OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mas Pedra Alba

El Mas Pedra Alba és una masia de Barcelona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Ubicada al districte de Les Corts, Can Bonavia afronta al passeig de Sant Francesc, en l'illa delimitada per aquest carrer i l'avinguda de Mare de Déu de Lorda. És un edifici unifamiliar d'origen incert. Podria haver hagut una preexistència però l'edifici actual és del segle xx. De volumetria semblant a una masia, disposa de tres crugies similars de pedra i una quarta afegida en època posterior. S'organitza en planta baixa, pis i golfes, aquestes sota coberta a dues vessants però d'alçada superior a les tradicionals golfes catalanes.
La façana estructura les seves obertures en eixos verticals, un per crugia, de forma simètrica i equilibrada. Les obertures són finestres gòtiques d'acurat treball de talla i un portal adovellat rematat amb escut. Aquesta composició està coronada pel finestral de les golfes format per tres arcs de mig punt suportats per pilars de pedra. Cal destacar la finestra central de la planta primera amb trencaaigües, brancals i ampits amb motllures de reminiscència goticista. La seva llinda conopial està rematada amb una petxina geometritzada. El parament de la façana està fet amb paredat de pedra vista sense revestir.
Les cobertes són inclinades de teula àrab formant les típiques vessants a dues aigües. Als perímetres es formen els ràfecs amb dos nivells de línies de maons alternats amb un nivell de caps de teula arrenglerats.
L'edifici s'inscriu dins de les obres populars de l'arquitectura catalana per la seva volumetria i disposició d'obertures a la façana. Cal destacar però, els emmarcaments de pedra de les finestres que gust historicista.

## Història

El mas Pedra Alba és una construcció molt ben trobada, ja que, ja siguin els propietaris o els constructors, es feu una excel·lent imitació de les nostres construccions rurals.
Actualment s'empra com habitacle.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Mas Pedra Alba». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2017].

## Enllaços externs

* «Mas Pedra Alba». Cercador Patrimoni Arquitectònic. Ajuntament de Barcelona.
# Jiří Tichý

Jiří Tichý (Jeneč, 6 de desembre de 1933 - Podivín, 26 d'agost de 2016) és un exfutbolista txec de la dècada de 1960.
Fou 19 cops internacional amb la selecció txecoslovaca amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1962.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de CH Bratislava i Sparta Praga.

## Referències

* ↑ Jiří Tichý - estadístiques internacionals al lloc web de l'Associació de Futbol de la República Txeca (txec)
* ↑ Jiří Tichý a National-Football-Teams.com (anglès)
# Jiří Trnka

Jiří Trnka (Pilsen, 24 de febrer de 1912 - Praga, 30 de desembre de 1969) va ser un il·lustrador, escenògraf i director de pel·lícules d'animació txec.
És reconegut per la tècnica de pas a pas o stop-motion. Als 11 anys va començar a col·laborar amb Josef Skupa, director del teatre de titelles de Plzen, i el 1936 va crear el seu propi espectacle. Acabada la Segona Guerra Mundial, va establir una unitat d'animació al Film Studio de Praga i, al llarg de la seva vida, va continuar dedicant-se a il·lustrar llibres de contes i a fer decorats per al teatre o per als seus films. Se l'ha anomenat "el Walt Disney de l'Est" tot i que, a diferència de les del creador americà, les seves pel·lícules són per a adults i esdevenen un referent fonamental en la indústria de l'animació que assoliren els països de l'Europa de l'Est. Enfront de la producció americana, l'animació de factura txeca es basa sobretot en l'animació d'objectes i també en una temàtica molt més profunda. Va rebre la Medalla Hans Christian Andersen per a il·lustradors l'any 1968, reconeixent la seva contribució professional a la literatura infantil.

