OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Runes armanen

Les runes armanen o futharkh armanen són un conjunt de 18 runes ideades com a oracles el 1902 per l'ocultista i místic regeneracionista del paganisme germànic Guido von List; foren publicades juntament amb les seves teories endevinatòries a la seva obra de 1908 El secret de les runes.

## Història

Guido von List afirmà que aquestes runes li van ser revelades en una visió durant la temporada d'onze mesos en la qual estigué cec després d'una operació de cataractes el 1902. Segons ell, se li va obrir un «ull interior» per mitjà del qual li fou revelat El secret de les runes. List va afirmar que el futhark armanen estava xifrat en el Rúnatal de l'Edda poètica (estrofes de la 138 a 165 del Hávamál), on de l'estrofa 147 a la 165 Odin enumera divuit desitjos, i la va denominar la Cançó de les 18 runes. List i els seus seguidors creien que les seves runes representaven les runes primigènies en les quals totes les runes històriques s'havien basat.
El llistat de List es basa principalment en les formes de runes del futhark escandinau a les quals se'ls afegeixen un parell de runes del futhorc, encara que els noms i les seves equivalències fonètiques són més properes a les del futhorc anglosaxó. A més, conserva l'ordre de l'alfabet escandinau desplaçant la runa man del lloc 13è al 15è, i col·locant les dues incorporacions del futhorc al final, l'eh amb forma de la runa ar i la runa gibor similar a gyfu.

## Les runes

Les primeres setze runes de List corresponen a les runes del futhark recent amb algunes modificacions de les formes, com alguna inversió especular o l'addició d'un traç diagonal allargat a la runa ar. A més, afegeix dues runes addicionals al final. No obstant això, els seus noms són més propers als noms de les runes del futhorc.
* Fa (amb la forma de la runa fé del futhark recent).
* Ur (com la ur del futhark recent).
* Thurs (com la thurs del futhark recent).
* Os (inversa especular d'óss del futhark recent).
* Rit (com la reid del futhark recent).
* Ka (com la kaun del futhark recent).
* Hagal (com la hagall del futhark recent).
* Nauth (com la naudr, també anomenada not).
* Is (com la ís del futhark recent).
* Ar (com l'ar de branca curta amb un traç allargat semblant a una cen invertida).
* Sig (similar a la sigel anglosaxona).
* Tyr (com la tyr del futhark recent).
* Bar (com la bjarkan del futhark recent).
* Laf (com lögr del futhark recent).
* Man (com la madr del futhark recent).
* Yr (com la yr del futhark recent però amb so [i]).
* Eh (el mateix nom que la runa eh del futhork, però amb la forma de ar).
* Gibor (nom similar a la gyfu anglosaxona i amb un parell de braços afegits a manera d'esvàstica).

## Referències

* ↑ Guido von List (1908), Das Geheimnis der Runen

## Vegeu també

* Màgia rúnica
* Rudolf John Gorsleben
* Siegfried Adolf Kummer
* Jörg Lanz von Liebenfels
* Peryt Shou
* Karl Maria Wiligut
* Runas Wiligut

## Enllaços externs

* Armanen runes de S. Hawkins (en anglès)
* Fonts truetype de les runes armanen
# Luis González

Luis González és el nom dels següents personatges:
* Luis González o Lucho González (Buenos Aires, Argentina, 1981), futbolista argentí
* Luis González de Alba (Charcas, San Luis Potosí, 1944-Guadalajara, Jalisco, 2016), literat, periodista i divulgador científic mexicà
* Luis González Bravo (Cadis, 1811 - Biàrritz, 1871), periodista i polític espanyol
* Luis González Seara (A Merca, Galícia, 1936 - Madrid, 2016), sociòleg i polític gallec que participà en diferents governs
* Luis González Tosar (Buenos Aires, 1952), escriptor gallec
* Luis González de Ubieta (Bilbao, 1899 - Bocas de Ceniza, Colòmbia, 1950), militar
* Luis Manuel González-Mata, espia i assagista espanyol del segle XX
# Philautus semiruber

Philautus semiruber és una espècie de granota que es troba a Sri Lanka.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Manamendra-Arachchi, K. & Pethiyagoda, R. 2004. Philautus semiruber. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 de gener de 2008.
# La Morera (desambiguació)

«La Morera» té aquests significats:
* La Morera, municipi de la província de Badajoz (Extremadura)
* La Morera de Montsant, municipi del Priorat, a Catalunya
* La Morera (Calonge de Segarra), masia de Calonge de Segarra, a l'Anoia
* La Morera (Manresa), masia de Manresa, al Bages
* La Morera (Torà), masia de Torà, a la Segarra
* la Morera (Castellfollit del Boix)
# Santervás de la Vega

