OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Castell de Raseborg

El castell de Raseborg (en finès: Raaseporin linna, finès: Raaseporin linna) és un castell medieval erigit a Raseborg, Finlàndia.
El castell va ser fundat per Bo Jonsson Grip i es pensa que el castell va ser acabat de construir entre els anys 1373 i 1378. Les primeres dades escrites sobre el castell daten de l'any 1378. El seu principal objectiu era protegir els interessos de Suècia en el sud de Finlàndia contra la ciutat hanseàtica de Tallin.

## Referències

* ↑ http://www.raseborg.org/

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del castell de Raseborg (Suec/Finès/Anglès)
* El castell de Raseborg al National Board of Antiquities
* Fotos del Raseborg Castle a Muuka.com Arxivat 2017-06-06 a Wayback Machine.
* Medieval castles in Finland, article al web del Ministeri finès
# Terrence Williams

Terrence Williams (nascut el 28 de juny de 1987 en Seattle, Washington) és un jugador de bàsquet estatunidenc que pertany al planter dels New Jersey Nets de l'NBA. Amb 1,98 metres d'alçada, juga en la posició d'escorta.

## Enllaços externs

* Fitxa de Williams en NBA.com (anglès)
# Balarama

Balarama (बलराम, Balarāma), també conegut com a Baladeva, Balabhadra o Halayudha, és una divinitat de l'hinduisme, germà gran del déu Krixna. Sovint se'l considera com el vuitè avatar del déu Vixnu. També se'l coneix com una manifestació de Shesha, la gegantina serp sobre la qual descansa Vixnu. Se'l representa amb una arada.

## Referències

* ↑ "Who is Lord Balarama?" al web "salagram.net" Arxivat 2012-02-07 a Wayback Machine. (anglès)
# Champéry

Champéry és un municipi del cantó suís del Valais, situat al districte de Monthey. Es tracta d'una localitat famosa pel seu turisme i amb una estació d'esquí.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Torre de Ca la Miquelina

La Torre de Ca la Miquelina és una obra del municipi de Creixell (Tarragonès) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Està situada prop l'església. Es tracta d'una torre de defensa de planta quadrangular però irregular, d'uns 10 metres d'alçada. Conserva el coronament de merlets troncopiramidals i una gàrgola zoomòrfica afegida al pis superior quan la torre perdé la seva funció defensiva. S'observen finestres de pedra treballada tapiades, encara que foren obertes en èpoques posteriors. El seu origen podria situar-se probablement al segle xiv.
Per la cara nord se li adossa una construcció moderna i per la cara oest se li adossa la casa Álvarez o "ca la Miquelina". Es tracta d'una construcció nobiliària amb finestres amb arcs conopials a la façana i motllures de molt bona factura. Aquestes finestres no tenen brancals i es sustenten damunt de les pinyes.

## Referències

* 1 2 «Torre de Ca la Miquelina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 febrer 2016].

## Enllaços externs

* «Torre de Ca la Miquelina». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Celia Langa

Celia Langa, cantant madrilenya (Madrid, Espanya, 27 de setembre de 1933 - 28 d'octubre de 2016)

