OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sidi Abed

Sidi Abed (en àrab سيدي عابد, Sīdī ʿĀbid; en amazic ⵙⵉⴷⵉ ⵄⴰⴱⴷ) és una comuna rural de la província d'El Jadida, a la regió de Casablanca-Settat, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 22.980 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Sociofísica

La sociofísica és una branca recent de la física interdisciplinària que empra mètodes i conceptes de la física de sistemes complexos per estudiar les interacciones col·lectives en societats. No es tracta d'una mera aplicació de mètodes quantitatius o matemàtics, sinó d'una concepció a part dels fenòmens socials com propietats emergents d'un conjunt d'individus que interaccionen entre ells per produir noves conductes que no es poden reduir a l'estudi dels seus components aïllats. Ja que es tracta d'una disciplina i un punt de vista nous encara és molt rudimentària i de moment se centra en la recerca de patrons generals en les conductes socials. A mesura que progressi el desenvolupament de la teoria i la interacció entre físics, matemàtics i sociòlegs, s'espera que la interacció desenvolupi i porti a la pràctica experiments adequats per aquests processos o que proveeixi formes de contrastar les idees, els models i les teories creats. Actualment l'exploració inicial fa referència tant a societats humanes com a formigues, primats, criatures digitals, robots o ordinadors. La sociofísica està relacionada amb l'econofísica, que s'ocupa específicament de fenòmens econòmics. Un dels exemples més coneguts de la sociofísica és l'estudi molt precís de l'anomenada onada en els estadis de futbol.

## Pioners

* Serge Galam
* Dietrich Stauffer
* Tomás Vicsek

## Bibliografia

* Sociophysics: A personal testimony de Serge Galam
* Sociophysics: Chaos and Cosmos in Nature and Culture, de Paris Arnopoulos. Nova Science Publishers (1 de desembre de 1993) ISBN 1-56072-108-1.
* Sociophysics Simulations I: Language Competition, Stauffer et al.
* Critical Mass: How One Thing Leads to Another, de Philip Ball. Farrar, Straus & Giroux, 2004.

## Vegeu també

* Teoria de l'espai defensable
* Teoria del caos

## Enllaços externs

* Utopia Theory, de Philip Ball. Physicsweb.org
# Sidi Ahmed El Khadir

Sidi Ahmed El Khadir (àrab سيدي أحمد الخدير) és una comuna rural de la província de Settat de la regió de Casablanca-Settat. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 9.687 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Bassano Bresciano

Bassano Bresciano és un municipi italià de la província de Brescia, a la regió de Llombardia.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de Barghe (en italià)

## Referències

* ↑ Comuni-Italiani.it. «Elenco Comuni Provincia di Brescia» (en italià). [Consulta: 14 febrer 2021].
# Sidi Ahmed Essayeh

Sidi Ahmed Essayeh (àrab سيدي أحمد السايح) és una comuna rural de la província d'Essaouira de la regió de Marràqueix-Safi. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 6.165 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Alcalífil

Alcalífils (en anglès:Alkaliphiles) són microbis classificats com extremòfils que prosperen en ambients molt alcalins amb pH entre 9 a 11 com en els playa lakes i en sòls rics en carbonatats. Per tal de sobreviure, els alcalífils mantenen un nivell de pH relativament baix (8) dins les seves cèl·lules bombejant de forma constant ions d'hidrogen (H$^+$) en la forma d'ions oxoni (H₃O$^+$) a través de la seva membrana cel·lular cap al seu citoplasma.
Entre els exemples s'hi troben:
* Geoalkalibacter ferrihydriticus
* Bacillus okhensis
* Alkalibacterium iburiense