Santervás de la Vega és un municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya). Comprèn les pedanies de Villapún i Villarrobejo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 629 | 584 | 533 | 516 |
# 1286
## Esdeveniments

* 17 de gener del 1287 del calendari julià. El rei Alfons III d'Aragó, el Liberal, inicia la conquesta de l'illa de Menorca, que va cloure amb la capitulació i signatura del pacte de Sent Agaiz dia 21 de gener, i la posterior entrada del rei a Ciutadella el dia 22.
* 15 d'agost: Enric II és coronat rei de Jerusalem a Tir. Després de la cerimònia, torna a Acre per a les festes. Unes setmanes més tard, Enric torna a Xipre i nomena el seu oncle Felip d'Ibelin com a regent (agutzil).
* Març de 1286 The Catholicon, diccionari religiós llatí és completat per Joan de Gènova.

## Naixements

* Joan III de Bretanya

## Necrològiques

* Bar Hebraeus, historiador armeni.
* Joan I el Roig, duc de Bretanya.
* 4 de setembre - Alexandre III d'Escòcia.

## Referències

* ↑ Les Quatre grans cròniques: Volum: 5. Apèndix i índex. Institut d'Estudis Catalans, 2016-08-25, p. 45. ISBN 978-84-9965-325-9.
* ↑ Runciman, Steven. A History of the Crusades (en anglès). CUP Archive, 1987-12-03, p. 332. ISBN 978-0-521-34772-3.
* ↑ Verdelho, Telmo «Dicionários portugueses, breve história». História do saber lexical e constituição de um léxico brasileiro, 20202, pàg. 15-64..
* ↑ Penman, Michael. Royal Piety in Thirteenth-century Scotland: The Religion and Religiosity of Alexander II (1214–49) and Alexander III (1249–86) (en anglès). Boydell and Brewer, 2009-03-19, p. 13–30. DOI 10.1515/9781846157707-006/pdf?licensetype=restricted. ISBN 978-1-84615-770-7.
# Ferdinand Pelzer

Ferdinand Pelzer (Trèveris, 31 d'agost de 1801 - Londres, 1861) va ser un professor de música alemany, guitarrista i compositor.
El 1821 va viure a Mülheim, on va néixer les seves filles Julia Pelzer i Catalina Josepha, que es va conèixer com a guitarrista i compositora "Madam Sidney Pratten" (1821-1895). Amb la seva família, va arribar a viure a Anglaterra a partir de 1829. Entre 1833 i 1835, va ser coeditor (amb Felix Horetzky i Leonhard Schulz) de The Giulianiad, un primer diari de guitarra. Va escriure moltes composicions curtes i arranjaments per a guitarra solista, així com acompanyaments de guitarres per a cançons populars.
Pelzer va viatjar i va ensenyar àmpliament a Anglaterra i Irlanda. Va contribuir de forma destacada a l'educació musical anglesa.
Tot i que l'ensenyament de música de Pelzer ha estat molt descuidat, la investigació sobre fonts contemporànies suggereix que el seu mètode per ensenyar el cant era millor que els de Joseph Mainzer, Bocquillon Wilhem i John Hullah.
Va morir a Londres el 1860.

## Publicacions seleccionades

* Instruccions per a la guitarra espanyola (1833)
* Music for the People, basada en el seu Sistema Universal d'Instrucció en Música (1842)

## Referències

* ↑ Button, Stuart W. «Ferdinand Pelzer: An Introduction To A Neglected Achievement». British Journal of Music Education, Vol. 6, Núm. 3, 18-12-2008, pàg. 241. DOI: 10.1017/S0265051700007208 [Consulta: 18 desembre 2018].

## Enllaços externs

* Treballs per o sobre Ferdinand Pelzer en biblioteques (catàleg WorldCat) (anglès)
# Mahdí

* Per a altres significats, vegeu «Mahdí (desambiguació)».
El mahdí (de l'àrab المهدي, al-mahdī, ‘el ben guiat’) és, segons l'escatologia musulmana, el redemptor de l'islam que deslliurarà el món de l'error, la injustícia i la tirania al costat d'Issa (Jesús) abans del Yawm al-Qiyama o ‘Dia de la Resurrecció’.
Ni el terme ni el concepte no apareixen a l'Alcorà, fent que aquesta noció no revesteixi la mateixa importància als ulls de tots els musulmans. És fonamental pels xiïtes ismaïlites i imamites però mai no ho ha estat dins del sunnisme. Tanmateix, un cert nombre de sunnites i de sufís comparteixen la reconeixença de la figura.
Antigament també va ser un títol honorífic i ha estat donat a diversos reformadors de l'islam. Al llarg de la història, aquest qualificatiu ha estat utilitzat diverses vegades per dirigents musulmans que han pretès ser el mahdí de les prediccions. Se'n poden destacar Ubayd-Al·lah (909), iniciador del Califat Fatimita, Ibn Túmart, a l'origen de l'imperi almohade i Muhàmmad Àhmad, que va encapçalar la revolució sudanesa de 1881 contra l'administració angloegípcia i fou el punt de partida del nacionalisme del Sudan.