## Filmografia
### Curtmetratges

* Zasadil dědek řepu (L’avi va plantar una remolatxa, 1 gener 1945). Animació.
* Pérák a SS (El saltador i els homes de la SS, 20 desembre 1946). Animació.
* Dárek (12 setembre 1947). Animació.
* Zvířátka a Petrovští (12 setembre 1947). Animació.
* Román s basou (Història del contrabaix, 1 gener 1949).
* Čertův mlýn (1 gener 1949).
* Árie prérie (1949).
* O zlaté rybce (1 gener 1951). Animació.
* Veselý cirkus (1 gener 1951).
* Dva mrazíci (1 gener 1954)
* Cirkus Hurvínek (1 gener 1955).
* Proč UNESCO? (1 gener 1958). Animació.
* Vášeň (La Passió, 1 gener 1962).
* Kybernetická babička (L'àvia cibernètica, 1 gener 1962).
* Archanděl Gabriel a paní Husa (L’arcàngel Gabriel i la senyora Oca, 1 gener 1964).
* Ruka (La mà, 26 octubre 1965).

### Llargmetratges

* Špalíček (13 desembre 1947)
* Císařův slavík (L’emperador i el rossinyol, 15 abril 1949)
* Bajaja (26 gener 1950)
* Staré pověsti české (Velles llegendes txeques, 10 setembre 1953)
* Dobrý voják Švejk (1 gener 1955)
* Sen noci svatojánské (El somni d'una nit d'estiu, 25 setembre 1959)

### Premis

* Curtmetratge de l'any de Cannes per a Zvířátka a Petrovští (1946)

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «La Filmoteca de Catalunya redescobreix el cinema d'animació de Jirí Trnka». govern.cat. [Consulta: 21 desembre 2023].
* ↑ "Hans Christian Andersen Awards". International Board on Books for Young People (IBBY). Revisat el 2 de desembre de 2023.
* ↑ "Jiří Trnka" (pp. 36). The Hans Christian Andersen Awards, 1956–2002. IBBY. Gyldendal. 2002. Organitzat per Austrian Literature Online. Revisat el 2 de desembre de 2023.
* ↑ «Vášeň». Filmoteca.cat. [Consulta: 2 desembre 2023].
* ↑ Sánchez Noriega, José Luis; Gubern, Román. Historia del cine: teoría y géneros cinematográficos, fotografı́a y televisión. Nueva edición. Madrid: Alianza, 2006. ISBN 978-84-206-7691-3.

## Enllaços externs

* Documental Jiri Trnka · Puppet Animation Master (anglès)
# Joan Facrases

Joan Facrases, en llatí Joannes Phacrases, en grec medieval Ίοαννες Φακρασής, fou un funcionari imperial romà d'Orient.
Apareix com a logoteta sota l'emperador Andrònic II Paleòleg, i fou promogut a magnus logoteta o a cancellarius sota l'emperador anomenat Miquel el Vell, probablement equivalent a l'emperador Miquel VIII Paleòleg. Va mantenir correspondència amb Jordi II de Xipre i amb Planudes. Els seus escrits judicials són àmpliament elogiats. Va viure vers el final del segle xiii.

## Referències

* ↑ 1.Phacrases, Joannes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p.229
# Jnane Bouih

Jnane Bouih (en àrab اجنان بويه, Ijnān Bwīh; en amazic ⵊⵏⴰⵏ ⴱⵯⵉⵀ) és una comuna rural de la província de Youssoufia, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 19.706 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2017. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Matthew Longstaff

Matthew Ben Longstaff (Rotherham, 21 de març de 2000) és un futbolista anglès que juga de migcampista al Newcastle United.
Es formà a les categories inferiors del Newcastle, i fou inclòs a la plantilla del primer equip en la temporada 2019–20 al costat del seu germà, Sean Longstaff. Longstaff debutà pel primer equip el 28 d'agost de 2019 contra el Leicester City a la EFL Cup. Debutà a la Premier League el 6 d'octubre del mateix any, on marcà l'únic gol en la victorià del Newcastle contra el Manchester United FC. El 8 de novembre de 2019, Longstaff fou seleccionat per representar la selecció sub-20 d'Anglaterra.

