OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nasukarasuyama

Nasukarasuyama (那須烏山市, Nasukarasuyama-shi) és una ciutat i municipi de la prefectura de Tochigi, a la regió de Kanto, Japó. Nasukarasuyama és un municipi mitjà centrat en la petita indústria i, més recentment, ha esdevingut una ciutat dormitori d'Utsunomiya, la capital prefectural.

## Geografia

El municipi de Nasukarasuyama està situat a la part oriental de la prefectura de Tochigi, als límits nord-orientals de la plana de Kantō i a la vora del riu Naka. L'antiga vila de Karasuyama es troba a la banda dreta del riu Naka. La ciutat es troba aproximadament a 30 quilòmetres d'Utsunomiya, la capital prefectural. El terme municipal de Nasukarasuyama limita amb els de Nakagawa al nord; amb Sakura a l'oest; amb Takanezawa, Ichikai i Mooka al sud i amb Hitachi-Ōmiya, pertanyent a la prefectura d'Ibaraki, a l'est.

### Clima

Nasukarasuyama té un clima continental humid, caracteritzat per estius càlids i hiverns freds amb fortes nevades. La temperatura mitjana anual és de 13,1 graus. La mitjana anual de precipitacions és de 1.416 mil·límetres, sent el setembre el mes més humid. La temperatura mitjana és més alta a l'agost, amb vora 25,2 graus i més baixa al gener, amb vora 1,8 graus.

## Història

Durant el període Tokugawa, l'àrea on actualment es troba la ciutat va ser la seu del feu de Karasuyama, on s'hi trobava el castell de Karasuyama, el qual data del període Kamakura. L'1 d'abril de 1889, amb la creació de la nova llei de municipis, es funda la vila de Karasuyama, al districte de Nasu. El 31 de març de 1954 va absorbir els pobles veïns de Mukada, Sakai i Nanago. L'actual ciutat de Nasukarasuyama es va fundar l'1 d'octubre de 2005 fruit de la unió de les viles de Karasuyama i Minami-Nasu, ambdues del districte de Nasu.

## Política i govern
### Alcaldes

En aquesta taula només es reflecteixen els alcaldes democràtics, és a dir, des de l'any 1947. En el cas concret de Nasukarasuyama, la llista comença el 2005, quan es fundà la ciutat.
| Alcalde | Inici del mandat | Fi del mandat | Partit | Partit |
| Norio Ōya | 2005 | 2017 | | Ind |
| Junko Kawamata | 2017 | | | Ind |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| ND | ND | ND | ND | 39.046 | 33.539 | 33.562 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 33.699 | 32.790 | 29.177 | 24.736 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

* Companyia de Ferrocarrils del Japó Oriental (JR East)
** Kōnoyama - Ōgane - Kobana - Taki - Karasuyama

### Carretera

* Nacional 293 - Nacional 294

## Referències

* ↑ https://map.yahoo.co.jp/address?ac=09215
* ↑ Nasukarasuyama climate data
* ↑ Statistics Bureau of Japan
# Nombre de Graham

El nombre de Graham és un nombre immens que va sorgir com a límit superior en la resposta d'un problema en el camp matemàtic de la teoria de Ramsey.

## Notació fletxa de Knuth

En matemàtiques, la notació fletxa de Knuth és un mètode de notació per a sencers molt grans, introduït per Donald Knuth el 1976. Està estretament relacionada amb la funció d'Ackermann i especialment a la successió d'hiperoperacions.

## Referències

* ↑ Morales, Miguel Ángel «El número más grande jamás citado» (en castellà). El País [Madrid], 17-05-2017. ISSN: 1134-6582.
# Nissan de Mohamed Atta

