OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# WORM

WORM són les sigles en anglès corresponents a Write Once Read Many, en català: escriptura única lectura múltiple. Aquesta denominació es concedeix a mitjans d'emmagatzematge (generalment extraïbles) que tenen aquesta propietat: les dades escrites ja no poden ser esborrades o sobreescrites posteriorment.

## Utilitat

La importància dels medis WORM és que garaneixen la integritat i conservació de la informació que hi és guardada. S'empra en infraestructures de gestió documental per mitjans electrònics. Pot emmagatzemar documents amb valor jurídic o aquells sobre els que existeix una imposició normativa amb les garanties exigides en les lleis.

## Característiques

Els medis WORM solen ser extraïbles, és a dir, romanen fora de línia i han de ser muntats en un dispositiu lector per accedir a les seves dades. Per tant, necessiten ser exhaustivament etiquetats i catalogats.
Quan és necessari destruir informació d'un disc WORM només cal destruir-lo físicament. Però abans, és necessari copiar en altres medis aquelles dades que es troben en el disc i que no han de ser destruïdes. La destrucció pot deure's a imperatiu legal o per expiració del període legal mínim de conservació.
La despesa dels medis WORM és notablement inferior als medis en línia (disc dur) i lleugerament superior als medis fora de línia (cinta magnètica). Aquests últims no en garanteixen la integritat ni la conservació.

## Vegeu també

* Còpia de seguretat
* CD-ROM
# WOH G64

WOH G64 (2MASS J04551048-6820298 / MSX LMC 1182) és una estrella de grans dimensions i lluminositat situada a la galàxia Gran Núvol de Magalhães. La seva velocitat radial de 294 km/s és la mateixa que la del gas a rotació en el disc de la veïna galàxia, el que confirma la seva pertinença a ella i descarta que es tracti d'una gegant inusual de l'Halo galàctic.
WOH G64 és una hipergegant vermella de tipus espectral Inicialment, la seva enorme lluminositat-estimada en 500.000 sols-i la seva massa de 40 masses solars semblaven incompatibles amb la seva baixa temperatura de 3200 K, suggerida per mesuraments espectroscòpics. Posteriors estudis van demostrar que la pols i el gas al voltant de l'estrella formen un espès anell toroïdal al voltant d'aquesta i no d'un embolcall esfèric; això permet reduir l'estimació de la seva lluminositat en un factor 2, pel que actualment la seva lluminositat es xifra en 282.000 sols. Així mateix, la seva massa inicial s'estima ara en 25 masses solars, valor més d'acord amb els models d'evolució estel·lar, i la seva temperatura efectiva en 3400 ± 25 K. Havent perdut entre el 10 i el 40% de la seva massa, s'encamina cap a la seva destinació com supernova. Es pensa que això pot succeir d'aquí a 10.000 anys.
Recents estudis indiquen que el diàmetre de WOH G64 és 1540 vegades més gran que el del Sol, sent l'estrella més gran de la seva galàxia. Les dimensions de WOH G64 són tals que, situada al centre del sistema solar, la seva superfície arribaria a l'òrbita de Júpiter. El límit interior de l'anell que l'envolta se situa a 120 ua, mentre que el diàmetre extern de l'anell, 60.000 ua, equival a gairebé un any llum.
WOH G64 és una coneguda font de màser d'OH, SiO i H $_2$ O, amb dos components de màser diferents, el que suggereix una important pèrdua de massa estel·lar així com dos diferents embolcalls de pols en expansió. Així mateix, mostra un inusual espectre d'emissió nebular, el gas calent és ric en nitrogen i posseeix una velocitat radial considerablement més positiva que la de l'estrella.

