OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Teo Soon Kim

Teo Soon Kim (23 de juny de 1904 - 23 d'abril de 1978), també coneguda com a Teow Soon Kim i Lo-Teo Soon Kim, fou una advocada que va exercir a Singapur, Hong Kong i també a Anglaterra. Fou la primera dona admesa al Col·legi d'Advocats de les Colònies de l'Estret i la primera dona advocada a Hong Kong. També esdevingué la tercera dona malaia-xinesa en ser advocada a Anglaterra.

## Biografia

El pare de Teo, Teo Eng Hock, era un baró lladre (rubber baron) de Chaozhou. El pare de Teo va animar-la a estudiar i va anar a l'escola Methodist Girls' School. Més tard donà classes a l'escola durant dos anys, però allò que realment desitjava ser era ser advocada. Part de la seua motivació venia donada pel fet que poques dones a Àsia ho havien aconseguit i cap dona de Singapur havia estat mai admesa al Col·legi d'Advocacia. Se'n va anar a la Universitat de Londres per a estudiar dret i visqué a Finchley. Ingressà a l'Inner Temple a Londres el maig de 1924 on estudià amb H. H. L. Bellot. En 1927, es convertí en la tercera dona malaia a ser admesa al Col·legi d'Advocats d'Anglaterra i Gales.
Teo tornà a Singapur i es casà amb Lo Long Chi el desembre de 1928. En 1929, Teo fou admesa al Col·legi d'Advocats de Singapur. Exercñi durant uns anys a Singapur després de passar dos anys a la Xina. A Singapur, va treballar en casos d'assumptes civils i penals i va portar casos al Tribunal Suprem de Singapur el 1932. Va ser la primera dona en portar un cas al Tribunal Suprem, cosa que li va donar gran notorietat pública. En 1932, es traslladà a Hong Kong i esdevingué la primera dona a ser admesa al Col·legi d'Advocats d'allí l'agost de 1932.
A l'inici dels anys vint del segle xx, Teo es convertí al cristianisme. Va ser ingressada en el Singapore Women's Hall of Fame en 2014.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Teo Soon Kim». Singapore Infopedia. National Library Board Singapore. [Consulta: 4 novembre 2017].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Teo Soon Kim» (en anglès). Singapore Women's Hall of Fame. Arxivat de l'original el 2017-11-07. [Consulta: 4 novembre 2017].
* ↑ Chand, Meira. «Meetings With Remarkable Women: The Making of Lim Mei Lan». A: Our Lives To Live: Putting A Woman's Face To Change In Singapore (en anglès). World Scientific, 2015, p. 172. ISBN 9789814641999.
* ↑ «Chinese Woman Barrister». The Straits Times, 16-08-1932, p. 18 [Consulta: 4 novembre 2017].
* ↑ «The Wedding of Singapore's First Lady Lawyer». Malayan Saturday Post, 22-12-1928, p. 15 [Consulta: 4 novembre 2017].
* ↑ «40 Law Society and Legal Firsts Facts». Law Gazette. Arxivat de l'original el 11 juny 2009. [Consulta: 4 novembre 2017].
* ↑ «Assizes Triumph for Mrs. Lo». The Straits Times, 09-01-1932, p. 12 [Consulta: 4 novembre 2017].
# Oreolalax nanjiangensis

Oreolalax nanjiangensis és una espècie d'amfibi que viu a la Xina.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Liang, F. & Changyuan, Y. 2004. Oreolalax nanjiangensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 13 de gener de 2008.
# Hírcia

Hírcia (en llatí: Hirtia) fou la germana del cònsol Aulus Hirci, cònsol l'any 43 aC i mort en el càrrec. Quan Ciceró va repudiar a Terència el 46 aC va tenir la idea de casar-s'hi, per ser germana d'Hirci, però a la fi la va refusar dient que no podia tenia una dona i una filosofia al mateix temps. Les paraules de Ciuceró "nihil vidi foedus" ('no he vist res de repulsiu') sembla que es refereixen a ella. Però com que poc després, sense cap paraula de disculpa, Ciceró es va casar amb la jove, rica i maca Publília, és possible que Ciceró cerqués una dona jove i sobretot rica, a més d'una amb bon aspecte.

