OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Saura(s)

Saura(s) és una pel·lícula documental espanyola del 2017 dirigida per Félix Viscarret sobre el director de cinema Carlos Saura. És el segon lliurament de Cineastas contados, un projecte en el qual diversos directors joves s'aproximen als grans directors. Fou mostrada al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 2017.

## Sinopsi

La pel·lícula pretén ser un retrat cinematogràfic que mostri la part més íntima del reconegut director Carlos Saura a través de les converses del director Félix Viscarret amb el director i amb els seus set fills. Però com que a Saura no li agrada parlar del seu passat, ho fa a través de les seves pintures i fotografies.

## Crítiques

| « | "Un pols entre el que a Viscarret i als fills els agradaria saber i el que Saura s'obstina sorneguerament, més que a ocultar, un pertinaç setge a la seva preciosa intimitat que acaba perfilant una figura misteriosa i fascinant. (...) Puntuació: ★★★★ (sobre 5)" | » |
| — Alberto Bermejo: Diari El Mundo |||
| « | "El curiós d'aquest documental [és] el còmoda i fins a entranyable que resulta la incomoditat de Saura davant si mateix (...) i el molt que suggereix d'ell, dels seus i del secret de la seva obra. (...) Puntuació: ★★★ (sobre 5)" | » |
| — Oti Rodríguez Marchante: Diari ABC |||
| « | "Més que un retrat del Carlos Saura cineasta o fotògraf, es tracta d'un retrat de la persona i el seu entorn. (...) Puntuació: ★★★ (sobre 5)" | » |
| — Quim Casas: Diari El Periódico |||

## Nominacions

* Goya a la millor pel·lícula documental (2018)
* Medalla del CEC al millor documental (2018)
* Premis Cinematogràfics José María Forqué: millor documental.

## Referències

* ↑ 'Saura(s)': siete hijos y un documental para intentar explicar a Carlos Saura, eldiaro.es, 3 de novembre de 2017
* ↑ Papá cumple 85 años, El País, 2 de novembre de 2017
* ↑ 'Saura(s)': Carlos Saura y Félix Viscarret nos adentran en el documental, Fotogramas, 27 de swetembre de 2017
* ↑ Saura(s) a Fotogramas
* ↑ 'Saura (S)': retrato del artista esquivo, El Mundo, 3 de novembre de 2017
* ↑ Crítica Saura(s): La otra gran obra de Saura, ABC, 3 de novembre de 2017
* ↑ 'Saura(s)': la mirada de los hijos, El Periódico, 2 de novembre de 2017
* ↑ Saura(s) al web dels Premis Goya
* ↑ «Nominaciones a las Medallas del CEC». Círculo de Escritores Cinematográficos. [Consulta: 22 abril 2018].
* ↑ Carlos Saura, Medalla de Oro de los premios José María Forqué 2018, ABC, 27 de novembre de 2017

## Enllaços externs

* Saura(s) a Días de cine.
* Tràiler del documental a YouTube
# Agnarr Geirröðsson

Agnarr Geirröðsson és el fill del rei Geirröd —en nòrdic antic Geirröðr— la mitologia nòrdica. S'esmenta en el poema «Grímnismál» de l'Edda poètica, obra compilada per Snorri Sturlusonen en el segle xiii a partir fonts tradicionals més antigues. Segons «Grímnismál», el petit Agnarr ajuda al déu Odin, disfressat com a Grímnir, a escapar de Geirröd, que el volia torturar.

## Referències

* ↑ Simek (2007:4).
* ↑ Orchard (1997:25–6).

## Bibliografia

* Orchard, Andy (1997). Dictionary of Norse Myth and Legend. Cassell. ISBN 0-304-36385-5
* Simek, Rudolf (2007). Dictionary of Northern Mythology. D.S. Brewer. ISBN 0-85991-513-1
# Gloria Schoemann

Gloria Schoemann (24 de juliol de 1910-5 de setembre de 2006) va ser una editora de cinema mexicana, activa en la denominada Època d'or del cinema d'aquest país. En el seu haver va haver-hi més de 200 edicions de films llegendaris com La perla (1947) o Macario (1960). Va guanyar la Medalla al Mèrit Cinematogràfic Salvador Toscano el 1993. La seva labor va destacar a l'ésser l'ambient cinematogràfic predominantment masculí i laborar activament amb els directors més destacats de la seva època.