## Vegeu també

* Neutròfil

## Referències

* ↑ Zavarzina DG; Kolganova TV; Bulygina ES; Kostrikina NA; Turova TP; Zavarzin GA «Geoalkalibacter ferrihydriticus gen. nov., sp. nov., the first alkaliphilic representative of the family Geobacteraceae, isolated from a soda lake». Mikrobiologiia, 75, 6, Nov-Dec 2006, pàg. 775–85. PMID: 17205802.
* ↑ Nowlan B; Dodia MS; Singh SP; Patel BK «Bacillus okhensis sp. nov., a halotolerant and alkalitolerant bacterium from an Indian saltpan». Int J Syst Evol Microbiol., 56, Pt 5, maig 2006, pàg. 1073–7. DOI: 10.1099/ijs.0.63861-0. PMID: 16627657.
* ↑ Nakajima K; Hirota K; Nodasaka Y; Yumoto I «Alkalibacterium iburiense sp. nov., an obligate alkaliphile that reduces an indigo dye». Int J Syst Evol Microbiol., 55, Pt 4, juliol 2005, pàg. 1525–30. DOI: 10.1099/ijs.0.63487-0. PMID: 16014476.

## Enllaços externs

* http://library.thinkquest.org/CR0212089/alk.htm Arxivat 2008-04-11 a Wayback Machine.
# Aahotepre

Aahotepre o Ammu Ahotepre fou un faraó que va governar a algun lloc de l'antic Egipte però no es pot ubicar cronològicament. Pot correspondre a qualsevol de les dinasties entre la dinastia XIII i la dinastia XVII però el més probable és que sigui de la dinastia XIV, o segons d'altres de la dinastia XVI. El seu nom de regne fou Neternefer. El seu nom apareix a diversos escarabats, única prova de la seva existència. Fou probablement el quart faraó de la dinastia XIV d'Egipte. Va succeir a Qareh Khawoserre. El seu regnat va durar uns 14 anys. El seu nom sembla indicar un origen asiàtic (hics). El va succeir Sheshi Asehre.

## Bibliografia

* Cimmino, Franco - Dizionario delle dinastie faraoniche - Bompiani, Milano 2003 - ISBN 88-452-5531-X

## Enllaços externs

* AHETEPRA.(alemany)
# Silvia Buabent Vallejo

Silvia Buabent Vallejo (Madrid, 10 de juny de 1973) és una política socialista espanyola i activista feminista experta en violència de gènere i polítiques d'igualtat. Des del 30 de juny de 2018 és la Directora de l'Institut de la Dona i per a la Igualtat d'Oportunitats. De 2011 a 2018 va ser regidora d'Igualtat de l'Ajuntament de Fuenlabrada. Des d'octubre de 2017 forma part de l'executiva del PSOE-Madrid com a Secretària Àrea de Moviments Socials i Diversitat PSOE-M.

## Referències

* ↑ «Políticas, juristas y catedráticas debatirán sobre feminismo en las 'IV Jornadas Clara Campoamor'». [Consulta: 29 juny 2018].
* ↑ «Fuenlabrada abre plazo de inscripción en Jornadas feministas Clara Campoamor». [Consulta: 29 juny 2018].
# Saint-Étienne-en-Bresse

Saint-Étienne-en-Bresse és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 838 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008- | Marianne Antolin | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 488 | 613 | 584 | 623 | 721 | 732 | 838 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Fulletó (desambiguació)

«Fulletó» té aquests significats:
* Fulletó (en anglès, soap opera): sèrie dramàtica de televisió o ràdio.
* Fulletó (novel·la): forma de narració (dintre d'un gènere determinat) en què la història és dividida en parts, generalment en volums.
* Fulletó (periòdic): En un periòdic, part reservada per a la publicació de textos literaris.

## Referències

* ↑ «fulletó». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
# Friedrich Ritter

Friedrich Ritter (9 de maig 1898 - 9 d'abril 1989) fou un botànic i geòleg alemany.
Va ser un especialista en Cactaceae, que va investigar, va recol·lectar i va nomenar moltes espècies de cactus.
Va estudiar a la Universitat de Marburg Biologia, Geologia i Paleontologia. Egressa l'any 1920, i marxà a Mèxic, recol·lectant i estudiant la flora de cactàcees.
L'any 1930 recorre Perú, Bolívia, Argentina, Xile. De 1972 a 1979 explora Paraguai. I a finals d'aquest any retorna a Alemanya.

