OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Sancerre

El cantó de Sancerre és un cantó francès del departament del Cher, situat al districte de Bourges. Té 18 municipis i el cap és Sancerre.

## Municipis

* Bannay
* Bué
* Couargues
* Crézancy-en-Sancerre
* Feux
* Gardefort
* Jalognes
* Menetou-Râtel
* Ménétréol-sous-Sancerre
* Saint-Bouize
* Saint-Satur
* Sancerre
* Sens-Beaujeu
* Sury-en-Vaux
* Thauvenay
* Veaugues
* Verdigny
* Vinon

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Paulin Roulin | SFIO |
| 1951-1958 | M. Joulin | Divers droite |
| 1958-19.. | M. Hainguerlot | Divers droite |
| 19..-1982 | M. Fleuriet | RI, després divers droite |
| 1982-1994 | Jacques Genton | UDF-CDS |
| 1994-2001 | Pierre Touzery | Divers droite |
| 2001-2011 | Guy Poubeau | UMP |
| 2011- | Michelle Guillou | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 10.305 | 11.056 | 10.872 | 10.548 | 10.194 | 9.800 | 9.777 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Sanch Èli d'Apcher

El cantó de Sanch Èli d'Apcher és un cantó francès del departament del Losera, a la regió d'Occitània. Està enquadrat al districte de Mende, té 7 municipis i el cap cantonal és Sanch Èli d'Apcher.

## Municipis

* Aubaret
* Los Bessons
* Blavinhac
* La Faja de Sent Julian
* Lo Bacon
* Rimèsa
* Sanch Èli d'Apcher (chef-lieu)

## Vegeu també

* Cantons de la Losera
# Carl Gustav Guckelberger

Carl Gustav Guckelberger (1820 - 9 d'agost de 1902) fou un químic alemany.
Guckelsberger treballà en una farmàcia a Stuttgart, però començà a estudiar química amb Hermann von Fehling, també a Stuttgart, durant dos semestres. Amb la recomanació de Fehling, Guckelsberger anà a completar la seva formació al laboratori de Justus von Liebig a la Universitat de Giessen, on rebé el seu doctorat. En la dècada de 1850 començà a treballar en una fàbrica de paper a prop de Großalmerode. Es retirà prop de Kassel el 1867 on visqué la resta de la seva vida.
# Carl Gustav Hempel

Carl Gustav Hempel (Oranienburg, 8 de gener de 1905 - Princeton, Nova Jersey, 9 de novembre 1997) va ser un filòsof empirista lògic i epistemològic d'origen alemany nacionalitzat nord-americà, un dels principals fundadors del positivisme lògic. Va ser el fundador del Model Nomológico-Deductiu de les ciències. Destacat representant del cercle de Viena, va emigrar als Estats Units l'any 1937, on va exercir com a professor en diverses universitats i on publicà diversos treballs sobre lògica simbòlica i filosofia de la ciència. És autor de L'explicació científica (1965) i Ment i cosmos (en col·laboració amb altres autors, 1966). La seva última obra va ser Fonaments de la formació de conceptes en ciència empírica (1988).
Nasqué a Orianenburg, Brandenburg Alemanya, estudià a Berlín i el 1923 entrà a estudiar a la universitat de Göttingen on cursà estudis de matemàtica amb David Hilbert i Edmund Landau i lògica simbòlica amb Heinrich Behmann. A la Universitat de Heidelberg també estudià física amb Max Planck i lògica amb John von Neumann.
Conegué i treballà amb Paul Oppenheim i junts, el 1932, publicaren un treball de teoria de la lògica. El 1934, obtingué el doctorat en filosofia a Berlín amb un treball sobre la teoria de la probabilitat.
Carl Gustav Hempel és una figura clau en l'epistemologia del segle xx, a la qual va desenvolupar diversos conceptes aclaridors sobre la naturalesa de l'explicació científica que va tenir, en la primera meitat del segle, una forta hegemonia filosòfica, és per això considerat com una figura central del positivisme lògic, corrent filosòfic abocada a l'estudi del llenguatge científic i fervorosa crítica de tota mena de metafísica.

