OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Guelmim-Es Semara

Guelmim-Es Semara (àrab: كلميم السمارة, Galmīm as-Samāra) era una de les setze regions en què estava organitzat el Marroc abans de la reforma administrativa de 2015. La seva capital és la ciutat de Guelmim. Des de 2015 la nova regió de Guelmim-Oued Noun aplega les tres províncies de Guelmim, Assa-Zag i Tan-Tan, a les que s'ajunta la de Sidi Ifni, de l'antiga regió de Souss-Massa-Draâ, mentre que la província d'Es-Semara és transferida a la nova regió de Laâyoune-Sakia El Hamra i la de Tata a la nova regió del Drâa-Tafilalet.
La part sud d'aquesta regió es troba ocupada pel Marroc gairebé íntegrament, sent part integrant del territori per descolonitzar del Sàhara Occidental, i en part controlada pel Front Polisario.

## Províncies

* Província de Guelmim
* Província de Tan-Tan
* Província d'Assa-Zag
* Província de Tata
* Província d'Es-Semara

## Referències

* ↑ «Décret n°2.15.40 du 20 Février 2015, fixant le nombre des régions, leurs dénominations, leurs chefs-lieux ainsi que les préfectures et provinces qui les composent, publié au Bulletin Officiel n° 6340 du 05 Mars 2015». Arxivat de l'original el 2015-05-18. [Consulta: 15 juliol 2021]. que entrarà en vigor en la mateixa data que el decret preveu a l'article 77 de la Llei orgànica Nº 59-11 sobre l'elecció dels membres del consell de les col·lectivitats locals.

## Enllaços externs

* Dades de les regions del Marroc a Gazetteer.de (en francès)
* «Conseil régional du tourisme de Guelmim-Es-Semara».
* «Agence de développement social de Guelmim-Es-Semara». Arxivat de l'original el 2016-10-05. [Consulta: 2 juliol 2016].
# Florida (Uruguai)

Florida (en castellà i oficialment, Ciudad de la Florida; antigament, Florida Blanca) és una ciutat de l'Uruguai, capital del departament homònim. Ubicada sobre les costes del riu Santa Lucía Chico, i 96 km al nord de Montevideo per la ruta 5, té una població d'uns 35.000 habitants.

## Informació general

Va ser fundada en 24 d'abril de 1809, amb el nom de San Fernando de la Florida Blanca, en homenatge al rei Ferran VII d'Espanya.
Destaca perquè allà es troba la Piedra Alta de la Florida, lloc elegit el 25 d'agost de 1825 per a la Declaratòria de la Independència de l'Uruguai, i per la Capella de San Cono, sant d'origen italià que congrega multituds tots els 3 de juny.
A la seva plaça principal es troba la catedral basílica de la ciutat, que es va començar a construir el 1894. És una de les esglésies més pintoresques del país i conté la Mare de Déu dels Trenta-Tres Orientals (Virgen de los Treinta y Tres, en castellà), patrona de l'Uruguai. Representada per una petita figura en fusta, ubicada originalment en una localitat coneguda com a Villa Vieja (abans, Villa del Pintado), se li van encomanar els Trenta-Tres Orientals després de la seva desembarcada el 1825, durant el seu jurament per alliberar a la pàtria o morir en l'intent.

## Població

Florida té una població aproximada de 32.128 habitants (cens 2004).
Evolució demogràfica (Font: Instituto Nacional de Estadística pàgina web) :
| 1963 | 1975 | 1985 | 1996 | 2004 |
| 22.964 | 25.374 | 28.445 | 31.594 | {{{5}}} |

## Fills il·lustres

* Duvimioso Terra, senador de la República (1925-1930).

