OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 727 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 727 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 8 de gener de 1992 després de reafirmar les resolucions 713 (1991), 721 (1991) i 724 (1991), i considerant un informe del Secretari General Boutros Boutros-Ghali, el Consell va donar la benvinguda a la signatura recent d'un acord en Sarajevo pel que fa a un alto el foc dels conflictes en la República Federal Socialista de Iugoslàvia.
El Consell també va avalar una recomanació pel Secretari General en el seu reporti i va autoritzar l'enviament de 50 oficials militars d'enllaç per promoure el manteniment de l'alto el foc, instant a tots els partits de l'acord a Sarajevo que respectessin l'acord. També va instar als bel·ligerants que garantissin la seguretat del personal de les Nacions Unides i la Comunitat Europea visitant la regió, i reafirmo l'embargament d'armes aplicat a totes les repúbliques de Iugoslàvia.

## Referències

* ↑ Crocker, Chester A.; Hampson, Fen Olser; Aall, Pamela R. Leashing the dogs of war: conflict management in a divided world. US Institute of Peace Press, 2007, p. 337. ISBN 978-1-929223-97-8.
* ↑ Gowlland-Debbas, Vera; Tehindrazanarivelo, Djacoba Liva. National implementation of United Nations sanctions: a comparative study. Martinus Nijhoff Publishers, 2004, p. 10. ISBN 978-90-04-14090-5.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 701 a la 800 (1991 - 1993)
* Guerra de la independència croata
* Guerra d'Eslovènia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Trofeu Laigueglia 2016

El Trofeu Laigueglia 2016 va ser la 53a edició del Trofeu Laigueglia. Es disputà el 14 de febrer de 2016 sobre un recorregut de 192,5 km amb sortida i arribada a Laigueglia, a la Ligúria. La cursa formava part de l'UCI Europa Tour amb una categoria 1.HC.
El vencedor final fou l'italià Andrea Fedi (Southeast-Venezuela) que s'imposà amb dos segons d'avantatge sobre un grup perseguidor. Sonny Colbrelli (Bardiani CSF) i Grega Bole (Nippo-Vini Fantini) completaren el podi.

## Equips

L'organització convidà a prendre part en la cursa a tres equips World Tour, vuit equips continentals professionals, sis equips continentals i un equip nacional:
* equips World Tour: AG2R La Mondiale, FDJ, Lampre-Merida
* equips continentals professionals: Androni Giocattoli-Sidermec, Bardiani CSF, Delko-Marseille Provence-KTM, Gazprom-RusVelo, Nippo-Vini Fantini, Novo Nordisk, Team Roth, Southeast-Venezuela
* equips continentals: Amore & Vita-Selle SMP, Christina Jewelry, D'Amico Bottecchia, GM Europa Ovini, Norda-MG.Kvis, Unieuro Wilier
* equips nacionals: Itàlia

## Classificació final

| | Cilista | Equip | Temps |
| 1 | Andrea Fedi (ITA) | Southeast-Venezuela | 5h 00' 55" |
| 2 | Sonny Colbrelli (ITA) | Bardiani CSF | + 2" |
| 3 | Grega Bole (SLO) | Nippo-Vini Fantini | + 2" |
| 4 | Fabio Felline (ITA) | Itàlia | + 2" |
| 5 | Francesco Gavazzi (ITA) | Androni Giocattoli-Sidermec | + 2" |
| 6 | Diego Ulissi (ITA) | Lampre-Merida | + 2" |
| 7 | Arthur Vichot (FRA) | FDJ | + 2" |
| 8 | Matteo Busato (ITA) | Southeast-Venezuela | + 2" |
| 9 | Matteo Montaguti (ITA) | AG2R La Mondiale | + 2" |
| 10 | Pierre Latour (FRA) | AG2R La Mondiale | + 8" |

## Referències

* ↑ «Andrea Fedi gana el trofeo Laigueglia, su primer triunfo profesional». El Mundo Deportivo, 14-02-2016 [Consulta: 29 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Trofeu Laigueglia 2016 - Lloc web oficial
# Rieulay

