OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ferricopiapita

La ferricopiapita o ferrocopiapita és un mineral de la classe dels sulfats, que pertany al grup de la copiapita. Anomenada així en al·lusió al membre del grup de la copiapita que presenta el ferro com a metall dominant.

## Classificació

Segons la classificació de Nickel-Strunz, la ferricopiapita pertany a «07.DB: Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana només; octaedres aïllats i unitats finites» juntament amb els següents minerals: aubertita, magnesioaubertita, svyazhinita, khademita, jurbanita, rostita, ortominasragrita, anortominasragrita, minasragrita, amarantita, bobjonesita, hohmannita, aluminocopiapita, metahohmannita, copiapita, calciocopiapita, cuprocopiapita, magnesiocopiapita i zincocopiapita.

## Característiques

La ferricopiapita és un sulfat de fórmula química Fe₅(SO₄)₆O(OH)·20H₂O. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5 a 3. És difícil de distingir amb els altres membres del grup de la copiapita. És soluble en aigua.

## Formació i jaciments

S'ha trobat associada a coquimbita, goldichita, römerita, sofre natiu, halitrichita, voltaïta i parabutlerita. Ha estat descrita a l'Argentina, Austràlia, Bulgària, Xile, la Xina, Cuba, República Txeca, Alemanya, Hongria, Islàndia, Itàlia, Japó, Portugal, Romania, Sud-àfrica, Espanya, Regne Unit i els EUA. Als territoris de parla catalana ha estat descrita a la mina Elvira (Gavà, Baix Llobregat).

## Referències

* ↑ «Ferricopiapite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Rosell Riba, Joan; Díaz Acha, Yael. Mines i minerals de la serra de les Ferreres. Les mines de Rocabruna, Bruguers, Gavà, el Baix Llobregat, Catalunya. Grup Mineralògic Català, 2022, p. 136. ISBN 978-84-09-47312-0 [Consulta: 14 gener 2024].
# Hamit Altıntop

Hamit Altıntop (Gelsenkirchen, 8 de desembre de 1982) és un exfutbolista internacional turco-alemany.
La temporada 2011-2012 va jugar amb el Reial Madrid. Va debutar amb l'equip blanc a la Lliga de Campions a casa davant l'AFC Ajax, amb victòria per 3-0. Tot i això, durant la temporada no va participar massa, ja que no va gaudir de la confiança del tècnic blanc, José Mourinho.
El 13 de juliol de 2012 va ser traspassat del Madrid al Galatasaray Spor Kulübü, per 3 milions d'euros.

## Palmarès
### Schalke 04

* Copa de la Lliga alemanya: 2005

### Bayern de Múnic

* Bundesliga: 2007-08, 2009-10
* Copa alemanya: 2008, 2010
* Copa de la Lliga alemanya: 2007
* Supercopa alemanya: 2010
* Subcampió de la Lliga de Campions: 2009-10

### Reial Madrid

* Primera Divisió: 2011-12

### Individual

* Membre de l'equip ideal al Campionat d'Europa de futbol 2008
* Premi Puskas de la FIFA: 2010

## Referències

* 1 2 «Perfil i estadístiques». transfermarkt.de. [Consulta: 10 setembre 2016].
* ↑ «El Madrid hace oficial la marcha de Altintop al Galatasaray» (en castellà). Marca, 13-07-2012. [Consulta: 14 juliol 2012].

## Enllaços externs

* «Perfil i estadístiques d'Altintop» (en alemany). transfermarkt.de. [Consulta: 8 maig 2011].
# Althorp

Althorp és una finca d'uns 60 km² i una casa històrica a Northamptonshire, als Midlands de l'Est, al centre d'Anglaterra. Es troba aproximadament a 8 km al nord-oest de Northampton.

