OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Xanca lleonada

La xanca lleonada (Grallaria quitensis) és una espècie d'ocell de la família dels gral·làrids (Grallariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial dels Andes, de Colòmbia, Equador i nord del Perú.

## Taxonomia

Segons la classificació de l'IOC (versió 11.1, 2021) aquesta espècie està formada per tres subespècies:
* G. q. alticola Todd, 1919, de Colòmbia oriental.
* G. q. atuensis Carriker, 1933, del Perú septentrional.
* G. q. quitensis Lesson, R, 1844, de l'Equador i Colòmbia central.
Altres autors consideren que cadascuna de les subespècies són en realitat espècies de ple dret:
* Grallaria alticola - xanca lleonada septentrional.
* Grallaria atuensis - xanca lleonada meridional.
* Grallaria quitensis (sensu stricto) - xanca lleonada occidental.

## Referències

* ↑ F Gill, D Donsker et P Rasmussen (Eds). 2021. IOC World Bird List (v11.1). doi : 10.14344/IOC.ML.11.1.
* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman, GM Kirwan. 2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ xanca lleonada septentrional«Xanca lleonada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
* ↑ xanca lleonada meridional«Xanca lleonada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
* ↑ xanca lleonada occidental«Xanca lleonada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
# Xenophrys

Xenophrys és un gènere d'amfibis de la família Megophryidae.

## Taxonomia

* Xenophrys aceras
* Xenophrys auralensis
* Xenophrys baluensis
* Xenophrys boettgeri
* Xenophrys brachykolos
* Xenophrys caudoprocta
* Xenophrys daweimontis
* Xenophrys dringi
* Xenophrys giganticus
* Xenophrys glandulosa
* Xenophrys jingdongensis
* Xenophrys kempii
* Xenophrys kuatunensis
* Xenophrys longipes
* Xenophrys major
* Xenophrys mangshanensis
* Xenophrys medogensis
* Xenophrys minor
* Xenophrys nankiangensis
* Xenophrys omeimontis
* Xenophrys pachyproctus
* Xenophrys palpebralespinosa
* Xenophrys parva
* Xenophrys robusta
* Xenophrys shapingensis
* Xenophrys shuichengensis
* Xenophrys spinata
* Xenophrys wawuensis
* Xenophrys wuliangshanensis
* Xenophrys wushanensis
* Xenophrys zhangi

## Referències

* Informació sobre aquest gènere de granotes. (anglès)
# Xenophrys baluensis

Xenophrys baluensis és una espècie d'amfibi que viu a Malàisia.

## Referències

* Inger, R., Iskandar, D., Das, I., Stuebing, R., Lakim, M. & Yambun, P. 2004. Xenophrys baluensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 14 de gener de 2008.
# Xenophrys boettgeri

Xenophrys boettgeri és una espècie d'anur de la família dels megòfrids. Es distribueix pel nord-est de l'Índia (als estats d'Arunachal Pradesh i Nagaland) i pel centre de la Xina, entre una altitud de 100 i 2.500 metres. És una espècie comuna, tot i que el seu nombre està en descens degut a la deforestació.
És una espècie associada a vegetació de ribera, rierols de muntanya i fullaraca, en boscos tropicals de fulla perenne. Es reprodueix en rierols.

## Referències

* 1 2 «Xenophrys boettgeri» (en anglès). IUCN Red List. Michael Wai Neng Lau, Geng Baorong, Gu Huiqing, Sushil Dutta, Mohini Mohan Borah, Sabitry Bordoloi. 2004. [Consulta: 27 agost 2014].
# Xenophrys caudoprocta

Xenophrys caudoprocta és una espècie d'amfibi que viu a la Xina.

## Referències

* Liang, F. & Guanfu, W. 2004. Xenophrys caudoprocta. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 14 de gener de 2008.
# Wettolsheim

Wettolsheim (en alsacià Wettelse) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 1999 tenia 1.692 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.296 | 1.301 | 1.558 | 1.554 | 1.616 | 1.692 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1945-1965 | Emile Floranc |
| 1965-1977 | Antoine Gaschy |
| 1977-2001 | Pierre Knittel |
| 2001- | Lucien Muller |
# Wetzlar

Wetzlar és una ciutat alemanya situada a la vora del riu Lahn, al Land de Hessen. La població se situa per sobre dels 51.500 habitants (que són més de 500.000 a l'aglomeració).
És un dels centres de l'economia a Hessen, basada en l'òptica. Multinacionals com Minox, Buderus i Leica, tenen la seva seu executiva a Wetzlar, així com les filials de Philips i Siemens. La ciutat es troba al Circuit alemany de l'entramat de fusta per causa del seu patrimoni ric d'edificis amb entramat de fusta.
Garbenheim és un dels 8 districtes. En la història de les tribulacions del jove Werther és una ciutat fictícia casa Gavilla nom indica Wahlheim.

