OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dones a Vanuatu

Les dones de Vanuatu són dones nascudes, que viuen o provenen de Vanuatu. Pel que fa a la mà d'obra, a partir de dades del 2006, les dones treballadores de Vanuatu van formar part del 49,6% de la força laboral de Vanuatu.
Segons UN Women, les dones de Vanuatu tenen un paper important en els àmbits del «servei civil i el sector públic». Sota la democràcia de Vanuatu, les dones de Vanuatu estan subrepresentades a l'esfera política de Vanuatu. En qualsevol moment, hi ha hagut un màxim de dues dones membres d'un total de cinquanta-dos membres del parlament de Vanuatu. Hi va haver un 3,8% de dones a Vanuatu que tenien escons a l'esmentat parlament. També estan subrepresentades a nivell local (provincial i municipal) de la política.
Malgrat estar subrepresentades en la política i guanyar-se la vida en una «societat dominada per homes i en gran part patriarcal», el Banc Mundial va informar a l'abril de 2009 que les dones de Vanuatu s'estan involucrant cada vegada més «en el desenvolupament del sector privat i en l'economia de mercat».

## Vanuatianes destacades
### Esportistes

* Andrea Garae
* Elis Lapenmal
* Friana Kwevira
* Janice Alatoa
* Katura Marae
* Mary-Estelle Mahuk
* Olivette Bice
* Selina Solman

### Polítiques

* Blandine Boulekone
* Dalsie Baniala
* Grace Mera Molisa
* Isabelle Donald
* Jocelyn Naupa
* Motarilavoa Hilda Lin̄i
* Viran Molisa Trief

### Altres

* Jocelyn Naupa (activista)
* Marie Wawa (actriu)
* Motarilavoa Hilda Lin̄i (activista)
* Vanessa Quai (cantant)

## Referències

* 1 2 «Vanuatu». UN Women. Arxivat de l'original el 11 d’agost 2017. [Consulta: 15 octubre 2013].
* ↑ Ellis, Amanda, Claire Manuel, Jozef ina Cutura, and Chakriya Bowman. «Women in Vanuatu». The World Bank. [Consulta: 15 octubre 2013].

## Vegeu també

* Cultura de Vanuatu

## Enllaços externs

* UN Women Today in Vanuatu, Vanuatu Daily Post (anglès)
# Didem Moralıoğlu

Didem Moralıoğlu (Istanbul, 1971) és una periodista i escriptora turca especialitzada en publicitat, autora de llibres d'autoajuda i estratègia de marques i que escriu pel diari Milliyet. Com a estratega de marques, va ser una de les persones que defensen el concepte "Turkish", en lloc de "Turkey" per a donar a conèixer a Turquia, utilitzant conceptes coneguts com a "Turkish delight, Turkish coffee i Turkish hamam", afegint tot amb la marca "Turkish Airlines". El seu primer llibre, Ben Marka Olsam (Si jo fos una marca comercial) és sobre la publicitat i va ser publicat l'any 2014. La seva novel·la d'amor, Seni Yine Severdim (Encara t’estimaria) surt l'any 2015. El seu llibre Kafdağı'nın Pusulası (La brúixola de la Muntanya Kafkuh, 2017) és de psicologia (autoajuda), igual que Düşüncen Değişirse Kaderin Değişir (Si es canvia el teu pensament, es canvia el teu destí) de 2019.

## Referències

* ↑ «Ece’nin markası Didem Moralıoğlu’nun ellerinde» (en turc). [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ «Didem Moralıoğlu'ndan Ünlülerin Markalaşması Üzerine Bilgiler». [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ «Türkiye turizminde Turkish rüzgârı başlıyor» (en turc), 15-10-2018. [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ A.Ş, Kidega Elektronik Tic ve Yayıncılık. «Didem Moralıoğlu Kimdir? Yaşamı, Kitapları - Kidega» (en turc). [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ «Didem Moralıoğlu'nun yeni kitabı 'Seni Yine Severdim' okuyucuyla buluştu» (en turc). [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ «Kaf Dağı'na ulaşmak imkânsız değil!» (en turc). Milliyet.com.tr. [Consulta: 14 abril 2020].
* ↑ «Düşünce yönetimi üzerine iddialı bir kitap:» (en turc). [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ «Düşüncen Değişirse Kaderin Değişir» (en turc). [Consulta: 15 abril 2020].