## Biografia

Nascuda a Mèxic, de jove va viatjar a Los Angeles on va treballar com a extra en algunes cintes. De tornada a Mèxic el 1935 va actuar a Hombres de mar del director Chano Urueta. Va prosseguir en la indústria fílmica, i el primer treball d'edició que va realitzar va ser el 1942 amb Yo bailé con don Porfirio, de Gilberto Martínez Solares.

## Filmografia selectiva

* 1944: María Candelaria d'Emilio Fernández Romo
* 1944: La guerra de los pasteles d'Emilio Gómez Muriel
* 1945: Las abandonadas d'Emilio Fernández Romo
* 1945: Bugambilia d'Emilio Fernández Romo
* 1946: Enamorada d'Emilio Fernández Romo
* 1947: La perla d'Emilio Fernández Romo
* 1949: Salón México d'Emilio Fernández Romo
* 1949: La Malquerida de Emilio Fernández Romo
* 1951: Víctimas del pecado d'Emilio Fernández Romo
* 1952: Siempre tuya d'Emilio Fernández Romo
* 1953: Captain Scarlett de Thomas Carr
* 1953: El niño y la niebla de Roberto Gavaldón
* 1954: Llévame en tus brazos de Julio Bracho
* 1954: La rebelión de los colgados d'Alfredo B. Crevenna i Emilio Fernández Romo
* 1956: A promessa d'Alfredo B. Crevenna
* 1957: Yambaó d'Alfredo B. Crevenna
* 1959: Flor de mayo de Roberto Gavaldón
* 1967: The Bandits de Robert Conrad i Alfredo Zacarias

## Premis

* Medalla Salvador Toscano al Mérito Cinematográfico, 1985.
* 1947: Premi Ariel a la millor edició per Enamorada d'Emilio Fernández Romo
* 1954: Premi Ariel a la millor edició per El niño y la niebla
* 1955: Premi Ariel al millor muntatge per La rebelión de los colgados
* 2004: Ariel d'Or durant tota la seva carrera

## Referències

* ↑ «Gloria Schoemann». [Consulta: 9 setembre 2015].
* 1 2 3 4 Dirección General de Radio, Televisión y Cinematografía. Medalla al Mérito Cinematográfico Salvador Toscano. México, 26 de abril de 1993.
* ↑ «Gloria Schoemann, pilar en la edición del cine mexicano, murió ayer», 06-09-2006. [Consulta: 9 setembre 2015].
# De Witte van Sichem

De Witte van Sichem és una pel·lícula belga de Robbe De Hert estrenada el 1980. La pel·lícula és una adaptació de la novel·la d'Ernest Claes De Witte. És la segona adaptació del llibre. L'altra pel·lícula es va estrenar el 1934 com a De Witte. El títol fa referència al sobrenom del personatge principal: Louis Verheyden, un nen ros entremaliat d'onze anys.

## Argument

A la dècada de 1900, Lewie Verheyden, de 13 anys, a qui tothom sobrenomenava Witte (estopa), a causa dels seu cabell ros blanquejats, era el tercer i últim fill d'una família pobra de treballadors agrícoles que viuen a Zichem, un antic municipi de Flandes. La seva vida no és fàcil, el pare és violent i Witte és el portador del dolor de la família. Dotat d'un caràcter rebel i turbulent, el nen es posa en situacions de conflicte amb els que l'envolten fent bromes i trucs.
Encara que dotat d'intel·ligència i una gran curiositat, no és molt bon estudiant i el seu pare l'impulsa a introduir-se en el món laboral, la qual cosa no passa sense plantejar problemes de disciplina entre el tirànic terratinent on passa les vacances escolars.