## Palmarès
### Distincions individuals

* Premier League Millor Gol del Mes: Octubre 2019

## Referències

* 1 2 «Matty Longstaff Profile» (en anglès). Newcastle United FC. Arxivat de l'original el 2019-12-16. [Consulta: 10 novembre 2019].
* ↑ Musgrove, Andrew. «Matty Longstaff on making his full-debut for Newcastle United» (en anglès). ChronicleLive, 30-08-2019. [Consulta: 10 novembre 2019].
* ↑ Hope, Craig. «Matty Longstaff scores on dream debut in win over Manchester United» (en anglès). MailOnline, 06-10-2019. [Consulta: 10 novembre 2019].
* ↑ Veevers, Nicholas. «Keith Downing picks his squad for game in Portugal and with Iceland in Wycombe» (en anglès). The Football Association, 08-11-2019. [Consulta: 10 novembre 2019].
* ↑ «Longstaff claims Budweiser Goal of the Month» (en anglès). Premier League, 09-11-2019. [Consulta: 10 novembre 2019].

## Enllaços externs

* Perfil de Matty Longstaff al lloc web del Newcastle United Arxivat 2019-12-16 a Wayback Machine.
# Sàtir de Rodes

Sàtir de Rodes (en llatí: Satyrus, en grec antic: Σάτυρος) va ser un ambaixador rodi. El govern de l'illa de Rodes el va enviar a Roma l'ant 172 aC. Va provocar un incident diplomàtic quan davant del senat romà va dirigir atacs intemperats contra el rei Èumenes II de Pèrgam, aliat romà.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XLII, 14
# Factor X (desambiguació)

«Factor X» té aquests significats:
* Factor X: franquícia de televisió internacional.
* Factor X: factor de coagulació.
# Fase de Classificació de la Copa del Món de Rugbi 1995

La Fase de Classificació de la Copa del Món de Rugbi 1995 hi van participar 45 països en cerca de 16 places per anar a Sud-àfrica.

## Equips Classificats

| Europa Anglaterra (Classificació Automàtica) França (Classificació Automàtica) Irlanda (Classificació Automàtica) Itàlia (Europa 2) Romania (Europa 3) Escòcia (Classificació Automàtica) Gal·les (Europa 1) Àfrica Sud-àfrica (Amfitrió) Costa d'Ivori (Àfrica 1) | Amèrica Argentina (Amèrica 1) Canadà (Classificació Automàtica) Oceania Austràlia (Classificació Automàtica and champion) Nova Zelanda (Classificació Automàtica) Samoa (Classificació Automàtica) Tonga (Oceania 1) Àsia  Japó (Àsia 1) |

## Classificació Automàtica

Els equips que arribaren a quarts de final a la Copa del Món de Rugbi de 1991 aconseguiren automàticament el seu bitllet per a la Copa del Món del Rugbi de 1995.
* Canadà (Quartfinalista)
* França (Quartfinalista)
* Irlanda (Quartfinalista)
* Samoa (Quartfinalista)
* Escòcia (Semifinalista)
* Nova Zelanda (Semifinalista)
* Anglaterra (Finalista)
* Austràlia (Campions)
* Sud-àfrica (Amfitrió)

## Classificacions Regionals
### Àfrica

* Costa d'Ivori (Àfrica 1)

### Europa

* Gal·les (Europa 1)
* Itàlia (Europa 2)
* Romania (Europa 3)

### Àsia

* Japó (Àsia 1)

### Amèrica

* Argentina (Amèrica 1)

### Oceania

* Tonga (Oceania 1)

## Referències

* ↑ «RUGBY WORLD CUP 1995» (en anglès). Welsh Rugby Union. Arxivat de l'original el 12 de febrer 2015. [Consulta: 3 agost 2015].
* 1 2 Barclay, Simon. Rugby World Cup 1987 - 2011 Complete Results & Statistics (en anglès). Lulu.com, 2011. ISBN 9781447899563 [Consulta: 30 juliol 2015].
# Creu Monumental de Vilagrasseta

La Creu Monumental de Vilagrasseta és una creu del poble Vilagrasseta, al municipi de Montoliu de Segarra (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una creu situada a la plaça de l'Església del poble, davant l'església parroquial de Sant Andreu.
Aquesta s'estructura a partir de graonada, fust, nus i creu. Dos graons de planta quadrada disposats en progressió decreixent formen el basament de la creu. Damunt, es disposa el fust vuitavat sense presència de sòcol i està rematat per un nus motllurat. Coronant aquesta estructura una creu que presenta els seus extrems un senzill treball motllurat.