## Referències

* ↑ Hirtius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 498
# Monestir de Tövkhön

El Monestir de Tövkhön (mongol: Төвхөн хийд), un dels monestirs budistes més antics de Mongòlia, es troba a la província d'Övörkhangai, Mongòlia, uns 47 km al sud-oest de Kharkhorin.
El monestir es va establir per primera vegada l'any 1648, pel llavors Zanabazar, de 14 anys, el primer Jebtsundamba Khutuktu i cap espiritual del budisme tibetà per als Khalkha a Mongòlia Exterior. Va determinar que la ubicació a la muntanya Shireet Ulaan Uul, amb vistes a un turó a 2.600 metres sobre el nivell del mar, era un lloc propici. Les primeres estructures físiques es van construir quan va tornar d'estudiar al Tibet el 1653. Zanabazar, que era un talentós escultor, pintor i músic, va utilitzar el monestir, originalment anomenat Bayasgalant Aglag Oron (Feliç Lloc Aïllat), com a refugi personal al llarg de 30 anys. Mentre va ser allà va crear moltes de les seves obres més famoses. També va ser on va desenvolupar l'escriptura soiombo.
El monestir va ser destruït l'any 1688 pels mongols d'Oirat, durant la seva campanya militar contra els mongols Khalkha orientals. Restaurat el 1773, el monestir va patir greus danys durant les purgues estalinistes de finals dels anys trenta, ja que el règim comunista de Mongòlia va intentar destruir la religió budista del país.
Les activitats religioses al monestir es van reiniciar l'any 1992 i la restauració del recinte del monestir es va acabar el 1997. Encara es conserven dos temples originals i dues stupes del segle XVII, juntament amb altres temples construïts al segle XVIII. Es van organitzar cerimònies per tornar a consagrar el monestir i es va tallar i col·locar una nova estàtua de Gombo Makhagal (Mahakala). El monestir va ser inscrit com a Patrimoni Cultural de la Humanitat per la UNESCO l'any 1996. Actualment, diversos monjos resideixen i practiquen al monestir a temps complet.

## Referències

* 1 2 Sanders, Alan J. K.. Historical Dictionary of Mongolia (en anglès). Rowman & Littlefield, 2017-08-25, p. 899. ISBN 9781538102275.
# Rossinyol xiulador

El rossinyol xiulador, també conegut com a rossinyol castany (Larvivora sibilans; syn: Luscinia sibilans) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) que habita el sotabosc dels boscos de coníferes de Sibèria, des del Riu Ienissei cap a l'est fins Iakutia, Primórie, Sakhalín i Kamtxatka. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «rossinyol xiulador». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ Fitxa del rossinyol castany a Birdguides Arxivat 2012-11-07 a Wayback Machine. Rev. 20/01/2013 (anglès)
* ↑ BirdLife International. «Rufous-tailed Robin. Larvivora sibilans» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 23 abril 2022].
# La guerrilla

La Guerrilla és una co-producció cinematogràfica de 1973 entre Espanya i França dirigida per Rafael Gil i protagonitzada per Francisco Rabal, Jacques Destoop i Julia Saly. L'argument és extret d'una novel·la d'Azorín.

## Argument

Ambientada entre es guerrillers de la guerra del francès el 1808 que lluitaven contra les tropes napoleòniques a la serralada de Madrid, mostra un triangle amorós entre una noia, un guerriller i un oficial francès.

