OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Les Cases Noves (Súria)

Les Cases Noves és una masia de Súria (Bages) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Construcció aïllada ubicada en la zona de les Cases Noves i Vallflorida, envoltada per la Riera del Tordell. Es tracta d'un edifici de planta quadrangular amb coberta a dos vessant que forma part d'un conjunt en el que s'adscriuen diferents construccions més modernes i de diferents usos. L'edifici principal ha estat molt reformat. El més interessant del conjunt és una petita construcció de planta quadrangular, amb porta coronada amb timpà llis, sobre la qual hi ha un respirall circular calat. Està coberta amb teulada a quatre aigües. La funcionalitat és la de pou per a donar aigua als safareigs construïts al seu costat (avui piscina) i el conjunt de cases. La data és de 1906.

## Referències

* 1 2 «Les Cases Noves». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2018].
# José Tragó y Arana

José Tragó y Arana (Madrid, 25 de setembre de 1856 - Madrid, 3 de gener de 1934) fou un pianista i compositor espanyol.
Va realitzar els seus estudis al Conservatori de Madrid, traslladant-se després a París a fi de perfeccionar la seua tècnica pianística.Hi va guanyar el Gran Premi del Conservatori de París. Hi va ser condeixeble d'Isaac Albéniz, amb qui va mantenir una fructífera relació professional al llarg de la seua carrera, participant en concerts per a dos pianos i en el Trio Arbós. Albéniz li va dedicar el seu Concert Fantàstic per a piano i orquestra op. 78.
Va ser un important concertista, participant en la Societat de Quartets de Madrid junt amb Jesús de Monasterio, Enrique Fernández Arbós, Víctor Mirecki, i molts altres, amb la qual va realitzar gires per Espanya i Portugal.
Catedràtic de piano del Conservatori de Madrid des de 1886, forma junt a Jesús de Monasterio (música de cambra), Felip Pedrell (composició) i Víctor Mirecki (violoncel) el nucli de renovació de la didàctica musical a l'escola musical madrilenya i junt amb Pedrell, participa en els orígens del nacionalisme musical espanyol. Entre els seus deixebles cal destacar Joaquín Turina, Javier Alfonso, Manuel de Falla, Enric Granados, José Barranco Borch, Maria Rodrigo, Enrique Aroca Aguado, Facundo de la Viña i molts altres.
Va ser condecorat amb l'Orde d'Isabel la Catòlica i és elegit acadèmic de número la de Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Ferran de Madrid.
La seua tasca com a compositor es va centrar fonamentalment en el seu instrument. La seua obra més famosa és la col·lecció d'estudis Escuela de Piano.

## Referències

* ↑ «José Tragó y Arana» (en castellà). Real Academia de la Historia. [Consulta: 31 agost 2019].
# National Association of Theatre Owners

La National Association of Theatre Owners (« Associació nacional dels propietaris de sales d'espectacle ») o NATO és una organització estatunidenca creada l'any 1965 que reuneix la majoria dels propietaris de les sales de cinema, tan grans cadenes com independents.
Nascuda de la fusió de les organitzacions « Theater Owners of America » i « Allied States Associació of Motion Picture Exhibitors », permet la difusió de 26.000 films a través dels 50 Estats dels Estats Units i de nombrosos altres països.
La revista Boxoffice és la publicació oficial de l'associació des de 2006.

## CinemaCon

L'associació organitza cada any des de 1975 un saló professional destinat als explotadors de sales, el ShoWest. Rebatejat CinemaCon l'any 2011, comprèn projeccions de films per estrenats i de films ja estrenats, seminaris educatius, esdeveniments especials així com premis.

## American Movie Awards

L'associació ha creat l'any 1980 els American Movie Awards destinats a recompensar l'excel·lència al cinema. Les dues primeres cerimònies, retransmeses a l'NBC, han tingut lloc l'any 1980 i 1982 al Wilshire Theater de Beverly Hills i han honrat entre d'altres Meryl Streep, Warren Beatty, Clint Eastwood i Steven Spielberg. A causa de la competència amb altres cerimònies, l'esdeveniment funciona de manera discontínua. Rebatejats CinemaCon Awards l'any 2011-2012, han estat rellançats l'any 2013 concentrant-se en el cinema independent