## Obra

* Die von Curt Backeberg en "Descriptiones Cactacearum Novarum", veröffentlichen Diagnosen "neuer" peruanischer Kakteen nebst grundsätzlicher Erörterungen über taxonomische und nomenklatorische Fragen. 1958
* 40 Jahre Abenteuerleben und die wilde Weisheit. 1977, Friedrich Ritter Selbstverlag
* Kakteen in Südamerika. 4 vols. 1979-1981, Friedrich Ritter Selbstverlag

## Bibliografia

* Wilfried Müller. In memoriam: Friedrich Ritter. En: Kakteen und andere Sukkulenten, 40. Jahrgang, 1989, Heft 6, pàg. 137
* Hans-Jürgen Wittau. Geburtstagsgrüßi an Friedrich Ritter. En Kakteen und andere Sukkulenten, 33. Jahrgang, 1982, Heft 5, pàg. 107

## Honors
### Eponimia
#### Gènere

* Ritterocereus

#### Espècies

Aztekium ritteri, Espostoa ritteri, Lobivia ritteri, Parodia ritteri

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Sandnessjøen

Sandnessjøen és una ciutat i centre administratiu del municipi d'Alstahaug, comtat de Nordland, Noruega. L'estatus de ciutat li fou concedida el 1788. Està situada a l'illa d'Alsta, just a l'oest de la serralada de les Set Germanes (De syv søstre). Amb 4,0 quilòmetres quadrats, la ciutat tenia un cens de població de 5.930 habitants el 2013 i una densitat de 1.548 habitants per quilòmetre quadrat. Compta amb un aeroport i un port d'escala amb Hurtigruten.

## Referències

* ↑ Statistisk sentralbyrå. «Entitats de població. Població i superfície per municipi.», 01-01-2013.
# Sando

Sando és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord amb Santa María de Sando i Encina de San Silvestre, a l'Est amb Doñinos de Ledesma, La Mata de Ledesma i Tabera de Abajo, al Sud amb Garcirrey i a l'Oest amb Cipérez.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 235 | 191 | 192 | 199 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca
# Sandoces

Sandoces (Sandoces, Σανδώκης) fou un jutge reial persa que va viure sota Darios I el Gran i va dictar una sentència injusta després de rebre un suborn; el rei se'n va assabentar i el va condemnar a la crucifixió però just abans de l'execució el rei va decidir que els seus serveis anteriors compensaven el crim i el va perdonar.
El 480 aC fou governador de Cime a Eòlia i en aquest any, en la invasió persa de Grècia, va dirigir un esquadró de 15 vaixells, que finalment van ser capturats pels grecs en aigües d'Artemísion.
# Galeria Zigurat

La Galeria Zigurat és un espai expositiu situat al costat del Teatre Nacional de Budapest. Es va construir alhora que el nou Teatre Nacional i es va acabar l'any 2002.

## Descripció

L'edifici, en forma de zigurat, està revestit de maons de color groc sorrenc i el seu interior serveix com a lloc d'exposicions temporals. Per la part exterior ascendeix un camí en espiral que voreja la torre que es va fent progressivament més estreta. A l'interior hi ha set sales que també estan comunicades per un camí en espiral.
L'alçada de l'edifici és d'11,6 m, i el seu diàmetre a ras de terra és de 29 m. El pla conceptual va ser elaborat per Péter Török i els arquitectes van ser Zoltán Szabó i Réka Kralovánszky. Des de la part superior de l'edifici es poden contemplar unes bones vistes de Budapest.

## Referències

* ↑ «Theatre database / Színházépítészet Közép-Európában». [Consulta: 7 gener 2023].
* ↑ «A Nemzeti Színház épülete». Arxivat de l'original el 2010-01-29. [Consulta: 12 abril 2011].
* ↑ «Nemzeti Szinház Környezet - Zikkurat épület». [Consulta: 7 gener 2023].
# Galeria d'Art d'Alberta

