OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alva Myrdal

Alva Reimer Myrdal (Uppsala, Suècia, 31 de gener de 1902 - Estocolm, 1 de febrer de 1986) fou una sociòloga, política i diplomàtica sueca, ministra del govern, autora de diversos llibres i guardonada amb el Premi Nobel de la Pau el 1982 juntament amb el mexicà Alfonso García Robles.

## Biografia

Alva Reimer nasqué a la ciutat sueca d'Uppsala. Després de graduar-se a la Universitat d'Estocolm en Sociologia i Pedagogia, centra els seus estudis en com la societat podria ser millor ensenyant a les persones a viure d'una manera diferent i va enfocar els eixos de la seva proposta en els nens, les dones i les polítiques de desarmament.
El 1924 es casà amb l'economista Gunnar Myrdal, guanyador del Premi Nobel d'Economia el 1974, i prengué el seu cognom.

## Activitat social i gestió política

Als anys 30 inicià els seus treballs, al costat del seu marit, en favor de la creació d'un estat del benestar al seu país, tradicionalment oblidat pels governs suecs. Els anys 40 entrà en el món de la política amb el Partit Social Demòcrata de Suècia.
A partir dels anys 40 s'implicà en la lluita mundial per l'estat del benestar, entrant a dirigir la secció destinada a aquests mitjans de les Nacions Unides, i entre 1950 i 1955 fou la presidenta de la secció sociològica de la UNESCO; esdevingué la primera dona a aconseguir una posició tan rellevant en un organisme de les Nacions Unides.
El 1955 fou nomenada ambaixadora sueca a l'Índia, i posteriorment el 1962 fou nomenada diputada al Parlament suec i representant del seu país en les Conferències en favor del desarmament realitzades a Ginebra (Suïssa). El 1967 entrà a formar part del govern com a ministra del Gabinet consultiu per al desarmament, càrrec que va mantenir fins al 1973.

## Premis i reconeixements

El 1982 fou guardonada, al costat del mexicà Alfonso García Robles, amb el Premi Nobel de la Pau pels seus treballs com a delegada de l'Assemblea General de les Nacions Unides per al Desarmament.
També havia rebut al 1970 (juntament amb el seu marit) el Premi de la Pau del Comerç Llibreter Alemany, oficialment i en alemany Friedenspreis des Deutschen Buchhandels, al 1980 el Premi Albert Einstein de la Pau i l'any següent el Premi Jawaharlal Nehru per la comprensió internacional.

## Obra

Entre els diversos llibres que va escriure destaquen:
* 1934: Kris i befolkningsfrågan
* 1941: Nation and family
* 1957: Kvinnans två roller
* 1973: Spelet om nedrustningen

## Referències

* 1 2 3 4 5 País, Ediciones El «Alva Myrdal, premio Nobel de la Paz» (en castellà). El País [Madrid], 03-02-1986. ISSN: 1134-6582.
* 1 2 3 4 «Alva Myrdal | enciclopèdia.cat». [Consulta: 8 desembre 2020].
* ↑ Vicente, María José. «La Premio Nobel Alva Myrdal, su proyecto social y su apuesta por la Paz» (en castellà). Nueva Tribuna, 28-11-2019. [Consulta: 8 desembre 2020].
* ↑ «Alva Reimer Myrdal» (en anglès). Encyclopaedia Britanica. [Consulta: 8 desembre 2020].

## Enllaços externs

* «Alva Myrdal» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Alvan Graham Clark