## Referències

* ↑ «Merger Approved by Theater Owners» (en anglès). The New York Times, 03-09-1965. ISSN: 0362-4331.
* ↑ «Homepage - BoxOffice Pro» (en anglès). BoxOffice Pro. [Consulta: 7 febrer 2018].
* ↑ «Home page». www.showest.com. Arxivat de l'original el 2012-08-01. [Consulta: 7 febrer 2018].
* ↑ «premis». Arxivat de l'original el 2010-01-30. [Consulta: 7 febrer 2018].
* ↑ «WebCite query result» (en anglès). www.webcitation.org. Arxivat de l'original el 2017-11-13. [Consulta: 7 febrer 2018].
* ↑ «About». www.americanmovieawards.com. Arxivat de l'original el 2014-04-19. [Consulta: 7 febrer 2018].
# Partit del Treball (Mèxic)

El Partit del Treball (acrònim: PT. Oficialment, en castellà, Partido del Trabajo) és un partit polític de Mèxic, fundat el 8 de desembre de 1990. A la LXIV Legislatura, el PT compta amb 28 escons a la Cambra de Diputats.
És un partit d'esquerra i compta amb el suport de diversos sectors populars regionals i internacionals. El seu lema és «Unitat Nacional, Tot el poder al Poble!».
A les eleccions presidencials de 2018 va ser la quarta força política nacional en rebre el 6% dels vots emesos. Forma part de l'aliança electoral Juntos Haremos Historia, que dona suport al president mexicà Andrés Manuel López Obrador.

## Referències

* ↑ «INE aprueba distribución de diputados y senadores plurinominales». El sol de México, 23-08-2018. [Consulta: 23 agost 2018].
* ↑ «Copia archivada». Arxivat de l'original el 6 de febrer de 2013. [Consulta: 11 juliol 2013].
* ↑ «Votos por Partido Político y Candidatura Independiente. Presidencia-Nacional».
# Weverson Leandro Oliveira Moura

Weverson Leandro Oliveira Moura (Brasília, 12 de maig de 1993) és un futbolista brasiler. Va disputar 1 partits amb la selecció del Brasil.

## Estadístiques

Selecció del Brasil :
| Anys | Partits | Gols |
| 2013 | 1 | 1 |
| Total | 1 | 1 |

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Comunitat de comunes del País de Châteaugiron

La Comunitat de comunes del País de Châteaugiron (en bretó Kumuniezh kumunioù Bro Kastell-Geron) és una estructura intercomunal francesa, situada al departament de l'Ille i Vilaine a la regió Bretanya, al País de Rennes. Té una extensió de 129,6 kilòmetres quadrats i una població de 23.012 habitants (2010).

## Composició

Agrupa 8 comunes :
* Chancé
* Châteaugiron
* Domloup
* Noyal-sur-Vilaine
* Ossé
* Piré-sur-Seiche
* Saint-Aubin-du-Pavail
* Servon-sur-Vilaine

## Vegeu també

* Intercomunalitats d'Ille i Vilaine

## Enllaços externs

* Comunitat de comunes del País de Châteaugiron
* (francès) (bretó) Geografia de Bretanya : portal geogràfic, cartogràfic i estadístic
# Berhaneyesus Demerew Souraphiel

Berhaneyesus Demerew Souraphiel (Tchela Claka, 14 de juliol de 1948) és un cardenal catòlic etíop. És el cap de l'Església catòlica etíop des de la seva elecció el 1999 com a arquebisbe d'Addis Abeba, i Canceller de la Universitat Catòlica de l'Àfrica Oriental. Va ser elevat al Col·legi de Cardenals pel Papa Francesc el 2015.

## Biografia

Berhaneyesus Demerew Souraphiel va néixer el 14 de juliol de 1948 a Tchela Claka, prop de Harar, a Etiòpia. Estudià al seminari major de Makanissa i ingressà a la Congregació de la Missió (popularment coneguts com a "lazaristes" o "vicencians"). Estudià teologia al King's College London i va ser ordenat prevere el 4 de juliol de 1976. Va assolir també una titulació en sociologia per la Pontifícia Universitat Gregoriana.