## Repartiment

* Eric Clerckx: Louis Verheyden / De Witte
* Willy Vandermeulen: pare de De Witte
* Blanka Heirman: mare de De Witte
* Paul S Jongers: el camperol Coene
* Jos Verbist: Heinke, el seu germà
* Rafaël Troch: Nis, el seu germà
* Magda De Winter: Liza, filla de Coene
* Luc Philips: sacerdot Munte
* Martha Dewachter: Rozalien
* Paul-Emile Van Royen: el professor
* Bert Struys: Wannes Raps
* Robert Lussac: Bob Storm
* Bob Van Der Veken: Mon
* Gaston Berghmans: Nand
* Chris Cauwenberghs: Koster
* Reinhilde Decleir: gitana
* Yvonne Verbeeck: minyona

## Premis

* 1980: la pel·lícula va guanyar el premi del jurat i la preferida del públic a les jornades de cinema d'Orleans.
* 1981: Grande Premio "Janela de Prat" Tomar
* 1982: Premi del jurat, mitjans de comunicació al festival internacional de cinema juvenil de Caen
* 1982: Premi d'Or Festival de Cinema de Giffoni

## Referències

* ↑ «De Witte». VPRO Cinema.
* ↑ (neerlandès) « De Witte van Sichem », in: Naslagwerk over de vlaamse film ('Het Leentje'), Brussel : C.I.A.M., 1986, p. 430-433
* 1 2 3 4 Trailler De Witte van Sichem

## Enllaços externs

* De Witte van Sichem a Dailymotion
# Alexander Molzahn

Alexander Molzahn (Frankfurt del Main, 25 d'agost de 1907 - 1 de desembre de 1998) fou un violoncel·lista i professor universitari alemany. Va estudiar a Berlín amb Georg Wille (1869–1958) i Adolf Steiner (1897–1974). Va ser professor de la Universitat de Música i Arts Escèniques de Frankfurt i va ensenyar al Dr. Hoch's Conservatory. Entre els seus alumnes hi ha Maria Kliegel, Peter Cahn, Jan Diesselhorst i Stephan Breith.

## Referències

* ↑ http://www.hooolp.com/Axel_Sebastian_Dehmelt

## Bibliografia

* Zeitzeuge des Musiklebens. Der Frankfurter Cellist Alexander Molzahn wird 90 Jahre alt. Rhein-Main-Zeitung der Frankfurter Allgemeinen Zeitung, 25. August 1997 (Artikelanfang)
# Serrat de Ramoneda

El Serrat de Ramoneda és una serra situada al municipis de la Baronia de Rialb a la comarca de la Noguera i el de Peramola a la comarca de l'Alt Urgell, amb una elevació màxima de 876 metres.
# Riu To

To és un riu de Birmània (Myanmar) una de les boques del riu Irauadi, conegut també com a China Bakir.
És una derivació del Kyun-tun o Dala del que se separa a la població de Kyun-karin, i després de córrer al sud-est per uns 112 km desaigua al golf de Martaban entre els rius Rangoon i Than-teip. La seva amplada varia entre 45 metres i 1,5 km.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Monestir de Valsamoneron

El monestir de Valsamoneron (en grec Μονή Βαρσαμόνερου o Βαλσαμόνερου) és un monestir de Grècia, a l'illa de Creta, prefectura d'Iràklio, província de Kainourion, que fou construït durant la dominació veneciana, al segle xiv. Les inscripcions més antigues són del 1332. L'ala nord fou la primera que es va construir, i fou dedicada a la Verge Maria; després es va afegir la resta. L'ala sud fou dedicada a Sant Joan el precursor i es va construir vers 1400-1428; l'ala lateral es va dedicar a Sant Phanorios i els seus frescs foren pintats el 1438 pel pintor cretenc Constantinos Ricos. Els frescs del monestir estan ben conservats. El 1947 Nikolaos Platon va supervisar els treballs de restauració: treballs més recents han estat dirigits per M. Borboudakis.

