OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Herenni Capitó

Herenni Capitó (llatí: Herennius Capito) va ser un governador romà del segle i.
Era procurador de Iamnia a la costa de Palestina. Va gosar arrestar a Herodes Agripa I per un deute al tresor imperial, i va informar del seu desfalc i de la subsegüent fugida buscant refugi, a l'emperador Tiberi sobre l'any 35 o 36.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 408.
# Petroica de l'illa de Norfolk

La petroica de l'illa de Norfolk (Petroica multicolor) és un ocell de la família dels petròicids (Petroicidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscs i zones més obertes de l'illa de Norfolk.

## Referències

* ↑ «Petroica de l'illa de Norfolk». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# La Font d'Aixa

La Font d'Aixa és una partida que pertany administrativament als municipis de Llíber i Pedreguer, a la comarca de la Marina Alta, País Valencià.

## Descripció física

Aquesta partida està situada a uns 290 msnm, al peu de la Serra del Castell d'Aixa i a 3 quilòmetres de la població de Llíber. La Font d'Aixa forma una estreta fondalada entre muntanyes abancalades. El barranc homònim la travessa sencera en direcció oest-est abans de desembocar en el riu Xaló-Gorgos. En l'actualitat, l'ametler constitueix el principal conreu de la Font d'Aixa, perquè és un arbre que s'adapta molt bé als sòls poc profunds de les muntanyes d'aquesta contrada. Segons el botànic Jaume Soler, a la Font d'Aixa es comptabilitzen més de 600 espècies de flora, i entre elles s'hi troba l'Erica arborea, que és un endemisme perquè a la Marina Alta només creix ací i al Cap de la Nau.

## Història
### Segle xviii

L'any 1734 el barranc de la Font d'Aixa fou motiu de disputa entre el Marquesat de Dénia (que comprenia també Pedreguer) i la Baronia de Xaló-Llíber. Els pèrits del marqués de Dénia mantenien que aquest curs d'aigua constituïa la divisòria entre els dos termes, mentre que els experts de Xaló declaraven que el barranc li corresponia íntegrament al territori de la Baronia. Posteriorment, en una mena de croquis cartogràfic confegit l'any 1764 el barranc apareix representat dins del terme de Llíber.

### Segles XIX i XX

Antigament, l'aigua de la font que li dona nom s'emprava per al reg de les hortes situades al seu voltant. A principis del segle xx hi havia una teulera, que hui es troba en estat de ruïna. Un cens, elaborat l'any 1976, assignava a aquesta partida un total de 10 cases de camp, però un recompte posterior de l'any 1995 elevava la xifra a 24. La major part de les noves edificacions han estat construïdes per residents europeus, segurament atrets per l'aïllament i la tranquil·litat d'aquest paratge.

## Llocs per a visitar

* El Barranc de la Font d'Aixa, tributari del riu Xaló-Gorgos.
* La Bassa.
* El Trencall de la Trona.
* El Penyal del Fred.
# ß-lactàmic

Un β-lactàmic és un antibiòtic que conté un nucli amb anell de β-lactama en la seva estructura molecular. Són β-lactàmics els derivats de la penicil·lina (penams), cefalosporines (cefems), monobactams, i carbapenems. Els β-lactàmics funcionen inhibint la síntesi de la paret cel·lular dels bacteris i és el grup més usat entre els antibiòtics.
Els bacteris sovint desenvolupen resistència als β-lactàmics sintetitzant l'enzim β-lactamasa, aquest enzim ataca l'anell β-lactama. Per evitar-ho aquests antibiòtics sovint porten inhibidors de la β-lactamasa com per exemple l'àcid clavulànic.