## Referències

* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* ↑ Suzanne Hawley «The properties of long-period variables in the Large Magellanic Cloud from MACHO» (en anglès). Astronomical Journal, 3, 13-08-2008, pàg. 1242–1258. DOI: 10.1088/0004-6256/136/3/1242.
* 1 2 3 4 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ WOH G64 (Jumk.de / Astronomie)
* 1 2 3 Levesque, Emily M.; Massey, Philip; Plez, Bertrand, Olsen, Knut A. G. «The Physical Properties of the Red Supergiant WOH G64: The Largest Star Known?». The Astronomical Journal, 137, 2009. pp. 4744-4752.
* ↑ «WOH G64» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 27 desembre 2020].
# Sawars

Sawars (àrab suwars) fou el nom donat a l'Índia als cavallers, originats en una paraula tècnica de l'organització administrativa de la noblesa de l'Imperi Mogol. foren instituïts per Akbar el Gran.
El nombre de sawars d'un mansab és el que feia aquest més o menys important. El sistema de designació, rang i pagament fou modificat per sobirans successius; mentre els arquers a cavall eren la base de l'exèrcit el sistema va funcionar però quan van arribar les armes de foc la cavalleria va perdre importància i el sistema es va enfonsar al cap de poc temps de la mort d'Aurangzeb a l'inici del segle xviii.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, IX, 947
# Sant Julià de Vilargell

Sant Julià de Vilargell fou l'església parroquial del poble i antic terme de Vilargell, pertanyent actualment al de Sant Joan de Pladecorts, a la comarca del Vallespir (Catalunya del Nord).
Estava situada en el lloc actualment anomenat Camp de la Capella del veïnat de Vilargell.
Una escriptura del 1009 esmenta aquesta església, quan es defineix un alou donat a Santa Maria d'Arles que confrontava amb l'església de Sant Julià de Vilargell. Posteriorment torna a ser esmentat en un altre document del 1049.

## Bibliografia

* Ponsich, Pere; Catafau, Aymat. «Esglésies del Vallespir anteriors al 1300: Sant Joan de Pladecorts. Sant Julià de Vilargell». A: El Vallespir. El Capcir. El Donasà. La Fenolleda. El Perapertusès. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1996 (Catalunya romànica, XXV). ISBN 84-412-2514-1.
* Becat, Joan. «152-Sant Joan Pla de Corts». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Sant Joan de Pladecorts». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ [ Lloc on era l'església de Sant Julià de Vilargell en els ortofotomapes de l'IGN]
# Santibáñez-Zarzaguda

Santibáñez-Zarzaguda és un poble situat en la província de Burgos, a Castella i Lleó. Es troba a una distància de 20 Kilòmetres de la capital, Burgos. En 2006 tenia 233 habitants, 125 homes i 108 dones.
Pertany al terme municipal del Valle de Santibáñez (Burgos), municipi creat als anys 80 per la unió de diversos anteriorment independents. Inclou la localitat de Miñón, independent fins a mitjans del segle xix. Aquesta localitat tenia 13 habitants l'any 2006.

## Edificis d'interès

Església de San Nicolás, declarada monument nacional el 8 de novembre de 1991 BOE 03/12/1991. D'estil gòtic, té una planta de tres naus, amb elements decoratius romànics en la torre d'estil herrerià. També hem de ressaltar el Retaule de Colindres i el tríptic flamenc.
En tot el poble hi ha diverses cases blasonades.
# Santibáñez de Tera

Santibáñez de Tera és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 683 | 627 | 632 | 605 |
# Xot de Palawan

El xot de Palawan (Otus fuliginosus) és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae). Habita els boscos de l'illa de Palawan, a les Filipines. El seu estat de conservació es considera gairebé amenaçat.

## Referències

* ↑ «Xot de Palawan». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 255. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Palawan Scops-owl. Otus fuliginosus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 gener 2023].
# Xot de Puerto Rico

El xot de Puerto Rico (Gymnasio nudipes; syn: Megascops nudipes) és un ocell rapinyaire nocturn de la família dels estrígids (Strigidae) i únic membre del gènere Gymnasio. És endèmic de Puerto Rico i les illes Verges. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

Anteriorment, el Congrés Ornitològic Internacional considerava el xot de Puerto Rico en el gènere Megascops. Però en la llista mundial d'ocells (versió 10.2, juliol 2020) es decidí moure'l a Gymnasio. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), encara el consideren dins de Megascops .