## Referències

* ↑ Greek ministry of Culture: Καθολικό μονής Βαρσαμόνερου
* ↑ Θ. Δετοράκης, Ν. Ψιλάκης, Α. Χατζηκωστής. Τα μοναστήρια της Κρήτης, εκδ. Τράπεζας Κρήτης, Αθήνα 1986.
# De Witt (Iowa)

DeWitt és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 5.049 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, DeWitt tenia 5.049 habitants, 2.071 habitatges, i 1.362 famílies. La densitat de població era de 400,3 habitants per km².
Dels 2.071 habitatges en un 33,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,5% hi vivien parelles casades, en un 10% dones solteres, i en un 34,2% no eren unitats familiars. En el 30% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 19,5% de 45 a 60 i un 17,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.720 $ i la renda mediana per família de 54.063 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.951 $ mentre que les dones 25.457 $. La renda per capita de la població era de 19.717 $. Entorn del 2,8% de les famílies i el 6,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- DeWitt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- DeWitt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sublet

Sublet (Realquiler) és una pel·lícula espanyola dirigida el 1992 per Chus Gutiérrez, autora també del guió, i que en constitueix la seva opera prima. Està basada en la seva pròpia experiència personal quan va estar vivint a Nova York entre 1983 i 1987. Segons Fotogramas la història gaudeix d'una fresca naturalitat però una mica dispersa. Fou exhibida en la secció "Opera prima" del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià.

## Argument

Narra les peripècies i el desconcert d'una jove madrilenya, Laura, que decideix canviar de vida i s'estableix en la zona més degradada de Nova York, on haurà d'aprendre a moure's en una zona on abunda la violència amb escassetat de mitjans.

## Repartiment

* Icíar Bollaín - Laura
* Awilda Rivera - Gladys
* John Kelly - Eugene
* Norm Anderson - Louie
* Kevin Baggott - Peter
* Cesar Olmos - Carlos

## Palmarès cinematogràfic
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1992

| Categoria | Persona | Resultat |
| Premi revelació | Chus Gutiérrez | Guanyadora |

### VII Premis Goya

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor director novell | Chus Gutiérrez | Nominat |

## Referències

* ↑ Sublet a Fotogramas
* ↑ Chus Gutiérrez se presenta con su autobiografía neoyorkina, El País, 21 de setembre de 1992
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1992». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2020-08-01. [Consulta: 4 agost 2019].
* ↑ Sublet al web dels Premis Goya

## Enllaços externs

* Trailer de Sublet a Youtube
# Serrat de Redoneda

El Serrat de Redoneda és un serrat del terme municipal de Tremp, antigament del de Gurp de la Conca. És just a ponent del poble de Santa Engràcia, des del qual davalla cap al fons de la vall del barranc de Seròs.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ricaud (Aude)

Ricaud és un municipi del departament de l'Aude a la regió francesa d'Occitània. El 2021 tenia 319 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 27 gener 2024].
# Goslar

Goslar és una ciutat històrica de la Baixa Saxònia, a Alemanya. És el centre administratiu del districte de Goslar, localitzat als pendents nord-occidentals del massís del Harz. Ha estat declarada Patrimoni de la humanitat per la UNESCO el 1992.

## Geografia

La ciutat es troba a la rodalia de la serra del Harz, a la frontera exterior del Salzgitter-Höhenzug; la travessa el riu Gose. Les ciutats més properes són Bad Harzburger, a 10 km a l'est, i Wernigerode, a 27 km també a l'est. Al sud es troba Osterode, a gairebé 30 km de distància. Al nord, a gairebé 16 km, la ciutat de Salzgitter; a l'oest, a 10 quilòmetres, es troba la ciutat de Langelsheim.

