OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Front d'Unió Nacional per la Salvació de Kamputxea

El Front d'Unió Nacional per la Salvació de Kamputxea, també conegut com a Front Khmer Unit per la Salvació Nacional (en khmer: រណសិរ្សសាមគ្គីសង្គ្រោះជាតិកម្ពុជា; KUFNS, per les seves sigles an gnlès), i generalment abreujat com a Front de Salvació o pel seu acrònim en francès, FUNSK (Front Uni National pour le Salut du Kampuchéa), va ser el nucli del règim cambodjà que va col·laborar en la caiguda dels Khmers rojos i, posteriorment, va establir la República Popular de Kamputxea (RPK).

## Història

La fundació del FUNSK es va produir el 2 de desembre de 1978 a la província de Kratié, prop de la frontera amb el Vietnam, en una reunió celebrada per setanta dissidents cambodjants determinats a fer caure el govern de Pol Pot. Heng Samrin va ser elegit com el líder del front, que en poques setmanes va aconseguir expandir la seva influència a tots dos costats de la frontera. Aquesta unió va definir-se com una organització político-militar heterogènia, que va legitimar la invasió del país per part del Vietnam i va precipitar la derrota de la Kamputxea Democràtica dels khmers rojos. Així, va fonamentar la creació d'un nou estat anomenat República Popular de Kamputxea, així com la reconstrucció d'un país que havia estat devastat i empobrit. Aquesta organització ha patit diversos canvis de nom, a més d'adaptar-se a les diverses realitats històriques del país.

## Dates commemorades

Totes les organitzacions que formen part del KUFNCD realitzen manifestacions públiques en les següents diades:
* Dia de la Solidaritat Vietnam-Kamputxea el 18 de febrer.
* Dia de l'Odi el 20 de maig.
* Dia de la Solidaritat entre el Poble i l'Exèrcit el 19 de juny.

## Referències

* ↑ Margaret Slocomb, The People's Republic of Kampuchea, 1979-1989: The revolution after Pol Pot ISBN 978-974-9575-34-5
* ↑ David P. Chandler, A history of Cambodia, Westview Press; Allen & Unwin, Boulder, Sydney, 1992
* ↑ Ben Kiernan, The Pol Pot Regime: Race, Power and Genocide in Cambodia under the Khmer Rouge, 1975-1979. Page 442

## Bibliografia

* Bekaert, Jacques, Cambodian Diary, Vol. 1: Tales of a Divided Nation 1983-1986, White Lotus Press, Bangkok 1997, ISBN 974-8496-95-3,
* Gottesman, Evan, Cambodia after the Khmer Rouge: Inside the politics of Nation Building.
* Vickery, Michael, Cambodia : 1975-1982, Boston: South End Press, 1984

## Enllaços externs

* A Country Study: Cambodia (En anglès)
* Margaret Slocomb, The K5 Gamble: National Defence and Nation Building under the People's Republic of Kampuchea (En anglès)
# Musaranya d'Azumi

La musaranya d'Azumi (Sorex hosonoi) és una espècie de musaranya endèmica del centre de Honshu (Japó).
Es veu amenaçada per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* ↑ Laginha Pinto Correia, D. Sorex hosonoi. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 28 abril 2017.
# Museu de la Pau de Corea del Nord

El Museu de la pau de Corea del Nord (en coreà: 조선민주주의인민공화국 평화박물관) està a l'edifici construït per allotjar la signatura de l'acord d'Armistici de la Guerra de Corea el 27 de juliol de 1953. Està situat en l'antic poble de Panmunjeom (P'anmunjŏm) al nord de la província de Hwanghae, en el país asiàtic de Corea del Nord.
Es troba a aproximadament a 1,2 km a l'oest de l'Àrea de Seguretat Conjunta (JSA), a la meitat nord de la Zona desmilitaritzada de Corea. L'edifici és tot el que queda de l'antiga vila, i des de mitjan 1950, les referències a Panmunjom en realitat es refereixen a l'Àrea de Seguretat Conjunta en si mateixa.

