OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Amphicoelias altus

Amphicoelias altus ('bicòncau', del grec amfi: 'als dos costats', i kelos: 'buit', 'còncau') és un gènere de dinosaure sauròpode va trobar a la zona estratigràfica 6 de la formació de Morrison.

## Referències

* ↑ Foster, J. (2007). «Appendix». Jurassic West: The Dinosaurs of the Morrison Formation and Their World. Indiana University Press. Pàg. 327-329.
Sauropodomorpha :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# Solomys sapientis

Solomys sapientis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Són rosegadors de dimensions mitjanes, amb una llargada de cap a gropa de 188 a 215 mm, i amb una cua de 190 a 257 mm. Viu en boscs tropicals humits de fins a 30 msnm a l'Illa de Santa Isabel, a les Illes Salomó.

## Referències

* ↑ Flannery, Tim F. Mammals of the South-West Pacific and Moluccan Islands. Cornell University Press, 1995. ISBN 9780801431500.
* ↑ Musser & Carleton, 2005, p. 1499
* Musser, G. G.; Carleton, M. D. «Superfamily Muroidea». A: Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, p. 894-1.531. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
# Servei Austríac de la Memòria

El Servei Austríac de la Memòria (en alemany, Österreichischer Gedenkdienst) és una alternativa al servei militar austríac. Els participants treballen en institucions de diverses parts del món que es dediquen a perpetuar la memòria de l'Holocaust.

## Història

El Servei Austríac de la Memòria va ser fundat el 1991 o 1992 pel politòleg de Innsbruck (Tirol, Àustria) Andreas Maislinger, que es va inspirar en l'acció de reconciliació alemanya Aktion Sühnezeichen Friedensdienste (ASF) per la qual havia treballat com a voluntari en el museu de Auschwitz-Birkenau.
La finalitat del Servei Austríac de la Memòria és demostrar que Àustria assumeix la seva responsabilitat en els crims del nazisme i en particular en l'extermini dels jueus europeus. El seu lema "mai més" indica que és necessari lluitar perquè no es repeteixi l'Holocaust (dit pel canceller anterior Franz Vranitzky, a Jerusalem, juny de 1993).
El Servei Austríac de la Memòria és una xarxa mundial que ofereix ajuda als museus, arxius i biblioteques dedicats a la memòria de l'Holocaust i de les víctimes del nazisme. Des de 1992 diversos centenars de voluntaris del Servei Austríac de la Memòria, de 20 i 30 anys, han treballat en organitzacions dedicades a l'estudi i commemoració de l'Holocaust i dels crims del nazisme, en comptes de fer el seu servei militar a Àustria. Cada any una trentena de joves realitzen un servei de 12 mesos. Per a les dones, aquest servei s'inscriu dins del Servei Voluntari Europeu.
L'associació per al Servei Austríac a l'Estranger (en alemany: Österreichischer Auslandsdienst) està autoritzada pel govern austríac a enviar voluntaris del Servei Austríac de la Memòria a les organitzacions col·laboradores a tot el món.

## Referències

* ↑ Krondorfer, Björn; Creangă, Ovidiu. The Holocaust and Masculinities: Critical Inquiries into the Presence and Absence of Men (en anglès). SUNY Press, 2020-04-01. ISBN 978-1-4384-7778-7.
* 1 2 3 Austrian Information (en anglès). Information Department of the Austrian Consulate General, 2006.
* ↑ Chung, C. K. Martin. Repentance for the Holocaust: Lessons from Jewish Thought for Confronting the German Past (en anglès). Cornell University Press, 2017-07-15. ISBN 978-1-5017-1253-1.
# Addició de cases

L'Addició de cases és una obra noucentista de Cardedeu (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es va construir aquest annex per ocupar un espai que delimita amb la carretera de Mataró. Està composta per planta baixa i terrassa. La planta té forma de polígon irregular. La casa disposa de sis finestres, quatre de gran dimensions i dues de més petites, totes amb un guardapols ovalat. La barana de la terrassa té formes geomètriques corbes. Aquest annexa és per l'habitatge del costat.

