OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Karina Fulladosa Leal

Karina Fulladosa-Leal és una investigadora social i activista de Sindillar/Sindihogar. És doctorada per la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) en psicologia social amb la tesis: Mujeres en movimiento: ampliando los márgenes de participación social y política en la acción colectiva como trabajadoras del hogar y el cuidado (2017) La seva investigació se centra en un dels aspectes que emergeixen a partir del nou reordenament geopolític i que té a veure amb la divisió sexual, social i internacional dels treballs de reproducció. Això ha portat a la feminització de la migració i la inserció de les dones en múltiples circuits de cura, travessats per un context complex de discriminació caracteritzat per l'explotació, la pobresa, la desigualtat, els prejudicis i la informalitat.
La seva principal aportació ha estat el concepte de “mimopolítica” que fa referència a un conjunt de pràctiques que tenen a veure amb la política de la cura en involucrar-se afectiva i políticament en processos de transformació social i reivindicació de condicions dignes de treball i vida.
És autora de diversos articles: “Una aproximación a los procesos de subjetivación de las trabajadoras del hogar y el cuidado sindicalizadas” 2013. “Creando puentes entre la formación y la creatividad: Una experiencia de investigación activista feminista” 2014, “Sindicalismo: continuidad o ruptura. Reflexiones compartidas en torno a la acción colectiva con las trabajadoras del hogar y el cuidado” entre d'altres.
És membre del grup Fractalidades en Investigaciones Críticas (FIC). Dins de les seves inquietuds tant socials com humanes es dedica a acompanyar processos vitals com a terapeuta bioenergètica coneixements que aplica a la seva quotidianitat.
Actualment forma part de la junta del Centre de Dones Francesca Bonnemaison – La Bonne.

## Referències

* ↑ Fulladosa-Leal, Karina. Mujeres en movimiento: ampliando los márgenes de participación social y política en la acción colectiva como trabajadoras del hogar y el cuidado (Tesi: Doctorat). Universitat Autònoma de Barcelona, 2017-09-12.
* ↑ «Arte y Mimo Política | Sindillar» (en castellà). [Consulta: 2 novembre 2022].
* ↑ Fulladosa-Leal, Karina «Una aproximación a los procesos de subjetivación de las trabajadoras del hogar y el cuidado sindicalizadas» (en castellà). Summa psicológica UST (En línea), 10, 1, 01-12-2012, pàg. 23–35. ISSN: 0719-448x.
* ↑ Fulladosa-Leal, Karina «Creando puentes entre la formación y la creatividad: Una experiencia de investigación activista feminista» (en castellà). Universitas Humanística, 79, 79, 2015. DOI: 10.11144/Javeriana.UH79.cpfc. ISSN: 2011-2734.
* ↑ Fulladosa, Karina «Sindicalismo: continuidad o ruptura. Reflexiones compartidas en torno a la acción colectiva con las trabajadoras del hogar y el cuidado» (en castellà). Psicología, Conocimiento y Sociedad, 5, 2, 19-10-2015, pàg. 62–95. ISSN: 1688-7026.
# Waroux

El castell de Waroux és un castell de Bèlgica situat a Alleur, un poble del municipi d'Ans. Durant l'edat mitjana era la seu d'una senyoria que pertanyia al comtat de Loon. Era le seu d'un dels dos bàndols de la «Guerra dels Awans i Waroux» a principis del segle xiv. El 1525 passà per casament a la casa de Merode, el 1525 am canonge Michel Clerx del capítol de la Catedral de Sant Lambert de Lieja. Des del 1904 és propietat privada de la nissaga dels Everard de Harzir qui després d'una restauració el van ocupar fins al 1986 quan el van vendre a Léon Janssis. El municipi d'Ans el va comprar l'1 de gener del 2005. L'edifici actual no porta gaire traces de la construcció militar de l'edat mitjana. Des del segle xvi a poc a poc es va transformar en residència d'estiueig. La torre de l'homenatge va ser transformada en lloc de sojorn principal. Al segle xix es van crear obertures a la muralla per obrir la vista al parc. Al costat del castell es troba la masia castral, una típica masia quadrilateral d'Haspengouw, també un monument llistat. El nom derivaria del patronimi germànic: warwulf compost de war, protecció, guerra i wulf, llop.
Avui conté despatxos de l'ajuntament i serveix per a exposicions i altres activitats culturals.