## Vegeu també

* Museologia
* Museografia
* Museus

## Referències

* ↑ Silpasornprasit, Susan. "Day trip to the DMZ: A look inside the Korean Demilitarized Zone". IMCOM-Korea Region Public Affairs Office, US Army
# Walter Boyd

Walter Boyd (Kingston, 1 de gener de 1972) és un exfutbolista jamaicà de la dècada de 1990.
Fou 66 cops internacional amb la selecció de Jamaica.
Pel que fa a clubs, destacà a Arnett Gardens i Swansea City AFC.

## Referències

* ↑ «Profile at Reggaeboyzsc». Arxivat de l'original el 2007-08-16. [Consulta: 12 juny 2019].
* ↑ Sent off after ZERO seconds Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. - The Sum
* ↑ «'Blacka' Boyd makes comeback in Super League». jamaicaobserver. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 12 juny 2019].
* ↑ Walter Boyd a National-Football-Teams.com (anglès)
# Robin Schulz

Robin Alexander Schulz (Osnabrück, Alemanya, 28 d'abril de 1987) és un DJ i productor alemany de música electrònica. És conegut pel seu remix de la cançó Waves de l'artista neerlandès Mr. Probz, el 2014. El seu remix de Prayer in C de Lily Wood and the Prick tingué el mateix èxit.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* Sugar (2015)
* Uncovered (2017)

### Àlbums de remixos

* Prayer (2014)

### Senzills

* 2012: Rain
* 2012: Feeling
* 2012: To You
* 2013: Stone
* 2013: Same
* 2014: Willst Du (Robin Schulz & Alligatoah)
* 2014: Sun Goes Down (amb Jasmine Thompson)
* 2015: Headlights (amb Ilsey)
* 2015: Sugar (amb Francesco Yates)
* 2015: Show Me Love (amb J.U.D.G.E.)
* 2016: Heatwave (amb Akon)
* 2016: Shed a Light (Robin Schulz & David Guetta feat. Cheat Codes)
* 2017: OK (amb James Blunt)
* 2017: I Believe I'm Fine (amb HUGEL)
* 2017: Unforgettable (amb Marc Scibilia)
* 2018: Oh Child
* 2018: Speechless (amb Erika Sirola)
* 2019: All This Love (amb Harlœ)

### Remescles

2012:
* Toben – My Life
2013:
* Johnny Belinda – Activate Child
* Lights – Lexer
* David K feat. Yo-C – In Love
* Mowe – Blauer Tag
* KlangTherapeuten – Perlentaucher
* Parra for Cuva feat. Anna Naklab – Swept Away
* I am Frost – The Village
* Mr. Probz – Waves
* Faul & Wad Ad – Changes
2014:
* Lilly Wood & the Prick – Prayer in C
* Clean Bandit feat. Jess Glynne – Rather Be
* Coldplay – A Sky Full of Stars
* David Guetta amb Sam Martin – Dangerous
2015:
* Axwell i Ingrosso – Something New
* Paul Kalkbrenner – Feed Your Head
2016:
* A R I Z O N A – I Was Wrong
* Gnash feat. Olivia O'Brien – I Hate U, I Love U
2017:
* David Guetta amb Justin Bieber – 2U
* Dimitri Vegas & Like Mike & David Guetta feat. Kiiara – Complicated
* Ed Sheeran – Perfect
* CamelPhat amb Elderbrook – Cola
2018:
* Lauv – Chasing Fire
* David Guetta amb Sia – Flames
* Bebe Rexha – I'm a Mess
2019:
* Emin – Let Me Go
* Calvin Harris amb Rag'n'Bone Man – Giant
* Maître Gims amb Maluma – Hola Señorita
* LUM!X amb Gabry Ponte – Monster

## Referències

* ↑ «BMI | Songview Search». [Consulta: 26 desembre 2021].
* ↑ «Robin Schulz Biografie» (en anglès i alemany). residentadvisor.net.
* ↑ «Lilly Wood & The Prick - Invincible Friends» (en anglès). Discogs.