## Història

El croquis del plànol original es conserva a la Diputació, i es presentà el març de 1930. La realització de l'obra va ser idèntica a la del projecte. Anys després s'hi afegí, al darrere, un porxo amb pèrgoles. L'obra es va construir el 1931. El projecte el va encarregar en Joan Codina Terrades.

## Referències

* 1 2 «Addició de cases». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2017].
# Amfinòmides

Els amfinòmides (Amphinomida) són un ordre d'anèl·lids poliquets de la subclasse Errantia.

## Característiques

Els anfinòmides tenen parapodis birramis aciculars que fan servir per al seu desplaçament. Són acolorits i alguns tenen bioluminescència. No tenen mandíbules, sinó una probòscide reversible. Poden tenir pèls urticants defensius. El cap te un prostomi amb tres antenes i dos palps (en forma d'antenes addicionals), i una carúncula posterior. Els notòpodes tenen brànquies ramificades.

## Taxonomia

L'ordre Amphinomida inclou 210 espècies en dues famílies:
* Família Amphinomidae Lamarck, 1818
* Família Euphrosinidae Williams, 1852

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Amphinomida». [Consulta: 10 febrer 2021].
* ↑ «ITIS Standard Report Page: Amphinomida». [Consulta: 10 febrer 2021].
* ↑ Hayward, P. J. & Ryland, J. S. 1995. ''Handbook of the Marina Fauna of North-West Europe''. Oxford UP 2017, UK
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 10 febrer 2021].
# Hilda Chater

Hilda Florence Chater (28 d'agost de 1874 - 27 de novembre de 1968) va ser una jugadora d'escacs anglesa i irlandesa, quatre vegades guanyadora del Campionat d'escacs femení d'Irlanda.

## Biografia

Hilda Chater va estar activa als escacs de Cornualla als anys 20 i 30. Va ser membre de l'Associació d'Escacs del Comtat de Cornualla. Hilda Chater va representar el comtat de Cornualla als escacs per correspondència i als tornejos d'escacs sobre el tauler. El 1928 i el 1929 va guanyar dues vegades el primer torneig d'escacs individual del comtat de Cornwall. El 1939 Hilda Chater va participar per primera vegada al Campionat d'escacs femení britànic en el qual va jugar diverses vegades més. El seu millor resultat al Campionat d'escacs femení britànic va ser el quart lloc el 1951. L'any 1950 Hilda Chater va anar a viure a Belfast. El 1954, va guanyar el primer campionat d'escacs femení irlandès després dels playoffs. Hilda Chater va repetir aquest èxit tres vegades més: 1954, 1955 i 1957. El 1957, a Emmen, als 82 anys, va representar Irlanda al primer tauler de la 1a Olimpíada d'escacs femenina. En aquest moment s'havia fet coneguda com la Gran Dama dels Escacs.

## Referències

* ↑ «BritBase Chess: 38th British Championship 1951, Swansea». www.saund.co.uk.
* ↑ «OlimpBase :: 1st Women's Chess Olympiad, Emmen 1957, Ireland». www.olimpbase.org.
* ↑ «Yorkshire Chess History».
* ↑ «Hilda Chater — Ulster Chess Union». www.ulsterchess.org.
# Dubinné

Dubinné és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1327.
# Teedet

Teedet (grec antic: Θεαίδητος, Theaídētos, llatí: Theaedetus, Theodotus) fou un polític de l'illa de Rodes. Fou un dels caps del partit favorable als romans a l'illa. És esmentat per primer cop acompanyant a Filòfron a una ambaixada als deu romans que després de la derrota d'Antíoc III el Gran havien d'arranjar els afers d'Àsia (189 aC). Altre cop apareix durant la guerra entre Roma i Perseu de Macedònia i es va oposar a concessions al rei macedoni. Després de la derrota de Perseu el partit favorable a Roma va nomenar Teedet com almirall, el principal càrrec de la república, i al mateix temps el va enviar a Roma per intercedir per l'estat. Teedet, ja d'edat avançada (a l'entorn dels vuitanta anys) va morir a Roma mentre esperava la decisió del senat romà.