## Referències

* ↑ «Xot de Puerto Rico». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 17 gener 2022].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 260. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Puerto Rican Screech-owl. Megascops nudipes» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Taxonomic Updates.» (en anglès). IOC Version 10.2. Congrés Ornitològic Internacional, 25-07-2020. [Consulta: 15 febrer 2023].
# XVII Cimera Iberoamericana

La XVII Cimera Iberoamericana de Caps d'Estat i de Govern va ser realitzada a Santiago de Xile entre el 8 i el 10 de novembre de 2007. La cimera Iberoamericana va ser clausurada l'11 de novembre per la presidenta de Xile, Michelle Bachelet.
Tots els caps d'Estat i de govern que van assistir a l'esdeveniment van signar la «Declaració de Santiago». Entre altres coses, els països que hi van participar es van comprometre a complir abans del 2015 els Objectius de Desenvolupament del Mil·lenni. Van declarar l'any 2008 com l'Año Iberoamericano contra todas las formas de discriminación. A més, es va crear un Fondo del Agua, l'objectiu del qual és dur aigua potable a 58 milions de persones que no hi tenen accés a Iberoamèrica. Per la seva banda, Espanya es va comprometre a realitzar una aportació mínima de 1500 milions de dòlars en els pròxims quatre anys a aquest fons.
Els enfrontaments entre els caps d'estat de Veneçuela, Nicaragua i Espanya, i el conflicte entre Argentina i Uruguai per plantes de cel·lulosa, van ser els principals incidents a l'esdeveniment ressaltats per la premsa mundial.

## Caps d'Estat i de govern presents

* Andorra: Cap de Govern Albert Pintat Santolària.
* Argentina
** President Néstor Carlos Kirchner :
** Presidenta Electa Cristina Fernández.
* Bolívia: President Evo Morales.
* Brasil: President Luiz Inácio Lula da Silva.
* Xile: Presidenta Michelle Bachelet.
* Colòmbia: President Álvaro Uribe Vélez.
* Costa Rica: President Óscar Arias Sánchez.
* Cuba: Vicepresident Carlos Lage Dávila.
* Equador: President Rafael Correa.
* El Salvador: President Elías Antonio Saca González.
* Espanya
** President José Luis Rodríguez Zapatero.
** Rei Juan Carlos I.
* Guatemala: President Óscar Berger Perdomo.
* Hondures: President José Manuel Zelaya Rosales.
* Mèxic: Secretària de Relacions Exteriors Patricia Espinosa.
* Nicaragua: President Daniel Ortega.
* Panamà: Vicepresident i Ministre de Relacions Exteriors Samuel Lewis Navarro.
* Paraguai: President Nicanor Duarte Frutos.
* Perú: President Alan García Pérez.
* Portugal:
** President: Aníbal Cavaco Silva.
** Primer Ministre José Sócrates.
* República Dominicana: Vicepresident Rafael Albuquerque.
* Uruguai: President Tabaré Ramón Vázquez Rosas.
* Veneçuela: President Hugo Rafael Chávez Frías.

## Referències

* ↑ «La Declaración de Santiago: compromisos para fomentar la cohesión social» (en castellà). El Correo Gallego, 10-11-2007.
* ↑ EFE «Anuncia Zapatero un fondo para el agua en Cumbre Iberoamericana» (en castellà). El Universal, 09-11-2007.
* ↑ «De la serpiente fascista a la economía global – Transcripción literal de los momentos más tensos de la cumbre» (en castellà). El País, 13-11-2007.
* ↑ «Investigación realizada por Izquierda Unida sobre la participación de España y de EE.UU en el golpe de estado de Venezuela». Arxivat de l'original el 2003-12-16. [Consulta: 16 desembre 2003].
# Xirin