## Nomenclatura

Els β-lactàmics es classifiquen segons l'estructura del nucli de l'anell.
* β-lactàmics fosos a anells saturats de cinc anells:
** β-lactàmics contenint tiazolidina es diuen penams.
** β-lactàmics contenint anells de pirrolidina es diuen carbapenams.
** β-lactàmics fusionats a anells de oxazolidina es diuen oxapenams or clavams.
* β-lactàmics fosos a anells insaturats de cinc anells:
** β-lactàmics contenint anells 2,3-dihydrotiazol es diuen penems.
** β-lactàmics contenint 2,3-dihidro-1H-pirrole es diuen carbapenems.
* β-lactàmics fosos a anells insaturats de sis anells:
** β-lactàmics contenint 3,6-dihidro-2H-1,3-tiazina es diuen cefems.
** β-lactàmics contenint 1,2,3,4-tetrahidropiridina es diuen carbacefems.
** β-lactàmics contenint 3,6-dihidro-2H-1,3-oxazina es diuen oxacefems.
* β-lactàmics no fosos amb altres anells són els monobactams.

## Referències

* ↑ Holten KB, Onusko EM «Appropriate prescribing of oral beta-lactam antibiotics». American Family Physician, 62, 3, agost 2000, pàg. 611–20. Arxivat de l'original el 2011-06-06. PMID: 10950216 [Consulta: 6 març 2011]. Arxivat 2011-06-06 a Wayback Machine.
# Font del Comí

La Font del Comí és una font de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, pertanyent a l'actual municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, en terres dels Masos de la Coma.
Està situada a 1.974 m d'altitud, a l'extrem nord-est del municipi, al vessant septentrional de la Serra del Boumort, a migdia de la Coma d'Orient. És al sud dels Escards de la Font del Comí, al nord de l'Obaga de la Font del Comí i a llevant de la Solana de la Font del Comí.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Malcolm I d'Escòcia

Malcolm I d'Escòcia (gaèlic escocès: Máel Coluim mac Domnaill, 900-954) fou rei d'Escòcia, fill de Donald II. Vencé al rei dels vikings irlandesos, Amlaíb Cuarán, a Northúmbria el 945 i aconseguí que el rei Edmund d'Anglaterra, el 946, li cedís Cumberland i Strathclyde a canvi de ser el seu "col·laborador per mar i terra", però el rei gal·lès Dumnail recuperaria el regne un temps després.
# Herenni Gal (llegat)

Herenni Gal (en llatí Herennius Gallus) va ser un militar romà del segle i. Formava part de la gens Herènnia, una gens d'origen samnita que quan es va establir a Roma va ser plebea.
Era llegat de la primera legió a l'exèrcit romà del Rin, legió que estava estacionada a l'actual Bonn. Quan va esclatar la revolta dels bataus l'any 69, dirigida per Juli Civilis, el legat Hordeoni Flac va ordenar a Herenni que impedís que les cohorts de bataus que havien desertat de l'exèrcit romà es poguessin unir a Civilis. Herenni es volia entrevistar amb Flac com van fer els altres comandants de legions però les seves forces el van obligar a combatre sense preparació i va patir una greu desfeta quan els seus auxiliars belgues van abandonar la lluita.
Més tard Hordeoni Flac va ser deposat del comandament i Dil·li Vòcula i Gal el van assolir conjuntament. Estava al campament de Gelduba quan un accident va provocar un motí entre els soldats que el van glopejar i fuetejar però va poder ser rescatat per Vòcula.
Quan Vòcula va morir a Novesium abandonat per les seves tropes, Gal només va quedar ferit però després va morir a mans de Tul·li Valentí i Juli Tutor l'any 70.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 228.
# Pau d'Alexandria