Rieulay és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 6.040 habitants. Limita al nord amb Marchiennes, a l'est amb Wandignies-Hamage i Fenain, al sud amb Somain, al sud-oest amb Pecquencourt i Bruille-lez-Marchiennes i a l'oest amb Vred i Pecquencourt.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.071 | 1.034 | 1.088 | 1.271 | 1.278 | 1.423 | 1.450 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2006 | Daniel Mio | |
| 2006- | Laurent Houllier | PS |
# Rieux-en-Cambrésis

Rieux-en-Cambrésis és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 1.454 habitants. Limita al nord amb Iwuy, al nord-est amb Villers-en-Cauchies, a l'oest amb Cambrai, al sud-oest amb Cagnoncles, al sud amb Carnières i al sud-est amb Avesnes-les-Aubert.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.565 | 1.410 | 1.421 | 1.384 | 1.416 | 1.360 | 1.454 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1977-2001 | Christian Bataille | PS |
| 2001- | Michel Moussi | |
# Rieux

Rieux és el nom dels següents llocs:
* Rieux (Ar Mor-Bihan), municipi francès al departament d'Ar Mor-Bihan (regió de Bretanya)
* Rieux (Marne), municipi francès al departament del Marne (regió d'Alsàcia - Xampanya-Ardenes - Lorena)
* Rieux (Oise), municipi francès al departament de l'Oise (regió de Nord - Pas de Calais - Picardia)
* Rieux (Sena Marítim), municipi francès al departament del Sena Marítim (regió de Normandia)
* Rieux-de-Pelleport, municipi francès al departament d'Arieja (regió de Migdia-Pirineus)
* Rieux-en-Cambrésis, municipi francès al departament de Nord (regió de Nord – Pas de Calais)
* Rieux-en-Val, municipi francès al departament de l'Aude (regió de Llenguadoc-Rosselló)
* Rieux-Minervois o Rius de Menerbés
* Rieux-Volvestre, municipi francès al departament d'Alta Garona (regió de Migdia-Pirineus)
* Any-Martin-Rieux, municipi francès al departament de l'Aisne (regió de Nord - Pas de Calais - Picardia)
* Cantó de Rieux-Volvestre, cantó francès al districte de Muret (departament de l'Alta Garona, regió de Migdia-Pirineus)
# Ualabi rupestre de Prosèrpina

El ualabi rupestre de Prosèrpina (Petrogale persephone) és una espècie de ualabi rupestre restringida a una petita àrea del Parc Nacional Conway, el Parc Nacional Dryander i el Parc Nacional de l'illa Gloucester i al voltant del poble d'Airlie Beach, tots al comtat de Whitsunday de Queensland (Austràlia). És l'única espècie amenaçada del seu gènere, segons la UICN.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 68. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
* ↑ Burnett, S.; Winter, J. Petrogale persephone. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 29 desembre 2008.
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :
# Trommald

Trommald és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 125 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Trommald tenia 125 habitants, 47 habitatges, i 28 famílies. La densitat de població era de 13 habitants per km².
Dels 47 habitatges en un 38,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,2% hi vivien parelles casades, en un 2,1% dones solteres, i en un 40,4% no eren unitats familiars. En el 31,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,5.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,2% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 31,2% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 126,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.500 $ i la renda mediana per família de 42.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 43.333 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 14.714 $. Entorn del 9,7% de les famílies i el 16% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Trommald». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Trommald». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Roques de Puigpicat

El Roques de Puigpicat és una muntanya de 687 metres que es troba al municipi d'Olost, a la comarca del Lluçanès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Una porta a la salut

Una porta a la salut és una escultura situada davant la façana principal de l'Hospital Universitari Vall d'Hebron, al barri de Montbau de Barcelona. Obra de l'escultor Josep Bofill i Moliné, es va inaugurar l'11 de març del 2013. Està emplaçada sota la visera que cobreix la torre de formigó dels ascensors que pugen de l'aparcament fins a l'entrada de l'edifici sanitari històric. L'obra va ser finançada amb l'1% de la construcció de l'aparcament subterrani.
L'escultura consta de set columnes d'acer patinable, d'uns dos metres d'alçada, sobre les que hi ha set caps d'una persona fets de resina. Els caps dels extrems estan difuminats, i gradualment els caps van perfilant-se fins a arribar al central, que té les faccions perfectament definides, representant el pas d'un cos malalt a un sà. Una porta també d'acer patinable de cinc metres d'alçada, que dona nom a l'escultura, flanqueja el conjunt, que està sobre una peanya trapezoïdal metàl·lica.