1N4DL01D81C212547 és el VIN d'un cotxe de lloguer blau Nissan Altima GXE del 2001. Pertany a Àlamo Rent a Car. Es va trobar a l'aparcament de l'Aeroport de Portland després dels atacs de l'11 de setembre del 2001. La matrícula és 3335 VI.
El cotxe va ser llogat per Mohamed Atta a Boston a les 18:08 del dia 9 de setembre del 2001.
Atta va indicar el seu número de telèfon com a 954-815-3004, un número també associat amb Fayez Banihammad. Va utilitzar la seva targeta Visa acabada en 7778 per pagar el lloguer.
Es creu que Atta va utilitzar el cotxe per recollir a Abdulaziz al-Omari el 10 de setembre. Després van anar a Portland on van passar la nit a un Comfort Inn. Van dormir a l'habitació 223. El cotxe va ser fotografiat a un caixer automàtic a les 20:31 d'aquell mateix dia. Es trobava a 445 Gorham Road.
Segons els rebuts de l'aparcament de l'aeroport de Portland, Mohamed Atta i al-Omari van arribar a les 5:40 de l'11 setembre. El cotxe va ser aparcat a la primera planta. Atta i al-Omari van agafar el vol Colgan Air 5930 a les 6:20 cap a Boston.
A les 3:30 de matí del 12 de setembre el cotxe va ser inspeccionat pel FBI.

## Contingut del cotxe

* 4 catifes
* 3 mapes
* el contracte de lloguer
* paperassa
* paquet de Xips Ahoy!
* 3 mostres de cabell
* menjar
* un escuradents
* un rebut d'aparcament
* un paquet de Kleenex

## Referències

* ↑ «Press Release - 10/04/01 - Hijackers». FBI, 04-10-2001. Arxivat de l'original el 2009-09-03. [Consulta: 23 setembre 2024].
* ↑ «VIN Decoder – Nissan Forum – Nissan Enthusiast Forums». nissanforum.com. [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ «This document was lodged in the US District Court of Maine by FBI Agent, James K. Lechner. It details the property found in Mohamed Atta's car and his bags that did not make it onto the flight out of Boston. The property includes his handwritten will in Arabic. The statement also describes a phone call which was made by a flight attendant during the hijack on American Airlines Flight 11.». Australian Broadcasting Corporation. Arxivat de l'original el June 15, 2007. [Consulta: 6 agost 2007].
* ↑ «Driss Chebli, un Marocain au cœur du 11 septembre». , November 3, 2003.
* ↑ «Federal Bureau of Investigation - Press Release», 11-07-2007. [Consulta: 5 octubre 2024].
* ↑ «FBI Affidavit: Page 2», 12-03-2007. [Consulta: 5 octubre 2024].
# Nissanka Malla

Kirti Nissangha o Nissanka Mallu fou rei de Polonnaruwa del 1187 al 1196. Era nebot o gendre de Vijayabahu II i va ocupar el tron assassinat al usurpadors Kalinga Mahinda VI.
El 1186 fou nomenat sub-rei fins que el 1187 Vijayabahu II fou assassinat. Per cinc dies va perdre el seu càrrec però llavors va assassinar al usurpador i es va fer coronar amb el suport unànime de tots els caps singalesos.
Durant el seu regnat a crear jardins d'arbres i flors per tota l'illa i va construir bells edificis. Va construir un temple de pedra per la Dent Sagrada a Polonnaruwa (avui en ruïnes). Va restaurar alguns vihares destruïts pels indis entre els quals el de Dambulla, recobrint pilars i parets d'or o plata i on es van posar 73 imatges de Buda. També va reformar la dagoba Rankot.
Per posar fi als robatoris a l'illa va suggerir donar riquesses als lladres que es declaressin com a tals perquè deixessin de robar, cosa que era insostenible, ja que molts que no eren lladres s'hi hagueren inscrit.
Com a fervent budista va pelegrinar al Pic d'Adam i va orar en un santuari de la zona.
A la seva mort el va succeir el seu fill Viru Bahu I.

## Referències

* Outlines of Ceylon history, per Donald Obeyesekere, "Times of Ceylon", Colombo, 1911.
# Lichtervelde

Lichtervelde és un municipi belga de la província de Flandes Occidental a la regió de Flandes.

## Localització

* a. Torhout
* b. Ruddervoorde (Oostkamp)
* c. Zwevezele (Wingene)
* d. Koolskamp (Ardooie)
* e. Beveren (Roeselare)
* f. Gits (Hooglede)