Pau d'Alexandria (en grec antic Παυ̂λος Paulos) va ser un escriptor grec d'astrologia que va viure a la darrera part del segle iv, segurament nascut a Alexandria. Segons es diu a Suïdas va escriure dues obres:
* Εἰσαγωγὴ ἀστρολορίας, Introductio Astrologiae
* Αποτελεσματικά, Apotelesmatica.
Suides diu també que era filòsof. La seva importància sembla indicar-la el fet que entre maig i juliol de l'any 546 es va impartir un curs sobre els seus escrits, potser dirigit per Olimpiodor, a la ciutat d'Alexandria, cosa que sembla indicar que podria haver format part dels estudis del quadrivi, dins de la formació escolar almenys fins al segle vi.
Fabricius suggereix la lectura ἢ ἀποτελεσματικά en lloc de καὶ ἀποτελεσματικά i pensa que podrien ser dos diferents títols d'un sol llibre.
Com a publicat consta un sol llibre titulat Εἰσαγωγὴ εἰς τὴν ἀποτελεσματικήν, Rudimenta in Doctrinam de praedictis Natalitiis, escrit probablement el 378, dedicat al seu fill Kronammon, un tractat molt elemental en 37 capítols que repassa la posició dels planetes, les estacions, les fases de la lluna, la longitud del sol cada dia, etc. Es conserven fragments extensos d'aquesta obra, que permet veure la influència de l'antiga tradició astrològica alexandrina.
Suides esmenta un altre astròleg amb el mateix nom, que diu que va predir la pujada al tron de l'emperador Lleonci II. Ricciolus n'esmenta un del segle ix que va escriure una introducció a l'astrologia vers el 867 (Introductio Astrologiae).

## Referències

* ↑ Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 235. ISBN 8481641618.
# L'illa del vodú

L'illa del vodú (títol original en anglès: Voodoo Island) és una pel·lícula de terror de Reginald Le Borg, estrenada el 1957. És protagonitzada per Boris Karloff, la icona popular dels films de terror. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un home de negocis pretén aixecar un complex hoteler en una illa que, segons es diu, és maleïda. Ja ha enviat quatre homes a explorar el terreny, però només un ha tornat amb vida, i en estat de xoc. Tanmateix, això no sembla afectar-lo en absolut, i envia una nova expedició sense adonar-se'n de les conseqüències.

## Repartiment

* Boris Karloff: Phillip Knight
* Beverly Tyler: Sarah Adams
* Murvyn Vye: Barney Finch
* Elisha Cook Jr.: Martin Schuyler
* Rhodes Reason: Matthew Gunn
* Jean Engstrom: Claire Winter

## Al voltant de la pel·lícula

La pel·lícula es desenvolupa al Pacífic Sud i ha estat rodada a l'illa de Kauai (Hawaii). Després de la seva estrena en sales per la United Artists el 1957, la pel·lícula va tornar a les pantalles el 1962 amb un nou títol: Silent Death.
El 20 de setembre de 2005 MGM (que és la propietària de United Artists) edita Voodoo Island i The Four Skulls of Jonathan Drake en un programa doble.

## Referències

* ↑ esadir.cat. L'illa del vodú. esadir.cat.
* ↑ «Voodoo island». The New York Times.
* ↑ http://www.imdb.com/title/tt0051173/trivia?ref_=tt_trv_trv
# Erica Bougard

Erica Marsha Bougard (Memphis, Tennessee, 26 de juliol de 1993) és una heptatleta estatunidenca. Va representar els Estats Units als Campionats del Món el 2013. Es va fer famosa internacionalment a l'octubre del 2019 durant els Campionats del Món al Qatar, arran del fet de portar una franja amb un arc de sant Martí a les seves sabates, cosa que s'ha interpretat com una protesta per les lleis contra la homosexualitat del Qatar.

## Referències

* ↑ «Erica Bougard». International Association of Athletics Federations (IAAF). [Consulta: 3 octubre 2019].
* ↑ Karlsson, Erik; Bergström, Kristoffer «Erica Bougard talar ut om regnbågsprotesten». SpotBladet, 02-10-2019.
# Ф

