OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Charnois

Charnois és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 80 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Charnois era de 80 persones. Hi havia 39 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 15 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 35 habitatges, 33 eren l'habitatge principal de la família i 2 eren segones residències. Tots els 35 habitatges eren cases. Dels 33 habitatges principals, 30 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 2 en tenien tres, 3 en tenien quatre i 26 en tenien cinc o més. 19 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Charnois el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 20 | 45 a 49 | 16 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 58 persones, 38 eren actives i 20 eren inactives. De les 38 persones actives 32 estaven ocupades (21 homes i 11 dones) i 7 estaven aturades (7 homes). De les 20 persones inactives 6 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 9 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'any 2000 a Charnois hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Charnois a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Charnois a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# E714

La ruta europea E714 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Aurenja (França) i finalitza a Marsella (França). Té una longitud de 116 km. Té una orientació de nord a sud.
# International Journal of Plant Sciences

International Journal of Plant Sciences cobreix recerques botàniques que inclouen la genètica i la genòmica, la biologia cel·lular i del desenvolupament, la bioquímica i la fisiologia, la morfologia i l'estructura, la sistemàtica, les interaccions planta-microbi, paleobotànica, evolució i ecologia. La revista també publica regularment importants actes del simposi. Està publicat per la University of Chicago Press. Del 1875 al 1876 fou conegut com a Botanical Bulletin i des del 1876 al 1991 com a Botanical Gazette. El primer número titulat The International Journal of Plants Sciences estava datat el març de 1992 (volum 53, número 1). Durant els anys 1992 i 1993, la revista es va publicar trimestralment.
La revista va ser fundada per John Merle Coulter, qui la va portar la Universitat de Chicago, quan va fundar el Departament de Botànica.

## Referències

* ↑ Internal journal of plant sciences, National Library of Australia
* ↑ «Guide to the University of Chicago Department of Botany Records 1882-1972» (en anglès). [Consulta: 3 maig 2021].

## Enllaços externs

* International Journal of Plant Sciences - Lloc web oficial (anglès)
* International Journal of Plant Sciences a SCImago Journal Rank (anglès)
* Botanical Gazette / International Journal of Plant Sciences a HathiTrust Digital Library (anglès)
* Botanical Gazette / International Journal of Plant Sciences at Botanical Scientific Journals (anglès)
# Pleurozium schreberi

Pleurozium schreberi és una espècie de molsa de la família de les hilocomiàcies. És una molsa robusta de 5 a 15 centímetres de llargada que forma extenses catifes de color verd pàlid o groguenc. Té un port ascendent o procumbent, de ramificació regularment pinnada; caulidis de color bru rogenc sense parafil·les. Fil·lidis de 2 a 2,5 mm. de longitud de color verd translúcid adpressos i disposades laxament al llarg del caulidi en estat humit; de forma ovada o ovatooblonga i marge enter, lleugerament plegats i fortament còncaus, d'àpex d'obtús a apiculat i nervi doble i molt curt (inclús pot ser absent). Les cèl·lules alars del fil·lidi són rogenques o atronjades, de forma rectangular paret engruixida, les de la làmines també presenten una paret gruixida i són linears i llises mentre que les apicals són més curtes; les basals tenen forma trapezoidal o el·lipsoide. Els fil·lidis caulinars són lleugerament més menuts que els rameals.
Plantes dioiques, rarament fèrtils. Esporòfit amb seta llarga d'entre 1,5 i 4,3 cm, càpsula horitzontal i el·lipsoide, opercle cònic o apiculat.

## Ecologia

Creix sobre sòls húmics o roques de naturalesa àcida en ambients humits (o lleugerament secs) de una gran quantitat de boscos de planifolis o coníferes poc densos des dels 0 a 3000 metres d'alçada. També habita clarianes de bosc, prats, molleres o més rarament ambients de tundra. Té una distribució cosmopolita i es pot trobar al llarg de tot Amèrica, Euràsia i Àfrica del Sud. Als Països Catalans és molt comuna en fagedes, bedollars, avetoses, pinedes de pi roig o negre de l'estatge montà o subalpí així com prats, matollars o més rarament molleres. Present als Pirineus, i altres comarques de clima humit com l'Alt Empordà, la Garrotxa, Osona i apareix més rarament al massís de Penyagolosa (País Valencià).