## Bibliografia

Obres principals:
* 1936 Über den Gehalt von Wahrscheinlichkeitsaussagen
* 1936 Der Typusbegriff im Licht der neuen Logik mit Paul Oppenheim
* 1942 The Function of General Laws in History
* 1943 Studies in the Logic of Confirmation
* 1959 The Logic of Functional Analysis
* 1965 Aspects of Scientific Explanation
* 1966 Philosophy of Natural Science
* 1967 Scientific Explanation
# Carmeltazita

La carmeltazita és un mineral de la classe dels òxids. El nom d'aquesta espècie deriva de la localitat tipus, el Mont Carmel ("CARMEL"), i dels metalls dominants presents en el mineral, és a dir: titani, alumini i zirconi ("TAZ").

## Característiques

La carmeltazita és un òxid de fórmula química ZrAl₂Ti₄O$_{11}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2018, sent publicada per primera vegada el mateix any. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Té una disposició atòmica similar a l'observada a l'estructura defectuosa de l'espinel·la. Representa un grup relativament petit de minerals en què el zirconi i el titani es troben en llocs estructurals separats.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al complex magmàtic de Rakefet, situat al Mont Carmel (Districte de Haifa, Israel), on es troba en bossades o en forma d'inclusions en cristalls de corindó, i associada, a més a més, amb tistarita, osbornita i anortita. Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Carmeltazite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 juliol 2021].
# Carolina de Stolberg-Gedern

Carolina de Stolberg-Gedern - Caroline zu Stolberg-Gedern (alemany) - (Gedern, 27 de juny de 1732 - Langenburg, 28 de maig de 1796) era filla del príncep Frederic Carles de Stolberg-Gedern (1693-1767) i de Lluïsa Enriqueta de Nassau-Saarbrücken (1705-1766). El 13 d'abril de 1761 es va casar amb Cristià Albert de Hohenlohe-Langenburg (1726-1789), fill de Lluís de Hohenlohe-Langenburg (1696-1765) i de la comtessa Elionor de Nassau-Saarbrücken (1707-1769). El matrimoni va tenir set fills:
* Carles Lluís (1762-1825), casat amb la comtessa Amàlia Enriqueta de Solms-Baruth (1768−1847).
* Lluïsa Elionor (1763-1837), casada amb el duc Jordi I de Saxònia-Meiningen.
* Gustau Adolf (1764-1796).
* Cristina Carolina (1765-1768).
* Lluís Guillem (1767-1768).
* Cristià August (1768-1796).
* Carolina (1769-1803).

## Enllaços externs

* Genealogie der Familie von Hohenlohe
* Genealogie der Familie von Hohenlohe
* Verbindung Hohenlohe-Langenburg und Griechenland
# Cantó de Le Marin

El cantó de Le Marin fins al 2015 era una divisió administrativa francesa situat al departament de Martinica a la regió de Martinica.

## Composició

El cantó comprenia la comuna de Le Marin.

## Administració

Llista dels consellers generals successius :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2004-2014 | Rodolphe Désiré | PPM | |
| Les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Referències

* ↑ «Guyane et Martinique :» (en francès), 25-01-2010. [Consulta: 10 setembre 2018].
# Cantó de Le Moule-2

El cantó de Le Moule-2 era una divisió administrativa francesa situat al departament de Guadalupe a la regió de Guadalupe.

## Composició

El cantó comprenia part de la comuna de Le Moule.

## Administració

Llista dels consellers generals successius :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2004- | Christian Couchy | FGPS | |
| Les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Reorganització cantonal

En la reorganització cantonal que va entrar en vigor el 2015 el cantó de Le Moule-2 va ser suprimit.

## Referències

* ↑ «Décret n° 2014-235 du 24 février 2014 portant délimitation des cantons dans le département de la Guadeloupe».
# Cançons infantils (1)

Cançons infantils (1), JW V/16 (en txec Říkadla (1)), són 8 cançons infantils compostes per Leoš Janáček el 1925. Es va estrenar el 26 de desembre de 1925 a Brno.