La Galeria d'Art d'Alberta (Art Gallery of Alberta o AGM, antiga Galeria d'Art Edmonton) es troba al centre d'Edmonton, a la província canadenca d'Alberta. La col·lecció d'aquesta galeria d'art públic inclou més de 6 000 obres incloses pintures antigues i contemporànies, escultures, instal·lacions artístiques i fotografies d'artistes canadencs i estrangers. A més d'aquestes col·leccions permanents, l'AGA acull exposicions temporals i ofereix programes educatius.
L'edifici va ser construït el 1968 en un estil brutalista per Don Bittorf. La galeria ha estat objecte d'una renovació completa dissenyada per Randall Stout Architects. La nova galeria es va inaugurar el 31 de gener de 2010. Els nous espais renovats, de 7 900 m², ofereixen gairebé el doble d'espai expositiu que abans, a més d'un restaurant, un teatre de 150 places i un espai dedicat a la col·lecció permanent.

## Referències

* ↑ «Collections | Art Gallery of Alberta» (en anglès). youraga.ca. [Consulta: 15 gener 2020].
* ↑ «Education programs». Art Gallery of Alberta. Arxivat de l'original el 25 de març 2019. [Consulta: 22 setembre 2019].
* ↑ «New Alberta art gallery unveiled». CBC News, 31-01-2010. [Consulta: 25 abril 2012].
* ↑ «AGA: Randall Stout architects». Art Gallery of Alberta. [Consulta: 22 setembre 2019].
# Gabiene

Gabiene o Gabiana (en grec antic Γαβιηνή) era un districte o eparquia d'Elimais a la satrapia de Susiana. L'Elimaida o Elimais estava dividida en tres districtes. Els altres eren la Mesabàtica i la Corbiana. Segons Estrabó la Gabiene era en direcció a Susa.
A les guerres dels diàdocs, Antígon el borni va intentar derrotar en aquesta regió a Èumenes de Cardia que hi era passant l'hivern, però no ho va aconseguir, i encara els homes a les ordres d'Èumenes van guanyar l'anomenada batalla de Gabiene, però al final Èumenes va ser traït i entregat pels seus propis homes a canvi dels ostatges fets per Antígon.

## Referències

* ↑ Estrabó. Geografia, XVI, 745
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Èumenes, XVI
* ↑ Smith, William (ed.). «Gabiene». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 27 gener 2022].
# Gabieto Oriental

El Gabieto Oriental és una muntanya de 3.031 m d'altitud, amb una prominència de 40 m, que es troba al massís del Mont Perdut, entre la província d'Osca (Aragó) i el departament dels Alts Pirineus (França). L'ascensió al cim es pot fer des del Refugi de Sarradets i des del refugi de Góriz.
La primera ascensió la van realitzar Henry Russell i Cèlestin Passet l'any 1874, pensant-se que aquesta era la punta més alta dels Gabietos.

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ Coll, Xavier; Coll, Joan. Ordesa Vignemale Mte Perdido, Esc. 1:40.000. 4a. ed.. Granollers: Editorial Alpina, 1976 (E-25). ISBN 84-7011-067-5.
* ↑ «Taillon (3.114 m.) i Gabietos (3.031 i 3.034 m.)». Engarrista.com, 09-09-2012. [Consulta: 14 octubre 2017].
* ↑ «Gabietos» (en castellà). Montanapegaso.es. [Consulta: 14 octubre 2017].
# Sant Feliu de Gerri de la Sal

Sant Feliu de Gerri de la Sal és l'església parroquial de la vila de Gerri de la Sal, de l'antic terme municipal del mateix nom, i de l'actual de Baix Pallars, a la comarca del Pallars Sobirà.
Està situada a la mateixa vila de Gerri, a la dreta de la Noguera Pallaresa, dins de la vila vella.
És un temple gran, de tres naus, construïda en època moderna.