## Enllaços externs

* Robin Schulz a Allmusic
# Saint-Sauveur (Meurthe i Mosel·la)

Saint-Sauveur és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 48 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Sauveur era de 48 persones. Hi havia 24 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 48 habitatges, 23 eren l'habitatge principal de la família, 20 eren segones residències i 5 estaven desocupats. 46 eren cases i 1 era un apartament. Dels 23 habitatges principals, 17 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien tres cambres, 3 en tenien quatre i 17 en tenien cinc o més. 19 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 7 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saint-Sauveur el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 8 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 29 persones, 20 eren actives i 9 eren inactives. De les 20 persones actives 17 estaven ocupades (9 homes i 8 dones) i 3 estaven aturades (3 homes). De les 9 persones inactives 3 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Sauveur a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Sauveur a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Eugeni Cortade

Eugeni Cortade (Cotlliure, 1931 - Arles, 2001) fou un escriptor i capellà nord-català. Molt actiu en la defensa del català, va ser mantenidor dels Jocs Florals de la Ginesta d'Or i del Felibritge, així com membre fundador del GREC i director de la revista Sant Joan i Barres, tot i que més tard es passà a l'Institut Rossellonès d'Estudis Catalans.

## Obres

* Cotlliure marítim (1967)
* Catalunya i la Gran Guerra (1969),
* La restauration de l'abbaye de Saint-Martin-du-Canigou par Mgr de Carsalade du Pont (1972)
* Retables baroques du Roussillon (1973)
* Pézilla-la-Rivière (1975)
* L'Église de Collioure (1979).

## Referències

* ↑ «Eugeni Cortade». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Barranc de l'Espona (Puigmaçana)

* Per a altres significats, vegeu «Barranc de l'Espona».
El Barranc de l'Espona és un curs d'aigua a cavall dels termes municipals de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Mur, i de Tremp, dins de l'antic terme de Palau de Noguera, i dins de l'antic enclavament de Puigcercós.
Es forma al sud del poble de Puigmaçana, en terme de Castell de Mur (antic terme de Mur, i discorre sempre pel termenal entre Castell de Mur i Tremp (antic terme de Palau de Noguera, en el seu enclavament de Puigcercós).
Des d'aquell lloc davalla cap al sud-est, rep per la dreta el barranc de Lloriguer, i al cap d'un tros, també per la dreta, del barranc de Sant Gregori, en el qual, precisament, s'han integrat les aigües del barranc de l'Espona I. Cap al final del seu recorregut travessa la línia del ferrocarril de la Línia Lleida - la Pobla de Segur, i poc després, sota el Pont de l'Espona, la carretera C-13. En aquest lloc és on es troba la Casa de l'Espona. S'aboca en un braç de la Noguera Pallaresa, en un lloc on fa una illa a la cua del pantà dels Terradets.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Purismo

Purismo és la denominació d'un moviment pictòric de l'Ottocento italià (segle XIX) que va sorgir després de l'influx dels pintors anomenats natzarens. El terme va ser encunyat el 1833 per l'hel·lenista i llatinista Antonio Bianchini referint-se als pintors que buscaven recuperar la "puresa" dels "primitius" artistes italians (primitius italians -des Cimabue al "primer" Rafael, passant per Fra Angelico i el Giotto entre d'altres-, els mateixos als quals pretenien tornar des d'un moviment artístic simultani: els prerafaelites). En analogia amb això, alguna cosa similar va ocórrer en les lletres italianes d'aquesta època quan s'intentaven recuperar formes expressives considerades pures inspirades en el Trecento toscà.
Tot i que van rebutjar el neoclassicisme, els pintors puristes italians es van trobar fortament influïts per l'obra del francès Jean Auguste Dominique Ingres.
El 1842 va ser publicat el manifest oficial d'aquest moviment: Dell purisme nelle arti ("Del purisme en les arts"), redactat per Bianchini, i subscrit pel pintor Tommaso Minardi, l'escultor Pietro Tenerani i el "natzarè" Frederik Overbeck.
El purisme italià va florir en els 1860s i va reflectir el gust per estils que intentaven restablir la identitat nacional italiana i el seu patrimoni cultural. Molts d'aquests autors es van dedicar també a temes pompeians o hel·lenístics, com Giuseppe Sciuti, recreant escenes típiques de l'antiguitat clàssica.