## Referències

* ↑ Distàncies aproximades dins l'Uruguai (castellà)
* 1 2 Montevideo - "Ressenya històrica i dades vàries" - Visites de Joan Pau II a tacuy.com Arxivat 2009-03-02 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai Arxivat 2009-11-14 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la Intendència Municipal de Florida (castellà)
* Diari El Heraldo de Florida Arxivat 2006-09-27 a Wayback Machine. (castellà)
# Marcel Stürmel

Marcel Stürmel (Mülhausen, 17 de juny de 1900 – 1 de gener 1972) fou un polític alsacià. Fou un notable defensor de l'autonomisme alsacià en els seus articles a Elsässer Kurier i militant de la Unió Popular Republicana. Implicat en el procés de Colmar de 1928, finalment en fou absolt. Succeí Eugène Ricklin com a conseller general del Cantó de Dannemarie el 1928, i fou reelegit el 1932 i el 1936, primer dins els Independents Republicans i després pels republicans de Centre i Independents d'Acció Popular, amb els quals també fou diputat a l'Assemblea Nacional Francesa de 1932 a 1940.
El 10 de juliol de 1940 no va poder prendre part en la votació de cessió de plens poders a Philippe Pétain. Després de la Segona Guerra Mundial no va tenir protagonisme polític.

## Fonts

* Jean Jolly (dir.), Dictionnaire des parlementaires français, notices biographiques sur les ministres, sénateurs et députés français de 1889 à 1940, Paris, PUF, 1960.
# Panna (ciutat)

Panna és una ciutat de l'Índia i municipalitat de Madhya Pradesh, capital del districte de Panna i antigament del principat de Panna. Està situada a 24° 43′ N, 80° 12′ E﻿ / ﻿24.72°N,80.2°E﻿ / 24.72; 80.2 i consta al cens del 2001 amb una població de 45.666 habitants (el 1901 eren 11.346 habitants).
Hi ha diversos temples i palau. El principal d'aquestos és l'anomenat Nou Palau. El temple més destacat és el dedicat a Balram (germà de Krishna) conegut com a Sri Baldeoji, construït per encàrrec del maharajà Rudra Pratap Singh a l'enginyer Manley, i basat en la catedral de Sant Pau. La capella principal és la de Pran Nath del 1795; Pran Nath fundador de la secta dels dhames o prannathis (sincretica musulmana-hindú) hauria arribat a Panna vers 1742.
Originalment fou una població gond fou ocupada al final del segle xiii o començament del segle xiv pels bagheles de Rewah. El 1494 fou atacada per Sikandar Lodi en la seva expedició contra Raja Bhaira de Bhira. El 1563 fou ocupada per Raja Ram Chandra Deo. Al darrer terç del segle xvii va caure en mans de Chhatarsal que en va fer la seva capital el 1675. Fou capital del principat de Panna fins a l'1 de gener de 1950 i capital del districte de Panna (dins Vindhya Pradesh del 1950 al 1956 i dins Madhya Pradesh després del 1956).
A la rodalia hi ha el Parc Nacional de Panna i també famoses mines de diamants que no obstant no produeixen grans exemplars.
# Sidi Ahmed Ou Amar

Sidi Ahmed Ou Amar (àrab سيدي أحمد أو عمرو) és una comuna rural de la província de Taroudant de la regió de Souss-Massa. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 15.982 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Erin (Tennessee)

Erin és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 1.490 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Erin tenia 1.490 habitants, 588 habitatges, i 355 famílies. La densitat de població era de 140,3 habitants/km².
Dels 588 habitatges en un 28,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,1% hi vivien parelles casades, en un 16,3% dones solteres, i en un 39,5% no eren unitats familiars. En el 37,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 22,4% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 25,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 74,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.107$ i la renda mediana per família de 30.833$. Els homes tenien una renda mediana de 26.484$ mentre que les dones 18.333$. La renda per capita de la població era de 15.281$. Entorn del 19,2% de les famílies i el 23,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Erin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Erin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Antoni Moliner i Prada

Antoni Moliner i Prada (Segura de los Banyos, Terol, 1948 - Alacant, 21 de setembre de 2020) va ser un historiador, professor de batxillerat i professor universitari aragonès.

