OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zonza

Zonza (en cors Zonza) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 1999 tenia 1.802 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 727 | 835 | 1.214 | 1.503 | 1.600 | 1.802 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Sébastien-Marc Rocca Serra | DVD | |

## Referències

Viccionari
# Ferrer d'Abella

* Per a altres significats, vegeu «Ferrer d'Abella (militar)».
Ferrer d'Abella (?, ? — l'Arboç, Baix Penedès, 1344) va ser un eclesiàstic, de l'orde dominicà. Va ser nomenat bisbe de Neopàtria, tot i que mai hi va anar, posteriorment bisbe de Mazzara (Sicília) i de Barcelona (1335), on va traslladar les relíquies de Santa Eulalia a la cripta de la catedral, Convocà un sínode (1339) les constitucions del qual publicà el mateix any.. Impulsà les obres de la Catedral de Barcelona on va consagrar-ne l'altar major (1337). Organitzà la casa de l'Almoina. Va morir al Penedès on feia una visita pastoral amb motiu de la presència de nuclis begards.

## Referències

* ↑ «Ferrer d'Abella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ BADA, Joan i SAMPER, Genís. Catalònia religiosa. Barcelona: Claret, 1991, p. 391.

## Bibliografia

* Setton, Kenneth M. Catalan Domination of Athens 1311–1380. Revised edition. London: Variorum, 1975.
# Los Bondons

Los Bondons (en francès Les Bondons) és un municipi del departament francès del Losera, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Grave

* Per a altres significats, vegeu «Grave (Països Baixos)».
Grave és, en música, una indicació de tempo que es troba entre les que corresponen a una velocitat més lenta, d'aproximadament 40 pulsacions per minut (ppm) o poc més. A la vegada indica el caràcter o l'expressió que ha de tenir la música. El mot significa -tant en italià com en francès- 'greu', en el sentit de seriós. En un altre sentit, també significa greu com a corresponent a un so de poca altura, de freqüència baixa.
A principis del segle xvii no tenia un significat musical específic. Biagio Marini a la seva Symhonia grave (1617) ho utilitza només com un adjectiu en el títol, i en la música policoral veneciana d'aquell període, els cors que cantaven més agut i més greu, respectivament, rebien els noms d'acuto i grave.
Però també apareix com una instrucció sobre com interpretar la música en obres de Cavalli (1639), Uccellini (1646) i Marini (1655). Més tard, el 1683, Purcell al prefaci de les seves sonates a 3 parts, el descriu com si fos comú tant a Itàlia com arreu, dient que tant aquest com l'adagio no comporten sinó un moviment lent. Arcangelo Corelli l'empra a la majoria dels seus moviments lents, principalment als moviments introductoris. François Couperin habitualment utilitzava 'gravement' (la forma adverbial en francès) que també apareix en obres de Johann Sebastian Bach.
Entre els diferents teòrics no hi ha unanimitat sobre si el grave és més lent o més ràpid que l'adagio i que el largo, tot i que les maneres com és emprat suggereixen que era intercanviable amb l'adagio, tot i que al segle xviii sembla que en algunes ocasions hauria significat el mateix que andante. Koch, quan escriu l'article 'Con gravità' del seu Musikalisches Lexikon (1802), explica que en els moviments marcats 'grave' s'hauria d'interpretar emfasitzant encara més l'efecte de les notes amb punt, i referia, com a exemples, les seccions inicials de les obertures de les òperes de Hasse i Graun. En el mateix sentit s'hauria d'entendre la secció inicial de la simfonia que obre El Messies, de Haendel, i -possiblement- també el grave a l'inici de la sonata 'patètica' Op. 13 de Beethoven, i del seu quintet de vent Opus 16.
Simfonia de El Messies, de Georg Friedrich Händel (?·pàg.)