## Cultura i turisme

La ciutat de Goslar, les mines de Rammelsberg i el sistema hidràulic de l'alt Harz han estat declarades Patrimoni de la Humanitat.
Goslar té dues especialitats culinàries: el formatge del Harz i la cervesa Gose.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Mines of Rammelsberg, Historic Town of Goslar and Upper Harz Water Management System» (en anglès). [Consulta: 26 gener 2021].
# Aina Torres i Rexach

Aina Torres i Rexach (Barcelona, 1984) és una poeta, escriptora i periodista catalana. En qualitat de periodista, ha mantingut col·laboracions habituals a diversos mitjans de comunicació i publicacions com TV3, VilaWeb, Núvol, La Directa, El Triangle i L'Accent.
A banda, ha creat l'espectacle poeticomusical La mirada violeta. Marçal i Roig, que interpreta juntament amb la cantautora Meritxell Gené. També l'espectacle Versos, jazz i incendis en què recita poemes acompanyada del saxofonista Roger Martínez.

## Obra
### Poesia

* Dos hiverns i un incendi (Viena Edicions, 2014, Premi de Poesia Martí Dot)
* Baula de la nit (Pagès Editors, 2018)

### Assaig biogràfic

* Montserrat Roig. La memòria viva (Sembra Llibres, 2016)
* Manual de Pedrolo (Ara Llibres, 2018)
* Dones rebels. Històries contra el silenci (Sembra, 2019, il·lustracions d'Helena Pérez García)

### Llibres col·lectius

* Màtria. Noves veus poètiques dels Països Catalans (Editorial Germania, 2013)
* A Ovidi Montllor. Un temps, una estima, una idea (Lo Diable Gros, 2016)
* Terra de ningú (Pol·len Edicions, 2017)

## Referències

* 1 2 Aina Torres i Rexach al Qui és Qui de les Lletres Catalanes
* ↑ Pérez Montaner, Jaume «Màtria. Noves veus poètiques dels Països Catalans avui a l'Horiginal». Núvol, 12-03-2013 [Consulta: 1r octubre 2016].
* ↑ Néspolo, Matías «Nuevas voces de la poesía catalana». El Mundo, 04-07-2016 [Consulta: 1r octubre 2016].
* ↑ «La mirada violeta: Marçal i Roig». Cultura. Agenda. Ajuntament de Granollers, 26-04-2019. [Consulta: 22 març 2021].
* ↑ «Tocats de lletra: versos, jazz i incendis». Manresa Cultura. Ajuntament de Manresa. [Consulta: 22 març 2021].
* ↑ Aina Torres Rexach: l'hectàrea incendiada. Digital cultural Núvol, 11 de desembre de 2014.
* ↑ Nunes, Maria «La memòria, un acte d'amor». Llegir en cas d'incendi.
* ↑ ŠKRABEC, Simona «Fam de genealogies». Ara.cat, 14-01-2017.
* ↑ Llort, Lluís «L'essència d'un gran lluitador - 31 maig 2018». El Punt Avui, 31-05-2018.
* ↑ «Màtria. Noves veus poètiques dels Països Catalans avui a l'Horiginal». Núvol, 12-03-2013.
* ↑ «A Ovidi Montllor. Un temps, una estima, una idea». Núvol, 25-05-2016.
* ↑ «Terra de ningú». Catorze.cat.

## Enllaços externs

* Aina Torres i Rexach - Lloc web oficial
* Twitter
* Entrevista a Aina Torres al programa de ràdio Aparador de Poesia, 5 de febrer de 2015.
# Green Springs

Green Springs és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 1.247 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Green Springs tenia 1.247 habitants, 443 habitatges, i 317 famílies. La densitat de població era de 450 habitants per km².
Dels 443 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,3% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 28,4% no eren unitats familiars. En el 23,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,3% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 19,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.553 $ i la renda mediana per família de 43.462 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.100 $ mentre que les dones 19.659 $. La renda per capita de la població era de 17.734 $. Aproximadament el 5,4% de les famílies i el 8,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Green Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Green Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Damer (cràter)

Damer és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 60 km de diàmetre. Porta el nom de l'escultora anglesa Anne Seymour Damer (1748-1828), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2013.

## Referències

* ↑ «Damer». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 3 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Albert Moncasi Vasco

Albert Moncasi Vasco (Premià de Mar, 4 de maig de 1986) és un exjugador de basquetbol català que jugava de pivot. Els seus inicis són el Barça Cadet A després va passar pel Barça júnior i la temporada 2006-2007 va pujar el primer equip blaugrana on va jugar només un partit contra el Prokom Trefl en el qual va fer 2 punts.