## Repartiment

* Francisco Rabal - El Cabrero
* Jacques Destoop - Coronel Etienne Santamour
* Julia Saly - Juana María
* Rafael Alonso - Paco Salomón
* Benoît Ferreux
* José Nieto - Valentín
* Lola Gaos - una Aldeana
* Eulália del Pino - Mujer de Valentín
* Charo López - Dora
* José Orjas - un Aldeano
* José María Seoane
* Edy Biagetti
* Luis Induni - El Reverendo
* Jesús Tordesillas - Don Alonso
* Fernando Sánchez Polack - un Guerrillero
* Alejandro de Enciso
* Eduardo Calvo- El Tuerto
* Fernando Expósito
* Frank Braña
* Simón Arriaga
* Javier de Rivera
* Fabián Conde - Juez militar
* Gonzalo de Esquiroz
* Fernando Sancho - Juan

## Premis
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics.

| Categoria | Candidat | Resultat |
| Millor actriu de repartiment | Lola Gaos | Guanyadora |
| Millor actor de repartiment | Fernando Sancho | Guanyador |

## Referències

* ↑ Bentley, Bernard. A Companion to Spanish Cinema. Boydell & Brewer 2008.
* ↑ La guerrilla, Biblioteca Nacional d'Espanya
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1972». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2021-02-25. [Consulta: 2 desembre 2018].
# Henry Jenkins

Henry Jenkins és degà de Comunicació, Periodisme i Arts Cinematogràfiques de la Universitat de Califòrnia del Sud. Ha escrit i editat més d'una dotzena de llibres sobre mitjans i cultura popular, incloent Convergence Culture: Where Old and New Media Collide (2006). Les seves altres obres publicades reflecteixen l'amplitud del seu interès per la recerca, que va de la democràcia i els nous mitjans a “el factor destacat” de la cultura popular, les comunitats de fans de la ciència-ficció i la història dels films de comèdia. Com un dels primers erudits en l'àmbit dels mitjans de comunicació a traçar el rol canviant de l'audiència en un context de continguts digitals cada vegada més dominants, Jenkins ha entès els efectes dels mitjans participatius en la societat, la política i la cultura. La seva recerca proporciona informacions clau de l'èxit dels llocs web de networking social, jocs d'ordinador en xarxa, comunitats de fans en línia i altres organitzacions de defensa, així com outlets de mitjans de notícies emergents. Abans d'afegir-se a USC, Jenkins va treballar gairebé dues dècades al Massachusetts Institute of Technology com a professor Peter de Florez d'Humanitats. Mentre hi treballava, va dirigir el programa de grau per a graduats del MIT Comparative Media Studies del 1999 al 2009, i va crear una innovadora agenda de recerca en una època de canvis fonamentals en la comunicació, el periodisme i l'entreteniment.

## Referències

* ↑ «Henry Jenkins». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
# Tema dels Buccel·laris

El tema dels Buccel·laris (grec medieval: θέμα Βουκελλαρίων, Thema Vukel·laríon) fou un tema de l'Imperi Romà d'Orient entre mitjans del segle viii i la seva conquesta pels seljúcides a finals del segle xi. El seu nom deriva dels buccel·laris, una unitat de cavalleria d'elit d'orígens gòtics o romans. En el moment de la seva creació, abastava la majoria de l'antiga regió de Paflagònia i parts de Galàcia i Frígia. Tanmateix, en segles posteriors perdé part del seu territori, primer quan la meitat nord-oriental del tema en fou separada i possiblement fusionada amb part del tema dels Armeníacs per formar el nou tema de Paflagònia, i després quan l'emperador Lleó VI el Filòsof (r. 886–912) separà un tros del sud i sud-est del seu territori per crear els nous temes de Capadòcia i Carsiànon.

## Notes

* ↑ En llatí, Bucellarii, que significa 'menjagaletes'.

## Referències

* ↑ Kajdan, 1991, p. 316.

## Bibliografia

* Kajdan, Aleksandr. Oxford Dictionary of Byzantium. Oxford University Press, 1991. ISBN 978-0-19-504652-6.
# Otocinclus huaorani

Otocinclus huaorani és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,2 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Amazones i Orinoco.