## Història

Althorp ha estat la casa històrica de la família Spencer des del segle XVI i ara propietat de Charles Spencer, 9e comte Spencer i germà de Diana Spencer (" Lady Diana ”). La fortuna familiar prové del seu avantpassat, Sir John Spencer de Wormleighton, Warwickshire, que va comprar Althorp el 1522.
La casa es va construir originalment en maó vermell, a l'estil Tudor, però el seu aspecte va canviar dràsticament durant el segle xviii quan l'arquitecte Henry Holland va ser contractat per a la realització d'obres importants. L'interior de la casa acull una important col·lecció de pintures pintades per Anton van Dyck. Els estables, transformats, acullen actualment una exposició dedicada a la memòria de Diana Spencer. Aquesta última està enterrada en una illa, al centre d'un llac proper a la propietat.
La propietat i la casa van ser obertes al públic el 1953 per Albert Spencer per pagar els impostos.
El setembre de 2009 Lord Spencer va encarregar grans obres de restauració al terrat, maons i teules que cobrien la façana.

## Accés

La propietat i la casa estan obertes al públic durant l'estiu (1 juliol -30 d'agost). Tots els beneficis es donen a l'associació Diana, Princess of Wales Memorial Fund. Entre 1881 i 1960, la finca tenia la seva pròpia estació, Althorp Park, situada a la línia Loop de Northampton.

## Referències

* ↑ «The Estate» (en anglès britànic). [Consulta: 5 maig 2021].
* ↑ Jones' Views of the Seats, Mansions, Castles, Etc. of Noblemen and Gentlemen in England:: Accompanied with Historical Descriptions of the Mansions, Lists of Pictures, Statues, &c. and Genealogical Sketches of the Families, of Their Possessors: Forming Part of the General Series of Jones' Great Britain Illustrated, .... (en anglès). Jones & Company, 1829.
* ↑ Spencer, Charles Spencer, Earl. Althorp : the story of an English house. London, England: Viking, 1998. ISBN 0-670-88322-0.
# Ielkhovka (Vladímir)

* Per a altres significats, vegeu «Ielkhovka».
Ielkhovka (en rus: Елховка) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 26 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# El miracle de la dama grisa

El miracle de la dama grisa en català central o El miracle de la bruixa bona en valencià (títol original en anglès, The Good Witch's Wonder) és un telefilm del 2014 dirigida per Craig Price. El film es va estrenar al canal canadenc Hallmark Channel el 25 d'octubre de 2014. S'ha doblat al català central per a TV3 amb el títol d'El miracle de la dama grisa, i al valencià per a À Punt amb el nom d'El miracle de la bruixa bona.
La pel·lícula és la seqüela d'El destí de la dama grisa i la setena entrega de la franquícia de mitjans de la Dama Grisa.

## Referències

* ↑ «The Good Witch’s Wonder: Un’amica per Cassie su Tv8 – trama, cast, finale» (en italià), 08-05-2020.
* ↑ «Breaking News - Catherine Bell and Chris Potter Reteam for the Spell-Binding Seventh Installment in "The Good Witch" Series».
* ↑ «El miracle de la dama grisa». ésAdir. [Consulta: 19 octubre 2023].
* ↑ «El miracle de la bruixa bona». À Punt, 27-12-2020. [Consulta: 19 octubre 2023].
# Aplocheilichthys hutereaui

Aplocheilichthys hutereaui és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Txad, República Centreafricana, el Sudan, nord i sud-est de la República Democràtica del Congo, nord i oest de Zàmbia, sud-est d'Angola, nord-est de Namíbia, nord-oest de Botswana, Malawi, Zimbàbue i Sud-àfrica.

## Estat de conservació

Els seus principals problemes són les sequeres, la seua captura amb destinació al comerç internacional de peixos d'aquari i la disminució de la qualitat del seu hàbitat a causa de la contaminació produïda per les activitats agrícoles.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Lacustricola hutereaui» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ IUCN (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Albert Onyeawuna

Albert Onyeawuna (Lagos, 1935 - Festac Town, 21 d'abril de 2014) fou un futbolista nigerià de la dècada de 1950.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Nigèria entre 1955 i 1964.
Pel que fa a clubs, destacà a Port Harcourt FC.

## Referències

* ↑ «Nigeria: Albert Onyeawuna Passes On At 78 Years». AllAfrica.com, 22-04-2014. [Consulta: 23 abril 2014].
* ↑ Ficha del jugador en footballdatabase
# Anna Trevisi

Anna Trevisi (Guastalla, província de Reggio de l'Emília, 8 de maig de 1992) és una ciclista italiana. Professional des del 2012, actualment milita a l'equip Alé Cipollini.