## Biografia

Als 13 anys va començar els seus estudis musicals sota la direcció de la Lola Rodríguez Aragón.
Amb tan sols 16 anys, va fer la seva primera aparició pública al Teatro Español de Madrid junt amb Tito Schipa fent ja gala de les seves qualitats vocals i el seu gran temperament artístic. Molt poc després d'aquest gran èxit, va estrenar la sarsuela de Jesús García Leoz "La Duquesa del Candil" i un dels "4 Madrigales Amatorios" de Joaquín Rodrigo, del que també va donar a conèixer "Ausencias de Dulcinea".
Va obtenir el premi "Lucrecia Arana" per unanimitat. Poc després, va obtenir un altre guardó en l'International Muziekconcours de Scheveningen (Països Baixos) que organitzava Philips Radio.
Molt jove, va viajar a Itàlia amb l'objectiu de perfeccionar la seva tècnica i ampliar el seu repertori operístic, i allí va romandre diversos anys en els que va compaginar els estudis amb les actuacions a Milà, Nàpols, Roma i Sicilia, sempre amb gran èxit de públic i crítica. Precisament a Roma, al Teatre Quirino, va tenir l'oportunitat de estrenar l'òpera "Il Telefono" ("The Telephone" o "L'Amour à trois", 1947),del mestre Gian Carlo Menotti. Les seves creacions de "Madama Butterfly", "La Traviata", "Il Trovatore" i "Cavalleria Rusticana" van deixar profundament impresionat a un públic que, en aquella època, era tremendament exigent. Després de la seva estancia a Itàlia, va viatjar per Europa, i a Toulouse va rebre un nou guardó. A Salzburg va ser considerada com una de les més fidels intèrprets de Mozart. En una curta estancia a Suïssa, a la ciutat de Lugano va gravar en discos "Il Telefono" de Menotti, "La finta giardiniera" de Mozart i "Canciones Españolas". Per fi, en el seu retornament a Espanya, va actuar en el Gran Teatre del Liceu de Barcelona i posteriorment, a Madrid, va estrenar una altra obra de Menotti: "La Medium". Poc després, va participar en l'estrena de: "Antologia de la Sarsuela" de José Tamayo Rivas, en la que va romandre 4 anys. Ha estat titular també en las comanyies de sarsuela de José de Luna, Juán José Seoane, Antonio Amengual ialtres. Des de la seva presa de possessió de la càtedra de Tècnica de Cant a l'Escola Superior de Cant de Madrid, va alternar les actuacions amb una altra gran passió, l'ensenyança, a la que es va dedicar íntegrament desde la seva retirada dels escenaris.

## Discografia (incompleta)

* "La Duquesa del Candil" (Jesús García Leoz) - Columbia, 1949.
* "Don Manolito" (Pablo Sorozábal) - Hispavox, 1958.
* "El sombrero de tres picos" (Manuel de Falla); versió antiga, amb parts vocals- EMI, 1992.
* "Dúos de zarzuelas de Pablo Sorozábal" - Hispavox.
* "El Cojo Enamorado" (Ernesto Halffter) - Hispavox, 1958 Reeditat por EMI, 2004.

## Referències

* ↑ Biografia de Lola Rodríguez (espanyol)
* ↑ Informaciones teatrales y cinematográficas (.pfd)

## Enllaços externs

* Biografia: http://lazarzuela.webcindario.com/BIO/langa.htm
# Shangaan

Els shangaan o shangana (també vatsonga o vitsonga) són un grup ètnic del sud de Moçambique, de la província de Gaza i de la província de Maputo. Ocupen principalment terres al Limpopo i una part viuen al costat sud-africà on són anomenats tsonga.
Els Shangaan parlen la llengua tsonga a més del portuguès o anglès. Són generalment cristians, però dividits en catòlics i protestants. El seu nom deriva del seu primer cap Soshangane.

## Història

Els shangaans van governar l'Imperi ngoni zulu creat per Soshangane (que va dominar als tsonga després anomenats mashangane o machangane i va anomenar els seus dominis com a Gaza pel seu avi, un guerrer swazi), i la capital del qual fou Mossurize a la moderna Zimbàbue (l'imperi de Gaza comprenia el sud-est de Zimbàbue, i la zona de Moçambique cap al riu Save, amb les províncies de Sofala, Manica, Inhambane, Gaza i Maputo, a més d'algunes zones de Sud-àfrica). Soshangane va traslladar la capital de Mossurize cap a la província de Gaza, i a la seva mort (1858) els seus fills Mawewe i Mawila o Mzila es van disputar el poder i el darrer va acabar triomfant el 1861 amb ajut portuguès. A la seva mort el va succeir (1884) el seu fill Gungunyana (o Ngungunhane) que va traslladar la capital més al sud a Manjakazi. El 1885 la Conferència de Berlín va repartir Àfrica i encara que Gunguyana (Ngungunhane), va provar de resistir, fou capturat pels portuguesos el 1895 i empresonat a Mandlakazi i després enviat a les Açores on va morir el 1906.
Durant l'apartheid a Sud-àfrica hi fou creat el bantustan tsonga de Gazankulu amb la part septentrional de la província de Transvaal (ara província de Limpopo i Mpumalanga) durant la dècada de 1960 i va obtenir l'autogovern en 1973. L'economia d'aquest bantustan depenia en gran manera de la mineria d'or i del petit sector manufacturer. Tanmateix, només hi vivien unes 500,000 persones, menys de la meitat de la població de Sud-àfrica. Molts altres vivien a ciutats i centres urbans d'arreu del país, especialment Johannesburg i Pretoria.