## Fills il·lustres

* Ludwig Christian Erk (1807-1883) músic.

## Ciutats agermanades

* Avinyó, França
* Siena, Itàlia
* Colchester, Anglaterra
* Písek, República Txeca
* Ilmenau, Alemanya
* Neukölln, Alemanya
* Schladming, Àustria
* Windhoek, Namíbia
* Tarragona, Catalunya
* Tortosa, Catalunya

## Referències

* ↑ 50° 33′ 58″ N, 8° 31′ 42″ E﻿ / ﻿50.56611°N,8.52833°E﻿ / 50.56611; 8.52833
Aßlar | Bischoffen | Braunfels | Breitscheid | Dietzhölztal | Dillenburg | Driedorf | Ehringshausen | Eschenburg | Greifenstein | Haiger | Herborn | Hohenahr | Hüttenberg | Lahnau | Leun | Mittenaar | Schöffengrund | Siegbach | Sinn | Solms | Waldsolms | Wetzlar
# Yuko

Un yuko (有効) és un tipus de puntuació en els combats d'arts marcials japonesos, s'usa en el judo, karate i jujutsu.
És el més baix de tots, per sobre està l'ippon el qual val tres cops més i el Waza-ari el qual val el doble.

## Referències

* ↑ Takahashi (2005) pp 18-20

## Bibliografia

* Takahashi, Masao. Mastering Judo. Champaign, Illinois: Human Kinetics, 2005.
# Zama (ciutat)

Zama (座間市, Zama-shi) és una ciutat de la prefectura de Kanagawa, al Japó. L'any 2015 tenia una població estimada de 129.767 i una densitat de població de 7385 habitants per km². Té una àrea total de 17,57 km². La ciutat és seu de la base de l'exèrcit estatunidenc Camp Zama.

## Geografia

Zama està situada al centre de la prefectura de Kanagawa. La ciutat és plana en gran part, amb algunes àrees muntanyoses. Els rius Sagammi, Mekushiri i Hato flueixen a través de Zama. La ciutat és coneguda per la seva aigua potable, que romà freda a l'estiu i tèbia a l'hivern.

## Història

L'àrea del voltant de Zama ha estat habitada des de temps prehistòrics, i s'hi han trobat restes del període de Jomon. El llogaret d'Izama fou una estació de correu en l'antiga carretera de Tōkaidō que connectava Kioto amb les províncies de la región de Kantō, i el territori era part d'un tenryō dins de la província de Sagami durant el període Edo; administrat directament pel shogunat Tokugawa a través de hakamotos. Durant la restauració Meiji el 1889, l'àrea de l'actual Zama consistia en cinc viles del districte de Kōza de la prefectura de Kanagawa.
L'àrea romangué molt rural fins a l'arribada del ferrocarril elèctric d'Odakyū el 1927 i el ferrocarril de Sagami el 1935, que estimularen el desenvolupament local, tot i que l'àrea era principalment terres de cultiu quan l'Exèrcit Imperial del Japó va mudar-se a l'àrea de Zama el 1937. L'increment de la població portà a la vila de Zama a ser elevada a poble el mateix any. El 1941, el poble de Zama i les viles veïnes van unir-se amb Sagamihara. El 1944, s'hi establí l'Arsenal Naval de Kōza de la Marina Imperial del Japó. Aquesta va tancar-se a la fi de la Segona Guerra Mundial, i l'Acadèmia de l'Exèrcit Imperial del Japó va entregar-se a l'Exèrcit dels Estats Units esdevenint el Camp Zama.
El setembre de 1948, Zama recuperà l'estatus de poble independent de Sagamihara. L'economia local va rebre un impuls important amb la construcció de la planta de muntatge d'automòbils de Nissan el 1965, la producció de la qual acabà l'any 1995. Zama esdevingué una ciutat l'1 de novembre de 1971.