## Referències

* 1 2 «Art públic». Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «BCNROC Barcelona». Ajuntament de Barcelona.
# Universitat de Primorska

La Universitat de Primorska és una universitat eslovena situada a Koper, ciutat coneguda també com Capodistria ja que aquesta és la seva denominació en italià. El nom de la universitat és la paraula en eslovè que nomina regió en la qual està situada, Primorska, que significa Litoral.
És la tercera universitat d'Eslovènia després de la Universitat de Ljubljana i la Universitat de Maribor. Va ser fundada el 29 de gener de 2003. La universitat compta amb sis facultats: Facultat de Ciències de l'Educació, Facultat d'Humanístiques, Facultat de Matemàtiques, Ciències Naturals i Informàtica; Facultat de Turisme i la Facultat de Gestió empresarial.

## Rectors

* Lucija Čok (2003–2007)
* Rado Bohinc (2007–2011)
* Dragan Marušič (2011–2019)
* Klavdija Kutnar (2019–avui)

## Referències

* ↑ "About the University of Primorska", University of Primorska, 3 March 2018 Arxivat 2018-03-04 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Universitat de Primorska - Lloc web oficial
# Roquerol pàl·lid

El roquerol pàl·lid (Ptyonoprogne obsoleta) és una espècie d'ocell de la família dels hirundínids (Hirundinidae). Es troba al nord d'Àfrica i al sud-oest d'Àsia, fins a l'est del Pakistan. Habita els roquissars, les zones desèrtiques i les àrees urbanes. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Roquerol pàl·lid». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Swallows» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 12 setembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 609. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Pale Rock Martin. Ptyonoprogne obsoleta» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2017. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Roquerol eurasiàtic

El roquerol eurasiàtic, roquerol, roquer, roquisser o cabot de roca (Ptyonoprogne rupestris) és una espècie d'ocell de la família dels hirundínids (Hirundinidae). Es reprodueix a les muntanyes del sud d'Europa, al nord-oest d'Àfrica i al llarg del Paleàrtic. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Descripció

És prou gros i compacte (15 cm.), amb un cos més arrodonit que el d'altres espècies pròximes, un coll ample i ales amples i punxegudes.
El plomatge del coll és tènuement llistat i força fosc. Les plomes de la cua (rectrius) tenen un lleuger puntejament blanc i no són tan clarament enforquillades com en la resta d'orenetes. El plomatge en general és marronós, tot i que la zona inferior és molt més clara.

## Comportament

Té un vol poderós i àgil, plana amb les ales totalment planes i esteses, podent girar-se, virar i avançar a gran velocitat fent una petita sèrie d'aletejos ràpids.
Normalment se'l veu volar a grans altures, o patrullant al costat de grans cingleres.

## Hàbitat

Cria en coves i cavitats, precipicis i (rarament) en espais buits d'edificis. Es troba a totes les altituds, fins i tot per damunt de 2000 m. en zones allunyades de muntanya. Migrador al nord de la península Ibèrica, resident o migrador de curta distància a les zones de més al sud.

## Referències

* ↑ «Roquerol eurasiàtic». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ Oronetes i falcies de Puçol. Cartell editat per l'Ajuntament de Puçol i Acció Ecologista - Agró. 2016
* ↑ DIEC
* ↑ «Swallows» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 12 setembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 609. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Eurasian Crag Martin. Ptyonoprogne rupestris» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2017. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Roquerol isabelí

El roquerol isabelí o roquerol africà (Ptyonoprogne fuligula) és una espècie d'ocell de la família dels hirundínids (Hirundinidae). Habita penya-segats, barrancs i ciutats de l'Àfrica subsahariana. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Roquerol isabelí». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ Fitxa del roquerol africà a Birdguides Arxivat 2012-11-08 a Wayback Machine. Rev. 20/01/2013 (anglès)
* ↑ «Swallows» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 12 setembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 609. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Large Rock Martin. Ptyonoprogne fuligula» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Romano Guardini

Romano Guardini (Verona, Itàlia, 17 de febrer de 1885 - Múnic, 1 d'octubre de 1968) va ser un sacerdot, pensador, escriptor i acadèmic catòlic alemany. Va desenvolupar els seus estudis i el seu treball acadèmic a Alemanya. Se'l considera un dels teòlegs més acreditats del segle XX: la seva influència es va estendre a figures com el filòsof Josef Pieper, el seu amic el director d'orquestra Eugen Jochum, el sacerdot Luigi Giussani (fundador del moviment Comunió i Alliberament), l'educador Félix Messerschmid, Heinrich Getzeny, l'arquitecte Rudolf Schwarz, el filòsof Jean Gebser, i els papes Benet XVI i Francesc.