## Al-Qàïm

El qàïm (de l'àrab: القائم, al-qāʾim, ‘el qui s'aixeca’) és una figura de la tradició xiïta sovint assimilada al mahdí però tanmateix amb connotacions específiques.

## Referències

* ↑ «Mahdí». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Peptidasa

Una peptidasa és una proteasa amb capacitat d'hidrolitzar els enllaços peptídics.
Es classifiquen en dos grans grups:
* Exopeptidases. Trenquen els enllaços peptídics dels extrems de la cadena polipeptídica alliberant d'aquesta manera els aminoàcids terminals. Les exopeptidases alhora es classifiquen en dipeptidases (només hidrolitzen dímers d'aminoàcids) i carboxipeptidases (hidrolitzen l'extrem carboxil lliure).
* Endopeptidases. Hidrolitzen enllaços peptídics situats a l'interior de la cadena polipeptídica.
Les peptidases es troben naturalment en organismes vius, on s'usen per a la digestió molecular i la reducció de proteïnes no desitjades. Les peptidases poden trencar ja siguen enllaços peptídics específics (Proteol·lisis limitada), depenent en la seqüència d'aminoàcids de la proteïna, o poden reduir un pèptid complet a aminoàcids. (proteol·lisis il·limitada). L'organisme humà disposa dels dos tipus de proteïnes a l'intestí prim. D'exopeptidasa n'és exemple l'aminopeptidasa, i d'endopeptidasa, la tripsina.
Els inhibidors de proteases naturals no s'han de confondre amb els inhibidors de proteases usats en la teràpia anti-retroviral. Alguns virus, incloent-hi al VIH, depenen de les proteases en els seus cicles reproductius, és per això que els inhibidors de proteases es desenvolupen com mètodes antivirals.
Com les peptidases són en si mateixes pèptids, és natural preguntar-se si les peptidases es poden degradar. És un fet conegut que moltes peptidases es desdobleguen a si mateixes. Això pot ser un mètode important de regulació de l'activitat de les peptidases.

## Classificació de les peptidases

Les peptidases -segons la base de dades MEROPS- es classifiquen d'acord amb les similituds de la seva estructura tridimensional. Aquestes inclouen els Clan que contenen totes les peptidases que s'han originat d'un mateix ancestre comú de peptidases. Si l'estructura tridimensional no està disponible, la classificació es fa basant-se en l'ordre dels residus catalítics de la cadena peptídica i les seqüències que els flanquegen.

## Referències

* ↑ «MEROPS - the Peptidase Database». Arxivat de l'original el 2008-07-03. [Consulta: 16 desembre 2008].
# Emmerich

«Emmerich» té aquests significats:
* Emmerich o Emmerich am Rhein, ciutat a l'estat de Rin del Nord-Westfàlia, regió administrativa de Düsseldorf, districte de Clèveris
* Lothar Emmerich (Dortmund, 1941 – Hemer, 2003), futbolista i entrenador alemany
* Max Emmerich (Indianapolis, Indiana, 1879 - 1956), gimnasta i atleta estatunidenc
* Robert Emmerich (Hanau, 1836 - Baden-Baden, 1891), compositor i director alemany
* Roland Emmerich (Stuttgart, 1955), director, guionista i productor de cinema alemany que treballa a Hollywood i en anglès
* Anne Catherine Emmerich (Coesfeld, 1774 - Dülmen, 1824), religiosa i mística catòlica.
# Glossamia trifasciata

Glossamia trifasciata és una espècie de peix de la família dels apogònids.

## Descripció

Pot arribar a fer 10 cm de llargària màxima. Té 7 espines i 9 radis tous a l'aleta dorsal i 2 espines i 8-10 radis tous a l'anal.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima tropical (3°S-8°S).