## Bibliografia

* Gavín, Josep Maria. Pallars Sobirà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 9). ISBN 84-85180-26-7.
* Madoz, Pascual. Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar. Madrid: Establecimiento Literario Topográfico, 1845. Edició facsímil: Articles sobre El Principat de Catalunya, Andorra i zona de parla catalana del Regne d'Aragó al <<Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar>> de Pascual Madoz, V. 1. Barcelona: Curial Edicions Catalanes, 1985. ISBN 84-7256-256-5.
* Pladevall, Antoni; Castilló, Arcadi. «Gerri de la Sal». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.
# Gabinet Merkel III

El Gabinet Merkel III o Gabinet d'Angela Merkel III és l'actual gabinet de ministres del govern alemany, la Cancellera és Angela Merkel de la CDU, des del 17 de desembre de 2013. És un govern de triple coalició: els democristians de la Unió Demòcrata Cristiana d'Alemanya (CDU) i els de la Unió Social Cristiana de Baviera (CSU) i els socialdemòcrates del Partit Socialdemòcrata d'Alemanya (SPD).
Abans d'aquest gabinet de ministres hi havia el Gabinet Merkel II (CDU, CSU i FDP).

## Composició

* XVIII Legislatura (des del 17/12/2013)
* Cancellera: Angela Merkel (CDU)
| Ministeri Federal | Titulars | Titulars | Titulars |
| Ministeri Federal | 17 de desembre de 2013 | 17 de febrer de 2014 | 27 de gener de 2017 |
| Vicecanceller, Economia i Energia | Sigmar Gabriel (SPD) fins al 27.01.17 | Sigmar Gabriel (SPD) fins al 27.01.17 | |
| Vicecanceller i Afers Exteriors | | | Sigmar Gabriel (SPD) des del 27.01.17 |
| Afers Exteriors | Frank-Walter Steinmeier (SPD) fins al 27.01.17 | Frank-Walter Steinmeier (SPD) fins al 27.01.17 | |
| Economia i Energia | | | Brigitte Zypries (SPD) des del 27.01.17 |
| Interior | Thomas de Maizière (CDU) | Thomas de Maizière (CDU) | Thomas de Maizière (CDU) |
| Justícia i Protecció del Consumidor | Heiko Maas (SPD) | Heiko Maas (SPD) | Heiko Maas (SPD) |
| Finances | Wolfgang Schäuble (CDU) | Wolfgang Schäuble (CDU) | Wolfgang Schäuble (CDU) |
| Treball i Afers Socials | Andrea Nahles (SPD) | Andrea Nahles (SPD) | Andrea Nahles (SPD) |
| Alimentació i Agricultura | Hans-Peter Friedrich (CSU) fins al 17.02.14 | Christian Schmidt (CSU) des del 17.02.14 | Christian Schmidt (CSU) des del 17.02.14 |
| Defensa | Ursula von der Leyen (CDU) | Ursula von der Leyen (CDU) | Ursula von der Leyen (CDU) |
| Afers Familiars, Tercera Edat, Dona i Joventut | Manuela Schwesig (SPD) | Manuela Schwesig (SPD) | Manuela Schwesig (SPD) |
| Salut | Hermann Gröhe (CDU) | Hermann Gröhe (CDU) | Hermann Gröhe (CDU) |
| Transport i Infraestructura Digital | Alexander Dobrindt (CSU) | Alexander Dobrindt (CSU) | Alexander Dobrindt (CSU) |
| Medi Ambient, Conservació de la Naturalesa i Seguretat Nuclear | Barbara Hendricks (SPD) | Barbara Hendricks (SPD) | Barbara Hendricks (SPD) |
| Educació i Recerca | Johanna Wanka (CDU) | Johanna Wanka (CDU) | Johanna Wanka (CDU) |
| Cooperació Econòmica i Desenvolupament | Gerd Müller (CSU) | Gerd Müller (CSU) | Gerd Müller (CSU) |
| Tasques Especials i Cap de la Cancelleria | Peter Altmaier (CDU) | Peter Altmaier (CDU) | Peter Altmaier (CDU) |

## Enllaços externs

* Noms oficials dels membres del govern alemany Arxivat 2014-02-18 a Wayback Machine. (anglès)
# Félicien Marceau

Félicien Marceau, pseudònim de Louis Carette, és un autor dramàtic, novel·lista i assagista francès d'origen belga, nascut el 16 de setembre de 1913 a Kortenberg (Brabant flamenc).