## Agermanament

* Smyrna, Tennessee, EUA

## Referències

* ↑ «Population of Cities» (XLS) (en japonès). Statistics Bureau of Japan, 01-01-2015. [Consulta: 11 març 2016].
* ↑ «地勢・位置 (Localització i terreny)» (en japonès). Ajuntament de Zama, 25-03-2015. Arxivat de l'original el 2016-03-11. [Consulta: 11 març 2016].
* ↑ «座間市特産品「ざまみず」アルミボトル缶大好評販売中！！» (en japonès). Ajuntament de Zama. [Consulta: 11 març 2016].
* 1 2 3 «歴史 (Història de Zama)» (en japonès). Ajuntament de Zama. Arxivat de l'original el 2016-03-22. [Consulta: 11 març 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament de Zama (japonès)
# Waldemar Young

Waldemar Young (Salt Lake City, 1 de juliol de 1878 - Hollywood, 30 d'agost de 1938) va ser un guionista estatunidenc. Va escriure per a més de 80 pel·lícules entre 1917 i 1938.

## Biografia

Era nét de Brigham Young. i germà de Mahonri Young.
Young es va incorporar al personal del Salt Lake Herald després de graduar-se a l'escola secundària. Després va anar a la Universitat Stanford a partir del 1900. A Stanford, va jugar a l'equip de futbol. Es va llicenciar en anglès però també va estudiar economia i història. Young no va acabar els seus estudis a Stanford. En canvi, va treballar amb el San Francisco Chronicle i el San Francisco Examiner .
El 1912, Young es va casar amb Elizabeth Haight, que era una neboda del primer líder mormó de Califòrnia, Sam Brannan. Young va començar al cinema escrivint rutines de comèdia per a Franklyn Farnum i Agnes Vernon.
A la dècada de 1920, va treballar sovint en pel·lícules amb Lon Chaney, Tod Browning i el seu muntador Errol Taggart.
A la dècada de 1930, Young va escriure diversos guions per a Cecil B. DeMille.
Va morir a Hollywood d'una pneumònia.

## Filmografia parcial

* The Car of Chance (1917)
* The Man Trap (1917)
* The High Sign (1917)
* The Clean-Up (1917)
* The Show Down (1917)
* A Stormy Knight (1917)
* Flirting with Death (1917)
* New Love for Old (1918)
* The Flash of Fate (1918)
* Brace Up (1918)
* Fast Company (1918)
* The Wicked Darling (1919)
* The Unpainted Woman (1919)
* The Millionaire Pirate (1919)
* The Spitfire of Seville (1919)
* The Petal on the Current (1919)
* The Sundown Trail (1919)
* Bonnie Bonnie Lassie (1919)
* Suds (1920)
* The Inferior Sex (1920)
* The Girl in the Web (1920)
* The Off-Shore Pirate (1921)
* Experience (1921)
* Cappy Ricks (1921)
* A Prince There Was (1921)
* Ebb Tide (1922)
* Our Leading Citizen (1922)
* If You Believe It, It's So (1922)
* Burning Sands (1922)
* Java Head (1923)
* You Can't Fool Your Wife (1923)
* Salomy Jane (1923)
* Poisoned Paradise: The Forbidden Story of Monte Carlo (1924)
* Dorothy Vernon of Haddon Hall (1924)
* The Dixie Handicap (1924)
* The Great Divide (1925)
* The Unholy Three (1925)
* The Mystic (1925)
* The Blackbird (1926)
* The Flaming Forest (1926)
* The Show (1927)
* Women Love Diamonds (1927)
* The Unknown (1927)
* London After Midnight (1927)
* The Trail of '98 (1928)
* The Big City (1928)
* Tide of Empire (1929)
* Where East Is East (1929)
* Sally (1929)
* Ladies Love Brutes (1930)
* The Girl of the Golden West (1930)
* Chances (1931)
* Penrod and Sam (1931)
* The Miracle Man (1932)
* Sinners in the Sun (1932)
* Love Me Tonight (1932)
* The Sign of the Cross (1932)
* Island of Lost Souls (1932)
* Men in White (1934)
* Cleopatra (1934)
* The Lives of a Bengal Lancer (1935)
* Poppy (1936)
* Man-Proof (1938)
* Test Pilot (1938)

## Referències

* ↑ LDS Films Weekend Box Office Report 6 September 2002
* 1 2 Waldemar Young Biography.
# Zosterop de ventre llimona

El zosterop de ventre llimona (Zosterops chloris) és un ocell de la família dels zosteròpids (Zosteropidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, clars, terres de conreu i manglars de les terres baixes de Lombok, les illes a ponent de Borneo i el Mar de Java, Sulawesi, les illes Petites de la Sonda, les Moluques i les illes Aru.