## Bibliografia

* David Fallows. "Grave." Grove Music Online
Viccionari
# Pajod

Pajod fou un estat tributari protegit al Kathiawar, Gujarat, un jagir concedit pels babis de Junagarh a Khanzada Sujayatkhanji Salabatkhanji, net de Khan Shri Mukhtyarkhanji Shermakhanji de Sardargarh-Bantva, una branca de la dinastia babi de Junagarh.

## Llista de jagirdars

* Khan Shri SUJAYATKHANJI SALABATKHANJI
* Khan Shri MUKHTIARKHANJI SUJAYATKHANJI
* Khan Shri IMAMKHANJI MUKHTIARKHANJI
* Khan Shri MURTAZAKHANI IMAMKHANJ ?-1918
* Khan Shri IMAMUDINKHANJI MURTAZAKHANJI BABI 1918-1949

## Referències

* Genealogia Arxivat 2011-05-09 a Wayback Machine.
# Samburupitec

El samburupitec (Samburupithecus kiptalami) és una espècie extinta d'homínid de la qual s'han trobat restes als turons Samburu de Kenya, al nord de Nairobi.
El samburupitec visqué a Kenya al Miocè mitjà-tardà.
S. kiptalami és l'única espècie del gènere Samburupithecus. És coneguda únicament a partir d'un fragment de mandíbula que data de fa 9,5 milions d'anys i fou descobert el 1997 per Hidemi Ishida i Martin Pickford.
El samburupitec pesava uns 60 kg i probablement era un animal quadrúpede frugívor que passava gran part del temps a terra. El seu hàbitat probablement era un mosaic de boscos oberts i àrees de sabana.
És possible que es tracti d'un avantpassat comú dels goril·les, ximpanzés i humans. És un parent proper del cororapitec i el nakalipitec.

## Referències

* Fleagle, J.F. (1999) Primate Adaptation and Evolution. Elsevier Academic Press. ISBN 978-0122603419
* Tsujikawa, Hiroshi. "Palaeoenvironment of Samburupithecus Based on its Associated Fauna" African Study Monographs, Suppl., 32: 51-62
* Ward, S.C. i Duren, D.L. (2002). The Primate Fossil Record. Cambridge University Press. ISBN 978-0521663151
# ZX SPECTRUM

El ZX Spectrum és un ordinador personal que va ser llançat al Regne Unit el 1982 per Sinclair Research, una empresa fundada per Sir Clive Sinclair. Va ser un dels primers ordinadors a assequibles i populars que va ajudar a democratitzar l'accés a la informàtica a l'usuari domèstic. El seu llançament va coincidir amb l'auge de la informàtica personal durant la dècada de 1980, un període marcat per una creixent demanda d'ordinadors personals per a ús domèstic i educatiu.

## Característiques tècniques

El ZX Spectrum va estar disponible en diverses versions, inicialment oferint 16 o 48 kilobytes de memòria RAM. Tenia una unitat de processament central Z80A a 3,5 MHz i 16 kilobytes de ROM, que contenien el sistema operatiu Sinclair BASIC. La seva pantalla de visualització era de 256x192 píxels amb una paleta de colors limitada.

## Programari i jocs

El ZX Spectrum va ser conegut principalment per la seva àmplia gamma de jocs. Desenvolupadors independents i empreses de programació van crear milers de títols per a aquesta plataforma, abastint gèneres com ara arcades, aventures gràfiques i jocs d'estratègia. Jocs com "Manic Miner", "Jet Set Willy" i "The Hobbit" van esdevenir clàssics icònics de la plataforma. A més dels jocs, el ZX Spectrum també va ser utilitzat per a la programació educativa i empresarial, amb aplicacions com processadors de textos i programes de comptabilitat.

## Formats de càrrega

Els jocs i programes es distribuïen principalment en cassetes de cinta, ja que el ZX Spectrum no tenia una unitat de disc integrada. Per carregar un programa, l'usuari havia de connectar la cinta al port de càrrega del ZX Spectrum i prémer la tecla de càrrega. Aquesta metodologia de càrrega era lenta i podia ser propensa a errors, però era el mètode predominant durant l'època.