## Galeria d'imatges

* Cèl·lules alars observades a través d'un microscopi, s'observa la coloració ataronjada i la forma rectangular d'aquestes.
* Càpsula.

## Referències

* ↑ «Pleurozium schreberi (Willd. ex Brid.) Mitt.». The Plant List. [Consulta: 5 octubre 2019].
* 1 2 3 Wolkmar Wirth; Ruprecht Düll; Xavier Llimona; Rosa María Ros; Olaf Werner. Guía de campo de los líquenes, musgos y hepáticas. Barcelona: Omega, 2004. ISBN 84-282-1266-X.
* 1 2 3 Casas, Creu. Flora dels briòfits dels Països Catalans. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2001. ISBN 84-7283-583-9.
* ↑ VVAA. Mosses and liverworts of Britain and Ireland: a field guide. Plymouth: British Bryological Society, 2010, p. 848.
* ↑ Boufford, D. E.. «Pleurozium schreberi». A: Flora of North America Editorial Committee, eds.. Flora of North America : north of Mexico. Vol. 28 (en anglès), 2014, p. 334.
* ↑ «Fitxes d'hàbitats: Bedollars higròfils, acidòfils, dels Pirineus». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 octubre 2019].
* ↑ «Fitxes d'hàbitats: Boscos de pi negre (Pinus uncinata), calcícoles i mesòfils, dels obacs pirinencs». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 octubre 2019].
* ↑ «Fitxes d'hàbitats: Neretars (matollars de Rhododendron ferrugineum), acidòfils, d'indrets ben innivats de l'alta muntanya». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 octubre 2019].
# North Amityville

North Amityville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 16.572 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, North Amityville tenia 16.572 habitants, 5.045 habitatges, i 3.460 famílies. La densitat de població era de 2.633,1 habitants per km².
Dels 5.045 habitatges en un 33,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,5% hi vivien parelles casades, en un 25,6% dones solteres, i en un 31,4% no eren unitats familiars. En el 25,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 12% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,8% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 29,3% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 11,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 76,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.084 $ i la renda mediana per família de 49.901 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.558 $ mentre que les dones 30.010 $. La renda per capita de la població era de 16.826 $. Entorn del 8,1% de les famílies i el 10,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- North Amityville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- North Amityville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Choqueuse-les-Bénards

Choqueuse-les-Bénards és un municipi francès, situat al departament de l'Oise i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 82 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Choqueuse-les-Bénards era de 82 persones. Hi havia 31 famílies de les quals 9 eren unipersonals (3 homes vivint sols i 6 dones vivint soles), 13 parelles sense fills i 9 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 45 habitatges, 33 eren l'habitatge principal de la família, 11 eren segones residències i 1 estava desocupat. 44 eren cases i 1 era un apartament. Dels 33 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 4 tenien dues cambres, 5 en tenien tres, 8 en tenien quatre i 16 en tenien cinc o més. 24 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Choqueuse-les-Bénards el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 12 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 8 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 51 persones, 37 eren actives i 14 eren inactives. De les 37 persones actives 36 estaven ocupades (19 homes i 17 dones) i 1 aturada (1 home). De les 14 persones inactives 5 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de construcció.
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un guixaire pintor i 1 lampisteria.
L'any 2000 a Choqueuse-les-Bénards hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Choqueuse-les-Bénards a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Choqueuse-les-Bénards a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# E72

La ruta europea E72 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Bordeus (França) i finalitza a Tolosa de Llenguadoc (França). Té una longitud de 242 km. Té una orientació d'est a oest.
# Hostal de Roquer

Hostal de Roquer és una masia situada al municipi de Lladurs, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ «Hostal de Roquer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Fototeca del Solsonès: Article referit a aquesta masia
# Nudisme

S'entén com a nudisme al fet d'estar-se en nuesa en llocs públics. Una persona que li agrada estar-se nua en públic pot considerar-se o no nudista, segons la persistència d'aquesta actitud.
Les persones convencionalment nudistes s'estan nues en determinats llocs públics autoritzats, tolerats o en altres espais o horaris privats. Tenen tendència a agrupar-se. Poden estar associades o no. El nudisme té relació amb el naturisme, tot i que sense que calgui assumir-ne tota la seva filosofia, i de vegades aquests termes s'usen indistintament.
Naturalment hi ha altres nueses públiques que no són nudisme, com poden ser la nuesa per motius professionals, lúdics, en manifestacions o protestes, la d'altres cultures i la del nuditisme.