## Referències

* ↑ Polibi 22, 5. (grec antic)
* ↑ Polibi 27, 14.
* ↑ Polibi 30, 5.
* ↑ Polibi 30, 21.
# Aglona

Aglona (en letó Aglyuna) és una vila del municipi homònim a Letònia. Està situada a 40 kilòmetres al nord-est de la ciutat de Daugavpils.
Aglona és famosa a Letònia i més enllà per la seva Basílica de l'Assumpció - l'església catòlica més important del país. L'església i el monestir van ser fundats pels pares dominics el 1700. L'església de fusta original i el monestir van ser arrasats a la dècada de 1760 i es va iniciar la construcció d'una nova església en 1768, completada el 1800, quan va ser consagrada. Atrau desenes de milers de pelegrins cada any en el dia de l'Assumpció de Maria (15 d'agost), així com durant la Pentecosta. La icona històrica de la Mare de Déu d'Aglona és considerada miraculosa i ha estat durant molt temps un objecte de veneració. Data del segle xvii i la seva autoria és desconeguda.
Situada a l'estreta franja de terra entre els llacs Cirišs i Egles, el poble avui dia és el resultat de la fusió de tres assentaments: Aglona, Somerseta i Jaunciems. La bellesa escènica de la zona circumdant atrau molts visitants cada estiu. L'illa d'Upursala (illa Sacrifici), el llac Velnezers (Llac del Diable), i el monticle del Castell Madelanu són alguns dels llocs més bells de Letònia. Els boscos de pi boscos dels voltants han patit la tala excessiva en els últims anys, danyant significativament la seva qualitat anteriorment prístina. Tradicionalment, moltes famílies de Rússia passen els seus estius al camp prop d'Aglona.
El 1980, l'Església va celebrar el seu 200 aniversari i se li va donar oficialment la condició de basílica per part de Joan Pau II. En 1986 va ser el lloc de celebració dels 800 anys del cristianisme a Letònia. Es va iniciar una important renovació de la basílica i l'expansió dels terrenys de l'església el 1992 epr la preparació per a la visita del Papa. El mes de setembre de 1993 el Papa Joan Pau II va visitar el santuari i més de 300 mil pelegrins van reunir-s'hi.

## Referències

* ↑ Latkovskis, Leonhards (2009). Aglona: The History of the Church and Monastery, Rezekne, Latvia: Latgale Cultural Center Publishers.

## Vegeu també

* Llista de ciutats i pobles de Letònia

## Enllaços externs

* Aglona in detail Arxivat 2006-09-04 a Wayback Machine. at Latgale Research Center Arxivat 2007-08-31 a Wayback Machine.
* Cathedral of Aglona
* Aglyunas Zvanenš Arxivat 2006-10-17 a Wayback Machine. (catholic weekly in Latgalian)
* visitAglona Arxivat 2018-11-07 a Wayback Machine. Tourism website about Aglona and Latgale (a little bit)
# Guió (desambiguació)

«Guió» té aquests significats:
* Literatura:
** Guió, tipus d'obra literària codificada que descriu de forma escrita una obra audiovisual o un còmic per a permetre la seva realització.
** Guió cinematogràfic, text específicament destinat a les obres audiovisuals, subdividit en "guió literari", "tècnic" o "de rodatge",
** Guió il·lustrat, representació il·lustrada d'una pel·lícula abans de la seva realització
** Guió teatral, conjunt de cartilles, llibreta o quadern d'una obra de teatre.
** Guió animat
* Ortografia: Guió (signe de puntuació)
* Societat
** Guió, estendard petit que cada confraria du al davant en una processó
** Guió, part estreta d'un rem situada entre el galló i la pala, vegeu rem (objecte)
* Guió, esbós de conferència, discurs, etc.
Viccionari
# Addició nucleòfila

Una addició nucleòfila (o addició nucleofílica) en química orgànica, és una reacció d'addició on en un compost químic un enllaç π és eliminat mitjançant l'addició d'un nucleòfil, creant-se dos nous enllaços covalents (un en cada extrem d'allò que era l'enllaç múltiple).
Les reaccions d'addició estan limitades a compostos químics que tinguin àtoms units per enllaços múltiples:
* Molècules amb enllaços múltiples carboni-heteroàtom com els carbonils, les imines o els nitrils.
* Molècules amb dobles o triples enllaços carboni carboni (quan tinguin característiques d'electròfils).