## Enllaços externs

* Entrevista amb Moralıoğlu sobre la "coronafòbia" (turc)
# Diablo II: Lord of Destruction

Diablo II: lord of destruction, (sovint abreujat com a LoD) és una expansió del videojoc Diablo II. És una expansió oficial, dissenyada per la companyia Blizzard north.
Lord of destruction és una expansió molt completa, que a més d'afegir nous tipus de personatges i noves localitzacions, modifica la jugabilitat del joc, en mode un jugador i especialment en mode multijugador. Aquestes característiques el convertiren en una de les expansions de jocs més reeixides, i fan que molts jugadors de Diablo II la considerin imprescindible.
En aquesta expansió s'hi ha afegit un cinquè acte a la història on un diable, dels anomenats majors, Baal, és l'objectiu a derrotar després que Diablo morís a Diablo II.
# Robert-Charles Martin

Robert-Charles Martin (1877—1949) va ser un compositor, organista i professor francès.

## Biografia

Martin va viure a la ciutat portuària francesa de Le Havre (Seine-Maritime) on va ocupar el càrrec d'organista a l'església de St Michel de la ciutat. Entre els seus alumnes hi havia el compositor Arthur Honegger que li va dedicar dues obres: Trois pièces (1910) i la Fugue (1917) per a orgue.

## Obres

Martin va ser un compositor prolífic, sobretot d'obres solistes per a teclat (per a harmònium, orgue i piano), música de cambra, música vocal i textos pedagògics. Va publicar més de 150 obres.

## Referències

* ↑ 'Le Havre' in Jean Malandin Organiste titulaire des orgues historiques de l'église Abbatiale de Montivilliers. Web resource, accessed 24 March 2022
* ↑ Pierre Meylan (1982) Honegger, L'Âge d'Homme, 17
* ↑ Spratt, G.K.. The Music of Arthur Honegger. Cork University Press, 1987, p. 1. ISBN 978-0-902561-34-2.
* ↑ Works by Robert-Charles Martin in the Bibliothèque nationale de France. Online resource, accessed 24 March 2022
# Ovidio Bango Cuervo

Ovidio Bango Cuervo (Gijón, 19 d'octubre de 1969) és un exfutbolista asturià, que ocupava la posició de defensa.

## Trajectòria

Milita a primera divisió a la temporada 91/92, tot jugant 10 partits amb l'Sporting de Gijón. També hi disputa la categoria d'argent amb l'Avilés Industrial (90/91) i amb la UE Figueres (92/93).

## Referències

* ↑ «Ovidio» (en castellà). BDFutbol. [Consulta: 25 abril 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Ovidiu Haţegan

Ovidiu Alin Haţegan (Arad, Romania, 14 de juliol de 1980) és un àrbitre romanès internacional.

## Trajectòria

Va ser nomenat àrbitre FIFA el 2008. Haţegan ha arbitrat entre d'altres competicions en Classificació d'UEFA per a la Copa Mundial de Futbol de 2014, en la Classificació per l'Eurocopa 2012 i en el Torneig masculí de futbol en els Jocs Olímpics de Rio de Janeiro 2016.

## Referències

* ↑ «Nume: Haţegan Ovidiu» (en romanès). Romanian Football Federation. [Consulta: 18 juny 2016].
* ↑ www.worldreferee.com, WorldReferee -. «WorldReferee.com - referee - Ovidiu Alin Hategan - bio» (en anglès). worldreferee.com. Arxivat de l'original el 2017-05-16. [Consulta: 22 març 2018].

## Enllaços externs

* Fitxa a la Federació Romanesa de Futbol (romanès)
* Fitxa a World Referee Arxivat 2018-06-10 a Wayback Machine.
# Théâtre du Vieux-Colombier

El Théâtre du Vieux-Colombier és una sala d'espectacles situada en el número 21 del carrer du Vieux-Colombier, en el 6è districte de París.
El teatre va ser creat per Jacques Copeau en el vell Athénée-Saint-Germain. Va escollir el nom de Théâtre du Vieux-Colombier pel carrer, per tal de facilitar al públic la seva localització. Un empedrat de l'església de San Miniato de Florència, figurant-hi dos coloms, li va servir de model per l'emblema del teatre.
Deixat de la mà de Déu després d'anar-se'n Marthe Mercadier, qui el va dirigir una època, va ser amenaçat de desaparèixer el 1975. Els actors es van mobilitzar davant del teatre. El 1978 fou declarat monument històric i el 1986 fou rescatat per l'Estat. Actualment forma parts de les sales de la Comédie-Française.

