OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Agvali

Agvali (en rus: Агвали) és un poble del Daguestan, a Rússia, que el 2019 tenia 2.781 habitants. És la seu administrativa del districte rural homònim.

## Referències

* ↑ Закон Республики Дагестан от 13 января 2005 года № 6 «О статусе и границах муниципальных образований Республики Дагестан»
# Alexandre de Hieràpolis (253)

Alexandre de Hieràpolis (Ἀλέξανδρος) fou un bisbe de Hieràpolis de Frígia que vivia vers el 253. Fou l'autor del llibre "De les coses introduïdes per Crist en el món" (τί καινὸν εἰσήνεγκε Χριστός εἰς τὸν κόσμον. κεφ), obra que no ens ha arribat.

## Correspondència

Es conserven algunes cartes enviades o rebudes per Alexandre.

## Referències

* ↑ Sir William Smith. A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. J. Murray, 1873, p. 4–.
* ↑ Jean-Marie Mayeur; Marc Venard. Naissance d'une chrétienté (250-430): Histoire du christianisme. Mame-Desclée, 1995-05-01T00:00:00+02:00, p. 545–. ISBN 978-2-7189-0726-0.
* ↑ Adam M. Schor. Theodoret's People: Social Networks and Religious Conflict in Late Roman Syria. University of California Press, 17 May 2011, p. 239–. ISBN 978-0-520-94861-7.
# Al-Mutawàkkil II

Al-Mutawàkkil ala-L·lah Ismaïl ibn Àhmad ibn Abd-Al·lah al-Kabsí al-Mughlis (àrab: المتوكل على اللّه إسماعيل بن أحمد بن عبد اللّه الكبسي المغلس, al-Mutawakkil ʿalà Llāh Ismāʿīl b. Aḥmad b. ʿAbd Allāh al-Kabsī al-Muḡlis), més conegut senzillament com al-Mutawàkkil II o com al-Mutawàkkil Ismaïl (al-Kabs, 1610 - 15 d'agost de 1676), fou imam zaydita del Iemen, de la branca qassimita o qassímida o qassimí. Fou el primer imam zaydita a regnar al Iemen de manera completament independent dels otomans. De fet, la branca qassimita de la dinastia zaydita va acabar adoptant amb el temps el nom de mutawakkilita o mutawakkílida o mutawakkilí, en referència a ell, i l'estat que regien va dur aquest nom fins a la seva desaparició després de la guerra civil del 1962-1970 (Regne mutawakkilita del Iemen).
A la mort de l'imam al-Muàyyad bi-L·lah Muhàmmad a la seva capital al-Shahara el 29 de setembre de 1644, els seus germans Abu-Tàlib Àhmad i Ismaïl ibn Qàssim es van disputar la successió i fou el segon el que va aconseguir el suport dels ulemes i de la major part dels membres de la família qassimita, especialment de Muhàmmad ibn al-Hàssan ibn al-Qàsssim (1601-1668) i el seu germà Àhmad ibn al-Hàsan ibn al-Qàssim (1619-1681), caps militars hàbils amb molta influència al sud del Iemen. Àhmad ibn al-Mansur es va revoltar (1645) reclamant l'imamat, però fou derrotat i es va rendir i Ismaïl fou aclamat prenent el sobrenom o làqab d'al-Mutawàkkil (II). Abu-Tàlib Àhmad va rebre el govern de Sa'dah.
Va estendre la seva autoritat al sud, cap Aden i Lahej (1645), al-Bayda i Yafa (1655), Hadramaut (1659-1660) i Zufar (1662/1663). Tot i que amb ell l'imamat va arribar al zenit del poder, rarament va participar en les campanyes militars i es va dedicar principalment a la pietat i a l'estudi. Va redactar nombrosos tractats de jurisprudència zaydita dels que als menys 23 s'han conservat. El 1647 va enviar una missió per convertir a l'islam al negus d'Etiòpia, però no va tenir èxit. Va recrear també la funció d'amir al-Hadjdj (encarregat de la peregrinació) que no existia des de l'expulsió dels turcs el 1635.
Va morir el 15 d'agost de 1676 al Jabal Dawran, al sud de Sanaa, on havia trasllada la residència de l'imam des d'al-Shahara, al nord. El va succeir inicialment el seu nebot al-Qàssim ibn Muhàmmad al-Muàyyad, sent reconegut al sud de la Tihama. Una assemblea de notables amb diversos ulemes i xerifs es va reunir a Sanaa i va elegir com imam a Àhmad ibn al-Hàssan ibn al-Qàssim, però no es va poder imposar arreu, ja que el seu rival i alguns emirs van conservar o adquirir la independència.

