OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pimelodus maculatus

Pimelodus maculatus és una espècie de peix de la família dels pimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 51 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Paranà i São Francisco.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lacépède, B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Historie naturelle des poissons. v. 5: i-lxviii + 1-803 + index, Pls. 1-21.
* Lundberg, J.G. i M.W. Littmann 2003. Pimelodidae (Long-whiskered catfishes). p. 432-446. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zaniboni Filho, E., S. Meurer, O.A. Shibatta i A.P. de Oliverira Nuñer 2004. Catálogo ilustrado de peixes do alto Rio Uruguai. Florianópolis: Editora da UFSC : Tractebel Energia. 128 p. : col. ill., col. maps; 25 cm.
# Església de la Mercè

«Església de la Mercè» té aquests significats:
* Església de la Mercè (Campmany), església al municipi de Campmany (Alt Empordà)
* Església conventual de la Mercè, temple religiós de la ciutat de Múrcia (Regió de Múrcia, Espanya)
* La Mercè de Pontons, església al municipi de Pontons (Alt Penedès)
* Basílica de la Mercè, església d'estil barroc a la plaça de la Mercè de Barcelona
* Convent de la Mercè, diversos indrets
* Mare de Déu de la Mercè de l'Ametlla de Casserres, església de la colònia tèxtil l'Ametlla de Casserres
* Església de la Mercé, església al municipi de Xàtiva.
# Dinòcrates de Messènia

Dinòcrates de Messènia (en llatí Deinocrates, en grec antic Δεινοκράτης) fou un polític messeni que va anar a Roma l'any 183 aC per justificar la revolta de Messènia contra la Lliga Aquea. Esperava trobar a Flaminí que era amic personal seu i enemic de Filopemen el cap de la Lliga. Flaminí el va rebre i li va prometre ajut.
Dinòcrates va tornar a Messènia i va arribar a Naupacte on va enviar a Filopemen i altres magistrats, una petició de reunió de l'assemblea de la Lliga. En realitat era un parany per fer caure a Filopemen en mans de Flaminí, però l'estrateg aqueu no va ser apresat.
Una mica més tard Filopemen va ser fet presoner pels rebels messenis i Dinòcrates en va demanar la pena de mort. L'any següent el poble de Messènia demanava la pau i va deixar de donar suport als rebels, i els aqueus dirigits per l'estrateg Licortes (Lycortas) van entrar al país i van agafar als partidaris de la guerra contra la Lliga, entre ells Dinòcrates, i tots van ser condemnats a mort. Dinòcrates es va suïcidar abans de l'execució. Segons Polibi, Dinòcrates tenia molt poca visió política. També en parlen Titus Livi, Plutarc i Pausànies.

## Referències

* ↑ 2.Deinocrates a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 951-952
# Canon EF 35-350mm f/3.5-5.6L USM

El Canon EF 35-350mm f/3.5-5.6L USM és un objectiu zoom el qual esta entre una focal normal i teleobectiu, de la sèrie L i amb muntura Canon EF.
Aquest, va ser comercialitzat per Canon el gener de 1993, amb un preu de venta suggerit de 290.000¥.
Fins al 2004, era l'òptica de la sèrie EF de Canon amb més zoom (10x), aquest any es va presentar el Canon EF 28-300mm f/3.5-5.6L IS USM, el qual és el seu succesor en quan a zoom, amb un 10,7x.
Aquest objectiu és un tot terreny, per tant es pot utilitzar per molts tipus de fotografia, com paisatge, retrat, fauna o esport. És molt utilitzat per fotoperiodistes per la seva gran versatilitat d'ús.
El 1993, aquest objectiu va guanyar el premi de Technical Image Press Association (TIPA) com a millor objectiu professional per a càmeres rèflex.

## Característiques

Les seves característiques més destacades són:
* Distància focal: 35-350mm
* Obertura: f/3.5 - 22 (a 35mm) i f/5.6 - 32 (a 350mm)
* Motor d'enfocament: USM (Motor d'enfocament ultrasònic, ràpid i silenciós)
* Distància mínima d'enfocament: 60cm
* Rosca de 72mm
* Distorisió òptica a 35mm de -1,39% (tipus barril) i a 35mm de 0,628% (tipus coixí).
* A 350mm i f/5.6 l'objectiu ombrejat una mica les cantonades, però a partir de f/8 és gairebé inapreciable. El mateix passa entre 35mm i 50mm i entre f/3.5 i f/5.6, però a f/8 igual que a 350mm és gairebé inapreciable.
* A f/8 és on l'objectiu dona la millor qualitat òptica.