## Bibliografia

* K. Peter C. Vollhardt. Química Orgánica. Barcelona: Ediciones Omega S.A., 1994. ISBN 84-282-0882-4.
# Dècada del 1220 aC
## Esdeveniments

* 1230 aC: batalla de Nihriya
* 1221 aC: el faraó Merenptah derrota una invasió dels libis.

## Personatges destacats

* 1225 aC-naixement de la llegendària Helena de Troia, filla del rei Tindàreu d'Esparta i la seva dona Leda. (Data estimada).
* 1224 aC- Mort de Ramsès II d'Egipte.
# Aceratos

Aceratos (en llatí Aceratus, en grec Ἀκήρατος γραμματικός), va ser un gramàtic grec autor d'un epigrama sobre Hèctor inclòs a l'Antologia grega. No es coneix res de la seva vida ni de la seva època.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/21?rgn=pages;view=image;q1=AcerbasSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 6. ]
# Estela

«Estela» té aquests significats:
* Estela, castellanisme amb què sol designar-se el deixant, una ratlla marcada en la superfície d'un fluid (aire o aigua) darrere una aeronau o embarcació en moviment.
* Estela (monument), monument commemoratiu, amb forma de làpida o pedestal.
** Estela de Hammurabi, estela on hi ha inscrit el codi d'Hammurabi.
* Estela (botànica), patró que presenten els feixos conductors de xilema i floema en el tall transversal de la tija, arrel o pecíol de les plantes.
* Estela Platejada, superheroi de còmic.
* Biografies:
** María Estela Martínez de Perón (La Rioja, Argentina, 1931) primera presidenta de l'Argentina.
** Manuel Mas i Estela (1948, Mataró), economista i polític del PSC.
* Toponímia:
** Puig Estela, diversos topònims
** Serra de Puig d'Estela, serra dels municipis de Riudaura (Garrotxa) i Vallfogona de Ripollès (Ripollès)
** Cogulló d'Estela o Cim d'Estela, muntanya dels Rasos de Peguera, al Berguedà.
Viccionari
# Gyldenstolpia planaltensis

Gyldenstolpia planaltensis és una espècie de mamífer rosegador en la família dels cricètids. És endèmic del Brasil, on pot ser trobat a l'estat de Mato Grosso i el Districte Federal. Tradicionalment era considerat un sinònim de Kunsia fronto, però fou elevat a la categoria d'espècie distinta el 2008. Igual que el seu congènere, G. fronto, és un animal molt rar.

## Referències

* 1 2 Pardiñas, U.F.J.; D'Elía, G.; Teta, P. «Una introducción a los mayores sigmodontinos vivientes: Revisión de Kunsia Hershkovitz, 1966 y descripción de un nuevo género (Rodentia: Cricetidae)» (en castellà). Arquivos do Museu Nacional, Rio de Janeiro, 66, 3-4, 2008, pàg. 509-594.
* ↑ Bezerra, A.M.R. «Collection records of Gyldenstolpia planaltensis (Ávila-Pires, 1972) (Rodentia, Cricetidae) suggest the local extinction of the species». Mastozoologia Neotropical, 18, 1, 2011, pàg. 119-123.
* ↑ Musser, G. G.; Carleton, M. D. «Superfamily Muroidea». A: Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, p. 894-1.531. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
# Agosta

Agosta és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Roma, a la regió italiana del Laci, situat uns 45 km a l'est de Roma. L'1 de gener de 2018 tenia 1.742 habitants.
Agosta limita amb els municipis de Canterano, Cervara di Roma, Marano Equo, Rocca Canterano i Subiaco.