## Història

Les creus de la Santa Missió són el testimoni de la predicació de la fe cristiana per part dels Pares Claretians molts llocs de la comarca de la Segarra, durant l'interval de temps entre els anys 40 i 50 del passat segle xx. La seqüència d'aquest acte podia variar però anava entre un i tres dies. Durant aquest període, dos Pares Claretians s'encarregaven de reunir la gent d'un poble concret i mitjançant la predicació reafirmaven la fe cristiana dels seus veïns. Els actes finalitzaven amb una missa, viacrucis, processó i s'erigia una creu amb un lloc ben visible, com podia ser l'entrada al poble.

## Referències

* 1 2 «Creu Monumental de Vilagrasseta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Creu Reial (Olesa de Montserrat)

La Creu Reial és una creu d'Olesa de Montserrat (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Del que va ser la Creu Reial només es conserva un fragment del fust que l'enlairava. Pel dibuix que tenim del mateix podem deduir que es tracta d'una columna de pedra, de planta octogonal, de superfície llisa. La secció octogonal, es converteix en estrellada en el tram superior de la columna.

## Història

No podem saber com era la creu ni el lloc exacte on estava emplaçada. Probablement, va ser enderrocada en construir unes cases al cantó esquerre del porxo de Santa Oliva, a començament del segle xviii. L'any 1983 es va descobrir en una de les cases esmentades, encastat en una paret, part d'un fust de pedra, aprofitat com a material de reompliment. Aquest fust es va identificar amb la creu que donà nom al carrer de la Creu Reial. El mot Reial ve determinat per la situació; al peu del camí Reial d'anar a Vacarisses.
Les primeres notícies documentals de la Creu Reial daten de l'any 1548 i s'allarguen fins al segle xviii.

## Referències

* 1 2 3 «Creu Reial». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Estació de trens de Niederkorn

L'Estació de trens de Niederkorn (en luxemburguès: Gare Nidderkuer; en francès: Gare de Differdange, en alemany: Bahnhof Niederkorn) és una estació de trens que es troba a Niederkorn al sud-oest de Luxemburg. La companyia estatal propietària és Chemins de Fer Luxembourgeois. L'estació és de la línia 60 CFL, que connecta la Ciutat de Luxemburg amb les Terres Roges del sud del país.

## Servei

Niederkorn rep els serveis ferroviaris pels trens de Regionalbahn (RB) amb relació a les línia 60 CFL de Ciutat de Luxemburg a Rodange.

## Referències

* ↑ «Horaris Línia 60» (PDF). cfl.lu/. Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 20 novembre 2015].

## Vegeu també

* Llista d'estacions de trens de Luxemburg

## Enllaços externs

* Niederkorn Arxivat 2014-12-21 a Wayback Machine.
* Gare Niederkorn
| Direcció precedent | Parada precedent | Trens | Trens | Trens | Parada següent | Direcció següent |
| Luxemburg | Differdange | | RB Chemins de Fer Luxembourgeois Línia 60 CFL | | Pétange | Rodange |
# Club de Deportes Antofagasta

El Club de Deportes Antofagasta és un club de futbol xilè de la ciutat d'Antofagasta. Va ser fundat el 14 de maig de 1966 i disputa els seus partits a l'estadi Regional d'Antofagasta, amb capacitat per a 26.339 espectadors.

## Palmarès

* 1 Lliga xilena de segona divisió: 1968

## Jugadors destacats

* Héctor Aldea
* Gabriel Caballero
* Marco Antonio Cornez
* Javier di Gregorio
* Patricio Galaz
* Paulo Pérez
* Pedro Reyes
* Sergio Marchant
* Francisco Valdés
* Rubén Vallejos
* Mario Vener
# Maurice Cuzin

Maurice Cuzin fou un ciclista amateur francès, que es va especialitzar en la pista. Va guanyar una medalla de plata al Campionat del món de Mig fons de 1909, per darrere de l'anglès Leon Meredith.