## Palmarès

* 2010
** Campiona d'Europa júnior en Ruta

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Al·lecte

Al·lecte (en llatí Allectus) mort l'any 296 va ser un emperador romà proclamat a Britànnia l'any 293.
Era el prefecte, tresorer i lloctinent de Carausi, que s'havia proclamat emperador l'any 286, al que va matar el 293 i va assumir la porpra imperial durant tres anys. La Gàl·lia Bonònia no el va reconèixer i es va sotmetre a Constanci Clor. L'any 296 Constanci Clor va enviar al general Juli Asclepiòdot amb un exèrcit i una flota, que va derrotar Al·lecte i va sotmetre Britànnia, segons diu Sext Aureli Víctor.
La vila de Branding a l'illa de Wight probablement va pertànyer a Al·lecte és la més gran d'Anglaterra i s'hi van fer excavacions l'any 1880.
Va deixar alguna moneda amb la inscripció IMP. C. ALLECTUS P.F. AUG. Geoffrey de Monmouth inclou Al·lecte en la seva història semi-llegendària, i afirmà que va matar nombrosos partidaris de Carausi per tal de mantenir-se independent de Roma.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). «Allectus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 27 agost 2022].
* ↑ Cristina Masanés, La mansió de Wight. Sàpiens n.72 (octubre 2008)

## Vegeu també

* Adlecte
# Hopewell

«Hopewell» té aquests significats:
* Cultura Hopewell, cultura de nadius nord-americans
* Hopewell (Illinois), població dels Estats Units a l'estat d'Illinois
* Hopewell (Nova Jersey), població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey
* Hopewell (Oregon)
* Hopewell (Pennsilvània), població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
* Hopewell (Comtat de Jefferson), àrea no incorporada a l'estat estatunidenc d'Alabama
* Hopewell Junction, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York
# El Xinorlet

El Xinorlet és un llogaret del municipi de Monòver (Vinalopó Mitjà), a l'oest de la ciutat, a prop del límit municipal del Pinós. Amb una población censada de 191 habitants (2006), el seu nombre es multiplica fin a quasi 300 habitants el mesos d'estiu.
El llogaret del Xinorlet està envoltat pel Cabeço, la muntanya del Coto —d'on es trau el marbre crema ivori—, la muntanya del Xirivell —on hi ha un clavill produït per l'ensorrament d'una mina d'arena coneguda com la cova de l'Arena—, d'on s'han tret fòssils que es poden trobar al Museu de les Ciències de Villena.
Les festes patronals tenen lloc al mes d'agost en honor del Sagrat Cor de Jesús i a la Mare de Déu del Roser. L'últim dia de festes, se celebra el Gran Socarrat, que consistix en una soltada de vaquetes amb una berenada popular.

## Enllaços externs

* una pàgina web del Xinorlet
# Anthericum

Anthericum és un gènere plantes perennes, amb arrels rizomatoses o amb tuberoses de la família de les asparagàcies. Anteriorment la hi situava en una definició molt àmplia de les liliàcies.

## Distribució

Els membres d'aquest gènere són oriünds principalment d'Europa, Àfrica del nord (Marroc, Algèria i Tunísia) i Àfrica Oriental.

## Característiques

Les espècies tenen rizomes o arrels tuberoses. Fulles estretes, llargues i plançons ramificats de flors blanques en forma d'estel. No moltes creixen conreades. Algunes espècies que s'incloïen en aquest gènere, ara es classifiquen com Chlorophytum, com les cintes (Chlorophytum comosum) una planta ornamental força popular a les cases.

## Espècies seleccionades

Les espècies acceptades són:
* Anthericum angustifolium Hochst. ex A.Rich.
* Anthericum baeticum (Boiss.) Boiss.
* Anthericum × confusum Domin
* Anthericum corymbosum Baker
* Anthericum jamesii Baker
* Anthericum liliago L. - lliri de Sant Bru
* Anthericum maurum Rothm.
* Anthericum neghellense (Cufod.) Bjorå & Sebsebe
* Anthericum ramosum L.