## Nudisme i nuditisme

El nudisme naturista té tendència a exigir la nuesa en els centres privats i a recomanar-la amb major o menor insistència en llocs públics "autoritzats". Pel nuditisme, en canvi, la nuesa és una qüestió de llibertat individual, que no pot afectar ningú, llevat de a persones intolerants amb la llibertat d'altri. Cal tenir en compte que la multiculturalitat, la tolerància i la no imposició d'una determinada moral per damunt de les altres possibles fa evident que no es puguin imposar indumentàries obligatòries. De fet, els ambients pròpiament nuditistes es donen en platges i altres llocs públics on poden conviure sense imposicions de cap mena i amb tota la llibertat persones nues i vestides.

## Nudisme i naturisme

A Catalunya les pràctiques nudistes sorgeixen a l'entorn del naturisme. El 1915 es crea a Barcelona el grup Amics del Sol, dins de l'Ateneu Enciclopèdic Popular. L'estada de Nicola Capo a Barcelona va donar un gran impuls al nudisme durant la dècada de 1920. Ideològicament, el nudisme es connectava amb l'anarquisme. Dins d'aquesta tendència anarco-naturista s'inscriuen les publicacions de Laura Brunet, pseudònim de Joan Sanxo i Farrerons, com ara el llibre Desnudismo integral (1931) o la revista Biofilia. Revista mensual de culto a la vida (1935-1937). Altres publicacions destacades foren la revista Pentalfa o Almanaque nudista. El règim franquista va proscriure el nudisme, que es va reorganitzar després de la mort de Franco.

## El nudisme a Catalunya

Al litoral català existeixen 60 platges i cales de tradició nudista, a més de dos càmpings i el poble naturista d'El Fonoll, El nudisme representa comoditat, millora de l'autoestima, acceptació del propi cos, trencar prejudicis socials i contacte amb la natura.

## Referències

* ↑ Brunet, Laura. Desnudismo integral. Barcelona: Hermes, 1931 [Consulta: 2 agost 2015].
* ↑ Biofilia, 1935-1937.
* ↑ Theros, Xavier. «Catalans en pilotes». [Consulta: 2 agost 2015].
* ↑ «60 platges i cales de tradició naturista, al litoral català». Catalunya Ràdio, 25-08-2019. [Consulta: 25 agost 2019].
* ↑ «El nudisme català es reivindica». Ara, 05-10-2014. [Consulta: 25 agost 2019].

## Vegeu també

* Llista de platges nudistes de Catalunya
* Naturisme
* Nuesa
* Nuditisme

## Enllaços externs

* Club Català de Naturisme
* Descobrint el nudisme
* NUCAT: nudisme i naturisme a Catalunya
# Pillsbury

Pillsbury és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 24 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pillsbury tenia 24 habitants. La densitat de població era de 37,1 hab./km².
Dels 11 habitatges en un 27,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,6% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 36,4% no eren unitats familiars. En el 36,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,18 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,8% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 37,5% de 45 a 60 i un 8,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 171,4 homes.
Cap de les famílies i l'11,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pillsbury». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
* 1 2 «Fact Sheet- Pillsbury». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
# Choral Public Domain Library

Choral Public Domain Library (CPDL) (en català, Biblioteca Coral de Domini Públic) és un arxiu de partitures centrat en la música coral i vocal que està en domini públic.
El lloc web CPDL.org aparegué el desembre de 1998 impulsat per Rafael Ornes. El 2005 CPDL fou traslladat al format wiki i ara es coneix també com ChoralWiki. Pel juliol de 2008 Ornes va decidir abandonar el lloc d'administrador i va deixar les tasques operacionals a càrrec d'un grup d'administradors de la web. Durant aquest procés es va nomenar un comitè i es van crear grups per estudiar les necessitats de l'organització en diverses àrees: Gestió i Administració, Tecnologies de la Informació, Drets d'autor, Manteniment i millora, i Interacció amb els usuaris); també en la qüestió de com definir el desenvolupament futur en cadascuna d'aquestes àrees. Se segueix treballant per aconseguir aquests objectius però alguns resultats són ja palpables.
El format wiki, a més de les partitures –que són fàcilment accessibles i es poden descarregar des de la CPDL–, fa més fàcil per als usuaris obtenir informació afegida:
* Textos originals, les seves fonts i traduccions.
* Índexs creuats de música coral segons els criteris de gènere musical, període i nombre de veus.
* Informació sobre el compositor.
* Descripció i consideracions sobre la interpretació que es poden incloure sobre les obres.
* Continguts de col·leccions de música coral.