## Història

L'àrea d'Agosta va ser habitada des de la prehistòria. S'esmenta a la inscripció funerària Res Gestae Divi Augusti, com la font de l'aqüeducte Aqua Marcia, i després va prendre el seu nom de l'emperador romà. El 1051 es fa referència a un castell, que més tard va ser una possessió del monestir de Subiaco.

## Llocs d'interès

* Castell medieval.
* Arc del Cardenal o della Porta, construït el 1503 a prop d'un pont que en aquell moment travessava el riu Aniene.
* Santuari de Madonna del Passo (segle xvii).

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 19 abril 2019].

## Enllaços externs

* Agosta - Lloc web oficial (italià)
# Amós Acero Pérez

Amós Acero Pérez (Villaseca de la Sagra, 31 de març de 1893 - Madrid, 16 de maig de 1941) va ser un mestre i polític socialista espanyol. Va ser escollit alcalde de Vallecas a les eleccions d'abril de 1931, quan aquesta localitat encara no pertanyia al municipi de Madrid, i diputat a Corts. Després de la Guerra Civil va ser condemnat a mort i executat per les seves activitats polítiques per les autoritats franquistes.
Pertanyia a una família humil, però aconseguí estudiar per a mestre a l'Escola Normal de Magisteri de Madrid, on va obtenir el títol de mestre el 1914. Després de fer el servei militar el 1915, va treballar com a farmacèutic a Valdepeñas el 1917. El 1918 es va casar i es va traslladar a Madrid, on va treballar un temps a una carboneria. El 1920 va ingressar al PSOE i 1921 va exercir com a ajudant d'apotecari a Madrid. El 1927 va aconseguir una plaça de mestre a l'Escola Racionalista Pablo Iglesias de Vallecas, escola laica creada per iniciativa de mestres de l'Escola Nova afiliats a la UGT.
A les eleccions municipals de 1931 fou candidat de la Conjunció Republicano-Socialista a l'ajuntament de Vallecas i nomenat alcalde, i posteriorment fou elegit diputat per Madrid a les eleccions generals espanyoles de 1931. A les eleccions generals espanyoles de 1933 no fou escollit i fou destituït com a alcalde per ordre governativa. Després de la victòria del Front Popular a les eleccions generals espanyoles de 1936 fou restituït a l'alcaldia de Vallecas i membre de la comissió gestora de la Diputació Provincial de Madrid.
Es va mantenir en el càrrec fins al final de la guerra civil espanyola. Durant el conflicte va ajudar a nombroses persones “de dretes” a passar-se a la zona nacional, va signar molts salconduits i va evitar crema de convents a Vallecas. El 27 de març de 1939, aconsellat per amics, va fugir cap a València amb el governador civil de Madrid, Carlos Rubiera Rodríguez. L'endemà, però, fou capturat per les tropes franquistes i internat al camp de concentració d'Albatera. Fou sotmès a un judici sumaríssim en el que no li foren admesos els avals (tot i que en foren presentats més de cinquanta) ni bona part de la documentació que aportà en el seu descàrrec. Finalment fou condemnat a mort i afusellat a la tàpia del cementiri de l'Almudena el 16 de maig de 1941

## Referències

* ↑ "Amos Acero, una vida por Vallecas" / Ediciones De la Torre /Nuestro Mundo. 1ª edición, 2009. 352 pàg. ISBN 978-84-7960-404-2. / pàg. 290 a 299.
* ↑ "Amós Acero frente a dos juicios paralelos" / Textos básicos vallecanos. Editado por "Vallecas Todo Cultura". Madrid. 2002. ISBN 84-607-6409-5

## Enllaços externs

* Fitxa d'Amós Acero al web del Congrés dels Diputats.
* Declaració davant la Brigada Político-Social d'Amós Acero i altres documents del procés
* Carta última d'Amós Acero a la seva família
# Healdton