## Referències

* Wüstenfel, Jemen, Gottinga, 1884 (alemany)
# Adegoke Olubummo

Adegoke Olubummo (Ido-Osi, 19 d'abril de 1923 - Ido-Osi, 26 d'octubre de 1992) va ser un matemàtic nigerià.

## Vida i obra

Olubummo, fill d'una família reial ioruba, va tenir una cuidada escolarització a escoles metodistes de la seva regió quan encara era colònia britànica. El 1938 va ingressar al Wesley College d'Ibadan, en el qual es va graduar el 1942 i, a continuació va ser professor de diferents escoles de Nigèria, Ghana i Serra Lleona. El 1950 es va matricular al Fourah Bay College de Freetown (Serra Lleona) i l'any següent va anar a Anglaterra, on va fer estudis a la universitat de Durham fins que es va doctorar el 1955 sota la direcció de Werner Rogosinski.
Des de 1955, en retornar a Nigèria, va ser professor de l'University College d'Ibadan (actual universitat d'Ibadan) fins que es va retirar el 1985. En retirar-se va se nomenat degà de ciències de la universitat de l'Estat d'Ondo, càrrec que va mantenir fins a la seva mort el 1992. Juntament amb Txike Obi i James Ezeilo, és considerat com un dels pioners de la recerca matemàtica moderna a Nigèria.
Olubummo va publicar una vintena d'articles científics en el camp de l'anàlisi funcional, especialment sobre espais de Banach, anàlisi harmònica i espais vectorials ordenats. També va ser president de la Societat Matemàtica Nigeriana.

## Referències

* ↑ Emerald1991, 2020, p. x.
* ↑ Gerdes, 2007a, p. 206.
* ↑ Crowell, 2023, p. 183.
* ↑ Williams, 2008, p. x.
* ↑ Gerdes, 2007b, p. 74.

## Bibliografia

* Crowell, Rachel «Maths Plots a Course of Cultural Equality» (en anglès). Nature, Num. 614, 2023, pàg. 183-186. DOI: 10.1038/d41586-023-00223-w. ISSN: 0028-0836.
* Gerdes, Paulus. African Doctorates in Mathematics: A Catalogue (en anglès). Research Center for Mathematics, Culture and Education, 2007a. ISBN 978-1-4303-1867-5.
* Gerdes, Paulus «Sobre a História da Formàçao de Matemáticos Africanos» (en portuguès). Revista Brasileira de História da Matemática, Vol. 7, Num. Especial, 2007b, pàg. 71-80. DOI: 10.47976/RBHM2007vn08. ISSN: 1519-955X.
* Gerdes, Paulus; Djebbar, Ahmed. Mathematics in African History and Cultures (en anglès). African Mathematical Union, 2007. ISBN 978-1-4303-1537-7.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Adegoke Olubummo» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Onuigbo, Felicia. «Meet Adegoke Olubummo, The First Nigerian Prof Of Mathematics Who Came From A Royal Home» (en anglès). Gistmania, 2021. [Consulta: 2 abril 2023].
* Williams, Scott W. «Adegoke Olubummo» (en anglès). Mathematicians of the African Diaspora, 2008. [Consulta: 2 abril 2023].
* «Mathematics in Nigerian Universities» (en anglès). Nigerian Mathematical Society. [Consulta: 2 abril 2023].
# Aiglun (Alps de l'Alta Provença)