## Cançons

* 1 Leze krtek podle meze
* 2 Karel do pekla zajel
* 3 Franta rasů, hrál na basu
* 4 Dělám, dělám kázání
* 5 Hó, hó, krávy dó
* 6 Koza bílá hrušky sbírá
* 7 Vášek, Pašek, bubeník
* 8 Frantíku, Frantíku

## Referències

* ↑ Knaus, Jakob. «Dades de l'obra» (en alemany). leos-janacek.org. [Consulta: 19 gener 2018].

## Vegeu també

* Llista de composicions de Leoš Janáček
# Carrapateira (Bordeira)

Carrapateira és un llogaret situat a la costa occidental de l'Algarve, a Portugal. Pertany a hores d'ara a la freguesia de Bordeira, al municipi d'Aljezur; i fou seu de la freguesia fins al segle xix. Els seus punts d'interés inclouen el Fort de Carrapateira i l'església parroquial de Carrapateira. Té també el Museu del Mar i de la Terra.
Aquesta localitat és molt coneguda pels que acudeixen a la platja do Amado. Segons el cens del 2011, tenia una població resident de 173 habitants.

## Patrimoni

* Fort de Carrapateira, que enclou l'església Parroquial
* Museu del Mar i de la Terra de Carrapateira
* Poblat islàmic de Ponta do Castelo

## Galeria d'imatges

* Punta de Carrapateira
* Església de Carrapateira
* Fort de Carrapateira
* Platja do Amado
* Vestigis d'un poblat islàmic

## Referències

* ↑ Guia Visão das Praias (2004), pág. 124.

## Enllaços externs

* Observação de aves na Carrapateira
# Carrasca del Pati Fosc

La Carrasca del Pati Fosc és una alzina de més de 250 anys al barri del Pati Fosc de la Vila Joiosa, que és la carrasca més gran i vella de tot el terme municipal, amb 22 metres d'alçada. Des de 2014 apareixen signes d'estrès causat s pels canvis en l'entorn proper, que havia estat agrari i s'ha convertit en urbà, i en 2019 ja no va donar fruits.

## Referències

* 1 2 López Mayor, Agustín. «Vecinos denuncian que Carrasca podría estar herida de muerte después de 14 meses de inacción política» (en castellà). Radio 4G, 27-12-2019. [Consulta: 2 gener 2021].
* ↑ «La Concejalía de Medio Ambiente lleva a cabo intervenciones de mantenimiento y acondicionamiento en la carrasca del Pati Fosc y en la Barbera» (en castellà). Ajuntament de la Vila Joiosa, 14-08-2015. [Consulta: 2 gener 2021].
* ↑ «Nota de premsa del Grup Ecologista Xoriguer». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 2 març 2009].
* ↑ «Un informe de evaluación de la carrasca del Pati Fosc de Villajoyosa propone una serie de medidas a adoptar para su recuperación» (en castellà). Comarcal CV, 23-12-2019. Arxivat de l'original el 27 de febrer 2021. [Consulta: 2 gener 2021].
# Carrascal de Barregas

Carrascal de Barregas és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al nord amb Florida de Liébana, a l'est amb Villamayor, al sud amb Doñinos de Salamanca, al sud-oest amb Galindo y Perahuy i a l'oest amb Parada de Arriba.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 279 | 376 | 522 | 554 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2008-12-02 a Wayback Machine.
# Carolyn Meinel

Carolyn P. Meinel (nascuda el 1946) va ser notable en el l'escena de la pirateria informàtica durant la dècada dels 90 del segle xx. El 1983 Carolyn va rebre el màster de ciències en enginyeria industrial de la Universitat d'Arizona. El seu pare és Aden Meinel i la mare és Marjorie Meinel. Meinel es va casar amb el seu primer marit, Howard Keith Henson, el 1967 i es va divorciar el 1981. Meinel té quatre filles, una de les quals és Valerie Aurora. L'agost de 1975, Meinel va ser cofundadora (amb el seu llavors marit, Keith Henson) l'L5 Society, de llavors ençà es va fusionar a la National Space Society, i va ser presidenta durant diversos anys.
El 1996, Meinel estava entre els blancs d'un bombardeig de correus electrònics d'alt perfil conegut com a "Unamailer" o "Johnny xchaotic".
Alguns experts en seguretat, com Brian Martin d'Attrition, han criticat els seus escrits, assegurant que són inexactes i generalment falsifiquen la pirateria informàtica.