## Distribució geogràfica

Es troba a Irian Jaya (Indonèsia) i Papua Nova Guinea.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1863. Catalogue of the fishes of Lower California, in the Smithsonian Institution, collected by Mr. J. Xantus. Part IV. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 15. 80-88.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Weber, M., 1913. Süsswasserfische aus Niederländisch Süd- und Nord-Neu-Guinea. A: Nova Guinea. Résultats de l'expédition scientifique Néerlandaise à la Nouvelle-Guinée. Zoologie. Leiden. Süsswasserfische aus Niederländisch Süd- und Nord-Neu-Guinea. v. 9 (livr. 4): 513-613, Pls. 12-14.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R., 1991. Field guide to the freshwater fishes of New Guinea. Christensen Research Institute, Madang, Papua Nova Guinea.
* ↑ Kailola, P.J., 1987. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. II Scorpaenidae to Callionymidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Thresher, R.E., 1984. Reproduction in reef fishes. T.F.H. Publications, Inc. Ltd., Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. 399 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Abd al-Khalik

Abd al-Malik fou un amir turcomongol a Transoxiana, fill de Kodadad Husayni.
Va estar al costat del seu pare en l'enderrocament de Khalil Sultan i se li va confiar el comandament de la important fortalesa de Al·là (Allah Kuh). A la mort de Kodadad Husayni (juny del 1409), el presoner d'aquest, Khalil Sultan, fou portat pels seus guardians, a la fortalesa d'Allah Kuh. Xah Rukh va enviar a Xah Malik i altres amirs contra Allah Kuh amb ordre de capturar a tothom de la fortalesa. Xah Malik va arribar a la fortalesa i la va assetjar. Abd al-Khalik va alliberar a Khalil Sultan i va arribar a un acord amb ells i els dos homes van demanar l'aixecament del setge per poder sortir i anar ambdós a la cort de Xah Rukh. Khalil i Abd al-Malik van sortir i van anar a trobar a l'amir Xaikh Nur al-Din que va obtenir garanties de Xah Rukh. Es van presentar a la cort d'aquest i foren perdonats; Abd al-Khalik va rebre el govern de la regio frontererea (probablement Sairam).
El gener del 1411 el gran noyan (comandant en cap) de Transoxiana, Xah Malik, va sortir de Samarcanda i es va dirigir a Sabran de la que el revoltat Xaikh Nur al-Din va fugir. Però Xah Malik se’n va adonar que una vegada retornés a Samarcanda amb les seves tropes, Nur al-Din tornaria al lloc. Per això va escriure al governador del districte fronterer [probablement Sairam], Abd al-Khalik, demanant-li de preparar una emboscada; Abd al-Khalik, enemic jurat de Nur al-Din, va estar d'acord i es va situar al lloc adient quan Nur al-Din tornava a Sabran. Atacat per sorpresa fou derrotat completament i va haver de fugir cap al Mogolistan amb només 30 homes. Abd al-Khalik l'hauria pogut fer presoner però va pensar que si ho feia, Xah Malik no tardaria en arrabassar-li el seu govern i el va deixar fugir, limitant-se a agafar un miler de cavalls com a botí.
Al cap de pocs dies es va posar malalt i no va tardar a morir (17 dies després de la victòria). Xah Malik va nomenar al seu lloc a Timur Malik fill de Duldai o Duldaidad (un amir de gran valentia)

## Referències

* ↑ Manuscrit persa Matla-assadein ou-madjma albahrein, a Notices et extraits de la bibliotheque du Roi et autres bibliotheques, tome qatorzieme (volum 14), accesible a Google books, pàgs. 157, 158.
* ↑ Ibid, pàg. 198
# Rupen I

Rupen I (Ռուբեն Ա) (1025 - 1095) fou el fundador del Regne Armeni de Cilícia o Regne d'Armènia Menor o Regne armeni de Cilícia, suposat descendent dels bagràtides i emparentat amb Gaguik II d'Armènia. Vers el 1080 era un cap armeni de Gobidar i Goromoso, que es va instal·lar a les muntanyes de Cilícia, a Partzerpert, al nord-oest de Sis. Fou el fundador de la dinastia rubènida.
Els seljúcides no s'ocupaven de les fortaleses de muntanya i en arribar la Primera Croada van esdevenir massa ocupats; els romans d'Orient van recuperar llavors les terres de la plana però no tenien prou força per expulsar els armenis de les seves fortaleses. Durant alguns anys va lluitar amb els romans d'Orient. Va morir el 1095 i fou enterrat al monestir de Castalon. El va succeir el seu fill Constantí I d'Armènia Menor (Gosdantin I).
| Precedit per: fou el primer príncep | Regne Armeni de Cilícia | Succeït per: Constantí I d'Armènia Menor (Gosdantin I) |