## Estrenes

* 1960. Christobal de Lugo, original de Loys Masson.
* 1960. Les cochons d'Inde, original d'Yves Jamiaque.
* 1960. À vous Wellington, original de Willis Hall.
* 1961. Arden de Faversham.
* 1961. Les behohenes, original de Jean Cosmos i Jean-Pierre Darras.

## Bibliografia

* 1993. Théâtre du Vieux Colombier, 1913-1993 de Marie-Françoise Christout, Noëlle Guibert i Danièle Pauly. Éditions Norma.

## Enllaços externs

* Pàgina web del teatre
# Kraus

Kraus és el nom dels següents personatges:
* Alexander Kraus (Frankfurt del Main, 1820 - Florència, 1904), compositor, concertista de piano i musicòleg alemany del Romanticisme
* Alfredo Kraus (Las Palmas, Illes Canàries, 1927 – Madrid, 1999), tenor espanyol
* Karl Kraus (1874 - 1936), escriptor satíric, assagista i periodista austríac
* Kevin Kraus (Wiesbaden, 1992), futbolista alemany
* Friedrich von Krauss (1812–1890), zoòleg amb abreviatura Krauss en taxonomia
# Nara López Anglada

Nara López Anglada (Gurb, Osona, 22 d'agost de 1996) és una jugadora d'hoquei sobre patins catalana.
Es formà al planter del Club Patí Manlleu, amb el qual debutà debutà a l'OK Lliga Femenina la temporada 2012-13. Amb el club manlleuenc aconseguí una Copa de la Reina (2015). La temporada 2016-17 fitxà pel Club Patí Voltregà amb el qual guanyà una Lliga europea (2017) i una Copa de la Reina (2017). Dos anys després, tornà al CP Manlleu. En aquesta segona etapa, ha aconseguit una OK Lliga (2019-20) i dues Copes de la Reina (2021, 2022). Internacional amb la selecció espanyola d'hoquei sobre patins, aconseguí un Campionat d'Europa (2013) i participà al Campionat del Món de 2014. Entre d'altres reconeixements, ha rebut la medalla olímpica del Comitè Olímpic Espanyol (2014).

## Referències

* 1 2 «Nara López, del CP Manlleu, rep la medalla olímpica del COE». Osona.com, 25-11-2014. [Consulta: 10 maig 2023].
* ↑ Jaumira, Arnau. «Nara López torna al CP Manlleu després de dos anys». E9Nou, 02-06-2018. [Consulta: 10 maig 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Nara López Anglada - RinkHockey.net (anglès)
# União Desportiva Aeroporto, Picão e Belo Monte

União Desportiva Aeroporto, Picão e Belo Monte (UDAPB) és un club de futbol que juga a Santo António, a l'illa de Príncipe, a São Tomé i Príncipe. L'equip juga a la Lliga de Príncipe de futbol a la seva divisió local i juga a l'Estadi 13 de Julho a la capital de l'illa, tal com fan tots els clubs de l'illa. Està situat al costat de l'aeroport de Príncipe i està ubicat al poble de Picão i la zona del club inclou Aeroporto, Belo Monte (São Tomé i Príncipe), les àrees al nord-est de l'illa i Santa Rita.

## Història

El club va ser fundat amb la fusió dels clubs no registrats de Picão, Aeroporto de Príncipe i Belo Monte i no més després de ser refós. L'equip va guanyar el seu únic títol insular el 2007. En nombre de títols totals eren tercers i van ser compartits amb el 1º de Maio fins al 2012 quan l'Sporting Clube do Príncipe va compartir, juntament amb el 1º de Maio, per títols esdevingué cinquè des del 2013.
En els nacionals el 12 de maig de 2007, la UDAPB va jugar contra el Sporting Clube Praia Cruz a l'Estádio Nacional 12 de Julho i va perdre 2–4.
Entre finals de 2012 i finals de 2015, UDAPB i FC Porto Real van ser els dos clubs restants sense títol de Copa regional, des de finals de 2015, l'UDAPB és l'únic club de l'illa sense títol de Copa i l'únic que mai va aparèixer en una competició nacional de la copa.
El 30 de setembre, a l'estadi de l'illa, l'UDAPB va tenir la seva oportunitat de guanyar el seu únic títol de la copa, però va perdre amb el FC Porto Real 3- 2 en final de copa.

