OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Província de Ouarzazate

La província de Ouarzazate (en àrab إقليم ورززات, iqlīm Warzazāt; en amazic ⵜⴰⵙⴳⴰ ⵏ ⵡⴰⵔ ⵣⴰⵣⴰⵝ) és una de les províncies del Marroc, fins 2015 part de la regió de Souss-Massa-Draâ i actualment de la de Drâa-Tafilalet. Té una superfície de 19.464 km² i 524.142 habitants censats en 2008. La capital és Ouarzazate.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1994 | 2004 | 2008 |
| 439 072 | 499 980 | 524 142 |
| 1994, 2004 : cens oficial ; 2008 : estimació. |||

## Divisió administrativa

La província de Ouarzazate consta de 2 municipis i 15 comunes:
| Nom | Codi geogràfic | Tipus | Llars | Població (2004) | Estrangers | nacionals | Notes |
| Ouarzazate | 401.01.07. | Municipi | 10767 | 56616 | 89 | 56527 | |
| Taznakht | 401.01.09. | Municipi | 1179 | 6185 | 0 | 6185 | |
| Ait Zineb | 401.03.01. | Comuna rural | 1518 | 9233 | 9 | 9224 | |
| Amerzgane | 401.03.03. | Comuna rural | 1290 | 7593 | 1 | 7592 | |
| Aznaguen | 401.03.05. | Comuna rural | 1872 | 12040 | 0 | 12040 | |
| Ighrem N'Ougdal | 401.03.07. | Comuna rural | 2209 | 14014 | 7 | 14007 | |
| Khouzama | 401.03.09. | Comuna rural | 1373 | 8191 | 0 | 8191 | |
| Ouisselsate | 401.03.11. | Comuna rural | 2413 | 15361 | 2 | 15359 | |
| Siroua | 401.03.13. | Comuna rural | 1482 | 9633 | 0 | 9633 | |
| Telouet | 401.03.15. | Comuna rural | 2035 | 14211 | 0 | 14211 | |
| Tidli | 401.03.17. | Comuna rural | 2169 | 14660 | 1 | 14659 | |
| Ghassate | 401.07.01. | Comuna rural | 1233 | 8815 | 0 | 8815 | |
| Idelsane | 401.07.03. | Comuna rural | 1214 | 8140 | 0 | 8140 | |
| Imi N'Oulaoune | 401.07.05. | Comuna rural | 2654 | 19968 | 0 | 19968 | |
| Skoura Ahl El Oust | 401.07.07. | Comuna rural | 3445 | 22880 | 4 | 22876 | 2808 residents viuan al centre. anomenat Skoura; 20072 residents viuen a àrees rurals. |
| Tarmigt | 401.07.09. | Comuna rural | 5241 | 30871 | 20 | 30851 | 21168 residents viuan al centre. anomenat Tabounte; 9703 residents viuen a àrees rurals. |
| Toundoute | 401.07.11. | Comuna rural | 1689 | 11877 | 2 | 11875 | |

## Referències

* ↑ World Gazetter
* ↑ «Cens general de població 2004» ( PDF) (en (francès)). Arxivat de l'original el 2010-06-01. [Consulta: 9 juliol 2016].
# Prova de Coombs

La prova de Coombs (també coneguda com a prova d'antiglobulina) és un examen sanguini utilitzat en hematologia i immunologia. Aquest anàlisi permet detectar la presència d'anticossos en sèrum que reaccionaran amb antígens presents a la superfície dels glòbuls vermells. Existeixen dos tipus de prova: Coombs directe i Coombs indirecte.
La prova de Coombs directa determine anticossos ja units a la membrana eritrocitària, mentre que la prova de Coombs indirecte detecte anticossos lliures que podran reaccionar amb eritròcits que presentin l'antigen específic.

## Mecanisme

Ambdues proves utilitzen l'antisèrum denominat reactiu de Coombs. Aquest reactiu és una barreja d'anticossos d'animals immunitzats amb IgG, IgM i/o complement humà (principalment són IgG de conill anti-humà).
Aquests anticossos s'uneixen als anticossos propis (autoanticossos) que es troben a la superfície dels eritròcits provocant que les cèl·lules s'aglutinin i donin un resultat positiu per a la prova. L'absència d'aglutinació dona un resultat negatiu.