## Notes

* ↑ Apareix també com Roupen, Ruben, i altres variants

## Referències

* Jacob Ghazarian, (2000), The Armenian Kingdom in Cilicia During the Crusades, Routledge Curzon.
* The Barony of Cilician Armenia (Kurkjian's History of Armenia, Ch. 27)
* René Grousset, "L'empire du Levant" París, reeedició 1992.
# Lunenburg (Vermont)

Lunenburg és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 1.328 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lunenburg tenia 1.328 habitants, 516 habitatges, i 366 famílies. La densitat de població era d'11,4 habitants per km².
Dels 516 habitatges en un 33,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 28,9% no eren unitats familiars. En el 21,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,4% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 23,1% de 45 a 60 i un 14,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.802 $ i la renda mediana per família de 33.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.793 $ mentre que les dones 18.594 $. La renda per capita de la població era de 12.804 $. Entorn del 8,7% de les famílies i el 12,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lunenburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lunenburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Penya Tallada

La Penya Tallada és un cim de 2,3 metres que es troba al municipi de Salou, a la comarca del Tarragonès.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 265142016).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# La Bretagne libertaire

La Bretagne libertaire, fou una revista bretona editada pel 1921 per Camille Le Mercier d'Erm amb l'article « La Nation bretonne et l'Internationale ». S'hi publicaren articles en francès i en bretó de personatges tan dispars com Félicité Robert de Lamennais, Ernest Renan, Olivier Souvestre, Aristide Briand, Gustave Hervé, Yves Le Febvre, G. Garantec, Émile Masson, Jos. Le Bras, Louis-Napoléon Le Roux, Le Mercier d'Erm, François Taldir-Jaffrenou, i Charles Rolland; els gravats eren de Jeanne Malivel.
El títol aparegut com a 4-5 (6a sèrie) de la revista dels primers Les Humbles (abril-maig 1921, 64 p.) de Maurice Wullens.
# Glossamia wichmanni

Glossamia wichmanni és una espècie de peix pertanyent a la família dels apogònids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 18 cm de llargària màxima.
* 7 espines i 9 radis tous a l'aleta dorsal i 2 espines i 9 radis tous a l'anal.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima tropical (2°S-4°S).

## Distribució geogràfica

Es troba des del riu Tawarin (Irian Jaya, Indonèsia) fins a les muntanyes Bewani (el nord de Papua Nova Guinea).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1863. Catalogue of the fishes of Lower California, in the Smithsonian Institution, collected by Mr. J. Xantus. Part IV. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 15. 80-88.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Weber, M., 1907. Süsswasserfische von Neu-Guinea ein Beitrag zur Frage nach dem früheren Zusammenhang von Neu-Guinea und Australien. A: Nova Guinea. Résultats de l'expédition scientifique Néerlandaise à la Nouvelle-Guinée. Süsswasserfische von Neu-Guinea ein Beitrag zur Frage nach dem früheren Zusammenhang von Neu-Guinea und Australien. v. 5 (Zool.) pt 2: 201-267, Pls. 11-13.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R., 1991. Field guide to the freshwater fishes of New Guinea. Christensen Research Institute, Madang, Papua Nova Guinea.
* ↑ Kailola, P.J., 1987. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. II Scorpaenidae to Callionymidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Thresher, R.E., 1984. Reproduction in reef fishes. T.F.H. Publications, Inc. Ltd., Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. 399 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Ferricianur

El ferricianur (en anglès ferricyanide) és l'anió [Fe(CN)₆]$^{3−}$. El seu nom sistemàtic és hexacianidoferrat (III), en nomenclatura antiga hexacianoferrat(III). La sal més comuna d'aquest anió és el ferricianur de potassi, un material cristal·lí vermell que es fa servir com oxidant en la química orgànica. Els ferricianurs amb sals ferroses permeten obtenir el pigment brillant anomenat Blau de Prússia.
El [Fe(CN)₆]$^{3−}$ consta d'un catió central de Fe$^{3+}$ coordinat amb sis lligands de cianur en geometria octaèdrica. Comparat amb els cianurs, com el cianur de potassi, els ferricianurs són molt menys tòxics perquè la unió entre el CN$^−$ i el Fe$^{3+}$ és forta. Tanmateix reaccionen amb àcidas minerals i alliberen gas de cianur d'hidrogen que és molt tòxic.
# La Poja

La Poja (en francès La Pouge) és una localitat i comuna de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. La seva població al cens de 1999 era de 78 habitants. Està integrada a la Communauté de communes du Pays Cruesa Thaurion Gartempe.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 119 | 111 | 110 | 87 | 78 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Raymond Groussaud | |
| 2008- | Jean-Claude Bussière | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.