## Vegeu també

* Purisme (art)
# Museu de la Pau de Teheran

El Museu de Pau del Teheran és un museu situat al centre històric de Teheran que forma part de la Xarxa Internacional de Museus per Pau. L'objectiu principal del museu és promoure una cultura de pau conscienciant sobre les conseqüències devastadores de la guerra, posant el focus en la salut i els impactes mediambientals de les armes químiques.
El museu coordina un programa d'educació de la pau amb tallers sobre la llei humanitària, el desarmament, la tolerància, i l'educació de pau. Alhora, hi ha conferències sobre la cultura de pau, la reconciliació, la llei humanitària internacional, el desarmament, i la pau. El museu també conserva abundant documentació d'històries individuals de víctimes de les guerres. Hi ha exposicions temporals artístiques relacionades amb la pau.

## Referències

* ↑ «Iran's Peace Museum: the reality vs. the glories of war». Christian Science Monitor, 24 Dec 2007.
* ↑ Shahriar Khateri, "The Tehran Peace Museum (Iran)", Peace Museums of the World, October 17, 2008.
# Xenoperdix

Xenoperdix és un gènere d'ocells de la subfamília Rollulinae, dins la família dels fasiànids (Phasianidae). Aquestes perdius, descrites en data recent, viuen en zones de muntanya de Tanzània.

## Llistat d'espècies

S'han descrit dues espècies dins aquest gènere:
* Perdiu de Rubeho (Xenoperdix obscurata).
* Perdiu de Tanzània (Xenoperdix udzungwensis).

## Referències

* ↑ Classificació dels gal·liformes segons el IOC Arxivat 2013-04-13 a Wayback Machine. Rev. 18-07-2010 (anglès)
# Ronda del Mig

La Ronda del Mig, originàriament Primer Cinturó de Ronda, és una via ràpida de Barcelona que discorre entre la Ronda del Litoral i l'Avinguda Meridiana.
Va ser concebuda al pla d'enllaços de Barcelona de 1907, obra de l'urbanista tolosà Léon Jaussely, si bé la seva execució, amb modificacions importants, s'ha anat allargant gairebé tot el segle xx. En la planificació de l'Ajuntament a la dècada de 1970, es preveia la seva continuïtat des del Guinardó fins al mar, passant per la Sagrera i l'actual Rambla de Prim o bé per la Via Trajana i Ronda de Sant Ramon de Penyafort.

## Recorregut

Està formada pels següents vials:
* Passeig de la Zona Franca
* Plaça d'Ildefons Cerdà
* Rambla de Badal
* Rambla del Brasil
* Gran Via de Carles III
* Plaça de Prat de la Riba
* Ronda del General Mitre
* Plaça de Lesseps
* Travessera de Dalt
* Ronda del Guinardó
* Carrer de Ramon Albó
* Carrer d'Arnau d'Oms
* Carrer de Piferrer
* Avinguda de Rio de Janeiro
La ronda està soterrada entre la plaça d'Ildefons Cerdà i la cruïlla amb el carrer de Mejía Lequerica, i entre la plaça de Prat de la Riba i el carrer del Doctor Fleming, així com un petit tram entre els carrers de l'Escorial i de Sardenya i els passos sota les places de Maria Cristina i de Lesseps (el que hi havia sota el carrer de Muntaner ha estat eliminat). Entre els carrers de Padilla i de Cartagena, la ronda discorria sobre un viaducte doble, el qual va ser enderrocat el 2009.

