, Chrudim, Přerov i Olomouc.
El 1902 va obtenir l'habilitació docent a la Universitat Tecnològica de Brno i el curs següent es traslladava a la Universitat Carolina de Praga on va romandre de professor fins a la seva jubilació el 1938.
Petr és recordat pels seus treballs en teoria analítica de nombres, teoria de formes algebraiques, matemàtiques numèriques i geometria. Dèspecial rellevància és un teorema que porta el seu nom sobre una propietat dels polígons plans (1908). També són importants els seus treballs sobre els ideals i els algorismes de factorització de les bases integrals (1935).

## Referències

* ↑ Nušl i Kössler, 1928, p. 169-170.
* ↑ Nušl i Kössler, 1928, p. 171.
* ↑ Korous, 1971, p. 104.
* ↑ Gray, 2003, p. 210.
* ↑ Narkiewicz, 2018, p. 191.

## Bibliografia

* Gray, Stephen B. «Generalizing the Petr-Douglas-Neumann Theorem on N-gons» (en anglès). The American Mathematical Monthly, Vol. 110, Num. 3, 2003, pàg. 210-227. DOI: 10.1080/00029890.2003.11919957. ISSN: 0002-9890.
* Korous, Josef «Práce prof. Dr. Karla Petra z matematické analýzy» (en txec). Časopis pro pěstování matematiky, Vol. 96, Num. 1, 1971, pàg. 104-108. ISSN: 0528-2195.
* Narkiewicz, Władysław. The Story of Algebraic Numbers in the First Half of the 20th Century (en anglès). Springer, 2018. ISBN 978-3-030-03753-6.
* Nušl, František; Kössler, M. «Karel Petr. Stručný nástin jeho života a stručný přehled jeho prací» (en txec). Časopis pro pěstování matematiky, Vol. 57, Num. 3, 1928, pàg. 169-182. ISSN: 0528-2195.

## Enllaços externs

* Crkalová, Zdenka; Folta, Jaroslav; Šišma, Pavel. «Karel Petr». Masarykova univerzita. [Consulta: 16 juny 2020]. (txec)
* «Petr, Karel». Projekt ObalkyKnih. [Consulta: 14 juny 2020]. (txec)
# Karel Ondříček

Karel Ondříček (Praga, 1 de gener de 1865 - Boston, 30 de març de 1943) va ser un virtuós del violí txec.
Igual que el seu germà gran František, Karel, de vegades conegut com a "Karl", va rebre la seva educació musical bàsica del seu pare, Jan Ondříček que era violinista i director d'orquestra, i havia estudiat teoria musical amb Antonín Dvořák. Més tard, va ser educat en privat sota Antonín Bennewitz i al Conservatori de Praga. No obstant això, no va acabar el seu curs al Conservatori. Durant un breu període va tocar a l'orquestra del seu pare. Es va convertir en director de banda militar, va actuar com a violinista solista en conjunts de cambra i va ensenyar música. Entre els seus alumnes va ser Jan Kubelík.
Va participar en l'estrena de diverses peces d'Antonín Dvořák, incloent-hi el Quartet de Corda n.° 1, el Terzetto en C, "els xiprers" per al quartet de corda, i les peces romàntiques.
De 1887 a 1993, va ser director de concerts del teatre nacional de Praga. El 1893 va rebre una oferta d'Amèrica, que va acceptar. Va actuar a la Fira Mundial de Chicago i es va convertir en Concertmaster de l'Orquestra Simfònica del Saló de Música de Boston. Va tocar el segon violí al Kneisel Quartet de 1899-1902, i al voltant de 1910 va dirigir el seu propi trio musical.

## Referències

* ↑ Register of births and baptisms, Prague-Hradcany, amp.bach.cz, consultat el 21 maig 2018
* ↑ Kneisel Quartet article by Steven Ledbetter, Grove Music Online/ oxfordindex.oup.com, consultat el 21 maig 2018
* ↑ Ondříček, family of Czech musicians www.encyclopedia.com, consultat el 12 octubre 2020
* ↑ Jan Kubelík: Violinist, Artist of the past, operamusica.com, consultat el 21 maig 2018
* ↑ Program notes 7 març 2014, for a concert including Dvorak's Terzetto. chambermusicsociety.org
* ↑ Dr. Jaroslav E. S. Vojan, K.O. "lived in Boston and is now in California", Czechoslovak Art and Literature in America, flps.newberry.org, 1933, consultat el 21 maig 2018
* ↑ (Czech) National album page memoir Biography of the violinist Karel Ondříček, kramerius.nkp.cz; consultat el 10 febrer 2018