## Referències

* ↑ «Zosterop de ventre llimona». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Zosterop de les Samoa

El zosterop de les Samoa (Zosterops samoensis) és un ocell de la família dels zosteròpids (Zosteropidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i zones amb arbusts de les muntanyes de l'illa de Savai'i, a les Samoa occidentals.

## Referències

* ↑ «Zosterop de les Samoa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Zosterop del Japó

El zosterop del Japó (Zosterops japonicus) és un ocell de la família dels zosteròpids (Zosteropidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, terres de conreu i matolls de les terres baixes fins als 3050 m, a l'illa de Sakhalín, Japó, illes properes a la Península de Corea, des de l'illa d'Izu cap al sud fins les illes Volcano, illes Ryukyu i Borodino. Illes Ternate, Tidore, Bacan i Seram. Zones de muntanya de Sumatra, Java, Bali, illes Petites de la Sonda, Sulawesi i Moluques meridionals. A les illes Filipines: Palawan, Luzon, Mindanao, Negros i Mindoro.

## Taxonomia

Ha estat considerat coespecífic de Zosterops simplex. Actualment es consideren espècies diferents, arran els treballs de Lim et al. 2018.. Les poblacions de les illes de la Sonda, Filipines i Moluques, són assignades pel Handbook of the Birds of the World, a una espècie diferent:
* Zosterops montanus - zosterop muntanyenc.

## Referències

* ↑ «Zosterop del Japó». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
* ↑ BTM Lim, KR Sadanandan, C Dingle, YY Leung, DM Prawiradilaga, M Irham, H Ashari, JGH Lee i FE Rheindt. 2018. Molecular evidence suggests radical revision of species limits in the great speciator white‑eye genus Zosterops. Journal of Ornithology 160: 1–16. https://doi.org/10.1007/s10336-018-1583-7
* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
# Wittgenstein

«Wittgenstein» té aquests significats:
* Ludwig Wittgenstein, filòsof austríac
* Paul Wittgenstein, pianista austríac, germà de l'anterior
* Wittgenstein (pel·lícula), pel·lícula
* Wittgenstein (Alemanya), comtat al sud de l'estat alemany de Rin del Nord-Westfàlia
# Wittisheim

Wittisheim (en alsacià Wíttse) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 1.923 habitants.
Forma part del cantó de Sélestat, del districte de Sélestat-Erstein i de la Comunitat de comunes del Ried de Marckolsheim.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.521 | 1.703 | 1.705 | 1.660 | 1.631 | 1.823 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | André Kretz | |
# Zizuocongming de Xiao Lü

Zizuocongming de Xiao Lü (xinès simplificat: 自作聪明的小驴, pinyin: Zìzuòcōngmíng de Xiǎo Lǘ, literalment 'El burret sabut') és una pel·lícula d'animació amb titelles xinesa, produïda per l'estudi de cinema de Changchun, dirigida per Rong Lei i estrenada el 1958. Fou la primera de les tres pel·lícules d'animació produïdes per l'estudi des de la creació de l'estudi d'animació de Shanghai, i fins al 1985, quan es reobre oficialment la secció d'animació. Les altres dos foren un curt contra una plaga, possiblement propagandístic, i Renshen Guniang.

## Referències

* ↑ 长春市地方史志编纂委员会. 长春市志: 电影志. 吉林文史出版社, p. 159. «... 完成动画片《瓮中捉鳖》,由此揭开美术片生产的史页。 1950 年 2 月,东影美术片 组全体 20 多人调往上海,从此美术片生产转移到上海。 1958 年,长影重建美术片 机构,当年生产木偶片《自作聪明的小驴》 1 本, 1961 年又拍摄了木偶片《人参姑娘》 ...»
* 1 2 上海電影史料. 上海市电影局史志办公室, p. 249. «1958 年,长春电影制片厂(原东北电影制片厂)成立了美术片组,当年摄制了木偶片《 自作聪明的小驴》, 1961 年摄制了木偶片《人参姑娘》和动画片《怒逐瘟神》。 此后,又中断了美术片的生产。随着党的改革开放政策的深入贯彻和适应市场需要, 1984 ...»
# William Sturgeon

William Sturgeon, (Whittington, 22 de maig de 1783 - Preswich, 4 de desembre de 1850), va ser un físic i inventor anglès que va construir, en 1825, el primer electroimant i va inventar el primer motor elèctric pràctic.