Alvan Graham Clark (Fall River, 10 de juliol de 1832 - Cambridge, 9 de juny de 1897) fou un astrònom i òptic estatunidenc, constructor de grans objectius per a telescopis refractors.
Va iniciar el seu aprenentatge en la fosa, talla i poliment del vidre òptic amb el seu pare, Alvan Clark, a qui va ajudar en el treball fins a la seva defunció en 1887. Juntament amb ell va fundar la Alvan Clark and Sons, fàbrica d'objectius per a telescopis que amb el temps seria una important companyia òptica nord-americana, fabricadora de les majors lents de telescopis als segles XIX i XX.
En 1860 van començar la construcció d'una gran lent que seria instal·lada en un telescopi de la universitat de Mississipi, de 47 cm de diàmetre, que quan fóra acabat es convertiria en el major dels Estats Units (per davant de la de 38 cm de l'Observatori de Harvard). En acabar el treball en 1862, va voler provar la seva qualitat òptica apuntant a l'estel Sirius i va descobrir al costat d'ella un diminut estel mai vist abans, Sirius B, èxit que va catapultar a la fama als òptics americans per tot el món. (La lent no va arribar mai a la seva destinació: després de la Guerra de Secessió va acabar instal·lada en l'Observatori Dearbon de la Universitat de Chicago, on seria utilitzada profitosament per fer estudis de Júpiter i d'estels dobles). L'òrbita de Sirius B havia estat determinada matemàticament per Peters en 1850, molt abans de confirmar l'existència d'aquest estel.
En col·laboració íntima amb son pare va polir els objectius de nombrosos telescopis nord-americans: el de 66 cm de l'Observatori Naval dels Estats Units (1872), el de 91 cm de l'Observatori Lick (1888) i el de 102 cm de l'Observatori Yerkes, el refractor major del món per aquelles dates (1895). Aquesta seria la major lent fabricada mai per a un telescopi: acabada a l'octubre de 1895, té 230 kg de pes i una focal de 18 metres, entrant en funcionament el 21 de maig de 1897.
Amb son pare i un germà havien fundat la companyia Alvan Clark & Sons, encarregada de comercialitzar les grans lents ideades pels Clark.
Quan treballava en el projecte per fabricar una gegantina lent de 152 cm de diàmetre va morir i aquest treball mai no es va dur a terme.

## Reconeixements

* El cràter lunar Clark porta des de 1970 aquest nom en la seva memòria, honor compartit amb el seu pare Alvan Clark (1804-1887).

## Publicacions

* On Supposed Effects of Strain in Telescopic Objectives, (1897), Science, Volum 5, nº 124, p. 768.

## Bibliografia

* Història del Telescopi, Isaac Asimov, Aliança Editorial (1986)

## Referències

* ↑ Referència UAI del cràter Clark.

## Vegeu també

* Clark (cràter), cràter a l'hemisferi sud de la cara oculta de la Lluna

## Enllaços externs

* SAO/NASA ADS Astronomy Query Form. Cercador NASA ADS (treballs, articles i publicacions)
# Ammelne

Ammelne (en àrab أملنا, Ammalnā; en amazic ⴰⵎⵍⴰⵏ) és una comuna rural de la província de Tiznit, a la regió de Souss-Massa, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 3.603 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Ammi

Ammi és un gènere de plantes amb flor de la família de les apiàcies (Apiaceae). Es consideren plantes medicinals o també tòxiques. Existeixen algunes varietats cultivades per a diferents usos.

## Descripció

Herbes anuals o biennals, glabres. Tiges erectes, estriats, sense restes fibroses en la base. Les fulles 1-3 pinnatisectes, amb divisions d'últim ordre de linears a lanceolades. Les inflorescències són umbel·les compostes, terminals o laterals, amb nombrosos radis. Les bràctees trífides o pinnatisectes. Les bractèoles són linears o subulades. Els pètals d'enters a bilobats, blancs, homogenis o els externs de les flors exteriors lleugerament més llargs. El calze amb dents diminutes o sense aquestes. Els estils són més llargs que l'estilopodi, aquest és cònic-deprimit. Els fruits són el·lipsoïdals, comprimits lateralment i glabres. El mericarpi amb les 5 costelles primàries prominents, subagudes, sense costelles secundàries i el carpòfor és sencer o dividit fins a la base. Llavors amb l'endosperma pla en la cara comisural.

## Hàbitat i distribució

Generalment, són molt comunes als camps abandonats i també als ermots i ambients ruderals. Es varen originar al Pròxim Orient, el sud d'Europa i l'Àfrica del Nord. Actualment s'han estès arreu del planeta.

## Taxonomia

Hi ha entre 3 i 6 espècies al gènere, segons el sistema taxonòmic:
* Ammi crinitum
* Ammi majus - siscla
* Ammi trifoliatum
* Ammi visnaga - bisnaga, escuradents o fonollassa blanca

## Galeria

* Ammi crinitum
* Ammi majus
* Ammi trifoliatum
* Ammi visnaga

## Referències

* ↑ «Ammi» (en castellà). Asturnatura.com. [Consulta: 23 desembre 2021].