## Trajectòria

El 1981 es doctorà en història per la Universitat Autònoma de Barcelona. Va desenvolupar la seva tasca docent com a professor de batxillerat a Catalunya i al País Valencià. Darrerament, va exercir com a professor titular d'història contemporània a la Universitat Autònoma de Barcelona. Les seves línies de recerca van girar al voltant de la guerra del Francès, que va tenir lloc entre els anys 1808 i 1814, la cultura liberal a Espanya i l'articulació dels primers partits polítics, i el pensament antiil·lustrat, antiliberal i contrarevolucionari, ocupant-se també del clericalisme i l'anticlericalisme a l'Espanya contemporània i del procés de secularització al segle xix. També disposava de l'acreditació de catedràtic de l'Agència Nacional d'Avaluació de la Qualitat i Acreditació (ANECA).

## Publicacions

* Los comienzos de la crisis del Antiguo Régimen en Mallorca 1808-1914 (1983)
* Revolución liberal y movimiento juntero 1808-1868 (1989)
* La Catalunya resistent a la dominació francesa, guanyadora del XIV premi Xarxa d'Edicions 62, l'any 1989
* Lesseps y los políticos españoles (1993)
* La guerrilla en la Guerra de la Independencia, guanyadora del premi Exèrcit d'investigació del ministeri de defensa l'any 2004.
* La Guerra de la Independencia en España, com a coordinador (2007).

## Referències

* ↑ Moliner Prada, Antonio «La España josefina: los afrancesados». Revista de historia militar, año 52, 2008, pàg. 50.
* ↑ «Traspàs del professor Antoni Moliner - Facultat de Filosofia i Lletres - UAB Barcelona», 30-11-2020. Arxivat de l'original el 2020-11-30. [Consulta: 7 novembre 2021].
* ↑ Alavedra Bosch, Josep. "Antoni Moliner Prada (1948-2020), professor i historiador". Fundació Bosch i Cardellach, 23 set. 2020. https://fbc.cat/news/ca_ES/2020/09/23/0001/antoni-moliner-prada-1948-2020-professor-i-historiador. [Consulta: 7.11.2021].
* 1 2 Balaguer, Andrea «Antoni Moliner i Prada». Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 27 desembre 2019].
* ↑ «Antoni Moliner Prada». Línies de recerca. UAB. [Consulta: 27 desembre 2019].
* ↑ «Antoni Moliner i Prada». Dialnet. [Consulta: 27 desembre 2019].
* ↑ «Antonio Moliner Prada». A3ES. [Consulta: 27 desembre 2019].
# Guegue

Guegue és una localitat de São Tomé i Príncipe a un kilòmetre al sud-oest d'Uba Budo i al districte de Cantagalo, a l'est de l'illa de São Tomé. La seva població és de 286 (2008 est.). Es troba L'etimologia del nom de la localitat és angolès (també Gege).

## Evolució de la població

Població de Guegue (2001-2008) :
| 2001 | 2008 |
| 251 | 286 |

## Referències

* ↑ INE Arxivat 2017-02-09 a Wayback Machine., Evolução da população São-Tomense por localidades, 2001/2007-08
# Daniele Costantini

Daniele Costantini (Isola del Liri, 16 de novembre de 1950) és un director de cinema i guionista italià.