### Episcopat

El 1990 Berhaneyesus Souraphiel esdevingué superior provincial dels lazaristes a Addis Abeba. El 1994 va ser nomenat Prefecte del Vicariat apostòlic de Jimma-Bonga. El 7 de novembre de 1997 va ser escollit com a bisbe auxiliar d'Addis Abeba i va ser consagrat bisbe el 25 de gener de 1998 pel cardenal Paulos Tzadua. El 7 de juliol de 1999 va succeir el cardenal Tzadua com a arquebisbe d'Addis Abeba.
Al desembre de 2008 va ser una de les dotze figures religioses etíops que signaren una resolució contra l'homosexualitat, exigint als legisladors etíops que aprovés una interdicció de l'activitat homosexual a la Constitució.
Va ser elegir president de la AMECEA durant la 18a Assemblea Plenària, celebrada a Malawi al juliol de 2014. A la mateixa reunió, el Reverend Maurice Muhatia Makumba, bisbe de Nakuru, va ser elegit President del Consell Universitari

### Cardenal

El 4 de gener de 2015, el Papa Francesc anuncià que Berhaneyesus Souraphiel seria creat cardenal el 14 de febrer. A la cerimònia va ser fet cardenal prevere i se li assignà l'església titular de San Romano Martire.
Va ser nomenat membre de la Congregació per a les Esglésies Orientals i del Consell Pontifici per a la Cura Pastoral dels Migrants i els Itinerants.

## Referències

* 1 2 David Cheney. «Archbishop Berhaneyesus Demerew Souraphiel, C.M.». Catholic-Hierarchy.org. [Consulta: 1r febrer 2013].Plantilla:Self-published sourcePlantilla:Self-published source
* 1 2 «Nomina dell'Arcivescovo Metropolita di Addis Abeba (Etiopia)» (en italian). Daily Bulletin. Holy See Press Office [Rome], 07-07-1999 [Consulta: 1r febrer 2013]. Arxivat 22 d’abril 2013 at Archive.is «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-04-22. [Consulta: 19 gener 2016].
* ↑ 2008 Country Reports on Human Rights Practices: Ethiopia, Section 5, Bureau of Democracy, Human Rights and Labor, U.S. Department of State
* ↑ «Annuncio di Concistoro per la creazione di nuovi Cardinali». NEWS.VA Official Vatican Network, 04-01-2015. Arxivat de l'original el 13 de novembre 2017. [Consulta: 4 gener 2015].
* ↑ «Consistory: list of titular church assignments». Vatican Radio, 14-02-2015 [Consulta: 14 febrer 2015].
# Funció q-theta

En matemàtiques, la funció q-theta és un tipus de q-sèries. La seva representació és
    $\theta (z;q)=\prod _{n=0}^{\infty }(1-q^{n}z)\left(1-q^{n+1}/z\right)$
on es pren 0 ≤ |q| < 1. Això obeeix les identitats
    $\theta (z;q)=\theta \left({\frac {q}{z}};q\right)=-z\theta \left({\frac {1}{z}};q\right).$
També es pot expressar com:
    $\theta (z;q)=(z;q)_{\infty }(q/z;q)_{\infty }$
on $(\cdot \cdot )_{\infty }$ és el símbol q-Pochhammer infinit.

## Referències

* ↑ The combinatorics of the leading root of the partial theta function (anglès)

## Vegeu també

* Funció theta de Ramanujan
# Penthelia

Penthelia va ser una sacerdotessa-música egípcia que va servir al déu creador Ptah, déu del foc, al temple de Memfis a l'Antic Egipte.
Al segle xviii, l'escriptor anglès Bryant va dir que els poemes de la Ilíada i la Odissea eren obra de Penthelia, i Homer, tan sols havia robat els arxius del temple en algun dels seus viatges a través d'Egipte. Matilda Joslyn Gage troba suport per aquesta idea al volum I capítol 7 de Diodor de Sicília, basada en la poció que Helena de Troia va donar a Telèmac i que s'utilitzava històricament a Tebes, Egipte.

## Referències

* ↑ Music and Women (1948), Sophie Drinker, Feminist Press, 1995 reprint ISBN 1558611169
* ↑ Woman, Church and State: A Historical Account of the Status of Woman through the Christian Ages, Matilda Joslyn Gage, Forgotten Books, page 17. ISBN 1606201913
* ↑ Gage, Matilda Joslyn. Woman, Church and State (1893). Amherst, New York: Prometheus Books, 2002 (pp. 57; 69)
# Zamach

Zamach (en polonès Atemptat) és una pel·lícula bèl·lica polonesa dirigida el 1959 per Jerzy Passendorfer. Rodada en blanc i negre, els exteriors es van prendre a Varsòvia (al carrer Emilii Plater) i a Toruń, on es van realitzar les escenes del pont de la carretera de Kierbedź.