## Història

Aquesta prova va ser descrita per primer cop pels científics Rob Race, Arthur Morant i Robin Coombs (d'aquí li ve el nom) l'any 1945.

## Prova de Coombs directe

La prova directe s'utilitza per determinar si hi ha complement o anticossos ja fixats a la superfície eritrocitària de la mostra obtinguda directament del pacient. A través d'una extracció sanguínia i un posterior rentat cel·lular, s'afegeix el reactiu de Coombs. Els anticossos del reactiu s'uneixen a les IgGs, IgMs o al complement que es troba unit a la membrana dels glòbuls vermells i l'aglutinació d'aquests dona un resultat positiu.

### Patologies associades a un resultat positiu

* Anèmies hemolítiques induïdes per fàrmacs
* Anèmies hemolítiques autoimmunes
* Reaccions transfusionals
* Malaltia hemolítica del nounat.
* Trastorns limfoproliferatius com la leucèmia limfocítica crònica
* Mononucleosi infecciosa
Algunes patologies com la talassèmia o l'esferocitosis hereditària poden causar una hemòlisi no immunitària. Aquests transtrons no estan associats a un resultat positiu, ja que no son causades per anticossos.

## Prova de Coombs indirecte

Es detecten anticossos específics a certs antígens que no han d'estar necessàriament presentats als eritròcits del donant però ho poden estar en el del receptor. En aquest cas es barreja el sèrum del donant amb les cèl·lules del receptor i s'afegeix el reactiu. Si dona aglutinació és positiu.
Una prova que s'utilitza Coombs indirecte és per determinar si el factor Rh.

## Referències

* ↑ Alexander, J. Wesley. Principios de inmunología clínica (en castellà). Reverte, 1984. ISBN 9788429155037.
* ↑ Coombs, Robin R. A. «Historical Note: Past, Present and Future of the Antiglobulin Test» (en anglès). Vox Sanguinis, 74, 2, 1998, pàg. 67–73. DOI: 10.1046/j.1423-0410.1998.7420067.x. ISSN: 1423-0410.
# Província de Rehamna

La província de Rehamna (àrab: إقليم الرحامنة, iqlīm ar-Raḥāmna; amazic estàndard marroquí: ⵜⴰⵎⵏⴱⴰⴹⵜ ⵏ ⵕⵕⵃⴰⵎⵏⴰ, tamnbaḍt n Ṛṛḥamna) és una de les províncies del Marroc, fins 2015 part de la regió de Marràqueix-Tensift-El-Haouz i actualment de la de Marràqueix-Safi. Té una superfície de 5.856 km² i 315.077 habitants censats en 2014. La capital és Ben Guerir. Limita al nord amb l'oued Oum Errabiaa, a l'est amb la província d'El Kelâa des Sraghna, al sud amb l'oued Tensift i a l'oest amb la regió de Doukkala-Abda.

## Història

La província de Rehamna fou creada en 2009 – decret n. 2-09-319 d'11 de juny per desmembrament de la província d'El Kelâa des Sraghna.

## Divisió administrativa

Les 23 comunes rurals són distribuïdes en 7 caidats, que formen part de 2 cercles:
* cercle de Rehamna
** caidat d'Oulad Tmim: Jaafra, Sidi Abdallah i Skhoura Lhadra
** caidat de Skhour: Sidi Ghanem, Sidi Mansour i Skhour Rhamna
** caidat de Labrikiyne: Sidi Ali Labrahla, Oulad Hassoune Hamri i Labrikiyne
** caidat de Tnine Bouchane: Oulad Aamer Tizmarine, Ait Hammou, Bouchane i Ait Taleb
* cercle de Sidi Bou Othmane
** caidat de Sidi Bou Othmane: Bourrous, Sidi Boubker i Jbilate
** caidat de Louta: Nzalat Laadam, Lamharra i Oulad Imloul
** caidat de Ras El Aïn: Akarma, Tlauh, Jaidate i Ras Ain Rhamna

## Referències

* 1 2 «Décret No. 2-09-319 du 17 joumada II 1430 (11 juin 2009) modifiant et complétant le dahir No. 1-59-351 du 1er joumada II 1379 (2 décembre 1959) relatif à la division administrative du Royaume». Bulletin officiel du Royaume du Maroc, 18-06-2009, p. 1017 [Consulta: 13 febrer 2016]. Arxivat 2009-07-10 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2009-07-10. [Consulta: 27 març 2021].
# Murmelt nur ihr heitern Bäche, BWV Anh. 195