## Referències

* ↑ Senes a The Joshua Project
* ↑ Tsonga a Moçambic
* ↑ Tsonga a Sud-àfrica
* 1 2 3 4 «Tsonga and Venda». A: Rita M. Byrnes. South Africa: A Country Study. Washington: GPO for the Library of Congress, 1996 [Consulta: 15 juliol 2011].

## Bibliografia

* Junod, Henri Alexandre. (1927). The Life of a South African Tribe. London (second edition).
* The Fader – Ghetto Palms 90: New Styles/Shangaan Electro/South Africa Road Epic!
* Mandla Mathebula, et al. (2007) "Tsonga History Perspective."
* "First Online Tsonga Dictionary".

## Enllaços externs

* Ethnologue = Shangaan language
* Shangaan
# Ratpenat de xarretera de Hayman

El ratpenat de xarretera de Hayman (Micropteropus intermedius) és una espècie de ratpenat que es troba a Angola i a la República Democràtica del Congo.

## Referències

* Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.

## Enllaços externs

* Fordham et al. (2006). Micropteropus intermedius. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 25-12-2007 (en anglès).
* Distribució mundial d'aquesta espècie. (anglès)
Espècies vivents de megaquiròpters :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Subfamília Nyctimeninae :
Subfamília Cynopterinae :
Subfamília Harpyionycterinae :
Subfamília Macroglossusinae :
Subfamília Pteropodinae :
Subfamília Rousettinae :
Subfamília Epomophorinae :
# Jarque

«Jarque» té aquests significats:
* Jarque de Moncayo, municipi d'Aragó a la comarca d'Aranda (província de Saragossa)
* Jarque de la Val municipi d'Aragó a la comarca de la Conques Mineres (província de Terol)
* Daniel Jarque i González (Barcelona, 1983 - Florència, 2009), futbolista
* Francesc Jarque Bayo (València, 1940), fotògraf valencià
* Josep Maria Jarque i Jutglar (Barcelona, 1935), pedagog terapeuta
* Salvador Jarque, diversos personatges
# Castellanos de Castro

Castellanos de Castro és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Odra-Pisuerga.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 74 | 71 | 71 | 63 |
# Showview

El sistema ShowView, desenvolupat per l'empresa GEMSTAR, és una tecnologia d'enregistrament incorporat en aparells gravadors, tals com vídeos domèstics (VHS) o gravadors de DVD. Una combinació de simplicitat i tecnologia que permet a l'usuari gravar programes de TV fàcilment. Per a la utilització d'aquest sistema, només són necessaris una videograbadora o una grabadora de DVD que incorpori la tecnologia i un mitjà imprès que publiqui els números ShowView. Introduint el codi en el comandament a distància, es pot gravar instantàniament o programar l'enregistrament dels programes desitjats. Aquests codis són sèries d'1 a 9 dígits que es corresponen amb els programes de televisió. Els números ShowView es generen mitjançant una fórmula algorítmica que codifica els paràmetres bàsics que s'utilitzen en un enregistrament de video (Dia, canal de TV, hora d'inici, hora de finalització) en una combinació de números única. A l'introduir-lo, el sistema ShowView activa automàticament el comptador de l'aparell grabador: sintonitzant el canal adequat en el moment precís, grava el programa i, quan aquest finalitzi, ho desconnecta del corrent.
Els codis ShowView són un servei editorial standard en els llistats de televisió. Es publiquen en més de 2.000 publicacions en més de 24 països. A Europa, els codis ShowView es troben en pràcticament tots els diaris nacionals i regionals així com en les principals revistes de TV i el teletext. La tecnologia ShowView es va llançar a Europa a principis dels 90 i segueix sent una de les prestacions més apreciades en l'oci domèstic.
Actualment. segons la pàgina oficial de Showview, a Espanya no hi ha publicacions que disposin dels codis de programació.