## Publicacions
### Llibres

* Uberhacker II: More Ways to Break into a Computer. Loompanics, 2003. ISBN 1-55950-239-8.
* The Happy Hacker 4th Edition. Lexington & Concord, distributed by American Eagle Publications, 2002. ISBN 0-929408-29-2.

### Articles

* "For Love of a Gun," the history, technologies of electromagnetic guns, IEEE Spectrum, July, 2007, pp. 40 46.
* "How Hackers Break in and How they Are Caught," Scientific American, Oct. 1998,
* "How the West Was Won… or, The L-5 Society Defeated the Moon Treaty," Spacefaring Gazette, Vol. 10, No. 3, June/July 1994, pp. 1, 8.
* (Molts altres articles)

## Referències

* 1 2 Meinel, Carolyn (Feb 1997). «verbosity -- Carolyn Meinel: Hack 101». Verbosity (Transcript). Consulta: 2011-01-06.
* ↑ http://www.nss.org/resources/library/spacemovement/chapter05.htm Arxivat 2016-12-10 a Wayback Machine.
* ↑ «Unamailer explains bombings». CNET, 30-12-1996 [Consulta: 16 gener 2010].
* ↑ http://attrition.org/errata/charlatan/shame/book.html Arxivat 2007-11-28 a Wayback Machine. Happy Hacker Book (reviews)
* ↑ http://attrition.org/errata/charlatan/shame/teach.html Arxivat 2007-12-02 a Wayback Machine. Carolyn Meinel: The Teacher

## Enllaços externs

* Happy Hacker - El lloc web de Carolyn Meinel
# Cap de Planes

El cap de Planes és un accident geogràfic de la costa, entre els municipis de Mont-ras i Palamós (Baix Empordà), situat al bell davant de les illes Formigues, a 800 metres. Al cap de Planes s'hi troba un escull. Al sud del cap s'hi forma una cala coneguda com la cala del cap de Planes.
Orientada al sud-est, la cala té una llargada de 180 metros i una amplada de 25. El seu difícil accés fa que el nivell d'ocupació a l'estiu sigui baix. Després de ser comprat per un multimilionari es van començar a fer moviments de terres i a talar arbres de manera descontrolada.
A finals de la dècada dels 70 s'hi va voler fer un port esportiu, que afectava també la veïna Cala del Crit, que finalmente va ser desestimat.

## Referències

* ↑ «Carrer del Cap de Planes». Ajuntament de Palafrugell. [Consulta: 20 octubre 2012].
* ↑ Castelló, Josep. El perfil de la costa: Palafrugell, Mont-ras i les illes Formigues. Palafrugell: Josep Castelló, 2003.
* ↑ «Milionaris a la costa». Revista de Palafrugell [Palafrugell], 01-05-1997. Arxivat de l'original el 2014-08-08 [Consulta: 5 agost 2014]. Arxivat 2014-08-08 a Wayback Machine.
* ↑ «Durant els propers dies l'Ajuntameni de Mont-ras decidirà sobre el port. Punt, El. 16/10/1979.». [Consulta: 22 juliol 2023].
# Carles Sumarroca i Coixet

Carles Sumarroca i Coixet (Llimiana, 12 de desembre de 1933) és un empresari català.