Murmelt nur ihr heitern Bäche, BWV Anh. 195 (Murmuri d'aigües alegres) és una cantata perduda de Bach, estrenada a Leipzig el 9 de juny de 1723, en homenatge a Johann Florens Rivinus, advocat i professor, ofert pels seus estudiants. Estructurada en nou moviments es desconeix l'autor del text, la música s'ha perdut i no és segura l'autoria de Bach.

## Referències

* ↑ Bach Cantatas Website

## Bibliografia

* Alfred Dürr. “The Cantatas of J. S. Bach”. Oxford University Press, Oxford, 2005.

## Enllaços externs

* Bach Cantatas Website
# Puig dels Jueus (Vic)

El Puig dels Jueus és una muntanya de 510 metres que es troba al nord del municipi de Vic, a la comarca d'Osona. El topònim fa referència al cementiri jueu que hi havia hagut en aquell indret a partir de 1327, quan la comunitat jueva va comprar el terreny aleshores conegut com a «puig d'en Guillem de Llorenç» per construir-hi un fossarium iudaeorum et iudaearum. El cementiri no devia ser gaire gran perquè, la comunitat jueva de Vic no superava la desena de famílies i només es va usar per a l'enterrament d'una o dues generacions, fins al 1391, en què es van batejar les darreres persones jueves de Vic.
D'acord amb el Pla d'Ordenació Urbanística Municipal (POUM) aprovat el gener de 2018 —amb el vot en contra d'ERC-Som Vic i l'abstenció de Capgirem Vic i Plataforma Vigatana— pel Puig dels Jueus havia de passar un vial per descongestionar la ronda de Camprodon de Vic. El 2019 es va presentar un nou POUM amb un Pla Especial per al Puig dels Jueus a desenvolupar els propers anys amb un procés participatiu que tindria en compte l'opinió de la ciutadania. El vot d'ERC va ser clau per a la seva aprovació.
El Pla Especial del Puig dels Jueus s'ha desenvolupat com a part del projecte europeu URBACT 2019-2022), que tenia per objectiu fomentar el desenvolupament sostenible i integrat de les ciutats europees.

## Referències

* 1 2 Ollich i Castanyer, Imma; Llop i Jordana, Irene «Espais públics i privats del call jueu de Vic: Evidències documentals i arqueològiques». Ausa, 177, 01-01-2016, pàg. 481-506. ISSN: 2014-1246.
* ↑ Fiter, Carles. «Vic aprova inicialment el POUM en un debat marcat per la urbanització del Graell i el vial del Puig dels Jueus». Nació Digital, 18-01-2018. [Consulta: 25 maig 2023].
* ↑ «Vic aprova provisionalment el POUM que haurà de substituir el pla que va anul·lar el TSJC l'any 2015». CCMA - 324cat, 18-03-2019. [Consulta: 25 maig 2023].
* ↑ «Pla Especial del Puig dels Jueus». Pla d'Actuació Municipal de Vic. Arxivat de l'original el 2023-05-25. [Consulta: 25 maig 2023].
# Puerta Bonita

Puerta Bonita és un barri del sud-oest de Madrid al districte de Carabanchel, amb 35.350 habitants (Padró Municipal, 2007).
El barri de Puerta Bonita limita al sud amb l'Avinguda de los Poblados i el barri de Buenavista, al nord-oest amb el barri de Vista Alegre, al nord-est amb el d'Opañel i a l'est amb el d'Abrantes.

## Història

El barri de Puerta Bonita pertanyia a l'antic poble de Carabanchel Bajo. A començaments del segle XX era una zona d'estiueig de la noblesa madrilenya. En els anys 1950 s'hi construïren una considerable quantitat d'edificis de protecció oficial que multiplicaren la seva població.

## Demografia

El barri de Puerta Bonita compta amb 35.350 veïns (Padrón 2007). En comparació amb la població de Madrid els habitants del barri tenen una edat superior, amb una mitjana de 41,29 anys. El percentatge de població immigrant també se situa per sobre de la mitjana de la ciutat, amb un 24,24% de la població.