## Vegeu també

* Hodonímia de Barcelona

## Referències

* 1 2 3 Brau, 1973.
* ↑ Gabinet Tècnic de Programació. Ajuntament de Barcelona. Programa de Actuación Municipal (PAM) 1969-1974.
* ↑ «Mig, ronda del». Nomenclàtor dels carrers. Ajuntament de Bacelona.
* ↑ Fischer, Alex R. «La Ronda del Mig, al completo». El Periódico de Catalunya.
* ↑ «El viaducte que dividia el Guinardó ja és història». El Periódico de Catalunya, 25-08-2009.

## Bibliografia

* Brau, Lluís «El primer cinturón de Ronda»». Cuadernos de arquitectura y urbanismo, 98, 1973, pàg. 58-62.
# Sant Julià de Boix

Sant Julià de Boix és una església del poble abandonat de Boix, al municipi d'Ivars de Noguera (Noguera) protegida com a bé cultural d'interès local. És al costat del pantà de Santa Anna, al vessant esquerre de la Noguera Ribagorçana.

## Història

L'església de Sant Julià de Boix era l'antiga parròquia del poble i antic terme del castell de Boix. Fou una dependència de l'abadiat d'Àger, vinculació que es documenta des de la segona meitat del segle xiii. La parròquia de Boix fou abandonada als anys seixanta del segle xx arran la construcció del pantà de Santa Anna. El poble de Boix fou annexat a Ivars el 1964. Entre les esglésies subjectes a Àger que es consignen a la butlla del papa Alexandre III de l'any 1179 s'esmenten les «ecclesias de Buxo com earum pertinentiis». A dates posteriors també es fa evident aquesta situació que implicava que l'abat d'Àger, entre altres drets, nomenés els rectors de la parròquia. En una relació d'esglésies de l'abadiat del 1373 hi consta novament Sant Julià de Boix, de la qual depenia com a sufragània en aquells moments l'església de Santa Maria del Salgar (Llitera), situada a la dreta de la Noguera Ribagorçana, davant de Boix. Als segles següents aquesta vinculació es mantingué i encara formava part de l'arxiprestat d'Àger l'any 1783.

## Arquitectura

És un edifici d'una sola nau coberta per una volta de canó de perfil marcadament apuntat i capçada a llevant per un absis semicircular, precedit d'un profund arc presbiteral, en els brancals del qual es conserven dos nínxols molt ben aparellats. L'absis semicircular ha estat transformat en un presbiteri poligonal que conserva el perímetre exterior original i part del perímetre interior al sector que era ocupat pel massís d'obra de l'altar. Aquesta reforma devia ser contemporània de la construcció del cor, adossat als peus de la nau i la sagristia, adossada a l'angle nord-est de la nau. A la façana de ponent hi ha la porta resolta en arc de mig punt amb les dovelles extradossades per un guardapols. A la mateixa façana hi ha una finestra modificada i un campanar d'espadanya de dos ulls. Les façanes són totalment d'ornamentació, llevat del ràfec molt erosionat que és suportat per un fris de mènsules llises. L'aparell és format de carreus de gres ben tallats i escairats, amb la superfície treballada a escoda.
La tecnologia constructiva i les proporcions dels espais interiors posen en evidència les fórmules característiques de l'arquitectura de la plenitud del segle xiii, dins els paràmetres de l'escola de Lleida, però sense la seva concepció ornamental.

## Referències

* 1 2 3 Adell i Gisbert, Joan Albert; Cases i Loscos, Maria-Lluïsa; Puigferrat i Oliva, Carles. «Sant Julià de Boix». A: La Noguera. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1994, p. 368 (Catalunya Romànica, XVII). ISBN 84-7739-811-9.