## Referències

* 1 2 Remiche, Jean (red.). Le patrimoine monumental de la Belgique / 8,2. Wallonie. Province de Liège. Arrondissement de Liège. L - V. (en francès). volum 8². Liége: Editions Mardaga, 1980, p. 31-34. ISBN 9782802100317.
* ↑ «Histoire du château» (en francès). Ajuntament d'Ans. Arxivat de l'original el 2017-06-29. [Consulta: 14 novembre 2017].
* ↑ Morlet, Marie-Thérèse. Dictionnaire étymologique des noms de famille (en francès). Nouv. éd. rev. et augm. París: Perrin, 1997. ISBN 9782262013509.
# Lucie Daouphars

Lucie Daouphars, coneguda com a Lucky (Saint-Maudé, Guiscriff, 14 de juliol de 1922-París, 16 de juliol de 1963) va ser una model de passarel·la francesa.
Als setze anys va casar amb un noi de dinou i van marxar a París. A l'any següent la parella va tenir un fill, però el marit els va abandonar. Daouphars va haver de buscar ocupacions ocasionals, així va ser soldadora en una fàbrica i costurera a domicili.
Per aquesta última activitat va arribar a fer de maniquí per a Jacques Fath. En 1950 va passar a modelar per a la societat Christian Dior S.A. Dior va dir d'ella que era “la moda convertida en espectacle teatral. Segons el seu capritx pot fer una comèdia o un drama d'un vestit”.
En 1958 va abandonar l'activitat professional, fundant el Sindicat de Maniquins de París i creant una escola de models. Ja en 1954 ja havia creat una mutualitat per ajudar a les maniquins necessitades.
Va morir de càncer.

## Referències

* 1 2 3 4 Crespo Arrufat, Luis. Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana. Suplemento anual, 1963-1964 (en castellà). Madrid: Espasa-Calpe, 1968, p. 230. ISBN 8423945960.
* 1 2 3 4 5 «Lucky. De la ferme bretonne aux salons de Dior» (en francès). Le Telegramme, 25-06-2012.
# Ezterenzubi

Ezterenzubi (en francès i oficialment Estérençuby), és un municipi de la Nafarroa Beherea (Baixa Navarra), un dels set territoris que formen Euskal Herria, al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània. Limita amb les comunes d'Ahatsa-Altzieta-Bazkazane i Aintzila al nord, Lekunberri a l'est i Eiheralarre a l'oest

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1901 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 661 | 530 | 503 | 512 | 457 | 427 | 382 |
| A partir de 1962, el cens té en compte la població resident definida com a "Population sans doubles comptes" per l'INSEE |||||||
# Godofreu de Pitten

Godofreu de Pitten († 1050), fill d'Arnold II de Wels-Lambach, fou co-marcgravi d'Estíria associat al seu pare el 1042 per fer front a la invasió dels magiars; els va rebutjar i l'emperador Enric III el va premiar amb el comtat de Pitten i un ric tresor. Des 1042 apareix amb títol de marcgravi al costat del seu pare.
El 1050 en una horrible matança al castell de Lambach, Godofreu, la seva mare, el seu germà Arnold III i la seva dona van ser massacrats. El pare, Arnold II, va dedicar llavors el castell a edifici religiós. Per manca de fills el marcgraviat va passar a la mort d'Arnold II el 1055, a Ottokar I de Chiemgau, que governava el Traungau, l'Enns i el Paltenthal i la família del qual és coneguda com els Traungauer (després els Ottokars).

## Referències

* Article Wels-Lambacher de la wikipèdia alemanya
# Ostsiedlung

Ostsiedlung és el terme alemany per a designar la colonització alemanya a l'Europa Central i Oriental que va començar al segle xii i va concloure al segle xv, encara que amb eventuals episodis els segles xvi i xvii. Aquesta colonització fou majoritàriament revertida a la fi de la Segona Guerra Mundial.