Aiglun és un municipi francès situat al departament dels Alps de l'Alta Provença, dins la regió de Provença-Alps-Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 313 | ? | 343 | 340 | 374 | 360 | 352 | 345 | 360 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 358 | 349 | 337 | 325 | 298 | 293 | 268 | 259 | 231 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 239 | 220 | 218 | 187 | 174 | 158 | 173 | 251 | 233 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 162 | 174 | 371 | 713 | 1011 | 1038 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Daniel Jugy | UMP |
# Algodones

Algodones és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 688 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Algodones tenia 688 habitants, 236 habitatges, i 182 famílies. La densitat de població era de 36,8 habitants per km².
Dels 236 habitatges en un 40,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,6% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 22,5% no eren unitats familiars. En el 14,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,92 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,32.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,5% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 31,3% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 8,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.792 $ i la renda mediana per família de 42.813 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.833 $ mentre que les dones 26.477 $. La renda per capita de la població era de 15.214 $. Aproximadament el 10,2% de les famílies i el 9,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Algodones». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Algodones». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Al-Madaïní

Abu-l-Hàssan Alí ibn Muhàmmad ibn Abd-Al·lah ibn Abi-Sayf al-Madaïní o, més senzillament, al-Madaïní (Bàssora 752- Bagdad? 843) fou un historiador àrab.
Va escriure més de 200 obres, la major part referides al naixement de l'islam, recordant sermons i fets del Profeta, tractats, missatgers i correspondència. També va escriure sobre el califat Raixidun i sobre els omeies i abbàssides, i dels matrimonis dels nobles. Va deixar notícies de poetes i cantors i va tocar alguns temes geogràfics com Medina i la seva regió. Va escriure biografies de bojos i traïdors famosos, sobre monedes i el seu canvi, sobre l'avarícia i la gelosia i sobre animals en general i cavalls en particular. S'han conservat dues de les seves obres:
* Kitab al-Murdifat min Qurayx
* Kitab at-Taazi
Es coneixen no obstant molts altres títols per haver estat citats per altres autors.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "(al-)Madāʾinī".
# Alikeh

«Alikeh» té aquests significats:
* Alikeh o Aligeh, vila de l'Iran a la província de Kermanshah
* Alikeh Kukeltaix, amir i germà de llet de Xah Rukh
# Aixa Salvador García

Aixa Salvador García (Castelló, 12 d'octubre de 2001) és una futbolista valenciana que juga com a davantera per al Vila-real.
Salvador va començar la seua carrera al Vila-real B. Només tenia 13 anys quan va començar a jugar al Vila-real B i va ascendir a l'equip sènior del Vila-real als 14 anys. Durant un any va jugar al Reial Betis.

## Referències

* ↑ «Aixa». Txapeldunak. [Consulta: 13 desembre 2021].
* ↑ Mateu, Ismael. «Una crack que vuelve a casa para el Villarreal Femenino» (en castellà). El Periódico Mediterráneo, 31-08-2021. [Consulta: 13 desembre 2021].
* ↑ Franco, Bartolomé. «Aixa Salvador y el Betis Féminas separan sus caminos» (en castellà). Onda Bética, 31-08-2021. [Consulta: 2 abril 2022].
# Amae

Amae o també Ama'u va ser un principat del nord de Síria al sud de Khalap (Alep) que era vassall del regne de Iamkhad.
Després de la destrucció del regne de Iamkhad i de la ciutat d'Alep pel rei hitita Mursilis I la ciutat s'havia reconstruït i havia tornat a ser independent, juntament amb el seu territori. Es coneixen una sèrie de reis independents, (Sarra-El, Abba-El, i Ilim-Ilimma) que van estendre el territori on hi van incloure alguns estats propers, com ara Niya, Amae i Mukish. Quan Ilim-Ilimma va morir va esclatar una rebel·lió interna, i Idrimi, el seu fill, va haver de fugir al regne d'Emar.
Barattarna, rei hurrita de Mitanni, cap a l'any 1500 aC, que sembla que hauria instigat la revolta a Iamkhad, va establir el seu control sobre l'antic regne d'Alep i va ocupar el territori d'Amae que va convertir en un regne vassall de Mitanni. Una revolta encapçalada poc després per Idrimi, rei de Iamkhad va ser reprimida durament.