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
# La Vau de Dieu

La Vau de Dieu (en francès: Lavaudieu) és un municipi francès situat al departament de l'Alt Loira i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2018 tenia 249 habitants.

## Demografia

El 2007 tenia 228 habitants en 104 famílies. Hi havia 177 habitatges, 103 eren habitatges principals, 51 segones residències i 24 desocupats.

## Economia

El 2007 hi havia 137 persones en edat de treballar, de les quals 99 eren actives. Hi havia 14 empreses: una empresa extractiva, 3 empreses de construcció, una empresa de transport, 3 empreses d'hostatgeria i restauració, una empresa d'informació i comunicació, dues empreses financeres i tres empreses de serveis. L'any 2000 a Lavaudieu hi havia 17 explotacions agrícoles que conreaven un total de 506 hectàrees.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
# La importància de ser franc (pel·lícula de 2002)

La importància de ser franc (títol original: The Importance of Being Earnest) és una pel·lícula d'Oliver Parker, estrenada l'any 2002, segons la peça de teatre La importància de ser franc d'Oscar Wilde. Ha estat doblada al català

## Argument

Londres als anys 1890, Jack Worthing (Colin Firth) té un secret. Porta una vida tranquil·la i respectable en el camp, on exerceix com a protector de la bella Cecily Cardew (Reese Witherspoon); però quan necessita divertir-se, s'escapa a Londres i es fa passar pel seu imaginari germà Ernest, un home tan dissolut i extravagant com el seu íntim amic 'Algy' Algernon Moncrieff (Rupert Everett). No obstant això, l'objectiu del seu últim viatge a Londres és proposar matrimoni a la cosina de Algy, Gwendolen Fairfax (Frances O'Connor). La noia accepta la proposta, però la seva mare, la temible Lady Bracknell, que té altres plans per a la seva filla, esbrina que Jack, sent un bebè, va ser trobat en una borsa abandonada en l'Estació Victoria. Algy, aprofitant la preocupant situació del seu amic, visita a Cecily. Quan es presenta com Ernest, descobreix encantat que la noia fa temps que somia amb casar-se amb el germà errant. Però, quan Jack torna amb la notícia que el seu germà ha mort, les coses comencen a complicar-se.

## Crítica

* "Té la vigència de la qual solen gaudir les obres imperibles (...) La pel·lícula manté tot el que ha de posseir una adaptació d'aquest calibre"
* "La magistral peça còmica d'Oscar Wilde de 1895 ha estat reduïda d'una mordaç sàtira de la superficialitat de les classes altes a una ximple i efectista comèdia costumista."

## Repartiment

* Rupert Everett: Algy
* Colin Firth: Jack
* Frances O'Connor: Gwendolen
* Reese Witherspoon: Cecily
* Judi Dench: Lady Bracknell
* Anna Massey: Miss Prism
* Edward Fox: Lane

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > La importància de ser franc». [Consulta: 15 setembre 2018].
* 1 2 Holden, Stephen «FILM REVIEW; O.K., but Was It at Least A Designer Handbag?» (en anglès). The New York Times.
* ↑ Ocaña, Javier «The Importance of Being Earnest». El país.
# Ricimir

Ricimir fou fill del rei Suintila i associat al govern del Regne de Toledo pel seu pare el 625, juntament amb el seu oncle Geila. El govern de Suintila fou enderrocat el 631 per una facció rival.