## Biografia

Sturgeon va néixer a Whittington, prop de Carnforth, Lancashire, on va ser aprenent de sabater. Es va unir a l'exèrcit en 1802 i es va dedicar a l'ensenyament de matemàtiques i física. En 1824 es va convertir en professor de Ciència i Filosofia en el Seminari Militar de la Companyia de les Índies a Addiscombe, Surrey.
A l'any següent va presentar el seu primer electroimant: un tros de ferro amb forma de ferradura embolicat per una bobina enrotllada sobre si mateixa. Va demostrar la seva potència aixecant 4 kg amb un tros de ferro de 200 g embolicat en cables pels quals va fer circular el corrent d'una bateria. Sturgeon podia regular el seu electroimant, la qual cosa va suposar el principi de l'ús de l'energia elèctrica en màquines útils i controlables, establint els fonaments per a les comunicacions electròniques a gran escala. Aquest dispositiu va conduir a la invenció del telègraf, el motor elèctric, i molts altres dispositius bàsics de la tecnologia moderna. En 1832 va inventar el commutador per a motors elèctrics.

## Referències

* ↑ Asimov, Isaac. «Sturgeon, William». A: Enciclopedia biográfica de ciencia y tecnología : la vida y la obra de 1197 grandes científicos desde la antigüedad hasta nuestros dias (en castellà). Nueva edición revisada. Madrid: Ediciones de la Revista de Occidente, 1973, p. 221. ISBN 8429270043.
* ↑ Lectures on the Electromagnet.
* ↑ Biografia de William Sturgeon
# William Stirling Hamilton

William Stirling Hamilton (Glasgow, 8 de març de 1788 - Edimburg, 6 de maig de 1856) va ser un filòsof escocès. El 1811 es va graduar com advocat a la Universitat d'Oxford. Va competir en 1820 per la càtedra de filosofia moral a la Universitat d'Edimburg, però no va tenir èxit. No obstant això, va ser nomenat professor d'història cívica a la mateixa universitat l'any següent. La seva revisió d'Edimburg, una crítica de la filosofia de Victor Cousin, el dugué a l'amistat amb aquest autor. En articles successius en la filosofia alemanya va establir la seva posició com a filòsof. En 1836 va ser elegit membre de la càtedra de lògica i metafísica a Edimburg. El seu coneixement inclou, més enllà de la filosofia, l'anatomia i la fisiologia. Es va fer conegut per la seva doctrina lògica de la quantificació dels predicats. Tracta d'unir a l'Escola escocesa del sentit comú, amb diversos corrents filosòfics d'Europa, especialment amb el kantisme.

## Referències

* ↑ «F ormer F ellows of The R oyal S ociety of E dinburgh 1783 – 2002» (en anglès). The Royal Society of Edinburg, 2006. Arxivat de l'original el 24 de gener 2013. [Consulta: 28 febrer 2017].

## Bibliografia

* Brody, Baruch A. «Hamilton, William». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 15 maig 2016].
* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «William Stirling Hamilton» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Sir William Hamilton, 9th Baronet». Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 15 maig 2016].
* Hamilton by John Veitch (1882)
# Zona bentònica

La zona bentònica és un bioma o regió ecològica a la zona més baixa d'una capa d'aigua com un oceà o un llac; inclou els sediments superficials i algunes capes subsuperficials. Els organismes que hi viuen s'anomenen bentos. Generalment viuen en relacions estretes amb el fons del substrat, molts d'aquests organismes estan permanentment fixats al fons. La capa superficial del sòl afrontant amb la capa d'aigua, capa fronterera bentònica, és part integral de la zona bentònica i influeix molt en l'activitat biològica. Exemples de capes de sòl en contacte inclouen els fons de sorra, acumulacions de roques coral, i llot de badia.

## Descripció

La regió bentònica comença a la línia costanera (zona de marees o zona litoral) i s'estén cap a la plataforma continental fora del mar. Al límit de la plataforma continental, normalment a uns 200 metres de fondària el gradient augmenta molt i es coneix com a pendent continental que baixa fins al fons del mar. El fons profund s'anomena plana abissal i normalment està a 4.000 metres de fondària. El fons del mar no és del tot pla.
Comparativament, la zona pelàgica està per sobre del bentos. La zona bentònica, segons la capa d'aigua, pot incloure zones amb pocs centímetres d'aigua per sobre o amb molts metres.
Els animals que viuen a la zona bentònica es troben, pel que fa a la llum, a la zona afòtica. Normalment toleren baixes temperatures i poc oxigen.