## Referències

* ↑ Bryce, Trevor. El reino de los hititas. Madrid: Cátedra, 2001, p. 153. ISBN 8437619181.
# Amorbach

Amorbach és una ciutat del districte de Miltenberg al Regierungsbezirk de la Baixa Francònia (Unterfranken) a Baviera, Alemanya, amb uns 4.000 habitants. Està situada tocant el petit riu Mud, a la part nord-est de l'Odenwald.

## Història

La ciutat va començar com un monestir benedictí (Abadia d'Amorbach o Kloster Amorbach), que poc a poc es va anar convertint en un assentament fins que l'any 1253 va ser elevat a la categoria de ciutat. Amb els anys, la ciutat va canviar de mans diverses vegades. Va formar part del bisbat de Würzburg fins al 1656, quan va passar a formar part de l'arquebisbat de Magúncia. Com a resultat de la mediatització alemanya de 1803, l'arquebisbat de Magúncia es va secularitzar i Amorbach es va convertir en la ciutat residència del Principat de Leiningen, de curta durada. El 1816 va passar a formar part del Regne de Baviera. El 1965, Amorbach va aconseguir l'estatus de balneari climàtic (Luftkurort).

## Referències

* ↑ «Amorbach». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Alembic

Alembic és un format de fitxer de codi obert per a l'intercanvi de fitxers gràfics d'animació que permet el treball col·laboratiu. Va ser dissenyat per a manejar conjunts de dades massives, requisit per als efectes visuals d'alta gamma i de l'animació, els quals són sovint produïts per multinacionals del sector. Es va desenvolupar per equips de Sony Pictures Imageworks i Industrial Light & Magic. La versió 1.0 fou presentada a la conferència SIGGRAPH de Vancouver l'agost del 2011. Aquella versió ja era capaç d'analitzar si hi havia objectes repetits a l'escena i feia ús d'instàncies. Suposant una gran disminució dels temps de lectura i d'escriptura de més del 70%. Actualment, és suportat per programari de tercers com Autodesk, The Foundry, Nvidia, Pixar o Blender.

## Referències

* ↑ «ILM, Sony Imageworks release Alembic 1.0» (en anglès americà), 09-08-2011. [Consulta: 29 març 2022].
* ↑ «Make Relative Path for Alembic (.abc) files in Blender». 3S Cloud. Arxivat de l'original el 2022-01-24. [Consulta: 29 març 2022].
* ↑ «Lucasfilm, Sony Pictures Imageworks Release Alembic 1.0 | Computer Graphics World». Computer Graphics World, 17-08-2011. [Consulta: 25 gener 2023].
# Alexandre de la Fòcida

Alexandre de la Fòcida (grec antic: Ἀλέξανδρος, llatí: Alexander) fou un militar i governador macedoni de la Fòcida nomenat per Filip V de Macedònia.
La ciutat de Panope va ser governada per Jàson, també designat pel rei. Alexandre i Jàson van establir un pacte i van invitar a la Lliga Etòlia a entrar a la ciutat i prendre'n possessió, amb la promesa que les portes serien obertes i els macedonis es rendirien.
Els etolis, dirigits per Agetes, van entrar a la ciutat de nit, i quan els millors homes eren dins Jàson i Alexandre els van fer presoners. Això va passar l'any 217 aC, segons diu Polibi.

## Referències

* ↑ Alexander a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 125
# Ananindeua

Ananindeua és una ciutat de Pará, al nord del Brasil. Forma part de la regió metropolitana de Belém i és la segona ciutat més poblada de l'estat de Pará i la tercera més gran de la regió amazònica brasilera. Té una població de 478.778 segons el cens federal de 2022, fet per l'Institut Brasiler de Geografia i Estadística.
El municipi conté l'1% del Parque Estadual do Utinga (Parc Estatal d'Utinga), creat el 1993 per a protegir el subministrament d'aigua de l'àrea metropolitana.