## Argument

La pel·lícula tracta sobre la mort del criminal de guerra nazi Franz Kutschera, comandant de la policia i les Schutzstaffel al Districte de Varsòvia durant l'ocupació de Polònia, executat per l'Armia Krajowa l'1 de febrer de 1944. Kutschera era conegut com "el torturador de Varsòvia" per haver ordenat una sèrie d'execucions massives i la seva mort va suscitar represàlies immediates per part dels ocupants alemanys, que van afusellar 100 ostatges innocents. Tanmateix, l'execució va enfortir els esperits dels resistents polonesos i va reavivar les seves esperances de victòria.

## Repartiment

* Bożena Kurowska - Marta
* Grażyna Staniszewska - Krysia
* Zbigniew Cynkutis - Zbyszek Zawada
* Andrzej Kostenko - Kolos
* Roman Kłosowski - Mały
* Tadeusz Łomnicki - Marek
* Andrzej May - Czarny
* Stanisław Mikulski - Jacek
* Jerzy Nasierowski - Kajtek
* Jerzy Pichelski - doctor Maks
* Wojciech Siemion - Ryś
* Michał Szewczyk - Orzeł
* Tomasz Zaliwski - Olek
* Halina Drohocka - Czarnego
* Irena Jaglarz - Rysiowi
* Witold Kałuski -
* Jan Kobuszewski - conspirador Jurek
* Tadeusz Kosudarski -
* Irena Malkiewicz - Krysi
* Bernard Michalski -

## Nominacions i premis

Fou exhibida com a part de la selecció oficial al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1959. També va participar al Festival Internacional de Cinema de Mar del Plata de 1959, on va guanyar el premi al millor guió.

## Referències

* ↑ Tofifest Film Magazine. «Tofifest Film Magazine: Toruński most i zamach na Kutscherę. 72 rocznica akcji AK.», 02-01-2017.
* ↑ El cine en el Festival de San Sebastián se llama "Con la muerte en los talones", ABC, 17 de juliol de 1959
* ↑ Zamach. Awards a IMDB
# Steven Levy

Steven Levy (nascut al 1951) és un periodista nord-americà que ha escrit diversos llibres sobre informàtica, tecnologia, criptografia, internet, seguretat informàtica, i privadesa.
Ha publicat articles en la revista Rolling Stone i col·labora regularment en la revista Newsweek. És autor, entre altres llibres, de Hackers (1984) i de Insanely Great: The Life and Times of Macintosh, the Computer That Changed Everything (1994).

## Hackers

En el seu llibre Hackers: Heroes of the Computer Revolution, Steven Levy relata l'emergència i la multiplicació dels hackers als Estats Units, des del primer ordinador posat a la disposició dels estudiants del Massachusetts Institute of Technology en 1959, un IBM 704, fins a l'aparició dels primers ordinadors personals, entre ells el primer Apple en 1976. Levy defineix per primera vegada el concepte de « ètica hacker » i la codifica.

## Ètica hacker

L'«ètica hacker» ha estat codificada per Steven Levy segons els següents principis :
* Tota informació és lliure per naturalesa.
* Ser antiautoritari.
* Els hackers poden jutjar-se per les seves proeses, no per altres jerarquies socials (la qual cosa va permetre que un nen prodigi de deu anys s'unís al grup).
* Art i bellesa poden ser creats per un ordinador.
* Els ordinadors poden canviar i millorar la vida.
# Funció racional

En matemàtiques, una funció racional és aquella que pot ser expressada en termes d'una divisió de polinomis, és a dir, com
   $f(x)={\frac {P(x)}{Q(x)}}$
on P(x) i Q(x) són polinomis en termes de la variable x i a més el polinomi Q(x) és diferent del polinomi nul (Q(x) és diferent de 0 per a algun valor de la variable x).
Els coeficients dels polinomis poden ser agafats en qualsevol cos K. Els valors de les variables poden ser agafats en qualsevol cos L contenint K. Llavors l'àmbit de la funció és el conjunt dels valors de les variables per quin el denominador no és zero i el codomini és L. El conjunt de funcions racionals sobre un camp K és un cos: el cos de fraccions de l'anell de les funcions polinòmiques sobre K.
# La Farinera (Sabadell)

La Farinera, també anomenada Cal Fideuer, és una obra noucentista de Sabadell (Vallès Occidental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat a la cantonada dels carrers del Mestre Rius i de Sant Joan, format per planta baixa i dos pisos. La planta baixa es troba completament modificada, destinada a ús comercial. La resta de la façana, organitzada per una composició de línies verticals i horitzontals, conserva les obertures rectangulars, amb baranes decorades amb motius ceràmics. Hi ha una cornisa de coronament.