## Transports

El barri està situat entre dos importants carrers de Madrid, el del General Ricardos, que l'uneix amb el centre de la ciutat, i el Camino Viejo de Leganés.
Metro A Puerta Bonita hi ha l'Estació d'Oporto, on hie conflueixen les línias i , i l'estació de San Francisco , que té una sortida al barri de Puerta Bonita.
| Línia Metro | Estacions en Puerta Bonita, Carabanchel |
| | San Francisco |
| | Oporto |
Autobusos
Pel barri passen els següents autobusos urbans:
| línia | destí(ns) |
| 34 | Plaza de Cibeles - Avenida del General Fanjul |
| 35 | Plaza Mayor - Avenida de Carabanchel Alto | |
| 47 | Estació d'Atocha > Avenida de Carabanchel Alto |
| 55 | Estació d'Atocha > Batán |
| 81 | Oporto > Hospital 12 de Octubre |
| 108 | Urgel - Cementiri de Carabanchel |
| 118 | Embajadores - Avenida de Carabanchel Alto |
| 121 | Campamento - Hospital 12 de Octubre |
| 131 | Campamento - Villaverde Alto |
| 247 | Atocha - Colonia San José Obrero |
| N16 | Plaza de Cibeles > Carabanchel Alto |
| N17 | Plaza de Cibeles > Carabanchel Bajo |

## Referències

* ↑ Ajuntament de Madrid. «Padró Municipal - Carabanchel (Página 119)» (en (castellà)).
* ↑ «Idealista» (en (castellà)).
* ↑ Ayuntamiento de Madrid. «Padrón Municipal - Carabanchel (página 119)» (en (castellà)).
* ↑ Ayuntamiento de Madrid. «Padrón Municipal - Carabanchel (página 120)» (en (castellà)).
* ↑ Empresa Municipal de Transportes. «Empresa Municipal de Transportes» (en (castellà)).
# Prue

Prue és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 433 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Prue tenia 433 habitants, 169 habitatges, i 128 famílies. La densitat de població era de 371,5 habitants per km².
Dels 169 habitatges en un 35,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,5% hi vivien parelles casades, en un 13% dones solteres, i en un 23,7% no eren unitats familiars. En el 20,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 15,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.696 $ i la renda mediana per família de 32.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.667 $ mentre que les dones 20.833 $. La renda per capita de la població era de 13.335 $. Entorn del 9,4% de les famílies i el 14% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Prue». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Prue». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Musaranya d'aiguamoll

La musaranya d'aiguamoll (Crocidura mariquensis) és una espècie de musaranya que viu a Angola, Botswana, República Democràtica del Congo, Moçambic, Namíbia, Sud-àfrica, Eswatini i Zàmbia.

## Referències

* Wilson D. E.; Reeder D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 3a edició. Washington: Smithsonian Institution Press, 2005. ISBN 978-0801882210.

## Enllaços externs

* Fordham et al. (2006). Crocidura mariquensis. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 30 desembre 2007 (en anglès). (anglès)
# Musaranya d'Inyo

La musaranya d'Inyo (Sorex tenellus) és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae). És endèmica dels Estats Units (Califòrnia i Nevada). S'alimenta principalment d'insectes i altres invertebrats petits. El seu hàbitat natural són les zones riberenques i els peus dels canyons. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Cassola, F. Sorex tenellus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 3 gener 2016.
# Musaranya d'Eisentraut

La musaranya d'Eisentraut (Crocidura eisentrauti) és una espècie de mamífer eulipotifle de la família de les musaranyes (Soricidae) que viu al Camerun. Està amenaçada per les possibles erupcions volcàniques del Mont Camerun (la darrera s'esdevingué a la dècada de 1950).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Kennerley, R. (2016). "Crocidura eisentrauti (errata version published in 2017)." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Purina

Les purines són uns compostos orgànics bicíclics, és a dir, formats per dos anells units entre si. D'aquests anells, l'un té tres àtoms de carboni i dos de nitrogen i l'altre en té quatre de carboni i dos de nitrogen. Dos dels àtoms de carboni són comuns als dos anells.
Dues de les bases nitrogenades dels àcids nucleics, l'adenina i la guanina, són purines.
En l'ADN, aquestes bases, per mitjà d'enllaços de pont d'hidrogen, s'uneixen amb les seues complementàries: la timina i la citosina, que són pirimidines.
| Purina | Pirimidina |
| A | T |
| G | C |
En l'ARN, la complementària de l'adenina és l'uracil i no la timina.
| Purina | Pirimidina |
| A | U |
| G | C |
Quan les purines són metabolitzades es degraden en àcid úric que, si cristal·litza en les articulacions, pot provocar gota.
La pèrdua de guanina o adenina per l'eliminació de l'enllaç glucosídic entre la base i la desoxirribosa, és una lesió de l'ADN que s'anomena despurinització.