## PDC (Programme Delivery Control)

No obstant això, igual que amb una programació manual, ShowView no pot predir els canvis en la graella de programació que puguin ocórrer o els retards en les retransmissions per part de les cadenes de TV. Per a això existeix el senyal PDC que permet als canals de TV controlar l'engegada de l'aparell de vídeo. Programme Delivery Control és un sistema creat per les cadenes de TV per a identificar cada programa durant la seva emissió, assignant-li un senyal especial que el mateix canal emet durant tota l'emissió del programa. Es tracta del senyal PDC, que està composta de variables com el canal TV, la data i l'hora de començament del programa. Un instant abans de l'inici d'aquest, el canal TV envia el corresponent senyal PDC que fa que el vídeo s'engegui i comenci l'enregistrament. Durant l'emissió el senyal PDC és enviada a intervals regulars de 30 segons. Quan el canal TV interrompi l'emissió del senyal PDC el vídeo deixa de gravar i s'apaga automàticament. Així, el sistema PDC ofereix a l'usuari la possibilitat de gravar qualsevol programa encara que sorgeixin alteracions en l'emissió d'aquest, tals com retards, pròrrogues o anul·lacions.

## Enllaços externs

* http://www.showview.com Arxivat 2006-12-22 a Wayback Machine. Pàgina oficial
* http://www.europe.gemstartvguide.com Arxivat 2008-12-19 a Wayback Machine.
# Cal Pallarès

«Cal Pallarès» té aquests significats:
* Cal Pallarés (Gavet), masia al poble de Gavet del terme municipal de Gavet de la Conca, dins de l'antic terme de Sant Serni
* Cal Pallarès (les Valls d'Aguilar), masia a l'Alt Urgell
# Aplocheilichthys lualabaensis

Aplocheilichthys lualabaensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels pecílids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 4 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: el sud-est de la República Democràtica del Congo, incloent-hi les conques dels rius Lualaba i Mabwe.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1863. Mémoire sur les poissons de la côte de Guinée. Natuurk. Verh. Holland. Maatsch. Wet. Haarlem (Ser. 2) v. 18. 1-136. col. Pls. 1-28.
* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Huber, J.H., 1996. Killi-Data 1996. Updated checklist of taxonomic names, collecting localities and bibliographic references of oviparous Cyprinodont fishes (Atherinomorpha, Pisces). Société Française d'Ichtyologie, Muséum National d'Histoire Naturelle, París. 399 p.
* ↑ Wildekamp, R.H., 1995. A world of killies. Atlas of the oviparous cyprinodontiform fishes of the world. Vol. II: The genera Aplocheilichthys, Aplocheilus, Austrofundulus, Campellolebias, Crenichthys, Cualac, Cubanichthys, Cynolebias, Cynopoecilus, and Cyprinodon. American Killifish Association, Inc. 384 p.
* ↑ Wildekamp, R.H., R. Romand i J.J. Scheel, 1986. Cyprinodontidae. P. 165-276. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.). Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC; Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.