Xirin fou una de les cinc tribus principals del Kanat de Crimea. Es diu que el fundador de la tribu o clan fou un general de Genguis Kan però no es coneix cap general del conqueridor amb aquest nom. En canvi es coneixen un Mir Xirin i un Mir Barin van convidar a Ulugh Muhammad a pujar al tron de l'Horda d'0r i després foren els principals suports d'Hacı I Giray, i segurament foren l'origen dels clans Xirin i Barin. El cap degà dels Xirin era anomenat el Xirin Beg o beg de Xirin i era considerat el defensor de les lleis del kanat i les llibertats del poble quan soposava al kan. Encara que en rang era inferior al kalghay, al nureddin i al orbeg, tenia un lloc preferent al diwan (govern), el primer després dels sultans (que eren els prínceps de la família reial). El Xirin Beg tenia un sistema de govern paral·lel amb el seu kalghay i el seu nureddin que cobrien el seu lloc en absència o per delegació.
Hajji Xirin Beg va desposar a Saadet I Giray. Mehmed II Giray tampoc no fou un kan popular entre la tribu. El kan i els seus parents generalment es casaven amb algun membre de la tribu Xirin. El càrrec no podia ser revocat (en això era superior al kan). Sota domini rus el Xirin Beg va rebre una pensió.

## Referències

Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II, division I. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Xirikti-Xuqamuna

Xirikti-Xuqamuna o Širikti-šuqamuna va ser el tercer i últim rei de la VI dinastia de Babilònia o Dinastia Bazi segons la Llista dels reis de Babilònia. Va succeir a Ninurta-kudurri-usur I.
El seu regnat només va durar tres mesos de l'any 985 aC. Era contemporani del rei d'Assíria Aixurrabi II (1013 aC - 972 aC). Portava el nom del déu cassita de la guerra, Xuqamuna o Šuqamuna, que estava associat a la investidura dels reis. Una crònica conservada el fa germà de Nabu-kudurrī-uṣur, probablement un error per Ninurta-kudurri-usur, el nom del seu predecessor. Se sap que va ser enterrat en un palau, però es desconeix en quin.

## Referències

* ↑ Brinkman, J. A. A political history of post-Kassite Babylonia 1158-722 B.C.. Roma: Pontificium Institutum Biblicum, 1968, p. 164.
* ↑ Delitzsch, Friedrich «The Religion of the Kassites». Hebraica, 1, 3, 1885, pàg. 190.
* ↑ Boardman, John (et al.) (ed.). The Cambridge Ancient History: vol 3, part 1. Cambridge: Cambridge University Press, 1982, p. 297. ISBN 9780521224963.
# Sant Joan de Lilla

Sant Joan de Lilla és una església situada al poble de Lilla, que forma part del municipi de Montblanc (la Conca de Barberà), inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església de nau única i absis semicircular. Conserva alguns elements gòtics encara que majoritàriament fou realitzada en el segle xvi. La façana conserva les dovelles d'una antiga portada més gran que l'actual i una rosassa esqueixada. L'edifici fou restaurat l'any 1981 quan es refeu el coronament amb espadanya.

## Referències

* ↑ «Sant Joan de Lilla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].

## Enllaços externs

* «Sant Joan de Lilla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Consell Comarcal Conca de Barberà.
# Sant Joan de Llefià

Sant Joan de Llefià és un barri de Badalona (Barcelonès) que forma part del Districte IV juntament amb Sant Antoni de Llefià, Sant Mori de Llefià i La Salut. Limita amb Santa Coloma de Gramenet i amb els altres tres barris que conformen el districte.
Amb les dades del padró de 2012, el barri de Sant Joan de Llefià té 12.901 habitants, dels quals 6.568 (el 50,9%) són homes i 6.333 (el 49,1%) són dones. La població del barri representa al 5,8% d'habitants de tota la ciutat.

## Llocs d'interès

El Parc del Gran Sol és un parc d'1,80 ha, i està delimitat per l'avinguda Doctor Bassols, el carrer Àsia, Juan Valera i l'avinguda Àfrica, amb accessos en tots els carrers perimetrals. Fou inaugurat el 1985 i es tracta d'un parc urbà d'ús veïnal ubicat dintre d'un sector d'habitatges d'alta densitat. Fou concebut com un espai multidisciplinari i compta amb zones de jocs infantils i una altra de petanca.
Tradicionalment des dels anys 80 se celebra, coincidint amb les festes de Sant Joan, la Suelta de Vaquilles al Parc del Gran Sol. Degut a la gran controvèrsia que les celebracions d'aquest tipus aixequen, les associacions de veïns del barri estan disposades a deixar d'organitzar a canvi d'algunes contrapartides demanades a l'Ajuntament. La plataforma Badalona sense correbous n'està recollint signatures en contra de la seva celebració.
En el mes de juliol de 2014 es va inaugurar el nou Centre d'Atenció Primària, el CAP Gran Sol, que proveeixen a veïns de tot Llefià i La Salut, coincidint amb la reurbanització del carrer Austràlia.