## Referències

* ↑ Cope E. D. 1871. (Untitled report) "Some anatomical points of importance in the classification of the siluroids of the Amazon." Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 23. 112-113.
* ↑ «Otocinclus huaorani». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Monestir de Troian

El monestir de la Dormició de la Santíssima Mare de Déu (en búlgar: Троянски манастир "Успение Богородично"), habitualment conegut com el Monestir de Troian, és el tercer monestir ortodox més gran de Bulgària. Està situat a la part nord del país, a la Serralada dels Balcans, i va ser fundat a finals del segle xvi. El monestir està situat a la vora del riu Cherni Osam prop d'Oreshak, un poble a 10 km de Troian a la província de Lovetx, una popular destinació turística. L'església principal del monestir (Sveta Bogoroditsa) va ser reconstruïda el 1835, a la fi de l'Imperi Otomà i durant el període del Renaixement Nacional de Bulgària, pel mestre arquitecte Konstantin. La decoració interior i exterior de l'església van ser pintades entre 1847 i 1849 per Zahari Zograph, un popular pintor búlgar de l'època, que també va pintar l'església principal del monestir de Rila, el més important de Bulgària. L'iconòstasi de l'església principal fou tallat en fusta el 1839.
El monestir guarda una important icona, la Theotokos de les tres mans. Vassil Levski es va ocultar dels otomans al monestir usant com amagatall un armari, que es pot visitar actualment al Museu de l'Amagatall del monestir.
# Bet Din

Bet Din és la transliteració de l'hebreu "בית דין", que significa "casa del judici" i designa un tribunal religiós. La forma més coneguda i generalitzada és d'un tribunal compost de rabins, però la institució també existeix amb algunes variacions al judaisme caraïta, una branca del judaisme que tan sols reconeix l'autoritat del Tanakh (l'Antic Testament).

## Origen

La Torà informa que Jetró va aconsellar Moisès que delegés la majoria del seu poder judicial als tribunals de justícia i actués només com a jutge suprem, cosa que va fer ràpidament. Un dels manaments divins que es va informar a Deuteronomi 16:18 és establir jutges i oficials a les portes de totes les ciutats de la terra d'Israel després de la seva conquesta.

## Organització

Tal com explica el Talmud en el tractat Sanedrí, hi ha tres tipus de Bet Din:
* El gran Sanedrí, que és el tribunal suprem format per 71 savis i es troba a Jerusalem, al Temple.
* Els petits Sanedrins, formats per 23 savis i que es troben a cada ciutat. Els petits Sanedrins que viuen a capitals tribals supervisen els altres tribunals del seu territori i són els únics autoritzats a imposar la pena de mort.
* Tribunals senzills formats per tres savis.
Els tribunals jutgen tots els casos coberts per la llei jueva, després d'escoltar testimonis.

## Jutges

Els jutges havien de rebre la Semikhah (transmissió de l'autoritat rabínica per donar assessorament o judici en la legislació jueva) per poder optar a seure en un Bet Din. Aquesta transmissió de l'autoritat judicial mitjançant la imposició de mans va passar de Moisès fins a la destrucció del segon Temple de Jerusalem. A partir d'aquell moment aquesta cerimònia ja no existeix, formalment.
Un gran Bet Din té els següents jutges:
* Av Beth Din (אב בית דין) és el jutge més competent del tribunal.
* Rosh Beth Din (ראש בית דין) presideix el tribunal.
* Dayan (דין) és un simple jutge.
* Khaver Beth Din (חבר בית דין) és un assessor que ofereix la seva experiència tècnica.
En els tribunals petits, un únic jutge és alhora Av i Roch Beth Din.