## Etimologia

El mot purine (pura urina) fou definit per Emil Fischer en 1884.

## Referències

* ↑ Centelles i Serra, Josep Joan. Estructura de compostos orgànics i biomolècules. Edicions Universitat Barcelona, 2010, p. 215. ISBN 8447534278.
* ↑ McGuigan, Hugh. An Introduction To Chemical Pharmacology. P. Blakiston's Sons & Co., 1921, p. 283. Arxivat 16 April 2020$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Fischer, Emil «Ueber die Harnsäure. I.». Berichte der Deutschen Chemischen Gesellschaft, 17, 1884, pàg. 328–338. DOI: 10.1002/cber.18840170196.

## Vegeu també

* Síntesi de novo de purines
# Purisme

«Purisme» té aquests significats:
* Purisme renaixentista, moviment artístic hispànic del segle XVI.
* Purisme (art), moviment artístic italià iniciat el 1846.
* Purisme (pintura francesa), moviment dins la pintura francesa relacionat amb la nova estètica de l'art mecànic.
* Purisme (lingüística), paraula alternativa per a reemplaçar un préstec lingüístic o barbarisme.
# Nango

Nango és una població de Mali, a 30 km als sud-oest de Ségou, prop del riu Níger.
Joseph Gallieni, enviat pel govern del Senegal a Ahmadou de Ségou, va creuar el riu Níger a Dialiba, més amunt de Bamako, i va seguir al nord per la riba dreta fins a arribar a Nango, a 30 kilòmetres de Ségou, on van rebre l'ordre d'Ahmadu d'aturar-se. Onze mesos van restar al lloc. El 3 de novembre de 1880 es va pactar un projecte d'acord amb el sobirà però de moment no es va signar i Gallieni encara va restar uns mesos més retingut a Nango. Finalment el tractat de Nango es va signar el 10 de març de 1881 pel qual França obtenia el privilegi comercial (nació més afavorida) a l'alt Níger (a canvi de les taxes i diners corresponents i que cap territori tuculor seria conquerit pels francesos); Ahmadou va refusar de ratificar l'acord.

## Referències

* Histoire de la conquête du Soudan français (1878-1899)" pel Tinent Gatelet
# Míriam González i Flores

Míriam González Flores (Terrassa, Vallès Occidental, 20 de juny de 1989) és una jugadora de corfbol catalana.
Formada al Korfbal Esplai Ca n'Anglada, va guanyar la segona divisió de corfbol la temporada de 2005-06. Posteriorment, va jugar al Sant Llorenç Korfbal Club entre 2007 i 2009, i amb el Club Korfbal Vallparadís entre 2009 i 2017. Durant aquesta etapa, va guanyar dues Europa Shield, cinc Lligues catalanes, quatre Copes de Catalunya i dues Supercopes Catalanes. Internacional amb la selecció catalana de corfbol en categories inferiors, participant als campionats del Món sub-23 i als d'Europa sub-21. Amb la selecció absoluta va ser internacional en vint-i-set ocasions entre 2010 i 2015. Va participar en els Campionats del Món de 2011, aconseguint la quarta posició, i 2015, i als Campionats d'Europa de 2010 i 2014. Va retirar-se de la competició al final de la temporada 2016-17.