## Inicis

Des que l'Imperi Carolingi es va fraccionar al segle ix, durant l'alta edat mitjana, els seus successors a la zona més oriental de l'Imperi, iniciat per Lluís el Germànic, van dirigir els seus afanys de conquesta cap a les terres situades a l'est de l'Elba, poblades per pobles indoeuropeus de caràcter tribal, com els wends i sòrabs. L'expansió dels monarques alemanys cap a aquests pobles i els seus veïns eslaus va tenir èxit al principi, colonitzant Mecklenburg i Brandenburg. Poc després era conquerit i germanitzat el regne de Saxònia, però la mala situació econòmica durant la Baixa edat mitjana va impedir una colonització alemanya ràpida i adequadament desenvolupada, limitant-se a la simple migració de clans i a la germanització dels territoris entre els rius Elba i Oder.
Tot i així, la població alemanya va créixer durant la Baixa Edat Mitjana, quan el fraccionament del Sacre Imperi Romanogermànic va generar un increment de l'activitat econòmica en territori alemany i millors condicions de vida per a la població. Però això, va comportar també un important creixement de la població als límits tradicionals de l'antic Imperi Carolingi el qual es circumscrivia l'àrea de població alemanya, causant que la colonització alemanya de territoris orientals aparegués com una solució a la pressió demogràfica sobre les terres cultivables.
Aquesta nova situació va estimular moviments de població des de Renània, Flandes i Saxònia, territoris del Sacre Imperi Romanogermànic, cap a assentaments entre els rius Elba i Saale, així com cap a les regions bàltiques i de Polònia, llavors poblades per eslaus i a la regió bàltica per bàltics. Aquests moviments van ser recolzats per la noblesa alemanya, els reis polonesos, els ducs i l'església medieval, en perjudici de grups ètnics bàltics. Els territoris a l'est del riu Oder estaven habitats per diversos grups ètnics, com wends i prussians, ètnicament eslaus però amb una organització política menys evolucionada que la dels regnes alemanys. La monarquia polonesa dels Piast va apreciar aquesta colonització alemanya, ja que permetia revaloritzar terres poc explotades i incrementar les rendes dels governants en establir un vassallatge feudal als colons alemanys. La poca densitat de població d'aquestes terres estimulava als senyors locals a proposar l'emigració d'alemanys com una possibilitat d'explotar terres cultivables i dinamitzar l'economia de zones poc atractives.
En aquest marc, hi ha hipòtesis que suggereixen que la desaparició dels nens de la llegenda del Flautista d'Hamelin, en realitat, es va tractar d'un moviment migratori cap a terres de l'est per a la seva colonització.

## Vegeu també

* Mitteleuropa
* Història de la població alemanya a l'Europa central i de l'est
# Julio César Méndez Montenegro

Julio César Méndez Montenegro (Ciutat de Guatemala, 23 de novembre de 1915 - 30 d'abril de 1996). Professor i després degà de la Facultat de Dret de la Universitat de San Carlos de Guatemala, va ser part en el moviment revolucionari del 20 d'octubre de 1944 i president de la República de Guatemala entre l'1 de juliol de 1966 i l'1 de juliol de 1970, sent l'únic civil a ocupar la presidència de la República dins del període comprès entre 1950 i 1986.

## Referències

* ↑ «Presidentes de Guatemala: Lic. Julio César Méndez Montenegro (1 juliol 1966 – 1 juliol 1970)» (en castelà). [Consulta: 23 setembre 2014].
# Districte de Ribáuè

El districte de Ribáuè és un districte de Moçambic, situat a la província de Nampula. Té una superfície de 6.281 kilòmetres quadrats. En 2007 comptava amb una població de 208.466 habitants. Limita al nord i nord-oest amb el districte de Lalaua, a l'oest amb el districte de Malema, al sud amb els districtes d'Alto Molócue i Gilé (de la província de Zambézia) i a l'est els districtes de Murrupula, Nampula i Mecubúri.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en dos postos administrativos (Cunle, Iapala i Ribaué), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Chinga:
** Cunle
* Posto Administrativo de Iapala:
** Iapala
** Norre
* Posto Administrativo de Ribaué:
** Vila de Ribaué
** Chica
** Namigonha

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2008-03-08. [Consulta: 8 març 2008].
# Walden