## Construcció

* L'objectiu està construït amb metall
* El diafragma consta de 8 fulles, i les 21 lents de l'objectiu estan distribuïdes en 15 grups
* Consta de dos lents d'ultra baixa dispersió
* El zoom és del tipus "push/pull" en lloc de l'habitual mecanisme de la majoria d'objectius
* Consta d'un disseny amb la possibilitat de bloquejar la lent a la distància focal desitjada

## Accessoris compatibles

* Tapa E-72
* Parasol EW-83C II
* Filtres de 72mm
* Tapa posterior E
* Funda dura LH-D22
* Funda tova LZ1324

## Objectius similars amb muntura Canon EF

L'objectiu més semblant és el Canon EF 28-300mm f/3.5-5.6L IS USM, el qual va substituir aquesta òptica el 2004, any en el qual es va comercialitzar el seu successor. EF 28-300mm a part de guanyar més focal gran angular, també incorpora un estabilitzador d'imatge de tres passes.

## Referències

* 1 2 «EF35-350mm f/3.5-5.6L USM» (en anglès). Canon camera museum.
* 1 2 3 «Canon EF 35-350mm f/3.5-5.6 USM L - Review / Test Report» (en anglès). Photo zone.
* ↑ «Tipa world awards archieve» (en anglès). TIPA.
* ↑ «Canon EF 35-350mm f/3.5-5.6L USM Specs» (en anglès). Dpreview.
* 1 2 «Canon EF 35-350mm f/3.5-5.6 USM L - Review / Test Report - Analysis» (en anglès). Photo zone.
* ↑ «Canon EF35-350mm f/3.5-5.6L USM» (en anglès). EF lens.
* ↑ «EF28-300mm f/3.5-5.6L IS USM» (en anglès). Canon camera museum.
# Krzysztof Jeżowski

Krzysztof Jeżowski (Łask, Voivodat de Łódź, 30 d'agost de 1975), va ser un ciclista polonès, que fou professional del 2000 al 2012. Del seu palmarès destaca el campionat nacional en ruta de 2009.

## Palmarès

* 1998
** Vencedor de 3 etapes a la Volta a Grècia
** Vencedor d'una etapa al Bałtyk-Karkonosze Tour
** Vencedor d'una etapa a la Szlakiem Grodów Piastowskich
* 2001
** Vencedor d'una etapa a la Dookoła Mazowsza
* 2004
** 1r al Gran Premi Velka cena Palma
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Marroc
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Solidaritat Olímpica
** Vencedor de 2 etapes a la Małopolski Wyścig Górski
* 2005
** Vencedor d'una etapa a la Dookoła Mazowsza
* 2006
** 1r al Pomorski Klasyk
** Vencedor de 2 etapes a la Szlakiem Grodów Piastowskich
** Vencedor de 2 etapes a la Dookoła Mazowsza
* 2007
** 1r al Memorial Henryk Łasak
** Vencedor d'una etapa al Bałtyk-Karkonosze Tour
** Vencedor d'una etapa al Małopolski Wyścig Górski
** Vencedor d'una etapa al Szlakiem walk Major Hubal
* 2008
** 1r al Memorial Henryk Łasak
** Vencedor d'una etapa al Tour de Taiwan
** Vencedor d'una etapa a la Szlakiem Grodów Piastowskich
** Vencedor d'una etapa al Małopolski Wyścig Górski
* 2009
** Campionat de Polònia en ruta
** 1r al Tour de Taiwan i vencedor de 2 etapes
** Vencedor de 4 etapes a la Volta al Marroc
** Vencedor d'una etapa al Małopolski Wyścig Górski
** Vencedor d'una etapa a la Dookoła Mazowsza
* 2011
** Vencedor d'una etapa al Bałtyk-Karkonosze Tour

## Referències

* Resultats a cyclingarchives.com
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Temple d'Hadrià

El temple d'Hadrià fou construït el 145 i actualment està incorporat a un edifici situat a la plaça de Pietra, a Roma. El temple fou erigit en honor de l'emperador Hadrià pel seu successor Antoní Pius.
Del temple romà només se'n conserven avui dia onze columnes corínties de 15 metres d'alçada sobre un pòdium de quatre metres. Les restes que es conserven del temple es troben inserides en un edifici del segle xvii, obra de Carlo Fontana. L'edifici funcionà durant un temps com la Borsa de Roma.
Era un temple octàstil i tenia 15 columnes al llarg (quatre n'han desaparegut) amb una naos. Estava decorat amb relleus que representaven les diferents províncies de l'Imperi Romà i que ara es troben al Museu del Capitoli. Actualment funciona com un museu dedicat a Adrià i com una galeria d'art.