## Vida

Costantini va estudiar a l'Accademia Nazionale d'Arte Drammatica, va publicar un llibre de poesia el 1970 i va actuar com a actor de teatre amb petits papers secundaris en un grapat de pel·lícules. El 1978 va fer la seva primera pel·lícula com a director, per la qual va guanyar un David di Donatello especial. Va fundar el grup d'artistes Missione Impossible i va treballar amb directors coneguts en els happenings organitzats per la cooperativa. Després d'això va passar a la televisió; el 1991, Costantini va tornar a les pantalles amb un èxit menor, Mezzaestate. El 1997 va contribuir a la pel·lícula episòdica I corti italiani.
Costantini va continuar desplaçant-se entre l'escenari i el cinema amb la seva obra; la pel·lícula de 2004 Fatti della banda della Magliana (Fets sobre la Banda della Magliana), que va guanyar diversos premis en festivals de pel·lícules independents, es basa en el seu treball teatral; el 2007 va dirigir la sèrie de televisió Le stagione dei delitti.

## Filmografia
### Cinema

* Una settimana come un'altra (1978)
* Mezzaestate (1990)
* Stress metropolitano in rap, episodi del film I corti italiani (1997)
* Fatti della banda della Magliana (2005)
* Amore che vieni, amore che vai (2008)
* Un "corto" per un grande prodigio (2014)
* Il venditore di colori - documental (2019)

### Televisió

* Piazza Navona - sèrie TV, 1x04 (1987)
* La stagione dei delitti - sèrie TV, 2x04-2x05-2x06 (2007)

## Reconeixements

* David especial per l'opera prima (1979) – Una settimana come un'altra
* Festival de cinema independent de Foggia 2005 – Premi de la Premsa (Fatti della banda della Magliana)
* Roma Independent Film Festival 2005 – Premi a la millor direcció (Fatti della banda della Magliana)

## Referències

* ↑ Roberto Poppi: Dizionario del cinema italiano, I registi, Gremese 2002, S. 123
* ↑ Daniele Costantini a la Revista Il Cinematografo
# Ruslanova (cràter)

Ruslanova és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 44,3 km de diàmetre. Porta el nom de Lidia Ruslanova (1900-1973), cantant russa, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1985.

## Referències

* ↑ «Ruslanova». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Província de Zanjan

La Província de Zanjan (persa: استان زنجان, Ostān-e Zanjān: àzeri: زنگان اوستانی) és una de les 31 províncies de l'Iran. Està situada a l'Azerbaijan iranià i forma part de la Regió 3. La seva capital és la ciutat de Zanjan. Ocupa una superfície de 36.400 km² amb uns 964.601 (2006).
En el món científic el nom de Zanjan és famós pel centre de recerca IASBS Arxivat 2011-03-08 a Wayback Machine..
Zanjan té un clima de muntanya amb neu a les muntanyes i un clima d'hivern temperat a les planes. A algunes zones de la província les temperatures mínimes poden baixar fins -27 °C. La pluviometria mitjana a l'agost és només de 3,6 litres.

## Geografia

* Abhar
* Ijrud
* Khodabandeh
* Khorramdarreh
* Zanjan
* Tarom
* Mahneshan
* Soltaniyeh

## Referències

* ↑ «همشهری آنلاین-استان‌های کشور به ۵ منطقه تقسیم شدند (Provinces were divided into 5 regions)» (en persian). Hamshahri Online, 22 juny 2014 (1 Tir 1393, Jalaali).
* ↑ Provinces of Iran. Consultat abril 2009.

## Enllaços externs

* Read more about zanjan in "Tebyan zanjan" Arxivat 2016-01-06 a Wayback Machine.
* Official website of Zanjan Governorship Arxivat 2004-11-29 a Wayback Machine.
* Zanjan City Information
# Setge de Jasna Góra

El setge de Jasna Góra (polonès : Oblężenie Jasnej Góry), també conegut com la Batalla de Częstochowa, va tenir lloc l'hivern de 1655 durant la Segona Guerra del Nord que enfrontà la Confederació de Polònia i Lituània amb l'Imperi Suec. Els suecs intentaven capturar el monestir de Jasna Góra a Częstochowa. El setge varis mesos va fracassar, ja que una petita força formada per monjos del monestir i voluntaris locals, liderats Prior del monsestir, va lluitar i resistir contra els mercenaris alemanys contractats per Suècia. Aquest episodi històric reforçà la veneració de la icona de la Verge de Częstochowa.