## Toponímia

El nom de la ciutat prové de la llengua indígena nheengatu, i significa "lloc on hi ha molta anani" (nom d'un arbre que aleshores era abundant a la regió). Al segle xix, quan es va obrir la línia de ferrocarril Belém-Bragança, l'estació de tren situada a la comarca va rebre el nom d'«Ananindeua».

## Referències

* ↑ «Belém é a 10ª cidade mais populosa do Brasil» (en portuguès brasiler). Portal Amazônia. Arxivat de l'original el 2013-04-26. [Consulta: 23 juny 2013].
* ↑ «Distâncias entre Cidades - Belém - Pará» (en portuguès brasiler). Em Sampa.com. [Consulta: 23 juny 2013].
* ↑ «Panorama do Censo 2022» (en portuguès brasiler). IBGE. [Consulta: 12 setembre 2024].
* ↑ Veríssimo, Adalberto; Santos, Daniel Conceição dos; Ramos Pereira, Jakeline. «Plano de Manejo do Parque Estadual do Utinga» ( PDF) (en portuguès brasiler) p. 30. Secretaria de Estado de Meio Ambiente (SEMA), 01-08-2013. Arxivat de l'original el 2018-10-20. [Consulta: 5 desembre 2016].
* ↑ Fernandes, Luiz Cláudio. «Ananindeua: nome da cidade vem da árvore do Ananin» (en portuguès brasiler). O Liberal, 01-01-2022. [Consulta: 12 setembre 2024].

## Enllaços externs

* (portuguès) Portal de l'Ajuntament d'Ananindeua
# Amastra cylindrica

Amastra cylindrica és una espècie de gastròpode eupulmonat terrestre de la família Amastridae.

## Descripció

Fa 18 mm de llargària. La capa externa és de color cafè.

## Hàbitat

Generalment, és arborícola i viu en arbustos petits i arbres baixos, encara que també se'n pot trobar a terra.

## Distribució geogràfica

Es troba a Hawaii.

## Estat de conservació

Les seues principals amenaces són la pèrdua del seu hàbitat, la depredació per part d'espècies exòtiques (rates, caragols i platihelmints) i el furtivisme.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ CONABIO Arxivat 2009-06-16 a Wayback Machine. (castellà)
* 1 2 NatureServe (anglès)
* ↑ The Hawai'i Biodiversity & Mapping Program Arxivat 2010-06-10 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ IUCN (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)

## Bibliografia

* Baillie, J. i Groombridge, B., 1996. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 1996. UICN, Gland, Suïssa.
* Caum, E.L., 1974. Check list of Hawaiian land and fresh water mollusca. Bulletin of the Bernice P. Bishop Museum, Honolulu, 56: 1-80.
* Cowie, R.H., N.L. Evenhuis, C.C. Christensen, 1995. Catalog of the Native Land and Freshwater Molluscs of the Hawaiian Islands. Backhuys Publishers: Leiden, els Països Baixos. 248 pp.
* Groombridge, B. (ed.), 1994. 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa.
* Turgeon, D. D., J. F. Quinn, Jr., A. E. Bogan, E. V. Coan, F. G. Hochberg, W. G. Lyons, et al., 1998. Common and scientific names of aquatic invertebrates from the United States and Canada: Mollusks. Segona edició. American Fisheries Society Special Publication 26. American Fisheries Society. Bethesda, Maryland, els Estats Units. 526. ISBN 1-888569-01-8.