## Llista de burgmestres

* 1830-1842: Louis Vanhoorne
* 1843-1872: Michiel Surmont
* 1872-1878: Pieter Decuypere
* 1879-1884: Xavier Kerkhofs
* 1885-1894: Pieter Decuypere
* 1895-1901: Pieter Tempelaere
* 1901-1906: Ferdinand Vermeersch-Vancanneyt
* 1906-1925: Emiel Vermeersch-Dochy
* 1927-1932: Gustaaf Colpaert
* 1933-1937: Emiel Vermeersch-Dochy
* 1939-1942: Eugène Callewaert
* 1947-1967: Maria Callewaert-Casselman
* 1967-1976: Georges Decuypere
* 1977-1982: Rogier Muys
* 1983-2000: Gabriël Kindt
* 2000- : Ria Beeusaert-Pattyn
# Leuciscus lindbergi

Leuciscus lindbergi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba al territori de l'antiga URSS.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Berg, L.S., 1964. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. volum 2, quarta edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem.
* Bogutskaya, N.G. i A.M. Naseka 2004: Catalogue of agnathans and fishes of fresh and brackish waters of Russia with comments on nomenclature and taxonomy. Russian Academy of Sciences, Moscou, Rússia. 1-389. [en rus].
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Notothenia trigramma

Notothenia trigramma és una espècie de peix pertanyent a la família dels nototènids que es troba a l'Atlàntic sud-occidental: les illes Malvines.
És un peix d'aigua marina, demersal i de clima temperat. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Richardson J., 1844-1848. Ichthyology of the voyage of H. M. S. Erebus & Terror,... A: J. Richardson & J. E. Gray. The zoology of the voyage of H. H. S. "Erebus & Terror," under the command of Captain Sir J. C. Ross ... during ... 1839-1843. Londres. Ichthy. Erebus & Terror v. 2 (2). i-viii + 1-139.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* Encyclopedia of Life (anglès)
# Lierne

Lierne és un municipi situat al comtat de Trøndelag, Noruega. Té 1,406 habitants i té una superfície de 2,961.71 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Sandvika.
El municipi inclou tot el Parc Nacional de Lierne i en part el Parc Nacional de Blåfjella-Skjækerfjella, amb una important població d'os bru a ambdós parcs. Lierne és la llar de molts llacs, entre els quals destaquen el Lenglingen i el Tunnsjøen.
A Lierne s'hi celebra cada any la Flyktningerennet, una carrera que segueix una ruta des de Lierne fins al municipi de Strömsund, Suècia, en memòria de les persones que van fugir cap a Suècia per l'ocupació nazi de Noruega durant la Segona Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ «Personnemningar til stadnamn i Noreg» (en noruec). Språkrådet.
# Neue Deutsche Biographie

La Neue Deutsche Biographie o NDB (Nova biografia alemanya) és un lèxic biogràfic editat des del 1953 la Comissió Històrica de l'Acadèmia Bavaresa de les Ciències.
L'abril 2015 tenia vint-i-cinc volums amb 21.800 articles sobre persones o nissagues des de l'alta edat mitjana fins a l'actualitat. Tot el contingut és consultable en línia de franc des del 2001. Conté contribucions d'autors diversos, llista les variants onomàstics, la genealogia, la biografia, els honors, les fonts i enllaços cap a fonts.

## Volums

* Aachen – Behaim. 1953, reimpressió 1971
* Behaim – Bürkel. 1955, reimpressió 1971
* Bürklein – Ditmar. 1957, reimpressió 1971
* Dittel – Falck. 1959, reimpressió 1971
* Falck – Fyner (voran: Faistenberger). 1961, reimpressió 1971
* Gaál – Grasmann. 1964, reimpressió 1971
* Grassauer – Hartmann. 1966
* Hartmann – Heske. 1969
* Heß – Hüttig. 1972
* Hufeland – Kaffsack. 1974
* Kafka – Kleinfercher. 1977
* Kleinhans – Kreling. 1980
* Krell – Laven. 1982
* Laverrenz – Locher-Freuler. 1985
* Locherer – Maltza(h)n. 1987 ISBN 3-428-00196-6
* Maly – Melanchthon. 1990 ISBN 3-428-00197-4
* Melander – Moller. 1994 ISBN 3-428-00198-2
* Moller – Nausea. 1997 ISBN 3-428-00199-0
* Nauwach – Pagel. 1999 ISBN 3-428-00200-8
* Pagenstecher – Püterich. 2001 ISBN 3-428-00201-6
* Pütter – Rohlfs. 2003 ISBN 3-428-11202-4
* Rohmer – Schinkel. 2005 ISBN 3-428-11203-2
* Schinzel – Schwarz. 2007 ISBN 978-3-428-11204-3
* Schwarz – Stader. 2010 ISBN 978-3-428-11205-0
* Stadion – Tecklenborg, 2013 ISBN 978-3-428-11206-7
* Tecklenburg – Vocke, 2016, ISBN 978-3-428-11207-4
* Vockerodt – Wettiner, 2020, ISBN 978-3-428-11208-1
* Wettstein – Zwoch, 2024, ISBN 978-3-428-18883-3