## Sinonímia

* Phalangium Mill. (1754), nom. superfl.
* Liliago L. ExC.Presl (1845), nom.
* Endogona Raf. (1837).
* Pessularia Salisb. (1866).
* Phalangites Bubani (1902).

## Referències

* 1 2 3 «Anthericum» (en anglès). Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ «Anthericum liliago». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 abril 2022].
# Acomys (subgènere)

Acomys és un subgènere del gènere Acomys i que inclou 19 de les 21 espècies del gènere i representa, per tant, la major part del gènere.

## Taxonomia

* Acomys airensis
* Ratolí espinós (Acomys cahirinus)
* Acomys chudeaui
* Acomys cilicicus
* Acomys cineraceus
* Acomys dimidiatus
* Acomys ignitus
* Acomys johannis
* Acomys kempi
* Acomys minous
* Acomys mullah
* Acomys muzei
* Acomys nesiotes
* Acomys ngurui
* Acomys percivali
* Ratolí espinós daurat (Acomys russatus)
* Acomys seurati
* Acomys spinosissimus
* Acomys wilsoni

## Referències

* ↑ «Family Muridae». A: Mammals of Africa (en anglès). 3. Bloomsbury, 2013, p. 218-239 [Consulta: 29 juny 2017].
# Sabatera d’agulles aspra

La sabatera d'agulles aspra (Hydnellum scabrosum), és una sabatera d'agulles de boscos de planifolis o mixtos i d'esquames aplacades

## Morfologia

Bolet de bona mida, de barret bru vermellós; la superfície és gairebé llisa en el jove i bru rosada, amb el temps esdevé ornamentada per esquames fines disposades concéntricament, del mateix color de la resta del barret; amb l'edat s'enfosqueix a bru vermellós fosc.
Cama ferma, bru pàl·lida però de peu verd blavós
Carn de tast farinaci en el jove, ben aviat amarg

## Hàbitat

Comú; de tardor; prefereix pinedes madures; vora pins

## Comentaris

Són semblants la sabatera d’agulles fissurada (Hydnellum glaucopus) de carn amb olor de regalessia, la sabatera d’agulles amarga (Hydnellum fennicum), d'olor d'amettles amargues i la sabatera d’agulles farinosa (Hydnellum lepidum), d'olor farinosa

## Comestibilitat

No comestible

## Referències

* ↑ Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I, p:137. El Papiol: efadós, 2021.
* 1 2 3 Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* 1 2 3 Læssøe, Thomas; Petersen, Jens H. Fungi of Temperate Europe. Princeton: Princeton University Press, 2019. ISBN 9780691180373.
* ↑ Nitare, Johan; Högberg, Nils «Svenska arter av fjälltaggsvampar (Sarcodon) – en preliminär rapport» (en suec). Svensk Mykologisk Tidskrift, 33, 3, 2012, pàg. 2–49.
* ↑ Llistosella, Jaume. «Mòdul Fongs. Banc de Dades de Biodiversitat de Catalunya. Generalitat de Catalunya i Universitat de Barcelona.», 2013.
# Anna Palma Jorge

Anna Maria Palma Jorge (La Seu d'Urgell, 27 d'abril de 2000) és una jugadora de bàsquet catalana.
Aler, es formà al Segle XXI competint a la Lliga Femenina 2 entre 2015 i 2018. La temporada 2018-19 jugà al Cadí La Seu, amb el qual debutà a la Lliga Femenina. Aquella mateixa temporada, aconseguí el tercer lloc a la competició estatal, disputà la Copa de la Reina de 2019 i es classificà per competir a l'EuroCup Women. Dues temporades després, fitxà per l'Embutidos Pajariel Bembibre amb el qual disputà 89 partits, essent una jugadora de referència a l'equip castellanolleonès. La temporada 2023-24 tornà a competir amb el club urgellenc. És internacional amb la selecció espanyola en categories inferiors, destacant la consecució d'una medalla de bronce al Campionat del Món sub-19 (2019), i també en la modalitat 3x3. Amb la selecció catalana competí internacionalment el maig 2023 contra Ucraïna.