## Palmarès

* Lliga de Príncipe de futbol: 1
       2007

## Referències

* ↑ São Tomé e Príncipe 2006/07 José Batalha & RSSSF.com
# Dragó

Dragó és el nom comú aplicat als rèptils de la família dels gecònids (Gekkonidae), així com moltes altres espècies de rèptil de diferent grups (agàmids, varànids, etc.).

## Exemples de rèptils anomenats dragons

El DIEC esmenta les següents accepcions del mot «dragó», referit a animals:
* Rèptil saure de la família dels gecònids.
* Rèptil saure d'altres famílies, com ara els agàmids i els varànids, generalment de mida gran, o bé mitjana, amb crestes i altres replegaments cutanis extensibles.
El mateix DIEC esmenta els següents rèptils, com a portadors del mot «dragó» al seu nom:
* Dragó comú (Tarentola mauritanica) (gecònids).
* Dragó rosat (Hemidactylus turcicus) (gecònids).
* Dragó de Komodo (Varanus komodoensis) (varànids).
* Dragó aquàtic (Physignatus spp.) (agàmids).
* Dragó volador (Draco) (agàmids).
* Dragó rosat
* Dragó comú
* Dragó de Komodo
* Dragó volador

## Referències

* 1 2 3 Dragó - DIEC
# This Is Us

This Is Us és una sèrie de televisió de drama estatunidenca creada per Dan Fogelman que es va estrenar a NBC el 20 de setembre de 2016. Es tracta de la vida familiar i les connexions d'algunes persones que comparteixen el mateix aniversari i les formes en què són similars i diferents.
Va ser protagonitzada per Milo Ventimiglia, Mandy Moore, Sterling K. Brown, Chrissy Metz, Justin Hartley, Susan Kelechi Watson, Chris Sullivan, Ron Cephas Jones, Jon Huertas, Alexandra Breckenridge, Niles Fitch, Logan Shroyer, Hannah Zeile, Mackenzie Hancsicsak, Parker Bates, Lonnie Chavis, Eris Baker i Faithe Herman.
La sèrie ha rebut crítiques positives des de la seua estrena, rebent nominacions com la de Millor Sèrie de Televisió de Drama en els Golden Globe Awards i els Critics' Choice Awards. L'elenc ha rebut reconeixements: Mandy Moore i Chrissy Metz van rebre nominacions als Premis Globus d'Or com a millors actrius de repartiment. Ha guanyat el Premi del Sindicat d'Actors de Cinema com a millor repartiment en 2018 i 2019 i Sterling K. Brown va rebre una nominació al SAG com a millor Interpretació d'un actor masculí a una sèrie dramàtica. També va ser nominat i va guanyar el MTV Movie & TV Awards al millor moment sentimental l'any 2017.
El 27 de setembre del 2016, NBC va adquirir la sèrie per a produir una temporada completa de 18 episodis. Al gener de l'any 2017, NBC va renovar la sèrie per a dues temporades més, de 18 episodis cadascuna. La segona temporada es va estrenar el 26 de setembre de 2017. Al maig de 2019, NBC va renovar la sèrie per 3 temporades addicionals. La cinquena temporada es va estrenar el 27 d'octubre del 2020. I el maig de 2021, es va anunciar la sisena i última temporada de la sèrie.
A l'estat espanyol es va estrenar en Fox Life el 2 de febrer de 2017. A llatinoamericà va ser estrenada l'1 d'agost de 2017 en Fox Life, també en Fox Premium i el 29 de maig de 2018 en FOX. També es pot veure a la plataforma Amazon Prime.

## Sinopsi

Jack (Milo Ventimiglia) i Rebecca Pearson (Mandy Moore) són un matrimoni a punt de tindre trigèmins. Kevin (Justin Hartley) és un actor de moda que, als trenta-sis anys, travessa una crisi personal. Kate (Chrissy Metz) és una xica que obsessa amb aprimar-se. Per la seva part, Randall (Sterling K. Brown) ha trobat el que buscava des de feia molt de temps: al seu pare biològic. La pregunta és: què tenen en comú aquests cinc personatges?