## Referències

* ↑ Los Héroes y las maravillas del mundo: Dios, la tierra y los hombres ... p. 157-158, Madrid, 1855
* ↑ Edward William Whitaker A Complete System of Universal History, Volum 3, p. 24-25, London, 1821
# Richard de Bures

Richard de Bures , Gran Mestre de l'Orde del Temple de 1244 a 1247. Després de la desaparició del seu predecessor Armand de Périgord, sembla que va ser elegit de manera temporal a l'espera d'una elecció oficial.
Hi ha molt poca informació sobre la seva vida llevat que era el senyor de Chastel Blanc quan va ser elegit Gran Mestre de l'Orde, però res se sap sobre la seva elecció com a Gran Mestre.
Efectivament, la mort d'Armand de Périgord havia estat coneguda des de feia algun temps, de manera que Richard de Bures va ser citat com superior dels Templers, però sense haver estat elegit oficialment.

## Bibliografia consultada

* Demurger, Alain. Auge i caiguda dels Templers. Barcelona: Ediciones Martínez Roca, SA, 1986. ISBN 84-270-1024-9.
* Walker, Martin. La història dels Templers. Barcelona: Edicomunicación, S.A., 1993. ISBN 84-7672-503-5.
| Precedit per: Armand de Périgord | Gran Mestre 1244 - 1247 | Succeït per: Guillem de Sonnac |
# Timun Mas

Timun Mas és una editorial del grup 62 dedicada a la literatura infantil. Compta amb autors clàssics, com Enid Blyton, les obres del Teo i el Pocoyo i diversos llibres-joc. L'editorial ofereix títols per a nadons i infants i posseeix una divisió de literatura fantàstica per a adolescents. Dins aquesta línia, s'han publicat en castellà les col·leccions de Reinos Olvidados, entre altres sagues d'èxit.

## Enllaços externs

* Web oficial
# Resolució 1741 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1741 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 30 de gener de 2007. Després de reafirmar totes les resolucions sobre la situació entre Eritrea i Etiòpia, particularment les resolucions 1320 (2000), 1430 (2003), 1640 (2005), 1681 (2006) i 1710 (2006), el Consell va ampliar el mandat de la Missió de les Nacions Unides a Etiòpia i a Eritrea (UNMEE) per un període de sis mesos fins al 31 de juliol de 2007.

## Resolució
### Observacions

El Consell de Seguretat va reafirmar el seu suport al procés de pau entre els dos països i la plena implementació de l'acord d'Alger (2000) i la decisió de la Comissió de Fronteres Eritrea-Etiòpia (EEBC) que era important per a una pau duradora a la regió.
Va reafirmar la integritat i el respecte per la Zona de Seguretat Temporal (TSZ), i va encomanar a la MINUEE perquè funcionava en circumstàncies difícils.

### Actes

El mandat del mandat de la UNMEE es va ampliar per sis mesos. El Consell va aprovar la reconfiguració dels nivells de tropes de la UNMEE de 2.300 a 1.700 efectius militars, inclosos 230 observadors militars. Va exigir que Eritrea complís la resolució 1640 eliminant les seves tropes i equips de la TSZ, mentre que Etiòpia va haver d'acceptar la decisió de la decisió de la CEE sobre la frontera recíproca. A més, tant Etiòpia com Eritrea havien d'exercir la màxima restricció i abstenir-se de les amenaces i l'ús de la força.
Mentrestant, lamentant la manca de progrés en la demarcació, el Consell va demanar a totes les parts que cooperessin plenament amb l'EEBC en el procés de demarcació i proporcionin a la UNMEE l'assistència, el suport, la protecció i l'accés necessaris .
Es va demanar a la comunitat internacional que continués donant suport a la UNMEE i contribuint al fons fiduciari establert a la Resolució 1177 (1998). El secretari general de les Nacions Unides, Ban Ki-moon, havia de presentar un informe de progrés a finals d'abril de 2007.

## Referències

* ↑ «Security Council extends Ethiopia and Eritrea mission until 31 July 2007». United Nations, 30-01-2007.
* ↑ Genugten, Willem van «UN Peacekeeping In Africa and Good Governance: Challenges and Prospects». . Tilburg University, 2, 2008, p. 1–48. ISSN: 1727-3781.
* ↑ «Ethiopia: Extending UNMEE, Security Council Cuts Troop Levels». AllAfrica.com, 30-01-2007.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2007 - 2008)
* Badme
* Guerra entre Eritrea i Etiòpia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org