Healdton és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 2.786 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Healdton tenia 2.786 habitants, 1.132 habitatges, i 776 famílies. La densitat de població era de 76,2 habitants per km².
Dels 1.132 habitatges en un 29,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,7% hi vivien parelles casades, en un 10,8% dones solteres, i en un 31,4% no eren unitats familiars. En el 28,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 18,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.550 $ i la renda mediana per família de 29.363 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.636 $ mentre que les dones 20.865 $. La renda per capita de la població era de 12.842 $. Entorn del 16,8% de les famílies i el 21,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Healdton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Healdton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Dècada del 1240
## Esdeveniments

* Descrit el circuit menor de la sang
* Tractat d'Almizra i Tractat de Corbeil, que fixen els límits dels dominis catalano-aragonesos
* Els mongols conquereixen i devasten Hongria
* Revoltes del poble baix a Itàlia

## Personatges destacats

* Lluís IX de França
* Jaume I
# Tarfe

Tarfe (en grec antic Τάρφη) era el nom de una antiga ciutat grega de la Lòcrida Epicnèmida que Homer menciona al "Catàleg de les naus" de la Ilíada.
Segons Estrabó es trobava a 20 estadis de la ciutat de Trònion, la capital dels locris. Afegeix que el seu territori era fèrtil i ben arbrat, i que va canviar de nom i es va dir Farigas (Φαρύγαι). En aquella ciutat hi havia un temple dedicat a Hera Farígea, i els seus habitants deien que eren colons que procedien d'Argos.

## Referències

* ↑ Homer. Ilíada, II, 533
* ↑ Estrabó. Geografia, IX, 4,6
# Rossetti (cràter)

Rossetti és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 23,4 km de diàmetre. Porta el nom de Christina Rossetti (1830-1894), poetessa anglesa, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1985.

## Referències

* ↑ «Rossetti». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Hammad ibn Bulugguín

Hammad ibn Bulugguín (àrab: حماد بن بلكين, Ḥammād b. Bulukkīn) (mort el 1028) fou el primer emir hammadita (Banu Hammad). Era fill de l'emir zírida Bulugguín ibn Ziri (972-984) i va servir sota el seu nebot Al-Mansur ibn Bulugguín (984-996) i després sota el fill d'aquest, Badis ibn al-Mansur (996-1016) destacant en la lluita contra els amazics zanates que entre 996 i 1001 van assolar el Magrib central i oriental.
El seu besnebot Badis ibn al-Mansur el va enviar el 1004 a l'oest per pacificar la regió i li fou cedit Ashir i el Magrib central amb totes les viles que pogués dominar, sent el seu càrrec irrevocable. Hammad va tenir èxit i va fundar al nord-est de Msila una fortalesa que havia d'esdevenir capital del seu domini, la Qala dels Banu Hammad.
Però quan Badis ibn al-Mansur li va ordenar entregar una part de la regió de Constantina al seu hereu, Hammad s'hi va negar i es va revoltar amb suport del seu germà Ibrahim ibn Bulugguín (1015) i va iniciar la dinastia independent dels Banu Hammad.
Va morir el 1028. El va succeir el seu fill al-Qàïd ibn Hammad.

## Notes

* ↑ Bulugguín és un nom amazic amb un so [g] inexistent en àrab, que en aquesta llengua habitualment es representa amb la lletra kaf ([k]) —o amb una lletra derivada d'aquesta, گ, usada per transcriure el so [g]—, raó per la qual és també habitual la transcripció Bulukkín, més fidel a l'arabització del nom. És també habitual la transcripció Buluggín, però és desaconsellable perquè per a una catalanòfon les "g" serien llegides amb el so [ʒ] en lloc de [g]
# Agostinho Cá

Agostinho Odiquir Cá (Bissau, Guinea-Bissau 24 de juliol de 1993) és un futbolista portuguès que juga pel GD Vitória de Sernache.
Va formar part del FC Barcelona B, va ser cedit primer al Girona FC, i posteriorment va jugar cedit al Club Lleida Esportiu on juga com a migcampista defensiu.

## Referències

* ↑ Sport. «Cá, cedido al Girona hasta el 30 de juny» (en castellà), 24-01-2014. [Consulta: 4 gener 2021].