OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Juan Rocasolano Camacho

Juan Rocasolano Camacho (Madrid, 27 de març de 1913 - Madrid, 3 d'agost de 1992) fou un jugador de futbol madrileny de les dècades de 1930 i 1940.

## Trajectòria

Fou conegut com a Rocasolano II ja que el seu germà Blas Rocasolano I també fou futbolista. Jugà a la Cultural y Deportiva Leonesa la temporada 1931-32, passant al Real Betis Balompié la següent, club amb el qual debutà a primera divisió. A continuación jugà a diversos clubs modestos, entre ells a l'EC Granollers durant la Guerra Civil. La temporada 1939-40 jugà al Real Murcia CF, club amb el qual fou campió de Segona Divisió. La següent temporada fitxà pel FC Barcelona. Debutà amb el club català en un partit davant l'Athletic Club que acabà amb el resultat de 7-5, on Rocasolano marcà un gol. En acabar la temporada fitxà pel CE Constància i acabà la seva carrera a la SD Ponferradina, on es retirà el 1945 i en fou entrenador el 1948.
Era besoncle de Letizia Ortiz.
Va morir l'any 1953 a Madrid als 40 anys.

## Palmarès
### Real Murcia CF

* Segona divisió espanyola de futbol: 1939-40

## Notes

* ↑ En l'article del diari Sport, se situa com a data de mort el 1953, mentre que el Gran Diccionari del Barça ho fa el 1992.

## Referències

* 1 2 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 3 4 5 «Un tío abuelo de Letizia Ortiz jugó en el Barça en 1940». David Salinas, Diari Sport, 03-06-2014. [Consulta: 5 juny 2014].
* 1 2 3 4 «El tío abuelo de Letizia jugó en el FC Barcelona». Francesc Perearnau, Mundo Deportivo, 15-11-2008. [Consulta: 5 juny 2014].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
* Perfil a ceroacero
# Juan Ricci

Juan Ricci (Madrid, 1600- abadia de Montecassino, 1681) fou un pintor barroc espanyol. A més de la pintura, també destacà com a escriptor de tractats de teologia, geometria, arquitectura i pintura. Arribà a ser predicador general del seu orde i sembla que fou proposat per a bisbe.
Fill d'Antonio Ricci, pintor italià establert a Espanya per a treballar a la decoració del Monestir de l'Escorial, i germà de Francisco Ricci, també pintor, Juan probablement inicià el seu aprenentatge com a pintor amb el seu pare, encara que sembla que freqüentà el taller de Juan Bautista Maíno.
El 7 de desembre de 1627 ingressà en l'orde benedictí al Monestir de Montserrat, del que fou expulsat en 1640 pel seu ardent castellanisme, encara que sempre signà com a "fill de Montserrat". Mestre del príncep Baltasar Carlos, en oposar-se a l'elecció de l'abat de Montserrat feta pel rei, per considerar-la il·legal, perdé el seu càrrec a palau.
Després de sortir de la cort realitzaria la major part de la seva obra per als monestirs als que residí: Irache, Santo Domingo de Silos o San Millán de la Cogolla, entre d'altres; la major part dels que pintà a Montserrat es perderen en l'incendi de la Guerra del Francès. El 1662 es traslladà a Roma i el 1670 a l'abadia de Montecassino, on morí el 1681.

## Galeria

* Portada del manuscrit Pintura sabia, de Juan de Ricci
* Làmina XVI de la Pintura Sabia
* Sant Pere, al retaule major de San Millán de Yuso
* Sant Pau, del retaule de San Millán
* Retaule de San Millán de Yuso
* Sant Emilià, del retaule de San Millán de Yuso
* Alfonso VII de Castella, al Saló de Reis del Monestir de San Millán
* Sanç el Gran de Navarra, Monestir de San Millán
* La verge de Montserrat amb un monjo (ca. 1645), Museu Bowes, Anglaterra
* Mare de Déu de Montserrat (ca. 1640), atribuit a Juan Ricci, Museu d'art i arqueologia de Montserrat

## Referències

* ↑ «Andrés Ricci.xml Juan Ricci». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Juan Bautista Martínez Beneyto

Juan Bautista Martínez Beneyto (29 de maig de 1922, Massamagrell - 31 d'agost de 2013), fou un catedràtic de dibuix i reconegut pintor.