## Enllaços externs

* Jepson Manual Treatment
# Anacleto José María Peña

Anacleto José María Peña (Getxo, 19 d'abril de 1895 - Getxo, 13 de gener de 1988) és un exfutbolista basc de la dècada de 1920 i entrenador de futbol.
Jugava de centrecampista i destacà principalment a l'Arenas Club de Getxo on jugà més d'una dècada, i al Reial Madrid CF, on jugà durant sis temporades. L'any 1922 va jugar diversos parits amistosos amb el RCD Espanyol.
Fou internacional amb la selecció espanyola, amb la qual participà als Jocs Olímpics de 1924.
Un cop retirat destacà com a entrenador a clubs com el Celta de Vigo, Sporting de Gijón o Osasuna.

## Referències

* ↑ Jose María Peña al web del Reial Madrid
* ↑ «RCD Español». La Jornada Deportiva, Any 2, No. 47, 28-07-1922. [Consulta: 20 març 2012].
* ↑ «Sin permiso no». Mundo Deportivo, 15-12-1922. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «José María Peña». Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 11 gener 2020].
* ↑ Anacleto José María Peña a BDFutbol
# Amateur (pel·lícula de 2016)

Amateur és una pel·lícula argentina de suspens coescrita i dirigida per Sebastián Perillo i protagonitzada per Alejandro Awada, Esteban Lamothe, Jazmín Stuart i Eleonora Wexler. Es va estrenar el 24 de novembre de 2016 a l'Argentina.

## Sinopsi

Martín, un director de televisió solitari (Esteban Lamothe) s'obsessiona amb la seva veïna Isabel (Jazmín Stuart), quan troba un vídeo eròtic on ella hi participa. Però Isabel resulta ser la dona de Guillermo Battaglia (Alejandro Awada), l'amo del canal de televisió on Martín treballa. Isabel guarda un secret que el posarà en perill.

## Dates d'estrena

Dates d'estrena (Font: IMDb) :
| País | Data | Any |
| Argentina | 24 de novembre | 2016 |

## Repartiment

* Esteban Lamothe com Martín Suárez.
* Jazmín Stuart com Isabel.
* Alejandro Awada com Guillermo Battaglia.
* Eleonora Wexler com Laura.

## Premis

| Any | Premi/Festival | Categoria | Resultat |
| 2018 | XXIV Mostra de Cinema Llatinoamericà de Catalunya | Millor Actriu (Maria Ribeiro) | Guanyador |
| 2018 | XXIV Mostra de Cinema Llatinoamericà de Catalunya | Millor pel·lícula | Guanyador |
| 2018 | XXIV Mostra de Cinema Llatinoamericà de Catalunya | Millor direcció | Guanyador |
| 2016 | Festival Internacional de Cinema de Mar del Plata | Premi SADAIC millor banda sonora | Guanyador |

## Referències

* ↑ ENTREVISTA A SEBASTIÁN PERILLO, DIRECTOR DE AMATEUR Arxivat 2022-03-07 a Wayback Machine., asalallena, 23 de novembre de 2016
* ↑ «Amateur (2016)» (en anglès). IMDb. [Consulta: 19 octubre 2016].
* ↑ 'Amateur', premio al mejor largometraje y a la mejor dirección de la Mostra, segre.com, 28 d'abril de 2018
* ↑ El Festival de Mar del Plata cerró con una fuerte apuesta por el cine latinoamericano, Retina Latina, 26 de novembre de 2016
# Antonio Fernández-Galiano Campos

Antonio Fernández-Galiano Campos (Madrid, 7 d'abril de 1957) és un empresari espanyol. Fill del polític Antonio Fernadez-Galiano Fernández. Actualment és el president d'Unidad Editorial, càrrec que ocupa des de 2011.