## Bibliografia

* Anònim, 1997. Registres de peixos de la base de dades del Museu de la Secció de Vertebrats del Museu Reial de l'Àfrica central. MRAC, Tervuren, Flandes, Bèlgica.
* Lazara, K.J., 2000. The killifishes, an annotated checklist, synonymy, and bibliography of recent cyprinodontiform fishes. The Killifish Master Index, quarta edició. The American Killifish Association, Cincinnati, Ohio, i-xviii, 1-624, appendices A-C.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Ratpenat del Mbam Minkom

El ratpenat del Mbam Minkom (Pseudoromicia mbamminkom) és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmic del Camerun, on viu a altituds properes a 800 msnm. Es tracta d'un representant força gros del gènere Pseudoromicia. Té el musell i les ales de color marró fosc. Fou anomenat en referència al mont Mbam Minkom, la montínsula de gneis on se'n descobrí l'holotip.

## Referències

* ↑ Grunwald et al., 2023, p. 7.

## Bibliografia

* Grunwald, A. L.; Demos, T. C.; Nguéagni, Y.; Tchamba, M. N.; Monadjem, A.; Webala, P. W.; Kerbis Peterhans, J. C.; Patterson, B. D.; Ruedas, L. A. «A review of bats of the genus Pseudoromicia (Chiroptera: Vespertilionidae) with the description of a new species» (en anglès). Systematics and Biodiversity, 21, 1, 2023, pàg. 2156002. DOI: 10.1080/14772000.2022.2156002.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Austind

Austind (Bordeus, c. 1000 - Aush, 26 de juliol de 1068) en llatí Austindus, va ésser un bisbe d'Auch. Venerat com a sant, la seva festivitat té lloc el 26 de juliol i, a Aush, el 25 de setembre.
Austind havia nascut a Bordeus cap a l'any 1000. Va ingressar al monestir benedictí de Sant Orens d'Aush, on va ésser abat fins que fou elegit bisbe de la ciutat en 1042. Va tenir un paper important en la implantació de la reforma gregoriana a la Gascunya, introduint l'orde de Cluny a Sant Orens. Va acabar amb les males pràctiques del bisbe Raimon el Vell d'Aira (Landes), que s'havia apropiat de set bisbats gascons i governà amb rectitud el seu territori. La tasca de reforma implicà un gran nombre de concilis provincials i sínodes diocesans, en els quals va defensar la independència de l'Església enfront dels senyors d'Armanyac, la qual cosa el portà a haver de retirar-se durant dos anys a Reims.
Després va presidir diversos consells regionals, a Jaca el 1060 per donar suport als cristians d'Espanya contra els musulmans, i a Saint-Sever el 1061 per rellançar el domini benedictí.
En segles anteriors, el debilitament del poder reial havia permès a la noblesa envair els drets de l'Església i posseir moltes esglésies. La reforma gregoriana pretenia, entre altres coses, oposar-se a aquest estat de coses. Raymond Copa ja havia treballat per a la restitució de la propietat de l'Església i Austinde va continuar aquesta acció. Aviat va sorgir la fricció entre l'arquebisbe i el comte Aymeric II de Fézensac, que havia succeït al seu pare Guillaume Astanove. La situació es va fer insostenible per Austinde que va haver d'exiliar-se amb Gervais, arquebisbe de Reims. Es van pronunciar excomunicacions i la diòcesi d'Auch es va posar sota interdit, de manera que la noblesa s'havia de sotmetre. Austinde va tornar a la seva diòcesi el 1068.
Acompanyat d'Hugues le Blanc, cardenal llegat del papa, va presidir un darrer concili d'Auch el 1068, i va morir el 25 de setembre de 1068, l'endemà d'haver tingut un sínode. Fou sebollit a la catedral d'Aush.
Va fer reconstruir la catedral cap al 1062, afegint-hi el claustre i les dependències per als canonges, i que es consagrarà el febrer de 1121. Fundà la vila de Nogaro i hi establí la col·legiata de Sant Nicolau, de canonges regulars, la primera de la diòcesi.

## Referències

* ↑ Nominis : Saint Austinde
* ↑ Breuils 1895, p. 5
* ↑ Breuils 1895
* ↑ Breuils 1895
* ↑ Breuils 1895
* ↑ Breuils 1895
* ↑ de Vic, Claude. Histoire générale de Languedoc, 1846.