## Biografia

Des de menut va demostrar destresa i habilitat pictòrica. Va ingressar a l'Escola d'Arts i Oficis Artístics de València en 1934. En acabar la guerra civil va passar a la Reial Acadèmia de Belles arts de Sant Carles. Al mateix temps que estudiava participava en les exposicions col·lectives que organitzava el Sindicato Español Universitario, aconseguint valuosos premis.
Va exposar per primera vegada a València en l'Associació de Premsa de l'any 1947, i en ella figuraven paisatges, figures i retrats.
El novembre de 1948 va exposar a la sala Kebos, de Madrid.
En 1950 va remetre a l'Exposició Nacional del quadre Recordando la Venta, amb el qual va obtenir un gran èxit. Torna a exposar a València a la sala Braulio en 1951.
Entre els anys 1954 i 1956 roman com a professor de dibuix auxiliar a l'Escola d'Arts i Oficis Artístics de València.
En 1955 va participar en l'Exposició Nacional amb el quadre titulat Cabeza de estudio. Després va exercir el càrrec de professor de dibuix en l'Institut Laboral de Cee (La Corunya) entre els anys 1956 i 1958 i en l'Institut Calvo Sotelo de Vilagarcía de Arousa (Pontevedra) en els anys 1959 i 1960.
Des de 1960 exerceix el càrrec professor de dibuix en l'Institut Nacional de Villarrobledo.
En 1996 rep un gran homenatge al seu Massamagrell natal, on se situà un bust seu a la Plaça a la qual també es va donar el seu nom.
L'any 2005 el Museu de la Ciutat de València li va dedicar una retrospectiva.
Al juliol de 2009, va ser guardonat amb la distinció Vila de Massamagrell per la seua gran carrera en les arts plàstiques, aquest mateix any donà el seu estudi amb tota la documentació i les obres pictòriques que contenia al Consistori i que l'Ajuntament va rehabilitar per convertir en el Museu Municipal Martínez Beneyto, que va ser inaugurat al desembre de 2010.

## Referències

* ↑ David Moreno Moreno y Manuel Leon Contell. Ayuntamiento de Massamagrell. Historia de Massamagrell, 1977, p. 117. ISBN 84-500-2240-1.
* 1 2 3 4 «Fallece el pintor local Juan Bautista Martínez Beneyto». Massamagrell.es. [Consulta: juny 2015].
* 1 2 3 4 «El paisajista Martínez Beneyto muere a los 92 años en Massamagrell». Levante-emv.com, 02-09-2013. [Consulta: juny 2015].
# KHangMan

KHangMan és una eina per l'aprenentatge d'idiomes basada en joc del penjat per a l'escriptori KDE. Forma part del paquet Kdeedu. Està dirigida a nens i nenes a partir de sis anys.
KHangMan es divideix en quatre nivells de dificultat (noms d'animals, fàcil, mig i difícil). En el nivell d'animals solament es mostren, òbviament, noms d'animals, i en el fàcil paraules relacionades amb la vida quotidiana (adequats per a nens i nenes de 6 a 9 anys). Al nivell mitjà les paraules ja comencen a ser més llargues i difícils (per a nois i noies de + de 9 anys). En el nivell difícil les paraules són complicades i poc conegudes, difícil inclús per a persones adultes.
El programa escull una paraula aleatòriament, ens mostra les lletres que conté la paraula amb el símbol de subratllat i hem d'endevinar aquesta paraula provant una lletra rere d'altra. Si polsem una lletra equivocada es va dibuixant la imatge del penjat, no us heu de preocupar pels nens doncs en el cas de KHangMan es mostra la del logo de KDE, i hem d'aconseguir endevinar la paraula abans que el pengin. En total disposem de deu intents per aconseguir-lo.
L'idioma amb què s'inicia per defecte el KHangMan el per primer cop que el fem servir és l'anglès, encara que el podem canviar per un altre (disposa de fins a 24 idiomes diferents, encara que podem afegir de nous), així com la seva aparença (mar o desert) i la dificultat.
S'ha de tenir en compte que totes les paraules que ens mostra són substantius, no existeixen verbs, adjectius, etc.

## Referències

* ↑ «KHangMan – Appsedu». Apps Edu Generalitat Valenciana. [Consulta: 19 febrer 2024].
* ↑ «Juego educativo en línea Khangman» (en castellà). offidocs. [Consulta: 19 febrer 2024].