## Enllaços externs

* Web de la versió en línia
* Web de la versió en línia

## Referències

* ↑ «Aufgaben und Ziele» (alemany) (Missions i objectius) a la web oficial
* ↑ Kalmer, Gundula (editriu). Historische Kommission bei der Bayerischen Akademie der Wissenschaften (Comissió Històrica). Jahresbericht 2014 (en alemany), 2015, p. 18 [Consulta: 25 juliol 2015]. Arxivat 2015-06-20 a Wayback Machine.
# Lixosa

La lixosa, en anglès:Lyxose, és una aldopentosa — un monosacàrid que conté cinc àtoms de carboni i inclou un grup funcional aldehid. Té la fórmula química C₅H$_{10}$O₅. La lixosa es produeix rarament en la natura; `per exemple és un component del glicolípids bacterians.

## Referències

* ↑ Kay-Hooi Khoo et al., Chemistry of the Lyxose-Containing Mycobaper bacteriophage Receptors of Mycobacterium phlei/Mycobacterium smegmatis, Biochemistry, 35 (36), 11812-11819, 1996. Abstract

## Enllaços externs

* E. coli K-12 Pathway: L-lyxose degradation
# Nita Manry

Nita Manry o Maria Bonita, noms artístics amb els que era coneguda Encarnita Manresa Salinas (Alacant, 19??), va ser una vocalista alacantina dels anys quaranta i cinquanta.
Pujà a l'escenari del cinema Ideal quan sols tenia 12 anys d’edat per cantar en una sessió matinal. Cantà moltes vegades junt a Antonio Machín, que fou el seu padrí artístic. En 1954 es va casar amb el cantant Pepe de Moreno, i acompanyà als germans Moreno en les seues gires artístiques per Europa i Amèrica. Gravaren junts catorze discs senzills i tres discs de llarga durada. En el seu repertori, format per més de mig centenar de cançons, figuren les populars «Noches de Veracruz», «Cartolina» o el «Tiro-liro». Imitadora de la mexicana Irma Vila, incorporà al seu repertori cançons com «Malagueña salerosa», «Tres arbolitos», «Cucurrucucú Paloma» i «Soldado de levita».
Es retirà oficialment a principis de l’any 1970, encara que va seguir actuant posteriorment en festivals benèfics. La música ha estat la passió de la seua vida.

## Referències

* ↑ «La revista musical y las variedades en Elche». [Consulta: 5 maig 2021].
* 1 2 Lloret i Esquerdo, Jaume «Personatges de l'escena alacantina». Patronato Municipal de Cultura. Ajuntament d’Alacant, 2002, pàg. 202.

## Enllaços externs

* «Biblioteca Virtual del Patrimonio Bibliográfico. Mujeres en la Memoria. Tres carteles: Teatro Regio ... sábado 25 de diciembre de 1948 ... espectáculo arrevistado "Bajo el cielo de España" con ... Nita Manry y sus mariachis ...». [Consulta: 5 maig 2021].
# Nureyev (cràter)

Nureyev és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 16 km de diàmetre. Porta el nom del ballarí de dansa rus-britànic Rudolf Nureyev (1938-1993), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2012.

## Referències

* ↑ «Nureyev». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 12-10-2016. [Consulta: 15 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Nurhan Atasoy

Nurhan Atasoy (Tokat, 1934) és una historiadora de l'art turca. S'ha especialitzat en història de l'art otomà i islàmic. Dirigí el Departament de Belles Arts, Arqueologia i Història de l'Art a la Universitat d'Istanbul durant molts anys fins al 1999. Actualment és membre de la "Fundació Cultural Turca". Des del 2012 col·labora amb el programa Tarihin Arka Odası de la televisió turca, dedicat a la Història, junt amb el periodista Murat Bardakçı i l'historiador Erhan Afyoncu.
És autora d'uns 120 llibres i altres publicacions, com per exemple: Iznik: Ottoman Pottery of Turkey, amb Julian Raby (1989), The Art of Islam, amb Afif Bahnassi (1990), 1582 Surname-i Hümayun: An Imperial Celebration (1997), Otağı Hümayun: The Ottoman Imperial Tent Complex (2000), IPEK: Imperial Ottoman Silks and Velvets (2001), i Impressions of Ottoman Culture in Europe: 1453-1699 (2012). Ha rebut el "Premi estatal a l'excel·lència" i nombrosos premis internacionals per les seves troballes en el camp de la història de l'art islàmic.