Ф, ф (en cursiva Ф, ф) és una lletra de l'alfabet ciríl·lic, vint-i-unena de l'alfabet rus. Representa la consonant /f/, tret de davant de vocal palatalitzant, on representa /fʲ/. Deriva directament de la lletra grega fi (Φ). A més, aquesta lletra reemplaça la lletra fita (Ѳ) en l'alfabet rus des del 1918. Els idiomes eslaus pràcticament no tenen paraules natives que continguin el so /f/. Aquest so, que no existia en el protoindoeuropeu, sorgeix en grec i llatí del PIE /bʰ/, el qual produí la /b/ eslava, mentre que en les llengües germàniques sorgeix del PIE /p/, que en eslau es mantingué sense canvis. La lletra ф és, per tant, gairebé exclusivament trobada en estrangerismes (tant occidentals, especialment del grec, llatí, francès, alemany o anglès; com orientals, principalment llengües turqueses). Les poques paraules originalment eslaves amb aquesta lletra (en diferents idiomes) són exemples d'onomatopeies (com els verbs russos: фукать, фыркать, etc.) o reflecteixen canvis esporàdics de pronunciació: de пв /pv/, en serbi уфати de l'eslau eclesiàstic уповати, de хв /xv/, en búlgar фаля de l'eslau eclesiàstic хвалю, o simplement des de x /x/, en el topònim rus Фили de l'antic nom хилый.

## Taula de codis

    Codificació de caràcters Tipus Decimal Hexadecimal Octal Binari Unicode majúscula 1060 0424 002044 0000 0100 0010 0100 minúscula 1092 0444 002104 000 00100 0100 0100 ISO 8859-5 majúscula 196 C4 304 11000100 minúscula 228 E4 344 1110 0100 KOI 8 majúscula 230 E6 346 1110 0110 minúscula 198 C6 306 1100 0110 Windows 1251 majúscula 212 D4 324 1101 0100 minúscula 244 F4 364 1111 0100

## Vegeu també

* Alfabet belarús
# Runer

El Runer és un riu pirinenc afluent del Valira per l'esquerra, que fa de límit natural entre Andorra i l'Alt Urgell.

## Història

L'1 d'agost de 2008 unes intenses pluges provocaren una riuada que acabà amb el desbordament del riu Runer. Les conseqüències foren el tancament de la duana Andorrana i talls al terme de Sant Julià de Lòria. Els punts més danyats foren l'edifici de la duana de la policia andorrana i la gossera d'Andorra. L'esllavissada fou tal que l'edifici de la duana tingué danys estructurals.
Una setmana després de l'esllavissada apareixeren a la Seu d'Urgell tres bidons que s'endugué l'aiguat de la duana. Els contenidors contenien productes químics que s'usen per a colorar el gasoil. En total es van perdre 150 contenidors que després foren recuperats perquè no afectessin al riu.

## Referències

* ↑ El Periódico de Catalunya, tallada la frontera andorrana.
* ↑ Ràdio Seu, tres contenidors.

## Enllaços externs

* «Runer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* «Mapa Topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Malcolm Lange

Malcolm Lange (Johannesburg, 22 de novembre de 1973) va ser un ciclista sud-africà. En el seu palmarès destaquen tres Campionats nacionals en ruta i dos en contrarellotge.
Un cop retirat s'ha dedicat a la direcció de l'equip Bonitas.

## Palmarès

* 1991
** 1r al Pick n Pay Amashovashova National Classic
* 1995
** Campió de Sud-àfrica en ruta
** 1r al Pick n Pay Amashovashova National Classic
* 1997
** Campió de Sud-àfrica en contrarellotge
* 1998
** Campió de Sud-àfrica en contrarellotge
** 1r al Pick n Pay Amashovashova National Classic
** Vencedor de 2 etapes al Giro del Cap
* 1999
** Campió de Sud-àfrica en ruta
** Vencedor de 2 etapes al Giro del Cap
** Vencedor de 2 etapes al Tour del Mar de la Xina Meridional
* 2000
** 1r al 94.7 Cycle Challenge
* 2001
** 1r al Pick n Pay Amashovashova National Classic
** 1r al 94.7 Cycle Challenge
* 2002
** 1r al Pick n Pay Amashovashova National Classic
* 2004
** Vencedor de 3 etapes al Volta a Tunísia
* 2006
** Vencedor d'una etapa al Giro del Cap
* 2007
** Campió de Sud-àfrica en ruta
** Vencedor de 3 etapes a la Volta al Marroc
* 2008
** 1r al Pick n Pay Amashovashova National Classic
** 1r al 94.7 Cycle Challenge
** Vencedor de 3 etapes a la Volta al Marroc
* 2010
** 1r a l'Emirates Cup
** Vencedor d'una etapa a la Jelajah Malaysia