## Biografia

De família pagesa, la seva família fou deportada a Aragó durant la guerra civil espanyola. Estudià batxillerat a Tremp i es llicencià en peritatge industrial. Durant els anys 1960 milità clandestinament al Grup d'Acció al Servei de Catalunya (GASC) i mercè la seva amistat amb Josep Tremoleda i Roca col·laborà a Cavall Fort. Alhora, fundà l'empresa Proelec (del grup Emte) i presidí Premsa Catalana. El 1974 participà en la fundació de Convergència Democràtica de Catalunya i esdevingué amic personal del futur president Jordi Pujol i Soley.
De 1977 a 1985 fou president de Petita i Mitjana Empresa de Catalunya (PIMEC) i entre 1980 i 1989 fou conseller de Foment del Treball Nacional. És membre de la Cambra de Comerç, Indústria i Navegació de Barcelona i president d'honor del grup COMSA EMTE, empresa important del camp tecnològic i d'infraestructures, on el seu fill Carles Sumarroca Claverol n'és vicepresident. El 2009 participà en el grup d'empresaris que adquiriren Spanair i el 2010 va rebre la Creu de Sant Jordi.
Algunes de les empreses de Carles Sumarroca consten com unes de les principals adjudicatàries de concursos d'obres de la Generalitat de Catalunya durant els governs de Convergència i Unió. L'esposa de Jordi Pujol, Marta Ferrusola, i la de Sumarroca crearen la societat dedicada a la jardineria Hidroplant. El 22 d'octubre el jutge de l'Audiència Nacional Pablo Ruz el cità com a imputat, juntament amb el seu fill i nou persones més que haurien col·laborat presumptament amb Jordi Pujol i Ferrusola. Concretament van ser imputats per delictes contra la Hisenda Pública, blanqueig de capitals i falsedat en document mercantil.

## Referències

* 1 2 Brunet, José María «Els negocis conflictius». La Vanguardia, 27-07-2014, p. 18.
* ↑ Saura, Víctor. «Los Sumarroca, ilocalizables para la Hacienda catalana». Web. Eldiario.es. [Consulta: 8 juliol 2014].
* ↑ Un grupo de amigos de Pujol conforman el ‘núcleo duro’ de la sociedad que compra Spanair a Cotizalia, 3 de febrer de 2009
* ↑ Badenes, Jesús «El Grup Sumarroca va rebre contractes per 285 milions d'euros en l'etapa Pujol». Diari de Girona, 10-08-2014 [Consulta: 17 agost 2014].
* ↑ Picazo, Sergi; Palà, Roger. «Les empreses de Sumarroca acaparen l'obra pública de CiU». Crític, 28-10-2014. [Consulta: 14 desembre 2014].
* ↑ «El juez imputa a once personas por colaborar con Jordi Pujol Ferrusola». Europa Press, 22-10-2014. [Consulta: 14 desembre 2014].
# Carregador

«Carregador» té aquests significats:
* Carregador (armes de foc), sistema d'emmagatzematge i alimentació de munició que conté els cartutxos i una molla que els impulsa cap a l'interior de la recambra de l'arma per cada tret
* Carregador de bateria, dispositiu utilitzat per a subministrar el corrent o tensió elèctrica per a carregar una pila recarregable o una bateria
* Carregador de l'arrencada, programa que realitza la inicialització bàsica d'un sistema informàtic
* Platja del Carregador, platja al municipi d'Alcalà de Xivert, a la comarca del Baix Maestrat (País Valencià)
* Torre des Carregador, torre de defensa costanera
# Carleton (Nebraska)

Carleton és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 136 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Carleton tenia 136 habitants, 54 habitatges, i 38 famílies. La densitat de població era de 107,2 habitants per km².
Dels 54 habitatges en un 29,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,8% hi vivien parelles casades, en un 1,9% dones solteres, i en un 29,6% no eren unitats familiars. En el 25,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,9% tenia menys de 18 anys, un 2,2% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 28,7% de 45 a 60 i un 16,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.125 $ i la renda mediana per família de 39.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.833 $ mentre que les dones 16.875 $. La renda per capita de la població era de 15.897 $. Cap de les famílies i l'1,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Carleton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Carleton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Carlfriesita

La carlfriesita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom per Carl Fries Jr. (1910-1965), del Servei Geològic dels Estats Units.