## Referències

* ↑ Ådahl, Karin. The Sultan's Procession: The Swedish Embassy to Sultan Mehmed IV in 1657-1658 and the Rålamb Paintings. Swedish Research Institute in Istanbul, 2006, p. 165. ISBN 978-91-86884-18-5 [Consulta: 30 abril 2012].
* 1 2 «Prof. Dr. Nurhan Atasoy». Turkish Cultural Foundation. [Consulta: 30 abril 2012].
# Nuri

* Per a altres significats, vegeu «Abd al-Malik Nuri».
Nuri fou la necròpoli reial de Napata des d'aproximadament l'any 664 aC. Al cementiri hi ha 74 piràmides, més puntegudes que les egípcies, de les quals més de vint són de reis i una cinquantena de reines. Nuri es va deixar d'usar com a cementiri reial quan la capital va passar a Mèroe i els reis es van enterrar allí.
El rei Taharqa, de la XXV dinastia d'Egipte i de Napata, va morir a mans dels assiris i no fou enterrat a Al-Kurru, car per raons que no s'han pogut determinar (hi ha algunes teories) el cementiri es va traslladar a l'altre costat de riu, uns quants quilòmetres al nord-est de Napata. Es diu que la riba esquerra del riu, on el Sol s'amagava, pertanyia al món dels morts i per això es va traslladar a l'altre costat. Taharqa va ser enterrat a una tomba de 60 metres d'altura, la més alta de Núbia. Tots els seus successors foren enterrats allí menys Tanutamon (vers 664-653 aC), successor immediat de Taharqa (690-664 aC).

## Referències

* ↑ Compare the list in Derek A. Welsby: The Kingdom of Kush. British Museum Press, London 1996, pp. 207-208 ISBN 0-7141-0986-X

## Bibliografia

* Dows Dunham. The Royal Cemeteries of Kush II, Nuri, Boston (Mass.): Museum of Fine Arts, 1955.
# Nuri Bilge Ceylan

Nuri Bilge Ceylan (ˈnuːri ˈbilɡe ˈdʒejlanm Istanbul, Turquia, 26 de gener del 1959) és un fotògraf i director de cinema turc que ha estat creditor del Premi del Festival de Cannes al millor director el 2008 per la pel·lícula Üç Maymun. Està casat amb la cineasta, fotògrafa i actriu Ebru Ceylan.
El 2014 guanyà la Palma d'Or del Festival de Cannes amb la pel·lícula Kış Uykusu, amb el guió coescrit amb la seva dona. Aquesta pel·lícula, inspirada en narracions de Txékhov, Tolstoi i Dostoievski ha estat la més llarga en participar en l'edició del 2014 del festival i la més llarga de la història de l'esdeveniment en aconseguir una palma d'or.

## Filmografia

| Any | Títol | Tasca | Tasca | Tasca | Notes |
| Any | Títol | Director | Productor | Guionista | Notes |
| 1995 | Koza | Sí | Sí | Sí | Curtmetratge |
| 1998 | Kasaba (Ciutat petita) | Sí | Sí | Sí | Debut cinematogràfic |
| 2000 | Mayıs Sıkıntısı (Núvols de maig) | Sí | Sí | Sí | |
| 2002 | Uzak (Llunyà) | Sí | Sí | Sí | |
| 2006 | İklimler (Climes) | Sí | Sí | Sí | |
| 2008 | Üç Maymun (Tres micos) | Sí | Sí | Sí | |
| 2011 | Bir Zamanlar Anadolu'da (Vet aquí una vegada a Anatòlia) | Sí | Sí | Sí | |
| 2014 | Kış Uykusu (L'hivern dorm) | Sí | Sí | Sí | |
| 2018 | Ahlat Ağacı | Sí | Sí | Sí | |
| 2023 | Kuru Otlar Üstüne | Sí | Sí | Sí | |