## Referències

* ↑ «Poland's Black Madonna». The New York Times, 02-07-1990. [Consulta: 27 desembre 2018].

## Bibliografia

Frost, Robert I. After the Deluge. Poland-Lithuania and the Second Northern War, 1655–1660. Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-54402-5.
# Odontostilbe pao

Odontostilbe pao és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,9 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Pao (conca del riu Orinoco a Veneçuela).

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Malabarba, L.R. 1998. Monophyly of the Cheirodontinae, characters and major clades (Ostariophysi: Characidae). p. 193-233. A L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M.S. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.) Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre: EDIPUCRS.
* Malabarba, L.R. 2003. Subfamily Cheirodontinae (Characins, tetras). p. 215-221. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# La mitad de Óscar

La mitad de Óscar és una pel·lícula espanyola de 2010 dirigida per Manuel Martín Cuenca que està interpretada per Verónica Echegui, Rodrigo Sáenz de Heredia, Denis Eyriey i Antonio de la Torre Martín. Fou estrenada el 9 de març de 2011 a Almeria.

## Sinopsi

Óscar és guàrdia de seguretat en una salina semi-abandonada. Té 30 anys i viu només. La seva vida consisteix a anar cada dia al treball, posar-se l'uniforme, penjar-se la pistola i asseure's a mirar les restes de les muntanyes de sal. Al migdia sol rebre la visita de Miguel, un antic guàrdia jubilat. Miguel arriba amb bicicleta i porta sempre menjar per a esmorzar amb Óscar.
Cada dia, quan acaba el torn, Óscar es canvia de roba, presa l'autobús i torna a casa. El primer que fa és mirar la bústia i revisar el seu contestador, però mai hi ha cartes ni missatges… o, almenys, els que ell espera.
Un dia la rutina es trenca. Óscar arriba a la residència d'ancians on està el seu únic familiar, el seu avi, que pateix Alzheimer. S'ha posat pitjor i ho han traslladat a l'hospital. La directora li conta que ha avisat a la seva germana… Óscar es queda petrificat; fa dos anys que no sap res d'ella i ni tan sols sabia que en la residència tenien el seu telèfon.
L'endemà passat María apareix a Almeria. Ve acompanyada del seu nuvi, Jean, un francès del qual mai havia sentit parlar Óscar. La relació entre els dos germans sembla tibant, alguna cosa va ocórrer en el passat que els ha marcat definitivament. María pretén passar pàgina, però ell no està disposat a això.

## Premis i nominacions
### Premis de la Unión de Actores

| Any | Categoria | Nominada | Resultat |
| 2011 | Millor actor revelació | Rodrigo Sáenz de Heredia | Nominat |

### Festival de Cinema d'Espanya de Tolosa de Llenguadoc

| Any | Categoria | Nominada | Resultat |
| 2011 | Millor fotografia | Rafael de la Uz | Guanyador |
| 2011 | Violette d'Or | - | Nominada |

### Festival de Cinema de Gijón

| Any | Categoria | Nominada | Resultat |
| 2010 | Gran Premi Astúries | - | Nominada |

### Festival Internacional de Cinema de Miami

| Any | Categoria | Nominada | Resultat |
| 2011 | Menció especial | - | Guanyador |
| 2011 | Gran Premi del Jurat | - | Nominat |