## Característiques

La carlfriesita és un òxid de fórmula química CaTe₂$^{4+}$Te$^{6+}$O₈. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la carlfriesita pertany a «04.JK - Tel·lurits sense anions addicionals, sense H₂O» juntament amb els següents minerals: winstanleyita, walfordita, spiroffita, zincospiroffita, balyakinita, rajita, denningita, chekhovichita, smirnita, choloalita, fairbankita, plumbotel·lurita, magnolita, moctezumita, schmitterita i cliffordita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Bambollita, a la localitat de Moctezuma, dins l'estat de Sonora, Mèxic. També ha estat descrita a la propera mina Bambolla, i a la mina San Judas, a la localitat de Cumobabi, dins el mateix municipi. Es tracta dels únics indrets a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Carlfriesite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 abril 2018].
# Castell de San Juan

La Torre Costanera Defensiva de San Juan Bautista, coneguda com a Castillo de San Juan o Castillo Negro, al terme municipal de Santa Cruz de Tenerife, (illa de Tenerife, Canàries, Espanya) va ser la segona fortalesa més important en la defensa de Santa Cruz de Tenerife. És en ple centre de la capital, darrere l'Auditori de Tenerife. Prevista la seva edificació des de feia molt temps aquesta no va tenir lloc fins al 1641, sota la pressió de la política internacional suscitada en esclatar la revolució de Portugal, després de la de Catalunya trobant-se doncs l'Illa indefensa i amenaçada. Per tot això el Capità General Luis Fernández de Córdoba y Arce va exigir personalment als veïns una contribució per fer front a aquestes obres. Amb els fons recaptats es va començar a construir el Castell de San Juan prop de la Caleta de los Negros, nom amb el qual es va conèixer popularment, finalitzant les obres en 1643. Al cap d'un segle d'existència va començar a amenaçar ruïna al davant orientat al mar, sent reformat com a conseqüència d'aquestes circumstàncies i donant com a resultat l'aspecte que aquest immoble presenta en l'actualitat.
Situat prop del Parc Marítim, consta d'una torre circular en el front del mar amb esplanada al descobert i parapets amb troneres, amb emplaçament per a cinc peces d'artilleria. Els seus allotjaments ho constitueixen dos locals amb una superfície aproximada de 47 metres sent l'amplària del mur de maçoneria d'1,5 metres.

## Història

L'atac de l'esquadra anglesa a Cadis a la mort de Jaume I d'Anglaterra (1625) va fer que el Cabildo de Tenerife, a iniciativa del Capità General D. Francisco González de Andía, acordés la construcció d'una fortificació en les proximitats de la Caleta dels Negres.
La revolta de Portugal (1640) va impulsar que s'executés l'obra, acabada en 1643, sota la direcció de D. Juan Fernández Franco, Sergent Major de Tenerife.
El Rei Carles II de Castella va donar en 1684 facultat per nomenar castellà o alcaid al Cabildo. Aquest nomenament, juntament amb el del Castell de San Cristóbal, eren ambicionats per la noblesa de l'illa com un honor, però a més per dos motius importants: era la forma més important de poder provar la seva condició, de cara a l'ingrés en les Ordres Militars o en les Maestranzas, i a causa dels seus privilegis annexos al càrrec: estaven encarregats de tot el relatiu a la sanitat, a la policia del Port, atorgació dels permisos per a l'entrada i sortida de les naus, cobraven el dret de pesca, a més d'ocupar-se de la correspondència i de recaptar la sisa de la sal i de la farina.
Cada any en el mes de juliol té lloc als voltants d'aquest castell la Recreació de la Gesta del 25 de juliol,que commemora el fallit intent de l'almirall britànic Horatio Nelson d'envair la ciutat i l'arxipèlag.
# Casa-fàbrica Salvador Viñas

«Casa-fàbrica Salvador Viñas» té aquests significats:
* Casa-fàbrica Salvador Viñas i Pons, al carrer de Sant Pere Mitjà de Barcelona
* Fàbrica de productes químics de Salvador Viñas i Pujol, al carrer de Valldonzella de Barcelona