## Enllaços externs

* GBIF (anglès)
# Anau

Anau o Anaw (també apareix com Annau, turkmen Änew, derivat del persa ab-i nau (آب نو) que vol dir "aigua nova") és una ciutat capital de la província d'Ahal al Turkmenistan. És tanmateix un jaciment arqueològic de Turkmenistan proper a la ciutat; tant les excavacions com la ciutat són a les muntanyes Kopet-Dag, a 8 km al sud-est de la capital, Aşgabat, a la qual s'hi arriba a través de l'autopista M-37. Actualment, segons estimacions de 2010, la ciutat té una població de 30.042 habitants.
Les restes més antigues trobades a la zona, uns petits fragments de ceràmica finament treballada, daten de l'any 3000 aC.
Una de les excavacions inclou elements del neolític i calcolític, i un altre de l'edat del bronze i del ferro. L'excavació la va fer un equip de la Universitat de Pennsilvània dirigit per R. Pumpelly el 1904. Posteriors excavacions soviètiques van posar a la llum l'anomenada cultura d'Anau. Una segona excavació a l'anomenat Camp dels Parts va trobar la Gatar esmentada per Isidor de Carax, amb la fortalesa construïda els segles ix i x amb diversos restes del període islàmic.

## Referències

* ↑ World Gazetteer.
* ↑ Langer, William L., ed. (1972). An Encyclopedia of World History (5th ed.). Boston, MA: Houghton Mifflin Company. p. 17. ISBN 0-395-13592-3

## Bibliografia

* R. Pumpelly, Explorations in Turkestan: Expedition of 1904. Prehistoric Civilizations of Anau. Origins, Growth, and Influence of the Environment, Washington, D.C., Carnegie Institute of Washington Publication 73, 1908.

## Enllaços externs

* Article de la Universitat de Pennsilvània sobre el descobriment d'un segell de l'edat de bronze Arxivat 2013-10-08 a Wayback Machine. (anglès)
Viccionari
# Alma rifeña

Alma rifeña és una pel·lícula muda en blanc i negre d'aventures i de gènere dramàtic dirigida per José Buchs Echeandia i estrenada l'any 1922.

## Argument

Ambientada en la Guerra del Marroc, és una pel·lícula d'aventures al Rif. De l'escriptor i periodista Rafael López Rienda, voluntari en un esquadró de la cavalleria de Larraix, i condecorat amb la creu de l'Orde d'Isabel la Catòlica per la seva labor de corresponsal de guerra al diari El Sol.

## Referències

* ↑ Alma rifeña a sensacine.com

## Bibliografia

* Aguilar, Carlos. Guía del Video - Cine. Ediciones Cátedra, 1986. ISBN 84-376-0615-2. -Ver Carlos Aguilar

## Enllaços externs

* PDF Rafael López Rienda y Ricardo Núñez: una relación profesional frustrada de J.R. Saiz Viadero
# Alma mater

Alma mater és una expressió, procedent de la locució llatina alma mater, que significa literalment «mare nutrícia o benefactora» (que alimenta) i que s'usa per referir-se metafòricament a una universitat, al·ludint a la seva funció proveïdora d'aliment intel·lectual. En anglès l'expressió s'usa especialment per referir-se al lloc on un mateix cursa o va cursar els seus estudis universitaris, utilització encara no recollida al diccionari de la llengua catalana (DIEC) de l'Institut d'Estudis Catalans, però que es va estenent als mitjans de comunicació.
La locució era emprada a l'antiga Roma per descriure a la deessa mare i, més tard, a la Mare de Déu, però l'origen del seu ús actual és el lema Alma Mater Studiorum («mare nutrícia dels estudis») de la universitat més antiga del món occidental en funcionament ininterromput: la Universitat de Bolonya, fundada el 1088. La locució va passar a moltes llengües modernes amb el significat d'acadèmia en el sentit de comunitat científica.
La paraula matriculació, per exemple, deriva també de mater. Per això se suggereix que la institució universitària s'alimenta de coneixements i té cura dels seus alumnes.

## Simbologia

L'alma mater és el símbol principal de la Universitat de l'Havana, representada en una estàtua de bronze a dalt de l'escalinata d'aquesta universitat, obra de l'escultor txec Mario Korbel. Alma mater també és la forma com és coneguda a Colòmbia la Universitat d'Antioquia.

## Referències

* ↑ «Alma mater». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. [Consulta: 18 maig 2015].
* ↑ «Alma mater». és a dir. [Consulta: 18 maig 2015].
* ↑ «Alma mater». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals. [Consulta: 26 desembre 2018].

## Vegeu també

* Diplomat