## llegat i comunitat actual

Tot i que el ZX Spectrum ja no es fabrica, encara té una gran base de fans i entusiastes de la informàtica retro. S'han creat emuladors i reedicions modernes que permeten als usuaris reviure l'experiència del ZX Spectrum en ordinadors moderns i altres plataformes. A més, encara es desenvolupen nous jocs i programes per a aquesta plataforma, mantenint viva la seva comunitat de seguidors i aficionats a la informàtica retro.
# Ludivine Puy

Ludivine Puy (Saint-Germain-en-Laye, 30 de juny de 1983), coneguda com a Lulu Puy, és una antiga pilot de motociclisme francesa. Entre altres èxits, va guanyar dos Campionats del món d'enduro femení, tres Campionats d'Europa, cinc Campionats de França i, com a membre de l'equip estatal francès, cinc edicions dels Sis Dies Internacionals d'Enduro en categoria femenina (2008-2012). També va participar al Ral·li Dakar en diverses ocasions.

## Carrera esportiva

Abans d'esdevenir pilot professional de motocicletes, Ludivine Puy havia treballat per a la policia francesa. Un cop centrada en l'enduro, va competir per a l'equip de Gas Gas i el 2010 va guanyar el primer títol femení de la història del Campionat del Món. Mentre que va dominar clarament l'escena internacional de l'enduro femení del 2007 al 2010, els anys 2011 i 2012 va haver de lluitar aferrissadament pel títol mundial amb la seva companya d'equip a Gas Gas, Laia Sanz. La catalana va guanyar cinc títols consecutius entre el 2012 i el 2016 més un altre el 2021, acumulant-ne doncs un total de sis.
El 2005, Ludivine Puy va completar el seu primer Ral·li Dakar en motocicleta competint per a l'equip Euromaster. El 2006, mentre ocupava la trenta-cinquena posició en motocicletes (la millor dona) al ral·li, va haver d'esquivar un pilot caigut a la pista i es va trencar l'articulació del maluc a la caiguda posterior. El 2007 va tornar a la prova i va assolir l'objectiu d'acabar-la.
Puy va anunciar que es retiraria un cop acabada la temporada del 2012. El 2014, la FIM va nomenar-la assessora de la Copa del Món d'Enduro Femení, amb la responsabilitat de treballar amb l'inspector de cursa per a garantir que el disseny dels trams s'adaptava a les motociclistes femenines. Havia de ser la persona de contacte directe tant per a les corredores que participaven a la Copa del Món com per a la Comissió d'Enduro de la FIM.

## Palmarès

* 3 Campionats d'Europa d'enduro femení (2007-2009)
* 2 Campionats del món d'enduro femení (2010-2011)
* 5 victòries al Women's Trophy dels ISDE (2008-2012)
* 5 Campionats de França d'enduro femení

## Referències

* ↑ «Ludivine Puy 1st Ever Female World Champion Motorcycle Enduro» (en anglès). motorbiker.org. Arxivat de l'original el 27/9/2010.
* ↑ «Ludivine Puy, Dakar Angel» (en anglès). motorbiker.org. Arxivat de l'original el 14/1/2006.
* ↑ «Interview: Ludivine Puy and Laia Sanz» (en anglès). tmxnews.co.uk, 04-03-2012. Arxivat de l'original el 29/3/2016.
* ↑ «Ludivine Puy appointed Adviser» (en anglès). fim-live.com. FIM. [Consulta: 12 octubre 2020].
Campiones del món d'enduro$^1$ :
2010 - Ludivine Puy
2011 - Ludivine Puy
2012 - Laia Sanz
2013 - Laia Sanz
2014 - Laia Sanz
2015 - Laia Sanz
2016 - Laia Sanz
2017 - Maria Franke
2018 - Sanna Kärkkäinen
2019 - Jane Daniels
2020 - Jane Daniels
2021 - Laia Sanz
2022 - Jane Daniels
2023 - Jane Daniels :
$^1$El campionat del món d'enduro femení tenia rang de Copa del món entre el 2010 i el 2020. :
# Gran Premi de l'Ulster de motociclisme de 1962

El Gran Premi de l'Ulster de motociclisme de 1962 fou la setena cursa de la temporada 1962 de motociclisme. La cursa es disputà al Circuit de Dundrod (prop de Belfast/Béal Feirste, Irlanda del Nord) el dia 11 d'agost de 1962.