## Biografia

Va néixer a Verona però amb només un any la seva família es va mudar a Magúncia (Alemanya). Va viure la major part de la seva vida en aquest país, on el seu pare va treballar com a diplomàtic.
Es va ordenar sacerdot de l'Església Catòlica l'any 1910, i va ser un dels líders dels moviments espirituals i intel·lectuals que van desencadenar després les reformes aprovades pel Concili Vaticà II.
El 1922 esdevení professor de Teologia Dogmàtica a Bonn. En 1923 se li va donar una posició en filosofia de la religió a la Universitat de Berlín, que va mantenir fins a ser forçat a renunciar pels nazis l'any 1939. El 1945 Guardini va ser nomenat professor de la Facultat de Filosofia de la Universitat de Tubinga, i va donar lliçons de filosofia de la religió. Finalment, l'any 1948 es va convertir en professor també de filosofia de la Universitat de Múnic, on va romandre fins a retirar-se, per raons de salut, el 1962.

## Premis i reconeixements

L'any 1952 va obtenir el premi de la pau dels llibreters alemanys, i l'any 1961 li fou atorgat el Premi Erasme.

## Vegeu també

* Personalisme

## Bibliografia

* López Quintás, Alfonso. Romano Guardini, maestro de vida (en castellà). Madrid: Ediciones Palabra, 1998. ISBN 84-8239-258-1.

## Referències

* 1 2 3 Santidrián, Pedro R. Diccionario breve de pensadores cristianos (en castellà). Estella: Editorial Verbo Divino, 1991, p. 215. ISBN 9788471517241.
* ↑ López Quintás, Alfonso. «Romano Guardini» (en castellà). Philosophica: enciclopèdia filosófica on line, 2009. [Consulta: 11 abril 2022].
* 1 2 3 Fernández, Tomás; Tamaro, Elena. «Biografía de Romano Guardini» (en castellà). Biografías y Vidas, 2004. [Consulta: 11 abril 2022].

## Enllaços externs

* Blog sobre Romano Guardini
* Guia temàtica de Romano Guardini de la Universitat de Navarra
# Ust-Port

Ust-Port (en rus: Усть-Порт) és un poble (un possiólok) del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 338 habitants. Pertany al districte de Dudinka.

## Referències

* ↑ «Территории Красноярского края». Arxivat de l'original el 2013-05-04. [Consulta: 25 abril 2013].
# Ust-Lópiu

Ust-Lópiu (en rus: Усть-Лопъю) és un poble (un possiólok) de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 259 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Truscottita

La truscottita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la reyerita. Va ser anomenada en honor de Samuel John Truscott (1870-1950), professor de mineria de la Royal School of Mines de Londres.

## Característiques

La truscottita és un fil·losilicat de fórmula química Ca$_{14}$Si$_{24}$O$_{58}$(OH)₈·2H₂O. Cristal·litza en el sistema trigonal. Apareix en forma d'escates, en agregats esferoides, de fins a 7 mm amb una estructura fibrosa i escatosa. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al: Museu d'Història Natural de Londres (exemplar 1925,1044).
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la truscottita pertany a «09.EE - Fil·losilicats amb xarxes tetraèdriques de 6-enllaços connectades per xarxes i bandes octaèdriques» juntament amb els següents minerals: bementita, brokenhillita, pirosmalita-(Fe), friedelita, pirosmalita-(Mn), mcgillita, nelenita, schal·lerita, palygorskita, tuperssuatsiaïta, yofortierita, windhoekita, falcondoïta, loughlinita, sepiolita, kalifersita, gyrolita, orlymanita, tungusita, reyerita, natrosilita, makatita, varennesita, raïta, intersilita, shafranovskita, zakharovita, zeofil·lita, minehil·lita, fedorita, martinita i lalondeïta.