## Biografia

Va cursar els seus estudis bàsics en el col·legi de Santa María de los Rosales a Aravaca (Madrid). Més tard, es va llicenciar en dret a la Universitat Complutense de Madrid. També té un màster en assessoria jurídica d'empreses per l'Institut d'Empresa de Madrid i un programa de direcció general per l'IESE a Madrid.
Va començar la seva vida professional al Banc Central, on va treballar durant sis anys. També ha estat professor de dret Civil a la Universitat CEU San Pablo. Més tard, va formar part de l'equip empresarial d'Unedisa, companyia editorial del diari El Mundo en la qual va entrar com a director gerent a principis dels anys noranta. Des que va entrar a formar part d'El Mundo ha dirigit altres projectes, com la creació de l'operadora de telecomunicacions Sky Point, de la qual va ser president.
L'any 2004 va ser designat director general d'Unedisa. Un any més tard va ser nomenat conseller delegat d'Unidad Editorial (pertanyent al grup italià de comunicació RCS MediaGroup) i de totes les seves filials, càrrec que va ocupar fins al 2011. Va reemplaçar en aquest càrrec a Giorgio Valerio, que va continuar com a membre del consell d'administració d'Unedisa a Itàlia. Mentre va ser conseller delegat d'Unedisa, es va completar la compra i fusió del Grupo Recoletos, la qual cosa va donar lloc a Unidad Editorial. L'any 2011 va ser nomenat president d'Unidad Editorial, en substitució de Carmen Iglesias.

### Altres càrrecs

* Conseller d'OJD.
* Conseller de RCS Quotidiani.
* Membre del consell d'administració del Grup RCS MediaGroup.
* President de Veo Televisión.
* Membre del consell d'administració d'Ifra.
* President d'AEDE (2009-actualitat). Va substituir en el càrrec Pilar de Yarza.
* President d'Uteca (2012-actualitat). Va substituir en el càrrec José Miguel Contreras, conseller delegat de La Sexta.

## Premis i reconeixements

* Comanador de l'Orde de l'Estel de la Solidaritat Italiana (2008).
* Medalla d'Or del Diario de Burgos (2011).

## Referències

* ↑ Antonio Fernández-Galiano, nuevo consejero delegado de Unedisa
* ↑ El grupo italiano dueño de 'El Mundo' compra Recoletos
* ↑ Fernández-Galiano, propuesto como Presidente Ejecutivo de Unidad Editorial
* ↑ Antonio Fernández-Galiano, nuevo presidente de Aede
* ↑ Antonio Fernández-Galiano, nuevo presidente de Uteca
* ↑ Antonio Fernández-Galiano, condecorado por la República de Italia
* ↑ 'Diario de Burgos' entrega una de sus medallas de oro a Fernández-Galiano
# Antonio Fernández-Rañada Menéndez de Luarca

Antonio Fernández-Rañada Menéndez de Luarca (Bilbao, 1939 - Madrid, 19 de maig de 2022) fou un destacat físic espanyol.
Fernández-Rañada es llicencià en Física a la Universitat Complutense de Madrid, i es doctorà a la Universitat de París, el 1965, amb una tesi sobre partícules elementals titulada Causalitat i Matriu S sota la direcció de François Lurçat. Amb una segona tesi, titulada Propiedades analíticas en la difusión pión-nucleón i dirigida per Alberto Galindo Tixaire, obtingué també el doctorat a la Complutense el 1967. Treballà a l'antiga Junta de Energía Nuclear, actualment Centro de Investigaciones Energéticas y Medioambientales, CIEMAT. Fou professor agregat de Mecànica Quàntica a la Universitat de Barcelona, i de Física Teòrica de la Complutense; després, catedràtic de Física Matemàtica a la Universitat de Saragossa i catedràtic de Mecànica Teòrica i de Física Teòrica de la Complutense, on ocupà la càtedra d'Electromagnetisme.
La seva recerca es va centrar en la física de partícules elementals, dinàmica no lineal i diversos temes de física matemàtica. Es dedicà a la relació entre topologia i quantificació en electromagnetisme i algunes qüestions de cosmologia. Dedicà atenció a la relació de la ciència amb els altres sistemes socials. Fou director del Grupo Interuniversitario de Física Teórica (GIFT) i fundador i director durant deu anys de Revista Española de Física.
Fou premi d'Investigació en Física de la Real Academia de Ciencias (1997), així com Medalla de la Real Sociedad Española de Física (1985). Rebé el Premi Internacional d'Assaig Jovellanos (1994) i la Medalla de Plata del Principat d'Astúries (1999). Fou president del Consell de les Arts i les Ciències del Principat d'Astúries i de la Real Sociedad Española de Física,i fou membre del Consell de l'European Physical Society. Formà part del jurat del premi Príncesa d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica.