## Referències

* ↑ Entrevista a Manuel Martín Cuenca a ccma.cat
* ↑ Martín Cuenca preestrena 'La mitad de Óscar' el próximo 9 de marzo en el Teatro Cervantes de Almería, Europa Press, 4 de març de 2011
* ↑ 'La mitad de Óscar', una vida de silencio, espinof.com
* ↑ La mitad de Oscar a Fotogramas
* ↑ José Coronado y María León revalidan su Goya con el premio Unión de actores, 20 Minutos, 19 de juny de 2012
* ↑ Cinta gallega "Crebinsky" se convierte en la mejor película del festival de Cinespaña en Toulouse emol.com, 9 octubre de 2011
* ↑ El oscuro pasado de «La mitad de Óscar», La Nueva Asturias, 26 de novembre de 2010
* ↑ “LA MITAD DE ÓSCAR”, ACABA DE SER PREMIADA EN EL MIAMI INTERNATIONAL FILM FESTIVAL, elblogdecineespanol.com, 14 de març de 2011

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la pel·lícula.
# Fotocoagulació retinal

La fotocoagulació retinal és un procediment terapèutic que s'utilitza en oftalmologia. Consisteix en l'aplicació d'un feix làser sobre la retina, a fi de produir de forma intencionada una cremada terapèutica en una àrea seleccionada d'aquesta. És una de les millors opcions de tractament de la retinopatia diabètica.
El làser es pot enfocar de forma molt precisa sobre un punt de la retina. S'aplica mitjançant curts trets successius que coagulen vasos sanguinis anormals, reparen ruptures en la retina o destrueix teixits anormals que afecten la capacitat visual. La finalitat és tractar diverses malalties oculars mitjançant la destrucció de zones isquèmiques (amb falta d'oxigen), exsudatives (dipòsits anormals), proliferatives (amb proliferació de nous vasos sanguinis) o tumorales.
Pot tractar una àrea petita de la retina, o una zona extensa, en què la tècnica es denomina fotocoagulació panretiniana.
Existeixen nombrosos estudis que avalen l'eficàcia d'aquest tractament amb el qual s'ha aconseguit evitar el deteriorament de la capacitat visual que acompanya a diferents malalties, com la retinopatia diabètica i el despreniment de retina. Abans de l'existència de la fotocoagulació retinal, la retinopatia diabètica, per exemple, conduïa amb freqüència a la pèrdua total de visió.

## Referències

* ↑ Demetrio Pita Salorio: Diccionario terminológico de oftalmología Arxivat 2010-08-27 a Wayback Machine., 2009
* ↑ Jack J. Kanski: Oftalmología clínica, 5ª edición, 2004, ISBN 978-84-8174-758-4
# Manifestador

Un manifestador és un element bastant habitual en els retaules barrocs que serveix per a donar èmfasi i dimensió escenogràfica a l'exposició als fidels del Santíssim Sagrament. Respon a la voluntat d'exaltar l'Eucaristia segons les directrius de la Contrareforma.
A Catalunya se'n troben, per exemple, als retaules barrocs de Santa Maria d'Arenys de Mar, de Santa Maria de Cadaqués, o de Santa Teresa de Vic, tots ells obra de Pau Costa. També es troba al Retaule barroc del Miracle.
Així mateix, estava dotat de manifestador el desaparegut retaule de Santa Maria dels Turers de Banyoles, encomanat el 1650 a l'escultor Rafael Carreras.

## Referències

* ↑ Pérez Santamaría, Aurora. «El mensaje eucarístico en el retablo barroco catalán». [Consulta: 1r juny 2016].
# Rusningstrafik

Rusningstrafik és un àlbum del cantautor suec Lars Winnerbäck de l'any 1997.

## Cançons

* "En av alla dom", Un de tots ells
* "Ingen har lust", Ningú no en té ganes
* "Nån annan", Algú altre
* "Rusningstrafik", Hora punta
* "Höst på min planet", Tardor al meu planeta
* "Balladen om konsekvenser", Balada sobre les conseqüències
* "Vår för hjärter dam", Primavera per la reina de cors
* "Psalm i januari", Salm de gener
* "En svår och jobbig grej", Quelcom dur i difícil
* "Låg", Baix
* "Nu är alla små stjärnor", Ara tots són estrelletes
* "Vänner", Amics

## Enllaços externs

* Rusningstrafik a Letras