## Referències

* ↑ «Malcolm Lange». bonitasprocycling. Arxivat de l'original el 26 de gener 2016. [Consulta: 9 gener 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Herenni Cerrí

Herenni Cerrí (en llatí Herennius Cerrinus) era fill de Pacul·la Annia, una dona campaniana que vivia a Roma. Pacul·la era sacerdotessa. Herenni i son germà Mini eren hierofantes de la Bacanàlia a la ciutat (186 aC), els primers homes iniciats a aquest ritu, abans reservat a les soles dones. Segurament Herenni va agafar aquest cognom per matrimoni amb una Herènnia.

## Referències

* ↑ Carlà-Uhink, Filippo. The "Birth" of Italy: The Institutionalization of Italy as a Region, 3rd-1st Century BCE (en anglès). Berlín: Walter de Gruyter, 2017.
# Peix falcó d'Earnshaw

El peix falcó d'Earnshaw (Amblycirrhitus earnshawi) és una espècie de peix pertanyent a la família dels cirrítids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 6,7 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical que viu entre 0-25 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental: l'illa de l'Ascensió.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1862. Synopsis of the family of cirrhitoids. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 14 (núms. 3-4). 102-124.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Lubbock, R., 1978. A new hawkfish of the genus Amblycirrhitus (Gill, 1862), from Ascension Island/South Atlantic (Pisces: Perciformes: Percoidei: Cirrhitidae). Senckenb. Biol. v. 58 (núms. 5/6) (1977): 261-265.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Randall, J.E., 1990. Cirrhitidae. P. 851-852. A: J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.). Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* ↑ Randall, J.E., 1990. Cirrhitidae. P. 851-852.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# L'illa misteriosa

* No s'ha de confondre amb L'illa misteriosa (novel·la).
L'illa misteriosa (títol original en anglès: Mysterious Island) és una pel·lícula fantàstica angloestatunidenca, dirigida per Cy Endfield, i estrenada el 1961. Ha estat doblada al català.

## Argument

Durant la guerra civil americana, soldats de la unió fugen a bord del globus d'un fort on estaven presoners; per un cúmul de circumstàncies, un soldat sudista es troba amb ells a la barqueta. No sabent com pilotar l'artefacte, van a la deriva, portats pels vents violents d'una gegantina tempesta. S'acaben estimbant contra una illa que sembla deserta. Després altres dos nàufrags s'hi uneixen i, mentre la vida es comença a organitzar, es troben amb les criatures que poblen l'illa: un cranc, vespes, ocells..., però tots d'una talla desmesurada.
Com si amb això no n'hi hagués prou, són atacats per pirates; però l'embarcació d'aquests és bolcada gràcies a la intervenció inesperada del capità Nemo. Aquest últim no havia mort com es creia en el naufragi del seu fantàstic submarí, el Nautilus: de fet, porta secretament experiments científics fora del comú, dels quals els monstres gegantins que poblen l'illa són fruit. Un gran volcà entra llavors bruscament en erupció i amenaça de reduir l'illa al no-res. El capità Nemo sacrificarà la seva nau i la seva vida per salvar els desgraciats aventurers, que marxen a cuita-corrents de la seva illa misteriosa que la lava arrasa completament.

## Repartiment

* Michael Craig: el capità Cyrus Harding
* Joan Greenwood: Lady Mary Fairchild
* Michael Callan: Herbert Brown
* Gary Merrill: Gideon Spilett
* Herbert Lom: el capità Nemo
* Beth Rogan: Elena Fairchild
* Percy Herbert: el sergent Pencroft
* Dan Jackson: el caporal Neb Nugent

## Al voltant de la pel·lícula

* Les escenes a l'illa han estat rodades les costes espanyoles.
* En principi el concepte de la pel·lícula havia d'estar centrat en els nàufrags d'una illa deserta que intenten sobreviure davant els elements, però els productors van jutjar aquesta idea (la idea original de Jules Verne) prou avorrida, i van decidir doncs d'afegir monstres prehistòrics gegants per tal de fer la pel·lícula més excitant.
* Una seqüència amb una planta carnívora gegant estava prevista (el guió existeix) però mai no es va rodar.
* Tota la grafia de la pel·lícula és inspirada en els decorats que figuren en gravat a les edicions originals Hetzel, editor de Jules Verne.
* La música és signada per Bernard Herrmann, el compositor de la música d'Ciutadà Kane i de diverses pel·lícules d'Alfred Hitchcock.