## Referències

* ↑ «Anna Palma se despide del Club Baloncesto Bembibre» (en castellà). Bembibre Digital, 19-04-2023. [Consulta: 29 setembre 2023].
* ↑ «Anna Palma, primer refuerzo del Embutidos Pajariel Bembibre PDM» (en castellà). Cadena Ser, 23-06-2020. [Consulta: 29 setembre 2023].
* ↑ A.C. «Anna Palma és el primer fitxatge del Cadí la Seu per la pròxima temporada - 07 juny 2023». L'Esportiu, 07-06-2023. [Consulta: 29 setembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Anna Palma Jorge - Competiciones FEB
# Hopetoun Falls

Les cascades Hopetoun són unes cascades d'aigua del riu Aire situades als boscos del Parc Nacional dels Otways (The Otways National Park), dins l'Estat de Victoria, a Austràlia. Són una atracció turística.
Els Otways es troben just al nord de Cap Otway, prop de la ciutat d'Apollo Bay, a la Great ocean road.

## Localització

Les cascades es troben a uns 5 km al sud de la localitat de Beech Forest, a una altitud de 314 metres sobre el nivell del mar i tenen una altura entre 45 i 49 metres.
Les cascades Hopetoun cauen al costat de la badia d'Apollo, Beech Forest Road, a uns 4 km al sud de la desviació de Beauchamp Falls i aproximadament 20 km al nord-oest de la ciutat costanera de Apollo Bay.

## Turisme

S'ha prestat molta atenció a preservar les característiques naturals de les cascades Hopetoun, tot permetent un ampli accés per als visitants. Les caigudes d'aigua tenen un gran conjunt d'escales ben construïdes i mantingudes que condueixen cap a un pati natural, una plataforma que permet veure molt a prop del peu de les cascades. Les cascades Hopetoun es precipiten 30 m de forma rectangular. Molts visitants venen cada any a mirar la seva bellesa natural.

## Referències

* ↑ «Map of Hopetoun Falls, VIC». Bonzle Digital Atlas of Australia.

## Vegeu també

* Llista de cascades
* Llista de cascades d'Austràlia

## Enllaços externs

* (anglès) Web del Parc nacional dels Otways
* (anglès) Web de turisme de l'« Otway Coast »
* (anglès) Web governamental de Colac Otway de Victoria
* (anglès) Turisme d'Appolo Bay Arxivat 2006-12-08 a Wayback Machine.
# Anthipes

Anthipes és un gènere d'ocells de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) que habiten als boscos d'Àsia, des del nord-est de l'Índia fins al sud-est asiàtic.

## Llistat d'espècies

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.2, 2021), aquest gènere conté dues espècies.
* Anthipes monileger - Papamosques gorjablanc.
* Anthipes solitaris - Papamosques front-roig.

## Taxonomia

En la classificació de Clements 6a edició (incloent revisions del 2009) i en versions anteriors del IOC, aquestes espècies estaven incloses al gènere Ficedula.

## Referències

* 1 2 «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 11.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2021. [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 697. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ Frank Gill & David Donsker Chats, Old World flycatchers. IOC World Bird List v. 5.4
# Sousa (cràter)

Sousa és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 138 km de diàmetre. Porta el nom del director d'orquestra i compositor estatunidenc John Philip Sousa (1854-1932), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2012.

## Referències

* ↑ «Sousa». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 14-10-2016. [Consulta: 31 maig 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# All-Star Baseball

All-Star Baseball és una saga de videojocs de beisbol de la desenvolupat i publicat per Acclaim Entertainment. La saga va començar el 1998 amb el llançament de l'All-Star Baseball '99. Els locutors John Sterling i Michael Kay han estat donant veu als videojocs de beisbol de la saga des del 1998 al 2000 per N64. L'últim llançament de la saga (a causa del tancament d'Acclaim) és All-Star Baseball 2005.
Dins dels jocs individuals, hi ha diversos modes de joc, com el d'exhibició, control de l'equip en la Major League Baseball, creació d'un equip o creació d'un jugador. Moltes ciutats de l'Amèrica del Nord són disponibles en l'"expansió," a més de les de ciutat de Mèxic i Puerto Rico.
La saga habitualment mostra l'atleta professional, Derek Jeter a les cobertes.