## Enllaços externs

* KHangMan - Lloc web oficial
# KIO

KIO (KDE Input/output) és una part de l'arquitectura de KDE. Aquesta permet l'accés a fitxers, llocs webs i altres fonts mitjançant una API simple i consistent. Aplicacions escrites usant aquesta forma de treball poden operar amb fitxers guardats en servidors remots de la mateixa forma que ho farien operant localment.
KIO slaves són programes que suporten protocols individuals. La pàgina de protocols al Kinfocenter permet veure una llista de protocols vàlids a la màquina.
# Julien Bernard

Julien Bernard (Nevers, Nièvre, 17 de març de 1992) és un ciclista francès professional des del 2016. Actualment corre a l'equip Lidl-Trek.
El seu pare Jean-François també es va dedicar al ciclisme.

## Palmarès

* 2012
** Vencedor d'una etapa al Tour de Côte-d'Or
* 2014
** 1r al Gran Premi de Chardonnay
** 1r al Gran Premi de Villapourçon
** Vencedor d'una etapa al Tour Nivernais Morvan
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Auvergne
* 2015
** 1r a la Châtillon-Dijon
* 1r al Tour Nivernais Morvan
** Vencedor d'una etapa al Tour del Pays Roannais
* 2020
** Vencedor d'una etapa al Tour dels Alps Marítims i del Var

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2016. 57è de la classificació general
* 2017. 85è de la classificació general
* 2022. 88è de la classificació general
* 2023. 68è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2017. 42è de la classificació general
* 2020. 49è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2018. 35è de la classificació general
* 2019. 30è de la classificació general
* 2021. 37è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# KK Vojvodina Novi Sad

El KK Vojvodina (en serbi: Košarkaški klub Vojvodina / Кошаркашки клуб Војводина) és un club de basquetbol de la ciutat de Novi Sad, a Sèrbia. El KK Vojvodina forma part del club poliesportiu SD Vojvodina.
L'equip es va fundar el 1948. També se'l coneix com Vell Vojvodina per distingir-se dels seus rivals dissolts i molt coneguts de la ciutat el KK Vojvodina Srbijagas. L'última dècada, el club va funcionar com l'equip reserva del Vojvodina Srbijagas, però després de la dissolució d'aquest, el KK Vojvodina va rebre molts dels seus jugadors i va ascendir a la Lliga de bàsquet de Sèrbia per a la temporada 2017-18.
L'equip femení, anomenat ŽKK Vojvodina, va quedar finalista a la final de la Lliga Adriàtica de 2006.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* KK Vojvodina a eurobasket.com
# KK Vojvodina Srbijagas

El KK Vojvodina Srbijagas (en serbi: Košarkaški klub Vojvodina Srbijagas / Кошаркашки клуб Војводина Србијагас) va ser un club de basquetbol de la ciutat de Novi Sad, Sèrbia.
El club es va fundar el 2000 quan la petroliera multinacional Naftna Industrija Srbije, amb seu a Novi Sad, va comprar els drets de la difunta KK Beobanka de Belgrad. Així es va crear KK NIS Vojvodina abans de l'inici de la temporada 2000-01.
Després de l'escissió de Sèrbia i Montenegro, l'equip va començar a participar en la lliga sèrbia, canviant el seu nom el 2006 per KK Vojvodina Srbijagas. L'estiu del 2011 va incorporar el KK Novi Sad.
A l'estiu del 2016, però, el KK Vojvodina Srbijagas va entrar en fallida i posteriorment va ser dissolt.

## Referències

* ↑ «Šok u Novom Sadu: Gasi se KK Vojvodina» (en serbi). novosti.rs, 22-08-2016 [Consulta: 20 març 2017].

## Enllaços externs

* KK Vojvodina Srbijagas a eurobasket.com
# KLettres

KLettres és un programa informàtic de l'entorn d'escriptori KDE que serveix per ajudar els estudiants d'altres idiomes a aprendre l'alfabet, associant les lletres amb el so al pronunciar. Pertany al paquet educatiu Kdeedu i es distribueix amb llicència GNU GPL. Té dos modes d'ús, adult i infantil, a més de 13 idiomes diferents. Va ser programat en C++ i utilitzant l'entorn d'eines Qt el 2001 per Anne Marie Mahfouf.