## 500 cc

Prengueren la sortida 53 pilots, dels quals només 18 es classificaren; entre els retirats més coneguts hi havia Bert Schneider, František Št'astný, Paddy Driver, Jack Findlay, Mike Duff, Hugh Anderson i Derek Minter.

### Arribats a la meta

| Pos. | Pilot | Moto | Temps | Punts |
| 1 | Mike Hailwood | MV Agusta | 1h 18:20.6 | 8 |
| 2 | Alan Shepherd | Matchless | +3:45.2 | 6 |
| 3 | Phil Read | Norton | +4:44.0 | 4 |
| 4 | Ron Langston | Norton | +1 volta | 3 |
| 5 | Tony Godfrey | Norton | +1 volta | 2 |
| 6 | Ray Spence | Norton | +1 volta | 1 |
| 7 | Peter Middleton | Norton | +1 volta | |
| 8 | Roy Ingram | Norton | +1 volta | |
| 9 | Sid Mizen | Matchless | +1 volta | |
| 10 | Ralph Bryans | Norton | +1 volta | |
| 11 | Tom Thorp | Norton | +1 volta | |
| 12 | Jack Ahearn | Norton | +1 volta | |
| 13 | Alf Shaw | Norton | | |
| 14 | Karl Recktenwald | Norton | | |
| 15 | Dennis Fry | Norton | | |
| 16 | Patrick Plunkett | Matchless | | |
| 17 | Tommy Holmes | Matchless | | |
| 18 | Jimmy Jones | Norton | | |

## 350 cc

Entre els retirats més coneguts hi havia Mike Hailwood, autor de la volta ràpida en cursa abans d'abandonar.

### Arribats a la meta (posició amb punts)

| Pos. | Pilot | Moto | Temps | Punts |
| 1 | Jim Redman | MV Agusta | 1h 20' 40.6" | 8 |
| 2 | František Št'astný | Jawa | | 6 |
| 3 | Tommy Robb | Honda | | 4 |
| 4 | Alan Shepherd | AJS | | 3 |
| 5 | Gustav Havel | Jawa | | 2 |
| 6 | Mike Duff | AJS | | 1 |

## 250 cc
### Arribats a la meta (posició amb punts)

| Pos. | Pilot | Moto | Temps | Punts |
| 1 | Tommy Robb | Honda | 1h 10' 58.6" | 8 |
| 2 | Jim Redman | Honda | | 6 |
| 3 | Luigi Taveri | Honda | | 4 |
| 4 | Arthur Wheeler | Moto Guzzi | | 3 |
| 5 | Campbell Donaghy | Ducati | | 2 |
| 6 | Stuart Graham | Aermacchi | | 1 |

## 125 cc

Entre els retirats hi havia Ernst Degner.

### Arribats a la meta (posició amb punts)

| Pos. | Pilot | Moto | Temps | Punts |
| 1 | Luigi Taveri | Honda | 58' 45.6" | 8 |
| 2 | Tommy Robb | Honda | + 0.0 | 6 |
| 3 | Jim Redman | Honda | + 0.2 | 4 |
| 4 | Teisuke Tanaka | Honda | + 49.0 | 3 |
| 5 | Hugh Anderson | Suzuki | + 2' 25.2 | 2 |
| 6 | Paddy Driver | EMC | + 3' 18.4 | 1 |