## Història

Amb data 7 de desembre del 1914 es va presentar l'expedient de sol·licitud d'obra amb els plànols (planta i alçat) signats per l'arquitecte Eduard M. Balcells per a la construcció d'una fàbrica de Pastes Alimentàries per als successors de D. Joaquín Sabater. El projecte va ser aprovat el dia 4 de febrer del 1915, després d'un informe favorable de l'arquitecte municipal, Josep Renom i Costa, signat el 25 de gener d'aquell mateix any (datació per font).

## Referències

* ↑ «La Farinera». Fitxes PEPPS (Ajuntament de Sabadell). Arxivat de l'original el 2016-03-04 [Consulta: 1r novembre 2017].
* 1 2 «La Farinera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2017].

## Enllaços externs

* La Farinera Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Saga Kjalnesinga

La Saga Kjalnesinga (o Història dels habitants de Kjalarnes) és una saga islandesa. La data de composició sol situar-se'n a mitjan s. XIV. El protagonista n'és Búi Andrídason, en els temps del regnat d'Harald I de Noruega, que desenvolupa una trama molt amena i prou recurrent en altres sagues llegendàries. L'autor sembla versat en els secrets del seu districte, en què transcorre la major part de l'argument.

## Trama

Búi passa un temps al Regne de Dórfi, a Dofrafell, Noruega, i corteja la seua filla Fríðr, amb qui té un fill anomenat Jókull, la paternitat del qual Búi rebutja. En un capítol de la saga, el rei Harald prepara una jornada de lluita lliure i enfronta Búi amb un home negre (blámaðr), en principi com un esdeveniment esportiu, però que fregava l'ajust de comptes. Segons la saga, Búi no duia més armes que una fona que solia lligar-se al cos, i era prou precís en el tir. En una ocasió l'emboscaren al turó d'Orrustuhóll dos homes, Helgi i Vakr, i els seus sequaços, i va tenir prou amb la fona i un grapat de pedres per matar-ne quatre abans d'obligar-los a fugir. La saga acaba amb el motiu arquetípic del duel a mort entre pare i fill: Jökull mata el seu pare en un holmgag (duel) en revenja per l'abandó i menyspreu a la seua mare i a ell mateix.

## Rerefons

El rerefons de la saga són les tensions entre els islandonoruecs pagans i els irlandesos cristians, als quals Helgi bjóla Ketilsson havia permés instal·lar-se a la zona de Kjalarnes, a prop de l'actual Reykjavík. Des d'aquesta perspectiva, és interessant la descripció que es fa en el capítol II de la saga del temple pagà alçat per Þorgrímr, el fill d'Helgi bjóla.

## Referències

* ↑ William R. Short (2010), Icelanders in the Viking Age: The People of the Sagas, McFarland, ISBN 0786456078 pp. 183-4.
* ↑ Saga Kjalnesinga, cap. 11.
* ↑ Bachman, W. Bryant (1992), Forty old Icelandic tales, University Press of America, ISBN 0819185000, p. 283.

## Traduccions

* The Saga of the People of Kjalarnes. Translated by Robert Cook and John Porter. In: Vaig veureðar Hreinsson (General Editor): The Complete Sagues of Icelanders including 49 Tals. Reykjavík: Leifur Eiríksson Publishing, 1997. Volume III, pàg. 305-328. ISBN 9979-9293-3-2.

## Bibliografia

* Kjalnesinga saga, Íslenzk fornrit XIV, ISBN 9979-893-14-1.

## Enllaços externs

* Proverbis en la Saga Kjalnesinga. Arxivat 2020-12-07 a Wayback Machine.
* Text complet en l'Icelandic Saga Database.
* Kjalnesinga saga, edició de la Netútgáfan.
# Sant Feliu de Codines (església)

Sant Feliu de Codines és una construcció religiosa del municipi de Sant Feliu de Codines (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici religió amb planta de creu llatina i cúpula central. La façana està coronada per un frontó. El portal data de primers del segle xiii. A sobre hi ha un ull de bou. El campanar és de planta octogonal de tres cossos i l'últim amb buits per contenir les campanes. Aquest resta coronat per una balustrada de pedra. Constitueix una important fita visual, es troba a l'extrem de llevant del barri de la Sagrera, a la punta d'un turonet o morral.