## Enllaços externs

* KLettres - Lloc web oficial
# Karina Bryant

Karina Louise Bryant (Kingston upon Thames, 27 de gener de 1979) és una esportista britànica que competeix en judo.
Va participar en quatre Jocs Olímpics, entre els anys 2000 i 2012, obtenint una medalla de bronze a Londres 2012, en la categoria de +78 kg. Va guanyar set medalles al Campionat Mundial de Judo entre els anys 1999 i 2009, i vuit medalles al Campionat Europeu de Judo entre els anys 1998 i 2012.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2012 | Londres ( Regne Unit) | 3 | +78 kg |
| Campionat Mundial ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 1999 | Birmingham ( Regne Unit) | 3 | +78 kg |
| 2001 | Múnic ( Alemanya) | 2 | Oberta |
| 2003 | Osaka ( Japó) | 2 | Oberta |
| 2003 | Osaka ( Japó) | 3 | +78 kg |
| 2005 | el Caire ( Egipte) | 2 | +78 kg |
| 2005 | el Caire ( Egipte) | 2 | Oberta |
| 2009 | Rotterdam ( Països Baixos) | 2 | +78 kg |
| Campionat Europeu ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 1998 | Oviedo ( Espanya) | 1 | +78 kg |
| 2000 | Breslau ( Polònia) | 1 | +78 kg |
| 2001 | París ( França) | 3 | Oberta |
| 2003 | Düsseldorf ( Alemanya) | 1 | +78 kg |
| 2004 | Bucarest ( Romania) | 2 | +78 kg |
| 2005 | Rotterdam ( Països Baixos) | 1 | +78 kg |
| 2010 | Viena ( Àustria) | 3 | +78 kg |
| 2012 | Txeliàbinsk ( Rússia) | 3 | +78 kg |

## Referències

* ↑ «Karina Bryant» Arxivat 2015-10-01 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Karina Bryant» en Judoinside.com (anglès)

## Enllaços externs

* 2012 Olympic +78 kg bronze medal match: Karina Bryant (United Kingdom) vs. Iryna Kindzerska (Ukraine) (International Olympic Committee on YouTube)
# Karina Gidi

Karina Gidi (Xalapa Veracruz, Mèxic, 13 de setembre de 1971) és una actriu mexicana de cinema, teatre i televisió.

## Filmografia

* La Negociadora (2021)
* Un extraño enemigo (2018)
* Los adioses (2018)
* Amor de barrio(2015)
* La guerra de Manuela Jacovic (2014)
* Cuatro lunas (2014)
* Tercera llamada (2013)
* Demasiado amor (2012)
* Colosio, el asesinato (2012)
* Abel (2010)

## Premis i reconeixements

* Premi Ariel per Millor Actriu, per Los adioses (2018)
* Premi de Competència per a Llargmetratge: Esment per a la Millor Actriu, per Los adioses (Festival Internacional de Cinema de Morelia 2017)
* Premi Mayahuel de Plata per Millor Actuació Femenina, Festival Internacional de Cinema de Guadalajara (2011)
* Premi Mayahuel de Plata per Millor Actuació Femenina, Festival Internacional de Cinema de Guadalajara (2013)
* Premi de l'Agrupació de Crítics i Periodistes de Teatre pel muntatge de l'obra Incendios.

## Referències

* ↑ «Karina Gidi» (en espanyol europeu). Arxivat de l'original el 2018-08-28. [Consulta: 27 agost 2018].
* ↑ «Karina Gidi, una actriz al límite» (en castellà). [Consulta: 27 agost 2018].
* ↑ Maillard, Tatiana «Karina Gidi, actriz: Estoy en el "pare se sufrir", ¡quiero hacer comedia!». , 2013, p. 16 [Consulta: 27 agost 2018]. Arxivat 2019-08-28 a Wayback Machine.
* ↑ «Giménez Cacho y Karina Gidi reviven a Rosario Castellanos» (en castellà). , 06-05-2016 [Consulta: 27 agost 2018].
* ↑ «LA SERIE “LA NEGOCIADORA” ESTRENARÁ EN PANTAYA Y CLARO VIDEO - Señal News» (en anglès). [Consulta: 4 febrer 2021].
* ↑ Lista de premios para Los adioses, en la página imdb.com (Consultado martes, 25 de septiembre del 2018)
# Julio César Romero