## Premis i nominacions
### Premis

* 2003: Gran Premi (Festival de Canes) per Uzak
* 2008: Premi a la millor direcció (Festival de Canes) per Üç Maymun
* 2011: Gran Premi (Festival de Canes) per Bir zamanlar Anadolu'da
* 2014: Palma d'Or per Kış Uykusu

### Nominacions

* 1995: Palma d'Or al millor curtmetratge per Koza
* 2000: Os d'Or per Mayıs Sıkıntısı
* 2003: Palma d'Or per Uzak
* 2006: Palma d'Or per İklimler
* 2008: Palma d'Or per Üç Maymun
* 2011: Palma d'Or per Bir Zamanlar Anadolu'da

## Referències

* ↑ Kalyoncu, Cemal A. «Ürkek Ceylan Oscar yolunda» (en turco). Aksiyon, 02-06-2008. Arxivat de l'original el 8 de juny de 2008. [Consulta: 29 febrer 2012].
* ↑ «NURI BILGE CEYLAN GANA EL PREMIO DEL JURADO EN CANNES» (en anglès). TRT Español, 23-05-2008. [Consulta: 29 febrer 2012].
* ↑ «'Winter Sleep' Cannes Review’» (en anglès). The Film Stage, 24-05-2014. [Consulta: 24 maig 2014].

## Enllaços externs

* Nuri Bilge Ceylan - Lloc web oficial
# Louisville (Alabama)

Louisville és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 612 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Louisville tenia 612 habitants, 242 habitatges, i 168 famílies. La densitat de població era de 85,9 habitants/km².
Dels 242 habitatges en un 26,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,5% hi vivien parelles casades, en un 14% dones solteres, i en un 30,2% no eren unitats familiars. En el 26,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 10,6% entre 18 i 24, un 23,2% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 20,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones hi havia 87,7 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.859 $ i la renda mediana per família de 27.014 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.500 $ mentre que les dones 24.583 $. La renda per capita de la població era de 13.151 $. Aproximadament el 22,4% de les famílies i el 28% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Nàtxiki

Nàtxiki (en rus: Начики) és un poble (un possiólok) del krai de Kamtxatka, a Rússia, que el 2020 tenia 295 habitants. Pertany al districte de Iélizovo.

## Referències

* ↑ Населенные пункты Камчатки (даты возникновения, наименования, переименования, упразднения; краткая топонимика Камчатки)
* ↑ Березняки (Камчатский край — Россия)
# Los paraísos perdidos

Los paraísos perdidos és una pel·lícula espanyola de 1985 dirigida i amb guió de Basilio Martín Patino Fou exhibida en la selecció oficial de la 42a Mostra Internacional de Cinema de Venècia.

## Sinopsi

La filla d'un intel·lectual republicà mort en l'exili torna a la seva casa, en un poble castellà, per a acomiadar-se de la seva mare moribunda i fer-se càrrec del vast llegat cultural del seu pare. El seu retorn comporta el retrobament amb els llocs i persones que van compondre el seu entorn en la seva joventut. Al mateix temps la protagonista tradueix l' Hyperion, de Friedrich Hölderlin, i aquesta tasca es converteix en un cabal privilegiat per a les seves reflexions sobre “els paradisos perduts”: el futur negat, l'exili, el desarrelament i la possibilitat de mantenir l'esperança
El crític de cinema Ángel Fernández-Santos va escriure: Aquesta pel·lícula, més que relat, és poema; més que narració d'un esdeveniment exterior, és document d'una pausa interior; més que un desenvolupament dramàtic, és una composició lírica.
La pel·lícula està rodada a les ciutats de Toro, Zamora, Àvila, Salamanca i Madrid.

## Referències

* ↑ Revista de cinema filmaffinity
* ↑ La Prensa italiana y 'Los paraísos perdidos', El País, 28 d'agost de 1985
* ↑ «Los paraísos perdidos. Fundación Basilio Martín Patino». Arxivat de l'original el 2016-01-28. [Consulta: 14 juliol 2019].
* ↑ Los paraísos perdidos a fotogramas.es
* ↑ Fernández-Santos, Ángel. Gran película con dos pequeñeces. El País, 25 octubre 1985