## Referències

* ↑ Bianco, Robert. «Review: 'This is Us' is heartfelt (if sweet-toothed) family drama». USA Today, 20-09-2016. Arxivat de l'original el 18 febrer 2017.
* ↑ Martínez Mantilla, Daniel. «Por qué ‘This is Us’ es el último gran fenómeno de la televisión generalista en Estados Unidos» (en castellà). Fotogramas, 23-12-2019. [Consulta: 19 març 2023].
# Reichlange

Reichlange (en luxemburguès: Räichel; en alemany: Rachlingen) és una vila de la comuna de Redange, situada al districte de Diekirch del cantó de Redange. Està a uns 23 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Reichlange». [Consulta: 28 setembre 2015].
# Tossal del Metxut

El Tossal del Metxut és una muntanya de 364 metres que es troba al municipi d'Almenar, a la comarca catalana del Segrià.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 250106001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tractat d'Oliwa

El Tractat d'Oliva (o Pau d'Oliva; en alemany: Vertrag von Oliva, en polonès: pokój Oliwski, en suec: Freden i Oliva) va ser un tractat de pau signat a la ciutat d'Oliwa (en llatí: Oliva) a prop de Danzig a la Prússia Reial, província de la Mancomunitat polonesolituana, el 3 de maig de 1660 que tancava la Segona Guerra del Nord poc després de la mort de Carles X Gustau de Suècia.
Els signataris van ser l'emperador Leopold I, l'elector Frederic Guillem de Brandenburg, el regent suec Magnus Gabriel De la Gardie i el rei Joan II Casimir de Polònia. La placa commemorativa deia: Pacis OLIVIENSIS AD GEDANUM IN PRVSSIA .
En el tractat Joan II Casimir renunciava a les seves pretensions a la corona sueca, que el seu pare, Segimon III, havia perdut en 1599. Polònia a més cedia formalment la Livònia a Suècia juntament amb la ciutat de Riga, que havia estat sota control suec des de la dècada de 1620. El tractat resolia els conflictes entre Suècia i Polònia que havien quedat dempeus des de la guerra de 1598-1599 entre el duc Carles i Segimon III Vasa (Segismon III de Suècia), les Guerres suecopoloneses (1600 - 1629) i les Guerres del Nord (1655 - 1660).
Els Hohenzollern de Brandenburg van veure a més reconeguda la seva independència i sobirania sobre el Ducat de Prússia; anteriorment havien dominat el territori com a feu del rei de Polònia. En cas que la família s'extingís, el territori revertiria a la Corona polonesa.
El Tractat d'Oliva, juntament amb el Tractat de Copenhaguen d'aquest mateix any, van marcar el zenit del poder suec.

## Referències

* ↑ Schumann, Jutta. Die andere Sonne: Kaiserbild und Medienstrategien im Zeitalter Leopolds I. (en alemany). Walter de Gruyter, 13 setembre 2012, p. 3–. ISBN 978-3-05-005581-7.

## Bibliografia

* Nordisk familjebok (suec)
# Tractat d'Ottawa

El Tractat d'Ottawa o Convenció sobre la prohibició de mines antipersona, abans anomenada Convenció sobre la prohibició de l'ocupació, emmagatzematge, producció i transferència de mines antipersona i sobre la seva destrucció és un tractat internacional de desarmament que prohibeix l'adquisició, la producció, l'emmagatzematge i la utilització de mines antipersona. La Convenció va ser disposada per a la seva signatura els dies 3 i 4 de desembre de 1997 i dipositada el 5 de desembre del mateix any a Nova York davant el Secretari General de les Nacions Unides. Va entrar en vigor l'1 de març de 1999.
La Convenció va ser negociada a fi de limitar les insuficiències del Protocol II (sobre la prohibició o la limitació de l'ús de mines, trampes i altres dispositius) de la Convenció sobre certes armes convencionals que diversos Estats jutjaven inadequat per respondre eficaçment al desafiament de la prohibició total de mines antipersona. Tot i el gran suport internacional a la Convenció, el seu èxit continua sent mitigat perquè la majoria dels Estats productors o utilitzadors de mines antipersona es nega a adherir-se al text. Per febrer de 2009, 156 països han ratificat el Tractat i dos Estats l'han signat, però sense ratificar. 37 Estats, incloent-hi la República Popular de la Xina, l'Índia, Rússia i els Estats Units no són part de la Convenció.

## Principals disposicions de la Convenció

Cada Estat membre es compromet a:
* Mai emprar, posar a punt, produir, adquirir, emmagatzemar, conservar o transferir a qui sigui mines antipersona (article I);
* Destruir totes les mines antipersona en la seva possessió a tot tardar quatre anys després de l'entrada en vigor de la Convenció per aquest Estat membre (article IV);
* Destruir totes les mines antipersona presents en zones del seu territori dins dels deu anys després de l'entrada en vigor de la Convenció per aquest Estat membre i després d'haver identificat i assenyalat (article IV);
* Proveir i/o demanar assistència a altres Estats membres per complir les seves obligacions si fos possible i en la mesura del possible (article VI);
* Prendre totes les mesures legislatives apropiades per prevenir i reprimir qualsevol activitat prohibida a un Estat membre en virtut de la Convenció (art. IX);
* És possible conservar un petit nombre de mines antipersona per tal de capacitar en tècniques de detecció i destrucció de mines (article III).