## Referències

* ↑ «Padró d'Habitants 01/01/2012». Ajuntament de Badalona, 13-06-2009. Arxivat de l'original el 2014-09-03. [Consulta: 12 agost 2013].
* ↑ Ajuntament de Badalona. «Parc del Gran Sol-Dades bàsiques». [Consulta: 23 juny 2013].
* ↑ Ajuntament de Badalona. «Gran Sol». [Consulta: 23 juny 2013].
* ↑ «Les Festes del barri de Llefià, sense la 'suelta de vaquillas'?». Diari de Badalona, 17-05-2013 [Consulta: 12 agost 2013]. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 12 agost 2013].
* ↑ «Los vecinos de Llefià, dispuestos a dejar de celebrar la Suelta de Vaquillas de Badalona» (en castellà). La Vanguardia, 07-05-2013.
* ↑ «La 'Suelta de Vaquillas' de Badalona tiene un futuro incierto». La Vanguardia, 07-06-2012.
* ↑ «El proper dilluns 28 de juliol entra en funcionament de manera parcial el nou Centre d'Atenció Primària Gran Sol». Ajuntament de Badalona, 25-07-2014 [Consulta: 30 juliol 2014]. Arxivat 8 August 2014$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-08-08. [Consulta: 30 juliol 2014].
* ↑ «L'alcalde ha inaugurat les obres de reurbanització del carrer de d'Austràlia, al barri de Llefià». Ajuntament de Badalona, 24-07-2014. Arxivat 8 August 2014$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-08-08. [Consulta: 30 juliol 2014].

## Vegeu també

* Associació de Veïns Sant Joan de Llefià-Gran Sol
# Yasuhikotakia splendida

Yasuhikotakia splendida és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Fa 10 cm de llargària màxima i presenta entre 14 i 19 franges irregulars i estretes als flancs.
* 12 radis tous a l'aleta dorsal.
* Aleta dorsal amb 8 radis ramificats.
* 31 vèrtebres.
* Es diferencia de totes les altres espècies del mateix gènere per tindre una gran taca fosca al peduncle caudal (la qual forma un anell complet envoltant el peduncle) i, també (llevat de Yasuhikotakia morleti), per tindre les aletes dorsal, anal i caudal de color groc pàl·lid o brillant amb taques fosques i oblongues a la caudal.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima tropical que viu a Àsia a la conca del riu Mekong a Laos i Tailàndia. Comparteix el seu hàbitat amb Yasuhikotakia modesta, Yasuhikotakia nigrolineata i Syncrossus.

## Amenaces

La seua principal amenaça és la construcció de preses.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Roberts, Tyson R. «Botia splendida, a new species of loach (Pisces: Cobitidae) from the Mekong Basin in Laos» (pdf) (en anglès). The Raffles Bulletin of Zoology, 43, 2, 1995, pàg. 463-467.
* ↑ Kottelat, Maurice «Botia kubotai, a new species of loach (Teleostei: Cobitidae) from the Ataran River basin (Myanmar), with comments on botiine nomenclature and diagnosis of a new genus». Zootaxa, 401, 1, 09-01-2004, pàg. 1. DOI: 10.11646/zootaxa.401.1.1. ISSN: 1175-5334.
* ↑ Baird, I. G., V. Inthaphaisy, P. Kisouvannalath, B. Phylavanh i B. Mounsouphom, 1999. The fishes of southern Lao. Lao Community Fisheries and Dolphin Protection Project. Ministry of Agriculture and Forestry, Laos. 161 p.
* 1 2 3 Torres, Armi G. «Yasuhikotakia splendida (Roberts, 1995)» (en anglès). FishBase.
* ↑ Thoene, Martin. «Yasuhikotakia splendida» (en anglès). Loaches Online, 08-05-2009.
* ↑ Seriously Fish (anglès)
* ↑ Baird, I. G.; Shoemaker, B. People, Livelihoods and Development in the Xekong River Basin. Bangkok: White Lotus Press.