«Walden» té aquests significats:
* Walden, o la vida als boscos, obra de l'escriptor i pensador Henry David Thoreau.
* Walden (Colorado)
* Walden (Tennessee)
* Walden (Vermont).
* Estació de Walden, estació de la línia T3 de la xarxa del Trambaix de l'àrea metropolitana de Barcelona.
* Estany de Walden, estany a Concord (Massachusetts, EUA).
* Walden 2, novel·la de Burrhus Frederic Skinner.
* Walden 7, edifici a Sant Just Desvern (Catalunya).
* Paul Walden (Cēsis, Imperi Rus, 1863 - Gammertingen, Alemanya, 1957), químic rus nacionalitzat alemany.
# Llista de motors d'aviació fabricats a Espanya

A la indústria catalana i per afegit espanyola, hi ha hagut molts exemples de fabricació de motors d'aviació, moltes vegades fruit de la inventiva d'eminents enginyers, encara que també s'han produït motors amb llicència o senzillament afusellats, d'altres productes que es feien a l'estranger.
Aquesta és la llista de motors d'aviació espanyols, molts d'ells exemplars únics, ordenats pel nom del fabricant i el model.

## A

* Abadal
* AFR
* AISA (Aeronáutica Industrial Sociedad Anónima)
* Alfaro (Heraclio Alfaro)
** Baby motor
** Motor barril
* APA (Aero Propulsion Alliance)

## B

* Baradat (Carlos Esteve)
* Bazán
* Boeing España (Boeing Research & Technology Europe)

## C

* CASA
* Casanova (aviació) (Ramón Casanova)
* Citroën
* Corbella (Enrique Corbella Albiñana)

## E

* EADS
* Elizalde
          T-40
          T-80
          Sèrie Tipus A (Llicència Lorraine W 12 Eb)
          Dragón V
          Dragón VII
          Dragón IX
          Super Dragón
          Beta
          J-4 (Llicència Walter)
          Tigre
          Sirio
* ENMASA
          B-1/4 (Beta)
          Sirio
          Tigre
          Flecha
          Alción
          Marboré M21 (Llicència Turbomeca)
          Artouste (Llicència Turbomeca)
* Eurojet
* Europrop International (EPI)
          Europrop TP400

## G

* Gomez Arias

## H

* H&E (Paramotores S.L.)
          H&E R80
          H&E R120
          H&E R220 Mono
          H&E R220 Duo
* Helios/Montesa 2501
* Hispano Suiza (Propis)
          V8 (Serie)
          V12 (Serie)
          50/W
* Hispano Suiza (sota llicència)
          9Qd

## I

* Indústrias Mecánicas del Aire
* INI (Instituto Nacional de Industria)
          INI-11 (Aries)
          INI-12 (Copia del Hispano Suiza R-800)
* INTA (Instituto Nacional de Técnica Aeroespacial)
* Industria de Turbo Propulsores (ITP)
          Eurojet EJ200

## L

* Leret (Virgilio Leret)
* Loring (Jorge Loring)

## M

* Markel Motor S.A.
* Martin Natalio
* Micromotors (Motors d'Aeromodelisme)
* Montesa

## N

* Nacional RG (Ramón Girona)

## O

* Oller (José Oller Asensio)
* Ortuño (José Ortuño García)

## R

* Ricart (Ricart i Medina, Wifredo)
* Rhein Loring (Loring)
* Rotativo AS

## S

* SENER
* Solar

## T

* Talleres Hereter
          TH A
* TPI

## V

* Victor Merino

## Bibliografia

* Miguel Vidal, Ricard. El Motor de Aviación de la A a la Z. Barcelona: L'Aeroteca, 2008. ISBN 84-612-7902-6.
* Associació d'Estudis Històrics d'Automoció
# Ezzedine Chakroun

Ezzedine Chakroun (Sfax, 13 de juny de 1948) és un exfutbolista tunisià de la dècada de 1970.
Fou internacional amb la selecció de Tunisia. Pel que fa a clubs, destacà a Sfax Railways Sports.