## Avui dia

L'autoritat d'un Bet Din, als nostres dies, es redueix al domini que li confereix la legislació del país on s'assenta. Per exemple, el Bet Din no té reconeixement oficial a Catalunya mentre jutja assumptes familiars a Israel. El seu paper es redueix a jutjar assumptes rituals, com caixrut, micvé o, especialment, la conversió al judaisme. Malgrat la seva manca de poder coercitiu, els jueus religiosos solen recórrer al Bet Din per solucionar els seus conflictes.
L'únic format de Bet Din actual és el tribunal de tres jutges, integrat per tres rabins, un dels quals ha rebut una formació rabínica de jutge. Per als casos menors, un simple rabí pot envoltar-se de dos religiosos jueus.

## Referències

* ↑ «Bet din | Judaism» (en anglès). Encyclopedia Britannica.
* ↑ «Consistoire |». [Consulta: 19 agost 2018].
* ↑ «The Beit Din | My Jewish Learning» (en anglès). My Jewish Learning.
* ↑ «European Masorti Bet Din» (en anglès). [Consulta: 19 agost 2018].
* ↑ «Betshalom | Beit Din Europeo en Barcelona» (en castellà). [Consulta: 19 agost 2018].
* ↑ «About | Business Halacha» (en anglès). [Consulta: 19 agost 2018].
# Salm-Neuweiler

El wild i ringraviat de Salm-Neuweiler fou un estat del Sacre Imperi Romanogermànic sorgit per divisió de Salm-Dhaun el 1561. El 1610 es va dividir en Salm-Salm i Salm-Neuweiler. El primer fou elevat a principat el 1623. El 1696 Salm-Neuweiler es va dividir en els wild i ringraviats de Salm-Hoogstraten i Salm-Leuze.

## Referències

* Llista de comtes de Salm Arxivat 2009-04-22 a Wayback Machine.
# La Torreta (Canfranc)

La Torreta o Torreta de los fusileros és una torre defensiva al municipi espanyol de Canfranc, al nord de la província d'Osca (Aragó), prop de la frontera amb França. Va ser construïda en 1876 després que s'acabara la carretera entre Saragossa a França per Somport i la seua finalitat era precisament defensar la nova via de comunicació. Es tracta d'un edifici de tres plantes fet amb carreu i amb la teulada de pissarra, declarat bé d'interés cultural.

## Referències

* «La Torreta» (en castellà). SIPCA. [Consulta: 21 octubre 2014].

## Enllaços externs

* «Boletín Oficial de Aragón Número 57 de 22/05/2006» (en castellà). BOA, 22-05-2006. Arxivat de l'original el 2017-07-31. [Consulta: 21 octubre 2014].
# Harlange

Harlange (en luxemburguès: Harel; en alemany: Harlingen) és una vila i centre administratiu de la comuna de Lac de la Haute-Sûre situada al districte de Diekirch del cantó de Wiltz. Està a uns 43 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Història

Harlange era una comuna abans de l'1 de gener 1979 quan es va fusionar amb Mecher per formar la comuna de Lac de la Haute-Sûre.

## Referències

* ↑ «Harlange». [Consulta: 3 octubre 2015].
* ↑ «Memorial n°89 du 29 décembre 1978». Arxivat de l'original el 2012-04-15. [Consulta: 3 octubre 2015].
# In absentia

In absentia és una locució llatina per "en l'absència de" o "en rebel·lia". En procediments legals es refereix al dret de l'acusat a ser present durant el judici.

## In absentia en els sistemes legals del Common Law

En els sistemes legals de la Common Law , condemnar algú in absentia , vol dir que ha estat jutjat en un judici en el qual no hi és per respondre als càrrecs. És un tipus de jurisdicció universal. Específicament, viola el segon principi de justícia natural, audi alteram partem. D'altra banda, en alguns sistemes de dret civil, com a Itàlia, això està permès.