## Enllaços externs

* Fotos: «Sant Julià de Boix». Obaga Fitxes Romànic. Col·lectiu Obaga. [Consulta: 29 juny 2020].
# Exocometa

Un exocometa, o cometa extrasolar, és un cometa fora del nostre sistema solar, inclosos els cometes interestel·lars i els cometes que orbiten a altres estrelles. El primer exocometa detectat va ser al voltant de Beta Pictoris, una estrella jove del tipus A, el 1987. Un total de 10 d'aquests exocometes han estat identificats a data de 7 de gener de 2013.
Els astrònoms van utilitzar el telescopi de 2,1 metres de l'Observatori McDonald de Texas per detectar els últims sis exocometes descoberts. Es van descobrir gràcies als enormes restes que van deixant aquests cossos al voltant de les seves estrelles. Tots els exocometes més recentment detectats —com 49 Ceti (HD 9672), 5 Vulpeculae (HD 182919), 2 Andromedae, HD 21620, HD 42111 i Rho Virginis (HD 110411)— són al voltant d'estrelles molt joves del tipus A.
Segons els investigadors, els exocometes són una baula important en la comprensió de la formació de planetes. L'astrònom Barry Welsh descriu l'enllaç de la següent manera: "la pols interestel·lar sota la influència de gravetat es converteix en gotes, i les taques es converteixen en roques, les roques es fonen i es converteixen en coses més grans —planetesimals i cometes— i, finalment, en planetes".
Un núvol gasós al voltant de 49 Ceti s'ha atribuït a les col·lisions de cometes d'aquest sistema planetari.

## Galeria

* Impressió artística d'exocometes submergint-se en l'estrella jove HD 172555.
* Vídeo de la concepció artística d'exocometes orbitant l'estrella Beta Pictoris.

## Referències

* 1 2 3 «'Exocomets' Common Across Milky Way Galaxy». Space.com, 07-01-2013. [Consulta: 8 gener 2013].
* ↑ Beust, H.; Lagrange-Henri, A. m.; Vidal-Madjar, A.; Ferlet, R. «The Beta Pictoris circumstellar disk. X - Numerical simulations of infalling evaporating bodies». Astronomy and Astrophysics (ISSN 0004-6361), 236, 1990, pàg. 202-216. Bibcode: 1990A&A...236..202B.
* 1 2 3 4 Sanders, Robert. «Exocomets may be as common as exoplanets». University of Califòrnia, Berkeley, 07-01-2013. [Consulta: 8 gener 2013].
* ↑ Zuckerman, B.; Song, Inseok. A 40 Myr Old Gaseous Circumstellar Disk at 49 Ceti: Massive CO-Rich Comet Clouds at Young A-Type Stars, 2012.
* ↑ «Exocomets plunging into a young star (artist’s impression)». Arxivat de l'original el 13 de gener 2017. [Consulta: 12 gener 2017].

## Vegeu també

* Satèl·lit extrasolar
* Planeta extrasolar
* Cometa interestel·lar
* Kepler (satèl·lit)

## Enllaços externs

* Extrasolar Comets - NASA Arxivat 2013-02-17 at Archive.is
# Barranc de l'Hort Nou

El Barranc de l'Hort Nou és un barranc del terme de Castell de Mur (antic terme de Mur), al Pallars Jussà, en territori de Vilamolat de Mur.
Es forma en el Serrat Rodó, en el seu vessant sud-est, des d'on baixa pel Vedat de la Solana cap a llevant, deixa l'Hort Nou a la dreta, i s'aboca en el barranc de Rius a ponent del Carant de les Bruixes.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Nangishlishma

Nangishlishma o Nangišlišma va ser rei de la primera dinastia de Kish a Sumer, el tercer dels anomenats a la llista de reis sumeris, posterior al diluvi. Hauria regnat cap a l'any 2900 aC. Al seu mític regnat se li assigna una durada de 670 anys.

## Referències

* ↑ Hallo, William W «Beginning and end of the Sumerian King List in the Nippur recension». Journal og Cuneiform Studies, 17, 2, 1963, pàg. 53.