## Referències

* ↑ Achaia
* ↑ http://www.vroma.org/images/rthompson_images/Mus_Cap.T.Hadr.03.jpg
* ↑ http://www.vroma.org/images/rthompson_images/Mus_Cap.T.Hadr.jpg
* ↑ «Work: Pedestal Reliefs, Allegories of Roman provinces, from Temple of Hadrian». Arxivat de l'original el 2021-08-27. [Consulta: 31 maig 2015].
* ↑ Image 12
# Resolució 2246 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2246 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 10 de novembre de 2015. El Consell va renovar l'autorització que havia concedit als països i organitzacions regionals l'any 2008 per combatre la pirateria a la costa de Somàlia durant un any més.

## Contingut

Gràcies als esforços conjunts dels països, les organitzacions i el sector marítim, el nombre de segrestos des de 2011 havia disminuït constantment. La pirateria i el robatori, però, eren una amenaça per a l'enviament d'ajuda humanitària a Somàlia. Era important perseguir els pirates i els seus clients. Sovint es eren alliberats, cosa que minava la lluita contra la pirateria.
Aquesta batalla va ser realitzada per EU NAVFOR, Operació Ocean Shield de l'OTAN, International Combined Task Force 151 i la Unió Africana. També van treballar juntament amb Somàlia per enfortir el sistema de justícia d'aquest país i establir una policia costanera. El Consell va lloar els esforços de Kenya, Maurici, Tanzània i les Seychelles per portar pirates als seus tribunals nacionals.
Es va demanar als països i organitzacions regionals que poguessin fer-ho, continuar participant en la lluita contra la pirateria, cooperar per jutjar pirates i compartir informació entre ells. L'autorització que van rebre per a això en les resolucions 1846 i 1851 de 2008 es va ampliar dotze mesos.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC renews measures to combat piracy, armed robbery off Somali coast», 10-11-2015.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2201 a la 2300 (2015 - 2016)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Pimelodus jivaro

Pimelodus jivaro és una espècie de peix de la família dels pimelòdids i de l'ordre dels siluriformes. Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lundberg, J.G. i M.W. Littmann 2003. Pimelodidae (Long-whiskered catfishes). p. 432-446. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cynar (equip ciclista)

L'equip Cynar va ser un equip ciclista italià, de ciclisme en ruta que va competir entre 1963 i 1965. El seu sponsor era la marca italiana de licor Cynar.

## Principals resultats

* Coppa Placci: Ercole Baldini (1963)
* Giro de la Romanya: Bruno Mealli (1963)
* Giro de la Província de Reggio de Calàbria: Ercole Baldini (1963), Diego Ronchini (1964)
* Volta a Suïssa: Giuseppe Fezzardi (1963), Rolf Maurer (1964)
* Tour del Nord-oest de Suïssa: Rudolf Hauser (1963), Robert Lelangue (1965)
* Tour de Romandia: Rolf Maurer (1964)
* Giro del Laci: Bruno Mealli (1964)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 2 participacions (1963, 1964)
** 4 victòries d'etapa:
*** 2 el 1963: Vittorio Adorni (2)
*** 2 el 1964: Rolf Maurer, Bruno Mealli
** 0 classificació finals:
** 0 classificació secundària:
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Enllaços externs

* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles a sitiodeciclismo.net
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Església de la Mercè de Tàrrega

Església de la Mercè de Tàrrega és una església de Tàrrega (Urgell) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Església que pertany al col·legi dels Escolapis i s'hi pot accedir tant per l'interior de l'escola com des del mateix carrer. És una església de nau única transversal amb coberta de volta de canó de quatre trams, absis poligonal rematat per un cambril on hi ha la imatge de la Mare de Déu de la Mercè. La nau principal té en els seus laterals diverses capelles adossades dividides de la nau central per pilars. Al lateral dret de l'altar s'hi situa un petit oratori també de nau única. Darrere de l'altar major s'hi troba el reduït espai dedicat a la sagristia. La façana exterior de l'església és realitzada amb pedres tallades de forma irregular, superiorment s'hi aprecia la resolució de la coberta a dos vessants. La porta d'entrada principal és realitzada entre dos pilars adossats que sostenen un entaulament sencer damunt del qual hi reposa un frontó semicircular damunt de la porta principal d'accés hi ha un rosetó que il·lumina internament la nau principal de l'església.