## Referències

* ↑ Resultats a autosport.com

## Enllaços externs

* El campionat de 1962 a racingmemo.free.fr (francès)
* Resultats dels 250 a Gazzetta dello Sport Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. i dels 125 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (italià)
# Pau Noguera Ripoll

Pau Noguera Ripoll "Cerol" (Sóller, 1781-1868) va ser un glosador mallorquí.
Pau "Cerol" és un dels grans glosadors mallorquins del segle xix. La seva capacitat d'improvisar i el seu llenguatge falaguer, carregat d'intenció i capaç d'una fina sàtira, el convertiren amb un rival gairebé imbatible en els combats de gloses que se celebraven arreu de l'illa de Mallorca al llarg del segle xix. Moltes de les seves gloses eren autobiogràfiques, de tema humorístic, amorós, elegíac o religiós. Una part de les seves gloses varen ser publicades el 1900 per Josep Rullan i Mir. Va ser molt amic d'Andreu Coll Bernat "Tambor", amb el qual va glosar sovint. Té un carrer dedicat a Sóller.
En una glosa dirigida a Andreu "Tambor", Pau "Cerol" fa referència al propietari de l'orxateria de Can Bartola, dedicat al transport i comerç de neu.
| « | Andreu, sa bolla redola  de cap a cap des Triquet;  enguany puc prendre billet  a Sóller i a Bunyola,  perquè estic amb en Bartola:  a ell sa neu l'agombola  i a mi me mata de fred. | » |
| — Pau Noguera "Cerol" |||

## Referències

* ↑ «Noguera Ripoll, Pau "Pau Cerol"». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 11. Palma: Promomallorca, p. 377. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ PÉREZ PASTOR, Plàcid i REYNÉS TRIAS, Antoni «Es Teix: formació i explotació d'una possessió de muntanya a la Serra de Tramuntana de Mallorca (s. XIII-XX)». VIII Jornades d'Estudis Locals de Sóller i Fornalutx, pàg. 319-346.
# L'Alqueria dels Frares

L'Alqueria dels Frares va constituir un assentament humà de l'època islàmica, era una alquerieta musulmana pertanyent al senyoriu de Rebollet. Segons l'antic prior del Monestir de Sant Jeroni de Cotalba, l'any 1411, el cavaller Arnau Roger feia donació d'una de les alqueries situades en el terme de Rebollet, al monestir de Cotalba i a un germà seu qui, finalment, va vendre la seua part als jerònims cotalbins, que li donaven el topònim.
El llogaret de l'Alqueria dels Frares, abans d'en Ciscar, va ser finalment venut, el 1513, al senyor d'Oliva Serafí de Centelles, raó per la qual va acabar integrant-se en ple domini al comtat d'Oliva. S'emplaçava en l'encreuament del camí de Rafelcofer a la marjal de Piles i l'antic camí reial de Gandia a Oliva. La Rectoria de Rafelcofer va ser creada el 1535 en el marc d'aquell darrer intent per a controlar i cristianitzar els mudèjars, de la part nord del terme de Rebollet; les Alqueries i l'Alcudiola, aleshores ja batejats a la força.
Va quedar despoblada amb l'expulsió dels moriscs quan comptava amb uns 36 focs o cases, és a dir, uns pocs més que l'Alqueria de la Comtessa, que sí que va ser repoblada i que va comptar amb una carta pobla de 1611. L'Alqueria de la Comtessa provenia d'una fundació posterior a l'Alqueria dels Frares, que també era nomenada l'Alqueria Nova i va ser creada cap a 1480.
# Sambucus (cooperativa)

Sambucus, S.C.C.L. és una cooperativa que va néixer el 26 de desembre 2011 a Manlleu (Osona) com a empresa d'inserció alentada per l'Ajuntament de Manlleu i el Consorci del Lluçanès. El nom prové del saüc, una planta aromàtica de la zona.
Sambucus té com a objectiu donar oportunitats d'ocupació a persones amb risc d'exclusió, i ho fa a través d'activitats com l'agricultura ecològica, la restauració, el conreu i la comercialització d'herbes aromàtiques ecològiques i servei de càtering.
Van obrir el 2012 amb tres socis i a finals d'any ja eren set i feien activitats a El Guiu, Santa Cecília, Mas Vinyoles, Sant Pere de Torelló i La Rierola de Manlleu, on tenien un hort demostratiu. El 2013 van obrir una botiga online de productes ecològics.