## Bibliografia

* Pàgina del Diccionari musical txecoslovac de persones i institucions: Biografia del violinista Karel Ondříček. (M-Ž), 1965, State Music Publishing, Prague, p. 224
# Karel Presl

Karel Bořivoj Presl (* 1794-1852) va ser un botànic, professor de Bohèmia.
Va viure tota la seva vida a Praga, va ser professor en la Universitat de Praga. Va fer una expedició a Sicília l'any 1817, i va publicar una Flora bohemica l'any 1820.
El seu germà gran Jan Svatopluk Presl va ser també un notable botànic.

## Honors

La publicació Preslia de la Societat Botànica Txeca té aquest nom en el seu honor.

## Obres

* "Reliquiae Haenkeanae…". 1825?1835
* "Flora sicula, exhibens plantes vasculosas in Sicília…". 1826
* "Lepisia, Novum Plantarum Genus". Pragae [Praha], C.Presl, 30 de maig de 1829
* "Repertorium Botanicae Systematicae" C. Presl, 1, nov-des 1833; fasc. 2, 1834 en línia a Galica
* "Epistola de Symphysia, Novo Generi Plantarum, ad Illustrissimum Liberum Baronem Josephum de Jacquin" C.Presl, març de 1827
* "Thysanachne, Novum Plantarum Genus". Pragae [Praha], C.Presl, 30 de maig de 1829
* "Botanische Bemerkungen", C.Presl, 1844 (obra en llatí, introducció en alemany) en línia a Galica
* "Hymenophyllaceae", C.Presl, finals de 1843
* "Reliquiae Haenkeanae", C.Presl, 2 volums en 7 parts 1825-1835
* "Pedilonia, Novum Plantarum Genus". Pragae [Praha], C.Presl, 15 de maig de 1829
* "Beschreibung Zweier Neuen Boehmischen Arten der Gattung Asplenium", C.Presl, 1836
* "Epimeliae Botanicae". Pragae [Praha], C.Presl, octubre de 1851
* "Tentamen Pteridographiae", C.Presl, 2 de desembre de 1836 en línia a Galica
* "Cyperaceae et Gramineae Siculae". Pragae [Praha], C.Presl, 1820
* "Didymonema, Novum Plantarum Genus". Pragae [Praha], C.Presl, 30 de maig de 1829
* "Vegetabilia Cryptogamica Boemiae Collecta a Joanne et Carolo", C.Presl Fasc. 1. Nº 1-25. Març de 1812. Fasc. 2. Nº 26-50. maig de 1812
* "Symbolae Botanicae sive Descriptiones et Icones Plantarum Novarum ... C.Presl, 2 volums
* "Steudelia, Novum Plantarum Genus". Pragae [Praha], C.Presl, 30 de maig de 1829
* "Prodromus Monographiae Lobeliacearum", C.Presl, jul-ago 1836
* "Flora Sicula", C.Presl, 1826
* "Supplementum Tentaminis Pteridographiae, Continens Genera et Species Ordinum Dictorum Marattiaceae, Ohioglossaceae, Osmundaceae, Schizaeaceae et Lygodiaceae", Pragae [Praha], C.Presl, 1845
* "Polpoda, Novum Plantarum Genus". Pragae [Praha], C.Presl, 30 de maig de 1829
* "Scyphaea, Novum Plantarum Genus". Pragae [Praha], C.Presl, 30 de maig de 1829
* Epimeliae botanicae : cum tabulis quindecim lithographicis – Pragae : A. Haase, 1849 en línia a Galica
També apareix associat com:
* J.Presl & C.Presl

## Referències

* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Mont Poromoi

El mont Poromoi (en japonès ポロモイ岳; Poromoi-dake) és un estratovolcà que es troba a la península de Shiretoko a l'extrem nord-est de l'illa de Hokkaido, al Japó. El cim s'aixeca fins als 992 msnm.

## Referències

* ↑ Open University. S2-4 Course Team. Geophysical studies. Open University Press, 1973, p. 94. ISBN 978-0-335-02351-6 [Consulta: 17 octubre 2012].