## Vegeu també

* Non sequitur

## Referències

* ↑ definitions.uslegal.com
* ↑ Rhona K. M. Smith. Textbook on International Human Rights. Oxford University Press, 2007, p. 248–. ISBN 978-0-19-928939-4 [Consulta: 14 febrer 2013].
# Otocinclus mariae

Otocinclus mariae és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,3 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Cope E. D. 1871. (Untitled report) "Some anatomical points of importance in the classification of the siluroids of the Amazon." Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 23. 112-113.
* ↑ «Otocinclus mariae». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Mierons

Mierons és una masia a l'oest del terme de Tavertet (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Arquitectura

Masia que consta de diversos cossos, el principal es cobert a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana, la qual es troba orientada a migdia. A llevant s'hi adossa un altre cos amb el carener perpendicular al principal. El mas es troba assentat damunt la roca viva, la qual es prolonga a l'era de batre de la casa. A migdia hi ha un cos de porxo, que descansen damunt pilars de pedra, la part dreta dels quals es tapiada i serveix d'habitacions. A llevant hi ha algunes finestres tapiades. A tramuntana la construcció és més baixa i ubica els corrals. És construïda amb pedra sense polir, els elements del ressalt són de pedra picada, i hi ha alguns afegitons moderns construïts en totxo.

## Història

Mas que es troba registrat en l'antic terme i Quadra del Castell de Cererols del 5 d'octubre de 1553, aleshores habitava el mas un tal Lorens Mierons. El mas fou reformat i ampliat al segle xvii per Jaume Mierons i al XVIII es degué construir el porxo. Consta d'habitatge per als amos i els masovers, aquest últim està deshabitat i unit al mas principal. Pertany a l'antiga parròquia de Sant Bartomeu de Sesgorgues, i es troba ben registrat entre els quinze masos que formaven part del seu terme al segle xiv, abans de la Pesta Negra.

## Referències

* 1 2 «Miarons». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2017].
# I Am Alive

I Am Alive és un videojoc d'acció i de terror desenvolupat per Ubisoft Shanghai i publicat per Ubisoft. El joc se situa en un món post-apocalíptic i se centra en l'enfrontament permanent contra la inseguretat d'un món distòpic, decadent i tòxic. Originalment es va desenvolupar per Darkworks, des de 2005 fins a 2007, però Ubisoft Shanghai va acabar-lo. La comercialització va començar el 2012.

## Enllaços externs

* (anglès) IGN: Wii Arxivat 2008-09-17 a Wayback Machine., PS3, 360, Windows Arxivat 2007-03-17 a Wayback Machine.
* (anglès) Wii Resource Center: perfil d'Alive

## Referències

* ↑ «I Am Alive – review» (en anglès). Nick Cowen. IGN, 06-03-2012. [Consulta: 15 març 2014].
# Salm Antic

Salm Antic (o Baix Salm) fou un comtat del Sacre Imperi Romanogermànic format pels territoris dels comtes de Salm a les Ardenes. Va sorgir el 1163 quan l'hereu Enric I va escollir viure al nou comtat de Salm que va crear a la fi del segle XII en les terres vosgianes (Salm als Vosges) heretades per matrimoni per Hermann II (comte vers 1088-1135) i va cedir els territoris de Salm a les Ardenes a una germana de nom Elisa o Elisabet que es va casar o estava casada amb Frederic comte de Vianden creant la branca ardenesa (i luxemburguesa) dels Salm-Vianden, coneguda com a Altgraf zu Salm (comtat Antic, o original, de Salm, i de vegades Baix Salm). La nissaga es va extingir el 1416 i va passar per herència als senyors de Reifferscheid-Dyck (branca generalment anomenada Salm-Reifferscheid nom adoptat oficialment el 1628 quan el comtat fou reconegut com a altgraviat que vol dir "terra antiga").
Aquesta línia es va dividir el 1639 en Salm-Reifferscheid-Bedburg i Salm-Reifferscheid-Dyck.

## Referències

* Llista de comtes de Salm Arxivat 2009-04-22 a Wayback Machine.