## Bibliografia

* Breuils, Alphonse. impr. de L. Cocharaux. Saint Austinde, archevêque d'Auch (1000-1068) et la Gascogne au Plantilla:S-, 1895, p. 365.
* Sentez, P. Notice descriptive et historique de l'église de Sainte-Marie d'Auch ancienne cathédrale, 1818.
* Bagnéris, François. La Cathédrale d'Auch et son quartier des chanoines, 1986.
# Tossal del Ceba

El Tossal del Ceba és una muntanya de 319 metres que es troba al municipi d'Arbeca, a la comarca catalana de les Garrigues. S'hi troba un jaciment arqueològic del període Bronze Final III a Ferro-Ibèric Final (mil·lenni I aC).

## Referències

* ↑ Generalitat de Catalunya. «Tossal del Ceba». [Consulta: 20 març 2021].
# Bušovce

Bušovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1286.
# Ballylooby

Ballylooby (en irlandès Béal Átha Lúbaigh que vol dir "pas del gual de Lúbaigh"), és una vila pertanyent al comtat homònim en la república d'Irlanda. Es troba a la baronia d'Iffa and Offa West, a la parròquia civil de la diòcesi de Waterford i Lismore, a la carretera regional R668 a mig camí entre Cahir i Clogheen. La vila enllaça amb els townlands de Knockannapisha (NE) i Knockane (Puttoge) (SW), separats pel riu Thonnoge.

## Galeria d'imatges

* El pub de Keating
* Església de Nostra Senyora i St Kieran

## Personatges il·lustres

* Michael Tierney (1839-1908), sisè bisbe de Hartford (Connecticut), hi va néixer.
* Geoffrey Keating, cronista irlandès.

## Referències

* ↑ The Place-Names of Decies, by V. Rev. P. Canon Power, 2nd ed. 1952 de waterfordcoco.ie. N.B. Això difereix força de la seva edició de 1907 on apareix la traducció pas del gual ventós, p. 349[ ]
* ↑ South Tipperary County Development Plan 2003. 109. Appendix 3. RECORD OF PROTECTED STRUCTURES (BY TOWNLAND)
* ↑ «Archbishops & Bishops». Archdiocese of Hartford, 2011. Arxivat de l'original el 2011-09-27. [Consulta: 21 agost 2013].

## Bibliografia

* Slattery, Pat. Growing Up in Carefree Days: Life in Rural Ireland as it was. Illustrated. Rose Press, 1998, p. 189 total. ISBN 978-0-9535272-0-5. Memòries d'infantesa de Ballylooby i voltants dels 1930.
# Shy'm

Tamara Marthe, més coneguda pel nom artístic de Shy'm, (Trappes, 28 de novembre de 1985) és una cantant, compositora, ballarina, coreògrafa, actriu i presentadora de televisió francesa. Musicalment el seus estils són el pop, el hip-hop i el rhythm and blues. Com actriu, l'any 2020 participà a la sèrie Profilage al costat de Philippe Bas, en el paper de protagonista d'Elisa Bergman, una psicòloga criminalista. També ha aparegut en diversos programes de televisió, com Danse avec les stars i Nouvelle Star.

## Discografia principal

* 2006: Mes Fantaisies
* 2008: Reflets
* 2010: Prendre L'air
* 2012: Caméléon
* 2014: Solitaire
* 2015: À nos dix ans
* 2017: Héros
* 2019: Agapé

## Referències

* ↑ «Profilage (TF1) : une saison 11 officiellement commandée» (en francès). [Consulta: 28 agost 2020].
* ↑ Marceau Taburet. ««Profilage» : Shy’m séduit une grande partie des fans de la série» (en francès), 26-03-2020.
* ↑ https://www.discogs.com/fr/artist/1628350-Shym

## Enllaços externs

* Shy'm - Lloc web oficial