## Bibliografia

* Arthainsee, A.; Leamkom, T.; Jutagate, A.; Chundum, S. «Genetic variation of five species of Yasuhikotakia in Thailand using AFLP» (pdf) (en anglès). Journal of Agricultural Technology, 6, 4, 2010, pàg. 761-766.
* Šlechtová, Vendula; Bohlen, Jörg; Tan, Heok Hui «Families of Cobitoidea (Teleostei; Cypriniformes) as revealed from nuclear genetic data and the position of the mysterious genera Barbucca, Psilorhynchus, Serpenticobitis and Vaillantella» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 44, 3, 01-09-2007, pàg. 1358–1365. DOI: 10.1016/j.ympev.2007.02.019.
* Tang, Qiongying; Xiong, Bangxi; Yang, Xiuping; Liu, Huanzhang «Phylogeny of the East Asian botiine loaches (Cypriniformes, Botiidae) inferred from mitochondrial cytochrome b gene sequences» (en anglès). Hydrobiologia, 544, 1, 01-08-2005, pàg. 249–258. DOI: 10.1007/s10750-005-0863-4. ISSN: 0018-8158.
# Scarba

Scarba és una petita illa de les Hèbrides Interiors, situada al nord-oest d'Escòcia. Es troba just al nord de l'illa de Jura. S'eleva abruptament fins als 449 metres amb el Cruach Scarba.
L'illa no es troba permanentment habitada des dels anys 60 del segle xx. Tanmateix, avui és coberta de pastures i posseeix un ramat creixent de cérvols.
Fins a Scarba no hi arriba cap transbordador públic, però l'accés des de Craobh Haven n'és possible parlant amb els mariners locals. La circulació per l'illa hi és difícil, ja que en la seva majoria no hi ha camins ni rutes gaire definides. Encara que els cims de l'illa no presentin gaires dificultats tècniques, sovint es troben coberts de boira i és necessari d'anar proveït de material d'orientació. Els cims es troben envoltats de petits llacs.
# Wim Tap

Wim Tap (La Haia, 3 d'octubre de 1903 - La Haia, 24 de setembre de 1979) fou un futbolista neerlandès de la dècada de 1920 i entrenador.
Fou internacional per la selecció dels Països Baixos, amb la qual participà en els Jocs Olímpics de 1928. Tota la seva carrera la visqué al club ADO Den Haag, on també fou entrenador.

## Referències

* ↑ (neerlandès) «Fitxa del jugador a VoetbalStats.nl». Arxivat de l'original el 15 de setembre 2009. [Consulta: 12 agost 2018].
# Santiago Roncagliolo

Santiago Roncagliolo és un escriptor peruà. Ha viscut a Mèxic, Perú i Espanya. La seva novel·la Abril Rojo (2006) l'ha convertit en el guanyador més jove dels prestigiós Premi Alfaguara. El seu llibre de contes Crecer es un oficio triste (2003) va merèixer el premi de la cadena de llibreries fnac. El seu treball ha estat editat a tota Amèrica Llatina i s'està traduint a més de deu idiomes. La seva obra de teatre Tus amigos nunca te harían daño s'ha representat a vuit països. Col·labora habitualment al diari El País, però els seus reportatges i articles han estat presents en mitjans com Gatopardo (Colòmbia), La Tercera (Xile), Brando (Argentina), El Comercio (Perú) i Granta (Espanya). També ha escrit per a nens i traduït autors com Genet, Gide o Theroux. Actualment viu a Barcelona, des d'on escriu un bloc al portal El Boomeran(g).

## Referències

* ↑ «Santiago Roncagliolo». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].