## Referències

* ↑ «Antonio Fernández Rañada» (en anglès). Mathematics Genealogy Project. Department of Mathematics. North Dakota State University. [Consulta: 17 febrer 2016].
* 1 2 «Memorias de Antonio Fernandez-Rañada Menéndez de Luarca» (en castellà). Lne.es, 07-06-2009. [Consulta: 17 febrer 2016].
# Anomodontàcies

Les anomodontàcies (Anomodontaceae) és una família de molses de l'ordre Hypnales. La seva distribució està restringida a l'hemisferi Nord. Hi ha quatre espècies a Mèxic, algunes de les quals arriben a Guatemala i/o les illes del Carib, dues als Estats Units i Canadà, una a Europa i la resta al sud i est d'Àsia.
Compta amb 17 tàxons. Les 11 espècies del gènere Anomodon són monofilètiques sempre que aquest tàxon comprengui les espècies de Haplohymenium. Anomodon comprèn dos clades, un que coincideix amb el subgènere Pseudoanomodon constituït per A. longifolius, A. attenuatus, A. giraldii i A. rostratus; l'altre coincideix amb el subgènere Anomodon el qual inclou les espècies de Haplohymenium.

## Gèneres

* Anomodon
* Bryonorrisia
* Chileobryon
* Curviramea
* Haplohymenium
* Herpetineuron
* Schwetschkeopsis

## Algunes espècies

* Anomodon attenuatus
* Anomodon minor
* Anomodon rostratus
* Anomodon rugelii
* Anomodon viticulosus
* Haplohymenium triste
* Pterogonium gracile

## Referències

* Análisis cladístico de la familia Anomodontaceae, Iñigo Granzow-de la Cerda, Facultat de Ciències, Universitat Autònoma de Barcelona, 08193 Bellatera, Barcelona, España.
# Aphyosemion elberti

Aphyosemion elberti és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Camerun.

## Referències

* 1 2 «Aphyosemion elberti» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Ahl, E. 1924. Über neue afrikanische Zahnkarpfen der Gattung Panchax. Zool. Anz. v. 60: 303-312.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Andrea Vilaró i Aragonès

Andrea Vilaró Aragonès (Barcelona, 9 de maig de 1993) és una jugadora de bàsquet catalana.
Va formar-se al Centre d'Esports IPSI i va completar la seva formació al Club Bàsquet Universitari de Barcelona i al Segle XXI. La temporada 2011-12 va jugar al Florida Gators de la NCAA i va fer el seu debut a la Lliga Femenina amb el Club Deportivo Zamarat. Posteriorment, va jugar amb altres equips de la competició estatal, el CB Ciudad de Burgos (2014-15) i al Club Baloncesto Al-Qázeres (2015-16). L'estiu de 2015 va fitxar pel Cadí la Seu, amb el qual va guanyar dues Lligues catalanes (2016, 2017). Després de quatre temporades amb el club urgellenc, va fitxar pel Perfumerias Avenida, amb el qual ha guanyat dues Lligues espanyoles (2020-21, 2021-22), dues Copes de la Reina (2020, 2022) i una Supercopa d'Espanya (2020-21). Internacional amb la selecció espanyola en categories inferiors va proclarmar-se campiona d'Europa sub-16 (2008, 2009) i sub-20 (2012, 2013). Amb la selecció absoluta ha sigut internacional en catorze ocasions, aconseguint una medalla d'or a l'Europeu de 2019. Amb la selecció catalana absoluta va disputar un partit internacional celebrat el 2018 a Girona.