## Altres projectes de música de domini públic

* Werner Icking Music Archive
* International Music Score Library Project
* Projecte Mutopia

## Referències

* ↑ Rainsford, Miriam. «Internet Music Publishing - A Survey». MStation — Internet Music Publishing 2002. [Consulta: 14 maig 2011].
* MStation - Internet Music Publishing, 2002.

## Enllaços externs

* Choral Public Domain Library (ChoralWiki)
# Hyphessobrycon itaparicensis

Hyphessobrycon itaparicensis és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,8 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: est del Brasil.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Núria Garrote Camuñez

Núria Garrote Camuñez (Barcelona, 10 de juny de 1997) és una futbolista catalana.
Defensa, s'inicià practicant el futbol sala a un equip del barri de Lloreda de Badalona, juntament amb la seva germana bessona Pilar. Posteriorment, es formà a la cantera del Club Esportiu Sant Gabriel i, als dotze anys, en les categories de formació del Futbol Club Barcelona, amb el qual debutà a la Primera divisió. Amb el club blaugrana, aconseguí dues Lligues espanyoles (2013-14, 2014-15) i una Copa de la Reina (2014). El juny de 2016 fitxà pel Reial Club Deportiu Espanyol i, posteriorment, jugà al Club Esportiu Seagull. El 2021 fitxà pel Futbol Club Levante Las Planas de la Segona divisió estatal. amb el qual aconseguí l'ascens a la Primera divisió. Internacional amb la selecció espanyola en categories inferiors, fou subcampiona del món sub-17 (2014).

## Referències

* ↑ Menayo, David. «La cuarta vida de las hermanas Garrote» (en castellà). Marca, 25-12-2021. [Consulta: 22 març 2023].
* ↑ Villarrubia, Begoña. «El Espanyol ata a dos joyas del Barça | Fútbol femenino» (en castellà). Mundo Deportivo, 09-06-2016. [Consulta: 22 març 2023].
* ↑ «Núria i Pilar Garrote, ànimes bessones al Llevant Les Planes». TV3, 03-11-2022. [Consulta: 22 març 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Núria Garrote - La Liga
# Vall d'Aigües Vives

La Vall d'Aigües Vives és una vall-corredor que comunica la Ribera Alta amb la Valldigna. La vall segueix una direcció NO-SE, amb consonància amb les alineacions ibèriques que la delimiten a nord i sud: la Serra de les Agulles i les llomes del Vedat respectivament. Mesura uns 7 quilòmetres de llargària.
A la vall es localitza el nucli de població de La Barraca d'Aigües Vives, que pertany a Alzira. El petit nucli va créixer a costa del convent de Santa Maria d'Aigües Vives i de les bones condicions que gaudeix la vall per a l'agricultura. Tant és així que, ací trobarem la major explotació agrícola dedicada al cultiu del taronger de tot el País Valencià. Actualment, l'única via d'accés a la vall és la carretera CV-50 que uneix la N-332 (Tavernes) amb els grans nuclis de la Ribera Alta del Xúquer (Alzira i Carcaixent). Una línia fèrria, la primera de l'estat, inaugurada el 1864, unia Gandia amb Carcaixent, passant per la Vall d'Aigües Vives, però malauradament va ser clausurada pel govern espanyol el 1969.

## Referències

* 1 2 «Aspectes geogràfics». Labarracadaiguesvives.es. [Consulta: desembre 2017].
* ↑ País, Ediciones El «Recurso contra la urbanización en la Vall d'Aigües Vives» (en castellà). EL PAÍS, 19-01-2008.
* ↑ «Via Verda». Labarracadaiguesvives.es. [Consulta: desembre 2017].