## Saga

| Títol | Any | Sistema |
| All-Star Baseball '99 | 1998 | Nintendo 64 |
| All-Star Baseball 2000 | 1999 | Nintendo 64, Game Boy Color |
| All-Star Baseball 2001 | 2000 | Nintendo 64, Game Boy Color |
| All-Star Baseball 2002 | 2001 | GameCube, PlayStation 2 |
| All-Star Baseball 2003 | 2002 | Xbox, GameCube, PlayStation 2, Game Boy Advance |
| All-Star Baseball 2004 | 2003 | Xbox, GameCube, PlayStation 2, Game Boy Advance |
| All-Star Baseball 2005 | 2004 | Xbox, PlayStation 2 |

## Enllaços externs

* (anglès) All-Star Baseball 2005 a Gamespot.com
* (anglès) La saga a Arxivat 2007-03-21 a Wayback Machine. MobyGames
# Irene Blecua

Irene Blecua (nascuda a Barcelona) és una muntadora i editora de cinema catalana. Es va traslladar a Madrid amb 19 anys i estudià cinema a la Universitat de Nova York i a la Universitat de Califòrnia a Los Angeles (UCLA). Va treballar com a assistent d'edició d'Álex de la Iglesia i altres directors a El día de la bestia (1994), Two Much (1995), Bwana, Libertarias (1996), Perdita Durango (1997), Muertos de risa (1999) i La comunidad (2000).
El 2001 va debutar com a editora principal a No turning back de Julia Montejo. El reconeixement li arribà el 2006 amb el seu treball amb Isabel Coixet a La vida secreta de les paraules, per la qual cosa fou nominada al millor muntatge a les Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 2005 i als IV Premis Barcelona de Cinema. El 2015 fou nominada pel seu treball a Betibú al Cóndor de Plata i als premis de l'Acadèmia Argentina. El 2018 del seu treball a La noche de doce años va guanyar el premi coral al Festival Internacional del Nou Cinema Llatinoamericà de l'Havana. També ha treballat a l'edició de sèries de televisió com Hache o Élite el 2019.

## Filmografia

* No turning back de Julia Montejo
* Agents secrets (2004) de Frédéric Shoendoerffer
* La vida secreta de les paraules (2005) d'Isabel Coixet
* Tu vida en 65 de Maria Ripoll (2006)
* Truands (2007) de Frédéric Shoendoerffer
* Rosario Tijeras d'Emilio Maillé (2005)
* Fuga de cerebros (2008)
* Mapa dels sons de Tòquio (2009) d'Isabel Coixet
* Tres metros sobre el cielo de Fernando González Molina (2010)
* Tengo ganas de ti de Fernando González Molina (2012)
* Ismael (2013) de Marcelo Piñeyro
* Betibú de Miguel Cohan (2014)
* Rastres de sàndal de Maria Ripoll (2014)
* Palmeras en la nieve (2015)
* Al final del túnel (2016) de Rodrigo Grande
* La niebla y la doncella (2017) d'Andrés Koppel.
* La noche de doce años (2018)

## Referències

* ↑ Irene Blecua al web d'efti.es
* ↑ Irene Blecua a notodofilmfest.com
* ↑ José Luis López Vázquez recibe la medalla de honor del Círculo de Escritores Cinematográficos, Europa Press, 24 de gener de 2006
* ↑ Isabel Coixet i "La vida secreta de las palabras", grans triomfadores dels premis Barcelona, ccma.cat, 17 de febrer de 2006
* ↑ "Relatos salvajes", gran favorita para los Premios Sur de la Academia argentina, abcguionistas.com
* ↑ La noche de 12 años al web del festival
# Elytrostachys

Elytrostachys és un gènere de bambús de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse commelínides, classe liliòpsides, divisió magniliofitins. Són originaris d'Hondures i Veneçuela.

## Taxonomia

* E. clavigera McClure
* E. typica McClure