Julio César Romero (Luque, 28 d'agost de 1960), conegut com a Romerito, fou un futbolista paraguaià.
Començà la seva trajectòria al club de la seva ciutat l'Sportivo Luqueño el 1977. Les seves bones actuacions el portaren a disputar el Mundial Juvenil de 1979 (el mateix on destacà Diego Maradona) i la Copa Amèrica que fou guanyada per Paraguai. El 1980 jugà al New York Cosmos i el 1983 al Fluminense, un dels clubs on més destacà i on fou escollit com el millor futbolista sud-americà del 1985. 64 cops internacional absolut, participà en el Mundial de 1986.
Va viure una breu estança al FC Barcelona de Johan Cruyff (va debutar enfrontant-se al Real Madrid) i posteriorment retornà a Amèrica, jugant a Mèxic (CF Puebla), Paraguai (Olimpia, Club Cerro Corá i Sportivo Luqueño) i Xile (La Serena).
Durant la seva carrera marcà més de 400 gols. Fou nomenat per Pelé com un dels 100 futbolistes vius més importants el març del 2004.
Un cop retirat, Romerito es convertí en polític al Partido Colorado a la seva ciutat natal de Luque on treballà de conseller.

## Palmarès

* Copa Amèrica de futbol: 1979
* NASL: 1980, 1982
* Campionat carioca: 1984, 1985
* Lliga brasilera de futbol: 1984
* Torneig República: 1992

## Premis

* Futbolista americà de l'any: 1985
* FIFA 100

## Referències

* ↑ «Appearances for Paraguay National Team». rsssf. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Paraguay's World Cup squad 1986». planetworldcup.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ 25 años del fichaje poco exitoso de Romerito por el Barça Mundo Deportivo
* ↑ “Yendo al Barcelona sabía que me metía en la boca del lobo” as.com

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
* Herois de la Copa Amèrica
# Julio César Santos Correa

Júlio César Santos Correia (São Luís, Maranhão, Brasil, 18 de novembre de 1978) és un futbolista brasiler, que juga de defensa.
Va iniciar la seua carrera al CD Marathón d'Hondures. El 1996 és fitxat pel Reial Valladolid, de la lliga espanyola. Al conjunt castellà passa la seua millor època i fins i tot crida l'atenció del Reial Madrid, que l'hi incorpora el 1999. No qualla al club madridista i és cedit a l'AC Milà.
Posteriorment, la carrera de Júlio César prossegueix per altres equips de la lliga espanyola, així com per Portugal, Anglaterra, Àustria, Grècia o Romania, entre altres destins.

## Títols

* Espanya Reial Madrid
** Lliga de Campions de la UEFA: 1 (2000)
* Àustria FK Austria Wien
** Austrian Bundesliga: 2002/2003
** Austrian Cup: 2002/2003
* Mèxic UANL Tigres
** Interliga Championship: 2005/2006
* Grècia Olympiacos CFP
** Greek Super League: 2006/2007, 2007/2008
** Greek Super Cup: 2007
# Karnıyarık

Karnıyarık és un plat d'albergínia i carn picada de la cuina turca.
"Karnı yarık" literalment significa panxa partida en turc.

## Preparació i consum

Les albergínies es pelen a l'estil "pijama a ratlles" i es fregeixen en oli de cuinar. Es deixen sobre un tovalló de paper per treure'n l'excés d'oli. Es piquen cebes en una paella i es fregeixen. Quan estan daurades se li afegeix la carn picada. Se li afegeixen tomàquets picats en cubs. També es pot utilitzar una mica de salsa de tomàquet i un got d'aigua. Després se salpebra. Quan és prou cuinat, aquesta mescla es col·loca dins de les albergínies partides. A sobre de les albergínies s'hi posa un pebrot verd fregit i uns talls de tomàquet per decorar. Després els karnıyarıks es fiquen al forn i s'acaba de cuinar.
Aquest plat generalment s'acompanya amb pilav blanc o domatesli pilav (arròs amb tomaquets) i cacık, ja que es menja habitualment a l'estiu.

## Vegeu també

* İmambayıldı

## Referències

* ↑ The Oxford Companion to Sugar and Sweets. Oxford University Press, 1 abril 2015, p. 170–. ISBN 978-0-19-931362-4.
* ↑ «Karnıyarık Tarifi (videolu)» (en turc), 07-08-2015. [Consulta: 16 gener 2021].

## Enllaços externs

* Imatges de "karnıyarık"
# Karo (cràter)

Karo és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 7 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim maori, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Karo». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Karl Alexander Müller

* Aquest article tracta sobre el físic Karl Müller . Vegeu-ne altres significats a «Karl Müller».
Karl Alexander Müller (Basilea, 20 d'abril de 1927 - Zúric, 9 de gener de 2023) fou un físic suís guardonat amb el Premi Nobel de Física de 1987.