## Vegeu també

* Mina terrestre
* Normes sobre les municions de dispersió
* Campanya Internacional per a la Prohibició de les Mines Antipersones

## Referències

* de l'ICBL website (Campanya Internacional per a la Prohibició de les Mines Antipersones)
** Text complet del tractat (en múltiples idiomes i formats)
** de mines terrestres

## Enllaços externs

* veteransforamerica.org Llista de signataris del Tractat.
* Mapa dels països signataris a la pàgina web del CICR
* Pàgina sobre les mines antipersona a la pàgina web del CICR
# Thiemo de Bakker

Thiemo de Bakker (La Haia, Països Baixos, 19 de setembre de 1988) és un jugador professional de tennis neerlandès. És un integrant regular de l'equip neerlandès de Copa Davis fent el seu debut en la competició l'any 2008.
Fou campió del circuit ITF en categoria júnior l'any 2006, en la qual s'imposà en la final del Wimbledon en aquesta categoria.

## Palmarès
### Dobles: 1 (0−1)

* Llegenda (pre/post 2009)
* Grand Slams (0−0)
* Tennis Masters Cup / ATP Finals (0−0)
* ATP Masters Series / ATP World Tour Masters 1000 (0−0)
* ATP International Series Gold / ATP World Tour 500 (0−1)
* ATP International Series / ATP World Tour 250 (0−0)
* Títols per superfície
* Dura (0−1)
* Gespa (0−0)
* Terra batuda (0−0)
| Resultat | Núm. | Data | Torneig | Superfície | Parella | Oponents | Marcador |
| Finalista | 1. | 17 de febrer de 2013 | Rotterdam, Països Baixos | Dura (i) | Jesse Huta Galung | Robert Lindstedt Nenad Zimonjić | 7−5, 3−6, [8−10] |

## Trajectòria
### Individual

| Torneig | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | Títols | V − D |
| Open d'Austràlia | A | A | A | 1R | 1R | Q | Q | Q | Q | 1R | A | 0 / 3 | 0 – 3 |
| Roland Garros | A | A | Q | 3R | 1R | A | 1R | Q | Q | 1R | | 0 / 4 | 2 – 4 |
| Wimbledon | 1R | A | A | 3R | A | A | 1R | A | Q | Q | | 0 / 3 | 2 – 3 |
| US Open | A | A | A | 3R | 1R | Q | 1R | Q | Q | Q | | 0 / 3 | 2 – 3 |
| Victòries − Derrotes | 1−4 | 4−2 | 3−6 | 28−24 | 3−11 | 3−3 | 10−10 | 6−8 | 3−7 | 6−13 | | 68 – 90 | 68 – 90 |
| Rànquing a final d'any | 444 | 249 | 96 | 43 | 223 | 124 | 146 | 144 | 99 | 257 | | | |
| Llegenda: G: Guanyador; F: Finalista; SF: Semifinalista; QF: Quarts de final; Q: Qualificació; A: Absent; RR: Round Robin; ||||||||||||||

## Enllaços externs

* Thiemo de Bakker - Lloc web oficial
* Thiemo de Bakker a l'ATP (anglès)
* Thiemo de Bakker a la Federació Internacional de Tennis (anglès)
* Thiemo de Bakker a la Copa Davis (anglès)
# Thien Duong

Thiên Đường és una cova al Parc Nacional de Phong Nha – Kẻ Bàng, a la Província de Quảng Bình (Vietnam central). És la cova coneguda més gran del món. Fa més de 31 km de llargada i arriba als 100 m d'alçària i als 150 m d'amplada. Fou explorada per primera vegada els dies 10 a 14 d'abril del 2010 per un grup de la British Cave Research Association liderat per Howard i Deb Limbert.

## Referències

* ↑ «Paradise Cave found to be 31 km long, says British explorer». Arxivat de l'original el 2011-08-04. [Consulta: 6 juliol 2011].
* ↑ «Hang động Thiên Đường phá kỷ lục về độ dài». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 6 juliol 2011].
* ↑ «Thien Duong Cave – Magical mystery tour». Arxivat de l'original el 2017-08-11. [Consulta: 6 juliol 2011].