## Història

El 1803 ens resten documentades les obres d'ampliació d'aquesta església targarina. Posteriorment en el 1811 en la guerra contra els francesos aquests expropien les campanes. L'any 1835 l'església rep la talla escultòrica de la Mare de Déu de la Mercè.

## Referències

* 1 2 «Església de la Mercè de Tàrrega». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 gener 2017].
# Perpunyent

«Perpunyent» té aquests significats:
* Perpunyent o Perpunxent, variant del nom de Perputxent, vall del terme de l'Orxa (el Comtat, País Valencià)
* Perpunyent o Purpunyent, variant del nom de Puigpunyent, vila i municipi de l'illa de Mallorca

## Referències

* Coromines, Joan. «Perpunxent, vall de». A: Onomasticon Cataloniae. vol. VI. Barcelona: Curial Edicions Catalanes, 1997, p. 207-210. ISBN 84-7256-331-6.
# Àlcim de Sicília

Àlcim (grec antic: Ἄλκιμος, llatí: Alcimus) fou un historiador de l'antiga Grècia natural de Sicília. Es fa difícil dir l'època en què va viure, però sembla que cal situar-lo al segle iv aC.
És conegut principalment per les referències que en fa Ateneu de Nàucratis, que esmenta dues obres seves, intiulades Itàliques (Ἰταλική) i Sicíliques (Σικελικά), que, en realitat, probablement feien part d'una mateixa obra. També l'esmenta el gramàtic Pompeu Fest, a propòsit d'una versió alternativa de la fundació de Roma (que és una de les versions més antigues que es coneixen) per la qual Ròmul fou un fill d'Enees i Tirrènia, i que va ser el seu net, de nom Rodi, que va fundar Roma.
Generalment, hom considera que Àlcim és el mateix personatge que esmenta Diògenes Laerci com a alumne de Plató i autor d'una obra en quatre llibres, intitulada A Amintes (Πρὸς Ἀμύνταν), en la qual demostrava que Epicarm havia estat una gran influència per Plató. Jacoby connecta una referència i l'altra per concloure que Àlcim va ser un representant del moviment cultural que pretenia acostar la cultura grega occidental (Sicília i la Magna Grècia) a la mare terra, a banda i banda de l'Egeu, com ho serien més tard Licos de Règion i Timeu. En aquesta direcció caldria interpretar la seva voluntat d'exalçar la figura d'Epicarm, siracusà, i el fet que tots els fragments de la seva obra històrica són referits a personatges, pobles o mites de la Mediterrània Occidental.

## Referències

* ↑ Alcimus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 102
* ↑ Cornell, T. J «Aeneas and the twins: the development of the Roman foundation legend». Proceedings of the Cambridge Philological Society, 21, 1975, pàg. 7. DOI: 10.1017/S0068673500003667.
* ↑ Ateneu, El sopar dels erudits, VII 118, X 56b, XII 14.
* 1 2 «Alkimos 18». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* ↑ Pompeu Fest, De Verborum Significatione, 362 (s.v. «Roma»).
* ↑ Diògenes Laerci, Vides i opinions de filòsofs eminents, III, 9-17.
# Teodor Abbas

Teodor Abbas (en llatí Theodorus abbas et philosophus, en grec Θεόδωρος) fou un eclesiàstic, probablement abat, i filòsof grec de l'època romana d'Orient, de finals del segle vi i començament del segle vii.
Se suposa que de la seva obra es van agafar part dels materials utilitzats per Lleonci de Constantinoble quan va escriure De Sectis.