## Biografia

Va néixer el 27 d'abril de 1927 a la ciutat suïssa de Basilea, però la família ràpidament es va traslladar a la ciutat austríaca de Salzburg on el seu pare estudiava música.
A la mort de la seva mare l'any 1938 fou enviat a l'escola a la població suïssa de Schiers. L'any 1945 ingressà a l'Institut Tecnològic Federal de Suïssa a Zúric on estudià electrònica i rebé classes per part de Wolfgang Pauli, el 1957 aconseguí el doctorat.

## Recerca científica

Inicià la seva recerca a al Battelle Institut de Ginebra, on fou membre del grup d'investigació sobre la ressonància magnètica. El 1963 entrà a formar part del laboratori d'investigació de l'empresa IBM a Zuric, on hi restà fins al 1985. Els seus treballs de recerca s'iniciaren amb les característiques fotocròmiques dels ions dels materials de transició, les seves característiques químiques, ferroelèctriques i estructurals del canvi d'estat.
L'any 1982 inicià la seva col·laboració amb el físic alemany Johannes Georg Bednorz al voltant de la superconductivitat i els efectes que es produeixen sobre aquesta a l'aplicar-li altes temperatures, així com en l'estudi de les propietats de la ceràmica formada a partir de l'oxidació de materials de transició.
L'any 1987 fou guardonat, al costat de Bednorz, amb el Premi Nobel de Física pels seus treballs sobre la superconductivitat en els materials ceràmics.

## Referències

* ↑ Gegen den Strom schwimmen. In: Universitat de Zúric, 17 January 2023.
* ↑ Physik Nobelpreisträger Karl Alex Müller stirbt mit 95 Jahren. In: Swissinfo.ch, 17. Januar 2023.
* ↑ «Karl Alexander Müller | enciclopedia.cat». [Consulta: 3 febrer 2023].
* ↑ «The Nobel Prize in Physics 1987» (en anglès americà). [Consulta: 3 febrer 2023].

## Enllaços externs

* «Karl Alexander Müller» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Limont-Fontaine

Limont-Fontaine és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 563 habitants. Està situat entre Maubeuge i Avesnes-sur-Helpe, entre la vall del Sambre i l'Avesnois (al territori del Parc natural regional de l'Avesnois).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 611 | 618 | 599 | 636 | 654 | 599 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1947-1959 | Raymond Dequesne |
| 1959-1995 | Paul Marquant |
| 1995-2001 | Jean François Ducanchez |
| 2001- | Jacques Bolle |
# Peter Lawrence

Peter Lawrence (Anglaterra 1941) és un biòleg anglès, una de les autoritats mundials en la biologia del desenvolupament.

## Biografia

Va estudiar biologia a la Universitat de Cambridge, on es va doctorar l'any 1965 esdevenint posteriorment l'any 1969 membre permanent del laboratori de biologia molecular (LBM). Entre 1984 i 1986 va codirigir el departament de biologia cel·lular del laboratori.
El 1976 es va convertir en membre de l'Organització Europea de Biologia Molecular i el 1983 de la Royal Society amb seu a Londres. Així mateix és membre de l'Acadèmia Sueca de Ciències.

## Recerca científica

Mundialment és considerat una autoritat en el camp de la biologia del desenvolupament, centrant-se en l'estudi de la mosca Drosophila melanogaster. Aquest estudi se centra en l'estudi dels gens compartits per a l'estudi i tractament de malalties genètiques com l'envelliment humà. També ha centrat la seva recerca en la regeneració de parts del cos, com succeïx amb les sargantanes i amb les ales d'algunes papallones.
Juntament amb el biòleg espanyol Ginés Morata Pérez ha ajudat a establir la teoria del compartiment, teoria proposada i desenvolupada per Antonio García Bellido. En aquesta hipòtesi una sèrie de cèl·lules construeixen un territori o compartiment en l'animal. El desenvolupament procedeix d'un gen específic o «gen selector» que dirigeix la clonació de cèl·lules.
L'any 1994 fou guardonat amb la Medalla Darwin per la Royal Society, i el 2007 amb el Premi Príncep d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica, juntament amb Ginés Morata Pérez.

## Enllaços externs

* (castellà) Fundació Príncep d'Astúries, Premi d'Investigació Científica i Tècnica 2007 Arxivat 2010-05-05 a Wayback Machine.