## Història

És un edifici ampli i harmoniós refet entre el 1940 i el 1948 aprofitant part d'una església anterior edificada entre el 1698 i el 1754 i volada el 1939 quan la Guerra Civil Espanyola. Uns capitells preromànics de tipus califal conservats a la rectoria revelen l'existència d'una església preromànica i sembla que pel 1193 se'n va consagrar una altra, per bé que l'acta que hom diu és apòcrifa i plena de falsedats. El campanar és modern (1954) i es va fer sobre una base aixecada a segle xviii.

## Referències

* 1 2 «Sant Feliu de Codines». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2014].
# W3Schools

W3Schools és un lloc web popular per a aprendre desenvolupament web en línia. El contingut inclou tutorials i documentació sobre HTML, CSS, JavaScript, PHP, SQL, Bootstrap i JQuery. Rep més de 10 milions de visitants únics mensuals.
Creat el 1998, el seu nom és un derivat del «World Wide Web», però no està afiliat amb W3C («World Wide Web Consortium»). El projecte el manté l'empresa noruega de desenvolupament de programari Refsnes Data. W3Schools mostra milers d'exemples de codi, i utilitzant un editor en línia els lectors poden editar-ne els exemples i executar el codi en una pàgina de proves.

## Referències

* 1 2 3 «W3schools.com Site Info». Alexa Internet. Arxivat de l'original el 12 de desembre 2016. [Consulta: 31 gener 2016].
* ↑ «Learn HTML and CSS with w3Schools». Arxivat de l'original el 22 de maig 2012. [Consulta: 6 agost 2016].

## Enllaços externs

* W3Schools - Lloc web oficial
# Steven Lammertink

Steven Lammertink (Enter, Wierden, 4 de desembre de 1993) és un ciclista neerlandès, professional des del 2012 i actualment a l'equip Lotto NL-Jumbo.

## Palmarès

* 2014
** Campió dels Països Baixos sub-23 en contrarellotge
** 1r a la Ronde van Zuid-Oost Friesland
* 2015
** Campió d'Europa sub-23 en Contrarellotge
** Campió dels Països Baixos sub-23 en contrarellotge
** 1r al Tour de Berlín i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Triptyque des Monts et Châteaux

## Referències

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
* Palmarès a procyclingstats.com
# Juan José Collantes Guerrero

Juan José Collantes Guerrero (San Fernando, Cadis, Espanya, 7 de gener de 1983) és un futbolista espanyol que començà la seva carrera a les categories juvenils del Vila-real CF i que juga d'extrem al Sabadell des del 2012.
Juan José Collantes va jugar al Vila-real Juvenil fins a anar-se'n al CD Onda, després va marxar al Palamós, fins a recalar en el filial del Racing de Santander. Finalment va acabar fitxant pel Rayo Vallecano.
Al Rayo va disputar un total de sis temporades. Les quatre primeres a segona divisió B. L'any 2008 el seu equip ascendeix a Segona Divisió; Collantes va tenir una estadística de 12 gols.
Ja en Segona Divisió amb el Rayo, completa la campanya 2008-2009, disputant un total de 32 partits i marcant 4 gols.
La temporada següent, la 2009-2010, només disputa 4 partits amb el conjunt rayista. Al mercat hivernal de fitxatges de la temporada 2009/10, Collantes recala en les files del Granada, amb el qual ascendeix a Segona Divisió.
La temporada 2010-2011, tan sols un any després, va ascendir a Primera divisió amb el Granada; després d'això, el Cartagena el va fitxar per a la temporada 11-12. Durant la temporada 2011/2012, disputa 39 partits i marca 8 gols amb l'equip albinegre. El juliol de 2012 confirma el seu fitxatge pel Sabadell per a la temporada 2012/2013, i després va passar per Alcorcón, UCAM Murcia, Elche, i el 2018-2019 va retornar a UCAM Murcia.

## Referències

* ↑ «Plantilla del Primer equip del CE Sabadell». CE Sabadell. Arxivat de l'original el 9 d'agost 2015. [Consulta: 22 agost 2014].
* ↑ «Un retorno de ensueño: vuelve Collantes». UCAM Deportes, 31-08-2018. [Consulta: 2 maig 2020].