## Palmarès
### Clubs

* 2 Lligues espanyoles de bàsquet femenina (2020-21, 2021-22)
* 2 Copes espanyoles de bàsquet femenina (2020, 2022)
* 1 Supercopa espanyola de bàsquet femenina (2020-21)
* 2 Lligues catalanes de bàsquet femenina (2015-16, 2016-17)

### Selecció espanyola

* 1 medalla d'or al Campionat d'Europa de bàsquet femení: 2019

## Referències

* ↑ «Andrea Vilaró i Aragonès». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Andrea Vilaro Aragones Completes Women's Basketball Signing Class» (en anglès). University of Florida. [Consulta: 30 abril 2020].
* ↑ «Perfumerías ficha a la jugadora de moda: Andrea Vilaró recala en Salamanca» (en castellà). Gigantes. [Consulta: 30 abril 2020].
* ↑ «Les barcelonines Laia Palau i Andrea Vilaró, campiones d'Europa». betevé, 08-07-2019. [Consulta: 30 abril 2020].
* ↑ Felipo, Julián. «Catalunya recupera su selección nacional femenina» (en castellà). Mundo Deportivo, 15-05-2018. [Consulta: 28 abril 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Andrea Viaró - Selección Femenina Absoluta
* Fitxa d'Andrea Vilaró - FEB
# Apisai Ielemia

Apisai Ielemia (Vaitupu, 19 d'agost de 1955 - Funafuti, 19 de novembre de 2018) fou un polític de Tuvalu, primer ministre d'aquest país des de l'any 2006 fins al 2010. Ielemia va ser triat per servir en el Parlament de Tuvalu representant a l'atol de Vaitupu com a independent; la seva no alineació política no és inusual en la política tuvalés, atès que no existeixen partits polítics en aquest país. Va aconseguir el lloc de Primer Ministre després de les eleccions generals del 3 d'agost de 2006, que van guanyar els opositors de l'anterior primer ministre, Maatia Toafa, sent nomenat en el càrrec 14 d'agost.

## Referències

* ↑ «37th Pacific Leaders Forum» (en anglès). Tuvalu News, 27-12-2006. Arxivat de l'original el 2007-03-30. [Consulta: 12 juliol 2009].
* ↑ Former Tuvalu prime minister laid to rest a radionz.co.nz
# Apis mellifera scutellata

Apis mellifera scutellata és una subespècie d'himenòpter apòcrit de la família dels àpids (Apidae). És una de les subespècies africanes d'abella domèstica (Apis mellifera). És originària de l'Àfrica central i occidental.

## Hibridació amb altres subespècies

En un intent dels apicultors brasilers per augmentar la producció de mel de les abelles, el genetista Warwick Kerr importà al Brasil reines d'abelles d'una subespècie de Tanzània i per descuit se n'escaparen algunes. Aquestes abelles reines africanes es varen aparellar amb abellots locals (europeus) i es produïren poblacions pròsperes que ben aviat van ser anomenades abella africanitzada que, pel seu comportament agressiu reben també el nom d'abelles assassines”. Actualment aquests híbrids es troben a tota Amèrica del Sud i als Estats meridionals dels Estats Units.

## Referències

* ↑ «Diferencias Entre Abejas Melíferas Europeas y Africanas» (en castellà). UF/IFAS Extension. Arxivat de l'original el 20 d'abril de 2016. [Consulta: 22 agost 2023].
# Apis (marca)

Apis és una marca de l'empresa alimentària espanyola Carns y Vegetales, dedicada a la producció, comercialització i distribució (negocis) distribució de tomàquets, patés, conserves càrnies i sucs (sota la marca Fruco). Anteriorment, i sota la denominació de Carcesa, formava part del grup Nueva Rumasa. Després de la fallida d'aquest en 2011, va ser adquirida per les cooperatives extremenyes de la tomata.

## Fàbriques

* Mèrida: és una fàbrica totalment nova (any 2006) i moderna. Fabrica conserves càrnies i posseeix línies d'envasat en envasos de llauna i envasos de vidre, amb un sistema robotitzat de maneig d'envasos buits i un equip d'esterilització de 10 autoclaus d'última generació.
* Montijo: és una fàbrica remodelada amb una gran capacitat de producció. Fabrica conserves vegetals i posseeix línies d'envasat en calent en envasos de llauna, envasat asèptic en envasos de cartró (bric) i bosses d'alumini.
* Don Benito: és una fàbrica remodelada i versàtil. Fabrica conserves vegetals i posseeix línies d'envasat en calent en envasos de llauna, vidre i plàstic, envasat asèptic en envasos de cartró (bric) i bosses d'alumini.

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'empresa