## Bibliografia

* 1875: L'illa misteriosa de Jules Verne
* Positif, Número|45, maig 1962 (francès)
* Monthly Film Bulletin, Número 341 (anglès)
* Sight and Sound, estiu 1962, p. 156 (anglès)

## Referències

* ↑ esadir.cat. L'illa misteriosa. esadir.cat.
* ↑ «Mysterious island». The New York Times.

## Enllaços externs

* Critique du film
# Santa Magdalena de l'Estela

Santa Magdalena de l'Estela és una església del municipi de Piera (Anoia) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una ermita de planta rectangular amb un cos adossat lateral on se situa la porta d'entrada amb dovelles de pedra. A l'exterior del presbiteri hi ha dos contraforts de pedra i un campanar d'espadanya fet amb maó. Coberta de teulada a dues vessants aguantada per bigues de fusta. A l'interior hi ha restes d'una volta rebaixada de guix i dos pilars de maó que aguanten unes arcades que separen la nau del cos adossat.

## Història

Es tenen notícies des del s. XIII (1285 visita pastoral) El 1596 es restaurà per afegir un cambril per la santa. El 1886 cesà el culte i l'oratori del nen Jesús i la imatge van ser traslladats a redós de l'estat ruïnós. El 1960 s'intentà una restauració.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Santa Magdalena de l'Estela». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
# Щ

Щ, щ (en cursiva Щ, щ) és una lletra de l'alfabet ciríl·lic. Present a la meitat dels alfabets ciríl·lics dels idiomes eslaus, és la vint-i-sisena lletra a l'alfabet búlgar, la vint-i-setena al rus i la trentena a l'ucraïnès. La seva forma prové de la lletra de l'alfabet glagolític shta (Ⱋ), la lligadura de les lletres sha (Ⱎ) i tverdo (Ⱅ).
* En rus tradicionalment es pronunciava /ʃʧ/ o /ʃʲʧʲ/, però en l'actualitat /ɕː/ és com es pronuncia normalment.
* En ucraïnès: /ʃʧ/ o /ʃʲʧʲ/
* En búlgar: /ʃt/

## Taula de codis

    Codificació de caràcters Tipus Decimal Hexadecimal Octal Binari Unicode Majúscula 1065 0429 002051 0000 0100 0010 1001 Minúscula 1097 0449 002111 0000 0100 0100 1001 ISO 8859-5 Majúscula 201 C9 311 1100 1001 Minúscula 233 E9 351 1110 1001 KOI 8 Majúscula 253 FD 375 1111 1101 Minúscula 221 DD 335 1101 1101 Windows 1251 Majúscula 217 D9 331 1101 1001 Minúscula 249 F9 371 1111 1001

## Referències

* ↑ «Cyrillic script». [Consulta: 4 novembre 2023].
* 1 2 «Bulgarian language, alphabet and pronunciation». [Consulta: 4 novembre 2023].
* 1 2 «Russian language, alphabet and pronunciation». [Consulta: 4 novembre 2023].
* 1 2 «Ukrainian language, alphabet and pronunciation». [Consulta: 4 novembre 2023].
* ↑ Zhang, Xiangning; Zhang, Ruolin «Evolution of Ancient Alphabet to Modern Greek, Latin and Cyrillic Alphabets and Transcription between Them» (en anglès). Advances in Social Science, Education and Humanities Research. Atlantis Press, 2018, pàg. 156-162. DOI: 10.2991/essaeme-18.2018.30.