## Referències

* ↑ «Albert Moncasi: La retirada de un jugador con potencial». acb.com, 11-03-2016 [Consulta: 29 octubre 2022].
* ↑ «Albert Moncasi, ¡qué bueno que volviste!» (en castellà). FEB, 18-02-2015. [Consulta: 26 novembre 2023].
# Senta Crotz de Valfrancesca

Senta Crotz de Valfrancesca (en francès Sainte-Croix-Vallée-Française) és un municipi del departament francès del Losera a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Goslarita

La goslarita és un mineral de la classe dels sulfats que pertany al grup de l'epsomita. El seu nom prové de la localitat de Goslar (Alemanya).
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la goslarita pertany a «07.CB: Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: dwornikita, gunningita, kieserita, poitevinita, szmikita, szomolnokita, cobaltkieserita, sanderita, bonattita, aplowita, boyleita, ilesita, rozenita, starkeyita, drobecita, cranswickita, calcantita, jôkokuita, pentahidrita, sideròtil, bianchita, chvaleticeita, ferrohexahidrita, hexahidrita, moorhouseita, nickelhexahidrita, retgersita, bieberita, boothita, mal·lardita, melanterita, zincmelanterita, alpersita, epsomita, morenosita, alunògen, meta-alunògen, aluminocoquimbita, coquimbita, paracoquimbita, rhomboclasa, kornelita, quenstedtita, lausenita, lishizhenita, römerita, ransomita, apjohnita, bilinita, dietrichita, halotriquita, pickeringita, redingtonita, wupatkiita i meridianiïta.
Als territoris de parla catalana ha estat descrita a la mina Atrevida (Vimbodí i Poblet, Conca de Barberà) i a la mina San Vicente (Llucena, Alcalatén).

## Referències

* ↑ «Goslarite from Atrevida Mine, Vimbodí i Poblet, Conca de Barberà, Tarragona, Catalonia, Spain». Mindat. [Consulta: 21 gener 2024].
* ↑ «Goslarite from San Vicente Mine, Lucena del Cid, Castellón, Valencian Community, Spain». Mindat. [Consulta: 20 gener 2024].
# Miersita

La miersita és un mineral de la classe dels halurs que pertany al grup de la clorargirita. Rep el seu nom de Henry A. Miers (1858-1942), professor de mineralogia de la Universitat d'Oxford.

## Característiques

La miersita és un halur de fórmula química (Ag,Cu)I. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2,5 i 3. Forma una sèrie de solució sòlida amb la marshita segons la quantitat d'argent que conté. Fa intercreixements amb la iodargirita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la miersita pertany a «03.AA - Halurs simples, sense H₂O, amb proporció M:X = 1:1, 2:3, 3:5, etc.» juntament amb els següents minerals: marshita, nantokita, UM1999-11:I:CuS, tocornalita, iodargirita, bromargirita, clorargirita, carobbiïta, griceïta, halita, silvina, vil·liaumita, salmiac, UM1998-03-Cl:Tl, lafossaïta, calomelans, kuzminita, moschelita, neighborita, clorocalcita, kolarita, radhakrishnaïta, challacolloïta i hephaistosita.

## Formació i jaciments

Sol trobar-se associada a altres minerals com: malaquita, limonita, iodargirita, cuprita o cerussita. Va ser descoberta l'any 1898 a Broken Hill, a Yancowinna Co. (Nova Gal·les del Sud, Austràlia).

## Referències

* ↑ «Miersite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 març 2016].
* ↑ «Marshite-Miersite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r març 2016].
# Ajigasawa

Ajigasawa (鰺ヶ沢町; Ajigasawa-machi) és un poble del Japó situat a la prefectura d'Aomori.

## Referències

* ↑ «Aomori (Japan): Prefecture, Cities, Towns and Villages - Population Statistics, Charts and Map» (en anglès).