## Palmarès
### Clubs

* 3 Europa Shield de corfbol: 2010-11, 2012-13
* 4 Lligues Catalanes de corfbol: 2010-11, 2013-14, 2014-15, 2015-16
* 5 Copes de Catalunya de corfbol: 2006-07, 2013-14, 2014-15, 2015-16, 2016-17
* 2 Supercopes Catalanes de corfbol: 2014-15, 2016-17

## Referències

* ↑ «Míriam González i Flores». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Roca, Adriana. «El CK Vallparadís sitúa a Terrassa en el mapa europeo del korfbal» (en castellà). La Vanguardia, 31-01-2013. [Consulta: 11 novembre 2020].
* ↑ «Nova temporada i nous reptes». Club Korfbal Vallparadís, 27-09-2017. [Consulta: 11 novembre 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa de Miriam Gonzalez Flores - IFK (anglès)
* Fitxa de Míriam González Flores - FCK
# Mahder Assefa

Mahder Assefa (amhàric: ማህደር አሰፋ) (Addis Abeba, 5 d'octubre de 1987) és una actriu etíop.

## Filmografia seleccionada

* Cap (2012)
* Triangle (2013)

## Referències

* ↑ Tambay A. Obenson «2015 Pan African Film Festival Announces Opening, Centerpiece & Closing Night Films». IndieWire, 14-01-2015.
# Pignone

Pignone (en lígur: Pignon; localment: Pignun) és un comune (municipi) de la província de La Spezia, a la regió italiana de la Ligúria, situat uns 70 km al sud-est de Gènova i uns 11 km al nord-oest de La Spezia. A 1 de gener de 2017, la seva població era de 575 habitants i la seva superfície era de 16,2 km².
El municipi de Pignone conté el frazione de Casale.
Pignone limita amb els municipis següents: Beverino, Borghetto di Vara, Levanto, Monterosso al Mare i Vernazza.

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese (en italià). Nuova Editrice Genovese, 1910.
* ↑ Totes les estadístiques: Institut Italià d'Estadística (ISTAT).

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de Pignone (italià)
# Vull menjar-me el teu pàncrees

Vull menjar-me el teu pàncrees (君の膵臓をたべたい, Kimi no suizō o tabetai) és una pel·lícula d'anime romàntic dirigida per Shinichirō Ushijima. Es va estrenar al Japó l'1 de setembre del 2018, i el 12 d'abril del 2019 en català.

## Argument

En Haruki, un estudiant de secundària que ha perdut les ganes de tot el que l'envolta, es troba un diari d'una companya de classe, la Sakura, amb una dura realitat: té una malaltia terminal al pàncrees i morirà en poc temps. La seva trobada generarà un xoc de realitats: l'estudiant que té tota la vida al davant i no gaudeix del seu temps, i la noia que sap que morirà i ho afronta d'una manera molt natural.

## Doblatge

| Personatge | Veu japonesa | Veu catalana |
| Sakura Yamauchi | Lynn | Marta Moreno |
| Haruki Shiga | Mahiro Takasugi | Masumi Mutsuda |
| Kyouko Takimoto | Yukiyo Fujii | Carmen Ambrós |
| Takahiro | Yūma Uchida | David Jenner |
| Sra. Yamauchi | Emi Wakui | Júlia Chalmeta |
| Font: Anime News Network |||

## Referències

* 1 2 Rodrigo, Víctor ««Vull menjar-me el teu pàncrees»: què faries si et quedés poc temps de vida?». NacióDigital, 01-04-2019 [Consulta: 7 abril 2019].

## Enllaços externs

* Tràiler en català
# El gat i el canari

El gat i el canari (títol original: The Cat and the Canary) és una pel·lícula britànica de Radley Metzger estrenada el 1978. Ha estat doblada al català.

## Argument

A Glendiff el 1914, el ric i extravagant Cyrus West mor al seu castell. Vint anys més tard, la notari Allison Crosby reuneix tots els hereus a la gran sala per tal de divulgar el testament. Descobreix que Annabelle West n'és la legatària universal. A poc a poc els invitats desapareixen i després són trobats assassinats.

## Repartiment

* Honor Blackman: Susan Sillsby
* Michael Callan: Paul Jones
* Edward Fox: Hendricks
* Wendy Hiller: Allison Crosby
* Olivia Hussey: Cicily Young
* Beatrix Lehmann: Sra. Pleasant
* Carol Lynley: Annabelle West
* Daniel Massey: Harry Blythe
* Peter McEnery: Charlie Wilder
* Wilfrid Hyde-White: Cyrus West

## Referències

* ↑ esadir.cat. El gat i el canari. esadir.cat.
* ↑ «The Cat and the Canary». The New York Times.