## Referències

* ↑ Ezzedine Chakroun a National-Football-Teams.com (anglès)
# Gerd Seifert

Gerd Seifert (Hamburg, 17 d'octubre de 1931 - Berlín, 28 de febrer de 2019) va ser un trompista alemany.
Va començar estudiant l'oboè i va canviar posteriorment a la trompa. Va estudiar amb Albert Doe a Hamburg.
Als 15 anys estava tocant a l'Staatsoper Hamburg. Amb 18 anys va ser trompa solista de l'Orquestra de Düsseldorf, on va estar actiu des de 1949 fins a 1964. A 1956 va guanyar el primer premi al Concurs Internacional de Música de Múnich.
Des de 1964 fins a 1996 va ser trompa solista de l'Orquestra Filharmònica de Berlín.
Va actuar des de 1961 com a membre de l'Orquestra del Festival de Bayreuth, tocant en més de cent ocasions la Crida de trompa de Sigfrido.
# Papir 93

El papir 93 (en la numeració Gregory-Aland), designat per 𝔓 $^{93}$ és una còpia del Nou Testament en grec. És un manuscrit en papir de l'⁣Evangeli de Joan. Els textos supervivents de Joan són els versos 13:15-17. El manuscrit paleogràficament s'ha datat de mitjans del segle V.

## Text

El text grec d'aquest manuscrit és representatiu del tipus de text alexandrí. Encara no s'ha classificat a les Categories de manuscrits del Nou Testament d'Aland.

## Ubicació

El manuscrit es troba actualment a l'⁣Institut Papirològic Girolamo Vitelli (PSI Inv. 108) al Museu Arqueològic Nacional de Florència.

## Vegeu també

* Llista de papirs del Nou Testament
* Papirs d'Oxirrinc

## Referències

* 1 2 Aland, Kurt; Erroll F. Rhodes (trans.). The Text of the New Testament: An Introduction to the Critical Editions and to the Theory and Practice of Modern Textual Criticism. Grand Rapids: William B. Eerdmans Publishing Company, 1995, p. 102. ISBN 978-0-8028-4098-1.
* ↑ «Liste Handschriften». Institute for New Testament Textual Research. [Consulta: 27 agost 2011].
# Kol ghuva

Kol ghuva (Kol de l'mongol, peu) és un gènere representat per una única espècie de dinosaure teròpode alvarezsàurid, que va viure a la fi del període Cretaci, fa aproximadament 75 milions d'anys, en el Campanià, en el que és avui Àsia. L'espècie tipus Kol ghuva, fou excavat prop de la localitat d'Ukhaa Tolgod en sediments de la Formació Djadochta, en l'actual Mongòlia. És més gran que els altres alvarezsàurid contemporanis, com Shuvuuia, del qual duplicava la grandària. No obstant això, a diferència de Shuvuuia, que és coneguts per molts i ben preservats espècimens, i a pesar que Ukhaa Tolgod ha estat àmpliament explorada, Kol és sol conegut per un peu complet, suggerint que debio haver estat relativament rar en aquest ecosistema. El nom binomial Kol ghuva prové del Mongol köl, "peu" i ghuv-a, "bell".
A causa de l'incomplet de l'espècimen tipus (número de catàleg IGM 100/2011), la correcta posició de Kol pel que fa a altres alvarezsàurids ha estat difícil de determinar. No obstant això, Kol mostra una condició arctometatarsalià extrema en els ossos dels peus, que el metatars mitjà es pessiga seriosament entre els ossos externs, usualment considerat una adaptació per a la ràpida carrera, també vista en ornitomimosaures i tiranosauroïdeus. Això suggereix que fos més avançat que els alvarezsàurids primitius que van mancar aquesta estructura del peu, com alvarezsaure i Patagonykus i probablement estigués més properament relacionat amb els alvarezsàurids mongols contemporanis.
# Districte de Ribeauvillé

El Districte de Ribeauvillé (alsacià Arrondissement Rapperschwir) és un dels sis amb què es divideix el departament francès de l'Alt Rin, a la regió del Gran Est. Té 4 cantons i 32 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Ribeauvillé.

## Cantons

* cantó de Kaysersberg
* cantó de Lapoutroie
* cantó de Ribeauvillé
* cantó de Sainte-Marie-aux-Mines

## Sotsprefectes

* 2008: Michel Paillisse

## Vegeu també

* Cantons de l'Alt Rin
# Zosterop de les Vanuatu

El zosterop de les Vanuatu (Zosterops flavifrons) és un ocell de la família dels zosteròpids (Zosteropidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, vegetació secundària i terres de conreu de l'arxipèlag de Vanuatu.