## Hàbitats

En ambients oceànics els hàbitats bentònics es zonifiquen per la fondària d'aigua. Des de la més soma a la més profunda són: l'epipelàgica (menys de 200 metres), la mesopelàgica (200–1000 metres), la batial (1000–4000 metres), l'abissal (4000–6000 metres) i la més profunda, la hadal (més de 6000 metres).
Les zones més profundes suporten molta pressió i no han tingut impacte humà ni canvis. Molts organismes bentònics han conservat les seves característiques evolutives i molts són més grans que els seus organismes relacionats més superficials.
Moltes de les observacions s'han fet amb submarins no tripulats.

## Referències

* ↑ «Zona bentònica». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «Royal Belgian Institute of Natural Sciences, news item March 2005». Arxivat de l'original el 2011-09-28. [Consulta: 8 setembre 2010].

## Enllaços externs

* Vertical Life Zones and Biodiversity Seminar at Fathom.com Arxivat 2010-08-18 a Wayback Machine.
* Data Archive for Seabed Species and Habitats from the UK Marine Data Archive Centre
# Yanagawa Shigenobu

    En aquest nom japonès, el cognom és Yanagawa.
Yanagawa Shigenobu (柳川 重信, 1787–1832) va ser un pintor japonès de l'estil ukiyo-e. Va estar en actiu a Edo des del període Bunka en endavant; el seu període a Osaka va durar del 1822 al 1825. A Edo, va residir al districte de Honjo Yanagawa-chô. Va ser el primer deixeble, després gendre i finalment fill adoptiu del mestre gravador d'Edo Katsushika Hokusai. Va dissenyar llibres il·lustrats, gravats i surimono. A Osaka, va treballar amb el dotat tallador i estampador Tani Seiko.
Shigenobu es va centrar en els temes teatrals, però alguns dels seus millors treballs inclouen una sèrie de gravats oban de luxe que representaven geisha en la desfilada Shinmachi Nerimono d'Osaka, i aproximadament 30 magnífics surimono sobre diferents temes (com a mínim 18 en col·laboració amb el Grup Grua Tsuru-ren de poetes kyôka), amb tacs de fusta tallats i estampats per Seiko.
Entre els seus deixebles hi havia Kuninao; Shigeharu; Yanagawa Nobusada (Yokinobu); Shigemasa i Shigemitsu.

## Vegeu també

* Ukiyo-e
* Shunga
* La impressió xilogràfica al Japó
* Art eròtic
# Yana Yazova

Yana Yazova (Lom (Bulgaria), 23 de maig de 1912 - Sofia, 9 de juliol de 1974) era el pseudònim de Lyuba Todorova Gancheva, una intel·lectual i escriptora búlgara. També fou coneguda com a Liuba Gantcheva.

## Biografia

Nasqué a Lom i es graduà com a mestra en filologia eslava a la Universitat de Sofia al 1935. Gancheva també estudià filologia francesa en La Sorbona. Publicà una obra històrica dramàtica, The Last of the Pagans i una novel·la, Captain, al 1940. De 1942 a 1943, fou coeditora de la revista infantil Blok amb el professor Alexander Balabanov, el seu mentor i amant. Gancheva estava casada amb un altre home des de 1943. La pressionaren per escriure poesia i promoure el comunisme però, contràriament, preferí romandre reclosa.
La seua poesia fou traduïda a l'esperanto, txec, serbi i ucraïnés. Viatjà molt per Europa i Europa de l'Est i escrigué sovint sobre els seus viatges.
La seua novel·la històrica Alexander of Macedon i la seua trilogia Balkans es publicaren després de la seua mort.
Fou trobada assassinada a la seua casa de Sofia al 1974.

## Obra

* Yazove, poesia (1931)
* Revolt, poesia (1934)
* Crosses, poesia (1935)
* Ana Dyulgerova, novel·la (1936)

## Referències

* 1 2 3 4 5 Chance, Jane. Women Medievalists and the Acade. University of Wisconsin Press, 2005, p. 502–503. ISBN 0299207501.
* 1 2 3 «Notable Lom People». Municipality of Lom. Arxivat de l'original el 2015-12-08. [Consulta: 19 desembre 2019].