## Jaciments

La va truscottita ser descoberta a la mina Lebong Donok, a Bengkulu (Sumatra, Indonèsia). També ha estat descrita als Estats Units, França, Israel, el Japó, Sud-àfrica.

## Referències

* 1 2 «Truscottite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 desembre 2019].
* ↑ «Truscottite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 8 de maig 2019. [Consulta: 5 febrer 2020].
# Rotterdam Ahoy

Rotterdam Ahoy (sovint anomenat només Ahoy) és un centre de convencions i pavelló esportiu localitzat a Rotterdam, Països Baixos. Des de la seva obertura el 1950, el centre ha allotjat moltes exposicions, concerts i esdeveniments esportius. El centre està format per tres parts principals: el "Beurs- & Evenementenhallen", "Congres- & Vergadercentrum" i "Sportpaleis". El local principal de concerts, el Sportpaleis van Ahoy, va obrir el 15 de gener de 1971.

## Enllaços externs

* ahoy.nl
# Riu de les Esglésies

El riu de les Esglésies és un riu de Catalunya, afluent del riu Bòssia. Discorre pel terme de Sarroca de Bellera, al Pallars Jussà. El seu naixement, per poca distància, és, però, dins de l'antic terme de Benés, de l'Alta Ribagorça.
Es forma per la unió de dos altres rius: el de Manyanet i la Valiri, des del nord i des del nord-est, respectivament. Tots dos s'ajunten a la Mola d'Amunt, naixent així el riu de les Esglésies. És just al damunt de l'extrem nord del sector occidental del terme primigeni de Sarroca de Bellera. En el terme actual, queda just al centre.
De seguida que es forma rep per l'esquerra la Llau dels Reners, que ve de llevant, i poc després arriba al lloc de les Esglésies, que queda a ponent del riu. El barranc de Canarill arriba per la dreta, de manera que deixen el poble de les Esglésies en un coster entre els dos.
Just en aquell lloc des del sud-est s'hi aboca el barranc dels Mians, que procedeix del sud de Buira. Al cap de poc, per la dreta hi arriba el barranc del Bosc, just ran del càmping instal·lat en aquest lloc, on el riu es decanta lleugerament cap a l'oest. Aviat li arriba, per l'esquerra, el barranc dels Puancs, i al cap d'una mica més arriba als peus de Castellgermà, que queda enlairat a la dreta del riu. Just en aquest lloc li arriba de ponent el barranc de la Santa.
Decantant-se en el darrer tram molt lleugerament cap a l'est, arriba a Xerallo, i a l'extrem sud-est d'aquest poble i fàbrica de ciment arriba per la dreta el barranc d'Ardia. De seguida s'uneix amb el barranc de Perves per tal de constituir, tots dos, el riu Bòssia.

## Barranc de Mians

El barranc dels Mians és un barranc, afluent del riu de les Esglésies. Discorre íntegrament pel terme de Sarroca de Bellera, al Pallars Jussà. Més de la meitat del recorregut, la part alta, era dins de l'antic terme de Benés. El barranc es forma al vessant sud-occidental del Pui de Far, i baixa en direcció a ponent, passant al cap de poc pel sud de Buira. Quan és just a llevant d'aquest poble rep dos barrancs afluents: per la dreta, el barranc de Sobarriu, i al cap de poc, per l'esquerra, el barranc de l'Obac. A partir d'on torç lleugerament cap al nord-oest, i va en direcció a les Esglésies, poble davant del qual s'aboca en el riu de les Esglésies.

## Referències

* ↑ «Butlletí de la Secció Excursionista de l'Ateneu de Sant Just Desvern, núm. 326», setembre/octubre 2016. [Consulta: 14 març 2021].
* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tucanet bec-estriat

El tucanet bec-estriat (Aulacorhynchus sulcatus) és una espècie d'ocell de la família dels ramfàstids (Ramphastidae) que habita la selva humida i transformada, i encara ciutats, de les zones de muntanya del nord-est de Colòmbia i oest de Veneçuela.
# Roberto Mosquera

Roberto Mosquera és el nom dels següents personatges:
* Roberto Mosquera i Castell (Palma, 1958) escriptor mallorquí.
* Roberto Orlando Mosquera Vera (Lima, 1956) futbolista peruà.