## Referències

* 1 2 «La cooperativa Sambucus, naturalmente arraigada en la tierra y la acción social» (en castellà). [Consulta: 8 abril 2019].
* ↑ TIC, Tuatara Aplicacions. «La cooperativa Sambucus ja comercialitza hortalisses de la seva producció ecològica». [Consulta: 8 abril 2019].
* ↑ «La cooperativa Sambucus obre botiga ‘on line’». [Consulta: 8 abril 2019].
# Za sreću je potrebno troje

Za sreću je potrebno troje (en croat: Es necessiten tres per tenir sort) és una pel·lícula de comèdia dramàtica romàntica iugoslava del 1985, amb diàlegs en croat i dirigida per Rajko Grlić.

## Trama

Un home (Miki Manojlović) es veu obligat per la pobresa i la desesperació a utilitzar una pistola de plàstic per a nens per robar un petit banc i és capturat. Tres anys després, surt de la presó. Comença una relació romàntica amb Zdenka, una treballadora d'una fàbrica, però encara té forts sentiments per la seva exdona Nina, que ara és amant d'Ivan, un home acomodat. Al mateix temps, Zdenka continua sent l'interès amorós de Jozo, el porter de la fàbrica.

## Repartiment

* Miki Manojlović com a Drago
* Mira Furlan com a Zdenka Robić
* Bogdan Diklić com a Jozo
* Vanja Drach com a Ivan
* Dušan Jovanović com a Željezničar
* Miodrag Krivokapić com a comprador d'entrades montenegrí
* Dubravka Ostojić as Nina Korbar
* Ksenija Pajić com a Jagoda ("Maduixa")
* Mladen Budiščak com a Pilar ("Sawyer")
* Nina Erak-Svrtan com a cap de torn de la fàbrica de sabates
* Drago Krča com a jutge
* Vitomira Lončar com a operadora telefònica
* Lana Golob com a treballadora de la fàbrica de sabates
* Mladen Crnobrnja com Krojač ("Sastre")
* Jadranka Matković com a treballadora de la fàbrica de sabates
* Damir Saban com a treballador de la fàbrica de sabates
* Ljudevit Galić com a agent de bitllets de tren

## Recepció

La pel·lícula va ser la sensació a la VII edició de la Mostra de València, on va guanyar la Palmera d'Or a la millor pel·lícula i el premi Pierre Kast al millor guió. També va guanyar el Gran Premi al Festival de Cinema de Salso a Itàlia, i molts premis dels festivals de cinema iugoslaus, inclòs l'Arena d'Or per a Escenografia al Festival de Cinema de Pula de 1986. La pel·lícula fou distribuïda en 14 països.
L'historiador del cinema croat Ivo Škrabalo comparava Za sreću je potrebno troje de manera desfavorable amb les obres anteriors de Grlić, assenyalant una direcció més simplista i un fracàs per complir els determinants del gènere. Škrabalo també va remarcar que la pel·lícula s'allunya d'una crítica social més pronunciada, limitant-se a mostrar el contrast entre els orígens socials.
Eleanor Mannikka d'All Movie Guide va escriure que la pel·lícula "és una comèdia romàntica divertida i agradable impulsada per diàlegs enginyosos."