## Referències

* ↑ «Zosterop de les Vanuatu». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Glen Avon

Glen Avon és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 14.853 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Glen Avon tenia 14.853 habitants, 4.740 habitatges, i 3.242 famílies. La densitat de població era de 777,1 habitants/km².
Dels 4.740 habitatges en un 36,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,6% hi vivien parelles casades, en un 10,8% dones solteres, i en un 31,6% no eren unitats familiars. En el 27% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,8% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.152 $ i la renda mediana per família de 43.664 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.925 $ mentre que les dones 23.927 $. La renda per capita de la població era de 14.943 $. Entorn del 13,6% de les famílies i el 17,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Glen Avon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Glen Avon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Papir Carlsberg

El papir Carlsberg és un papir egipci de temàtica mèdica. Està escrit en la seva major part en hieràtic i demòtic, amb alguns elements de grec antic, i està datat entre la dinovena i la vintena dinasties. Es conserva a la biblioteca del Museu de Carlsberg, a Copenhaguen.
Alguns fragments es remunten a textos datats a l'entorn de l'any 2000 aC, mentre que uns altres, com el manuscrit Tebtunis, es remunten tan sols al primer segle aC, i la seva estructura i contingut els fan assemblar-se a altres textos mèdics com els papirs de Berlín o el papir Kahun.
El seu contingut versa sobre diferents especialitats mèdiques: ginecologia, oftalmologia, neurologia (incloent-hi una de les primeres descripcions d'un accident vascular cerebral i d'una hemorràgia cerebral i les seves seqüeles).

## Bibliografia

* Aksel Volten, ‘The Papyrus-Collection of the Egyptological Institute of Copenhagen', Archiv Orientalni 19 (1951).

## Enllaços externs

* Col·lecció de Papirs Carlsberg, Universitat de Copenhaguen Arxivat 2007-10-15 a Wayback Machine..
# Kartairi

Kartairi és un riu de Tamil Nadu que neix a les muntanyes Nilgiri prop de Utakamand (Ootacamund), capital del districte de Nilgiris, a l'extrem oest de l'estat, i corre cap a la comarca anomenada de Kartairi, descendent a la plana per una sèrie de cascades a Kullar, i desaigua al Bhavani prop de Mettapolliem a 18° 00′ N, 76° 57′ E﻿ / ﻿18.000°N,76.950°E﻿ / 18.000; 76.950. Al costat d'una de les cascades es va originar un poble amb el nom Kartairi, que el 1881 tenia 496 habitants.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Districte de Riviera

El Districte de Riviera és un dels 8 districtes del cantó de Ticino (Suïssa). Té 12193 habitants (cens de 2007) i una superfície de 164.4 km². Està format per sis municipis i el cap del districte és Biasca.

## Municipis

Circolo della Riviera :
| Nom | Habitants (Des. 2007) | Superfície en km² | Núm. OFS |
| Biasca | 5926 | 59.1 | 5281 |
| Claro | 2479 | 21.2 | 5282 |
| Cresciano | 613 | 17.2 | 5283 |
| Iragna | 549 | 18.3 | 5284 |
| Lodrino | 1601 | 31.6 | 5285 |
| Osogna | 1025 | 19.0 | 5286 |
| Total | 12'193 | 166.4 | 2107 |

## Vegeu també

* Districtes del Cantó de Ticino
# Sandići

Sandići (Serbi: Сандићи) és un poble en el municipi de Brčko, Bosnia i Hercegovina., va anomenar per Sandić família. La Casa de Sandić va ser una casta de polítics molt prominents, intel·lectuals, soldats, capitans dins la història origina de Moračun (monestir) a principis del segle xv.

## Referències

* ↑ Official results from the book: Ethnic composition of Bosnia-Herzegovina population, by municipalities and settlements, 1991. census, Zavod za statistiku Bosne i Hercegovine - Bilten no.234, Sarajevo 1991.
* ↑ Библиографија: САНДИЋ, Десимир А.