## Referències

* ↑ 1.Theodorus Abbas et Philosophus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1046
# Riera de Cunit

La riera de Cunit és un torrent, un curs d'aigua estacional del Baix Penedès. Creua els municipis de Castellet i la Gornal i Cunit, siguent el curs d'aigua més important del darrer municipi.
El seu curs s'origina al municipi de Castellet, sota les muntanyes de cal Bladet. Poc després entra al terme de Cunit, i drena les faldes de les muntanyes més altes del municipi, com el puig de la Mina (194,9 m) o el turó de Cal Santó (141 m), i també recull les aigües dediferents torrents i rieres del terme municipal de Cunit com el Fondo de Tiula o el Fondo de Cal Santó. Aigües avall, abans d'entrar a la vila, passa prop de Cal Pla i de la masia Sant Antoni, motiu pel qual la riera també és coneguda com a torrent de Sant Antoni. Arribant al nucli urbà, la riera està canalitzada, continguda per terra i unes parets de ciment i, creua el nucli antic pel centre de l'avinguda de la Font. Aquest vial té una marcada personalitat, ja que és una mena de rambla arbrada sense soterrar, amb els vorals més elevats sobre murs de pedra i que separa el poble de l'antic Castell de Cunit, la font i els safareigs públics.

## Aiguamolls i maresmes

Avui dia, quan la riera porta aigua, durant les pluges torrencials, desguassa directament a la platja, però abans de la urbanització de la zona del passeig marítim, fa una trentena d'anys, era comuna la formació d'estanys i aiguamolls, fenomen que encara es pot apreciar al torrent d'en Pedró, que separa els termes municipals de Cunit i Cubelles.

## Espai d'especial qualitat paisatgística i ambiental

L'any 2004, el Departament de Política Territorial i Obres Públiques va declarar aquest indret com a espai d'especial qualitat paisatgística i ambiental prioritzant criteris com la protecció dels sistemes hidràulics, l'establiment de condicions especials de desenvolupament per a determinats sectors, i l'aplicació de mesures preventives i normatives de correcció d'impactes mediambientals i paisatgístics derivats del desenvolupament d'alguns sectors així com evitar la creació de nou sòl edificable entre espais declarats d'interès natural, entre d'altres. Dins del Pla director, es vol aprofundir en els treballs d'anàlisis i finalment, podrien establir-se mesures de protecció que garanteixin un desenvolupament sostenible preservant i protegint aquesta zona d'aiguamolls o maresme.

## Referències

* ↑ «L'entorn natural: Rieres i torrents». Ajuntament de Cunit. [Consulta: 14 setembre 2019].
# Pimelodus macrospila

Pimelodus macrospila és una espècie de peix de la família dels pimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lundberg, J.G. i M.W. Littmann 2003. Pimelodidae (Long-whiskered catfishes). p. 432-446. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Denice K.

Denice K. (18 d'abril del 1986) és una actriu pornogràfica i productora danesa. És la fundadora i propietària de "DK Production", una companyia de producció pornogràfica danesa. Ella també treballa com radio-locutora en el programa de radio Ana i els gossos rodamón, ara sense Ana a l'emisora ANR (Aalborg Nærradio).

## Premis

* 2008 Premi XRCO nominee - Unsung Siren
* 2010 Premi AVN nominee – Best Group Sex Scene - Ben Dover's Busty Babes

## Referències

* ↑ «Jeg har trukket pornoen op på et andet niveau» (en danès). Ekstra Bladet, 13-06-2010.
* ↑ Jesper Vestergaard Larsen. «Får råd af Riskær» (en danès). B.T., 03-12-2009.
* ↑ Morten Germund. «En dag på pornofabrikken» (en danès). Ekstra Bladet.
* ↑ «Sushi-Denice har ændret vilkår i porno-branchen» (en danès). Mja.dk. Arxivat de l'original el 2012-05-10.
* ↑ Endre Juel Lundgren. «Pornoskuespiller er programleder». RadioAssistant, 07-11-2011. Arxivat de l'original el 2012-04-05.
* ↑ Ida Amalie Bodh Have. «Nye værter på ANR» (en danès). Nordjyske, 03-11-2011. Arxivat de l'original el 2012-09-04.
* ↑ «XRCO 2008 AWARD CATEGORIES AND WINNERS». XRCO.com. Arxivat de l'original el 2011-05-14. [Consulta: 29 abril 2016].
* ↑ «2010 Nominees». AVNAwards.com. Arxivat de l'original el 2011-07-07. [Consulta: 29 abril 2016].