## Referències

* ↑ «Za Srecu Je Potrebno Troje (1986)». The New York Times. Baseline & All Movie Guide, 2015. Arxivat de l'original el 3 abril 2015. [Consulta: 27 març 2015].
* 1 2 3 «Za sreću je potrebno troje» (en croat). hrfilm.hr. Croatian Film Association. [Consulta: 20 març 2017].
* ↑ El último filme del director yugoslavo Rajko Grlic gana el premio de la Mostra de Valencia, El País, 20 d'octubre de 1986
* ↑ «Three For Happiness». [Consulta: 31 gener 2017].
* ↑ «Za Srecu Je Potrebno Troje (1986)». All Movie Guide [Consulta: 27 març 2015].

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Lucrècia

«Lucrècia, Lucrecia o Lucrèce» té aquests significats:
* Lucrècia (Lucretia) fou la dona del rei romà Numa Pompili. Es va casar amb el rei després que aquest hagués ja pujat al tron. L'esmenta Plutarc.
* Lucrècia (Roma), dona romana violada per Sext Tarquini, fill del rei Tarquini el Superb. Era esposa de Luci Tarquini Col·latí
* Gens Lucrècia, gens romana originalment patrícia i més tard plebea
* Lucrècia de Mèrida, jove cristiana (últim quart del segle II - ca. 304)
* Lucrecia Pérez Matos (1959-1992), immigrant dominicana assassinada per neonazis a Madrid.
* Lucrecia Pérez Sáez (1962-), actriu i cantant cubana.
* Lucrècia (Joan Ramis), tragèdia en 5 actes de l'autor menorquí Joan Ramis i Ramis (1769)
* Lucrècia (Campeny), escultura de Damià Campeny de 1804
* Lucrècia (Joan Baptista Xuriguera), poema dramàtic en 3 actes de Joan Baptista Xuriguera (1946)
* Lucrèce (Filleul) (1566), tragèdia en 5 actes de Nicolas Filleul (1530-1575)
* Lucrèce ou l'adultère puni (1616), tragèdia d'Alexandre Hardy (1570-1632)
* Lucrèce (Du Ryer) (1637), tragèdia de Pierre Du Ryer (1605-1658)
* Lucrèce (Arnault) (1792), tragèdia en 5 actes de Antoine-Vincent Arnault (1766-1834)
* Lucrèce (Ponsard) (1843), tragèdia de François Ponsard (1814-1867)
* Lucrèce Borgia (Victor Hugo) (1833), tragèdia de Victor Hugo
* The Rape of Lucretia (1946), òpera en 2 actes de Benjamin Britten (1913-1976)
# Grupo Autonomista Galego

El Grupo Autonomista Galego (GAG) va ser un partit polític galleguista fundat en 1930 a Vigo. Els seus dirigents eren Valentín Paz-Andrade i Manuel Gómez Román. Va tenir una participació destacada en la celebració del primer Dia de Galícia després de la Dictadura de Miguel Primo de Rivera, que es va celebrar a Vigo el 25 de juliol de 1930. Juntament amb altres grups galleguistss de la província de Pontevedra va organitzar entre 1930 i 1931 una campanya de propaganda galleguista per les zones rurals, en la qual va contar com orador principal amb Castelao. Després de la proclamació de la II República i la convocatòria d'eleccions a Corts Constituents en 1931, el GAG va donar les candidatures de Castelao, Valentín Paz-Andrade i Ramón Cabanillas. El GAG va ser un dels partits que va participar en l'Assemblea Nacionalista celebrada els dies 5 i 6 de desembre de 1931 el fruit del qual va ser la constitució del Partit Galleguista, en el qual va integrar el GAG.
# Paralstonita

La paralstonita és un mineral de la classe dels carbonats. És un polimorf de l'alstonita i la baritocalcita i forma sèrie amb l'olekminskita.

## Característiques

La paralstonita és un carbonat de fórmula química BaCa(CO₃)₂. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4 a 4,5.

## Formació i jaciments

A més a més de la seva localitat tipus també ha estat descrit a Rússia, Mongòlia, Finlàndia i Regne Unit. S'ha descrit associat a barita.

## Referències

* 1 2 «Paralstonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].