## Obra dramàtica

* 1951. L'École des moroses
* 1954. Caterina. Estrenada al Théâtre de l'Atelier de París.
* 1956. L'Œuf. Estrenada al Théâtre de l'Atelier.
* 1958. La Bonne Soupe. Estrenada al Théâtre du Gymnase de París.
* 1960. L'Étouffe-Chrétien. Estrenada al Théâtre de la Renaissance de París.
* 1962. Les Cailloux. Estrenada al Théâtre de l'Atelier de París.
* 1964. La Preuve par quatre. Estrenada al Théâtre de la Michodière de París.
* 1965. Madame Princesse. Estrenada al Théâtre du Gymnase de París.
* 1966. Un Jour, j'ai rencontré la vérité. Estrenada a la Comédie des Champs Elyseés de París.
* 1969. Le Babour. Estrenada al Théâtre de l'Atelier de París.
# Gasteracantha cancriformis

Gasteracantha cancriformis és una espècie d'aranya araneomorfa de la família Araneidae la tela de la qual presenta estabiliments discontinus en les vores.
# Salvelinus czerskii

Salvelinus czerskii és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes.

## Hàbitat

Viu en zones d'aigües temperades.

## Distribució geogràfica

Es troba a Rússia.

## Referències

* ↑ Richardson J. 1836. The Fish. A Fauna Boreali-Americana; or the zoology of the northern parts of British America: containing descriptions of the objects of natural history collected on the late northern land expeditions, under the command of Sir John Franklin, R.N. Fauna Boreali-Americana Part 3. i-xv + 1-327.
* ↑ Berg, L. S., 1932. Les poissons des eaux douces de l'U.R.S.S. et des pays limitrophes. 3-e édition, revue et augmentée. Leningrad. Poiss. Eaux Douces URSS Part 1: 1-554.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Berg, L.S., 1962. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. volum 1, quarta edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem, Israel.
* ↑ Reshetnikov, Y.S., N.G. Bogutskaya, E.D. Vasil'eva, E.A. Dorofeeva, A.M. Naseka, O.A. Popova, K.A. Savvaitova, V.G. Sideleva i L.I. Sokolov, 1997. An annotated check-list of the freshwater fishes of Russia. J. Ichthyol. 37(9):687-736.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Phillips, R.B., K.A. Pleyte i P.E. Ihssen, 1989. Patterns of chromosomal nucleolar organizer region (NOR) variation in fishes of the genus Salvelinus. Copeia 1989:47-53.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB (anglès)
# Gertrudis Nin i Barbany

Gertrudis Nin i Barbany (Barcelona, 1941 - 20 de juliol de 2016) fou una religiosa benedictina que va ser abadessa de Sant Pere de les Puel·les del 6 de maig del 2000 al 2011, quan presentà la seva renúncia en complir 70 anys. L'abadessa anterior va ser Maria Lurdes Solé i Camañes i la posterior Esperança Atarés i Solans.
Estudià a les Germanes Dominiques de la Presentació i anava sovint a l'església de Sant Felip Neri de Gràcia (felipons). Treballà de caixera a l'empresa Guerin d'electrònica fins que el 18 d'octubre de 1961 entrà al monestir. Allí fou mestra de novícies, sagristana i priora, i també secretària del Consell Federal de les benedictines de Catalunya.

## Referències

* ↑ «Gertrudis Nin i Barbany». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Mor l'abadessa emèrita de les Puel·les, la benedictina Gertrudis Nin». Catalunya Religió, 20-07-2016 [Consulta: 22 juliol 2016].
# Gasperich

Gasperich (en luxemburguès: Gaasperech) és un dels 24 barris de la ciutat de Luxemburg. El 2014 tenia 5.325 habitants.
Està situat al sud de la ciutat de Luxemburg, junt als barris de Hollerich i Gare. La Creu de Gasperich situada al sud del barri, és el punt d'encruament de les autopistes A1, A3 i A6.

## Vegeu també

* Barris de la Ciutat de Luxemburg

## Referències

* ↑ «Statistiques sur la Villa de Luxembourg. Etat de la population 2014. Gasperich» (PDF) (en francès) p. 29-30. Ville de Luxembuourg. [Consulta: 18 agost 2015].