OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lasiurus egregius

Lasiurus egregius és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu al Brasil, la Guaiana Francesa, Panamà i, possiblement, Colòmbia. El seu hàbitat natural probablement són els boscos. Es tracta d'un animal insectívor. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Sampaio, E.; Lim, B.; Peters, S.; Samudio, R.; Pino, J. Lasiurus egregius. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 16 desembre 2013.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Portada/article agost 11
## Cetaci

Els cetacis (Cetacea) són un ordre de mamífers euteris completament adaptats a la vida aquàtica. El nom «cetaci» deriva del grec κῆτος kētos, que significa «balena» o «monstre marí», i fou encunyat per Aristòtil per referir-se als animals aquàtics dotats de respiració pulmonar.
Tenen un cos fusiforme, semblant al dels peixos, que els fa més hidrodinàmics. Les potes anteriors s'han transformat en aletes, mentre que les potes posteriors estan absents com a tals, però encara en romanen alguns ossos vestigials, no units a la pelvis i ocults dins del cos. L'aleta caudal és horitzontal i es divideix en dos lòbuls. Generalment manquen de pèl i estan protegits tèrmicament per una capa espessa de greix.
# Gran Premi Kalmar

El Gran Premi Kalmar (conegut també com a Hansa Bygg Kalmar Grand Prix) és un conjunt de diferents curses ciclistes d'un dia que es disputen anualment a Kalmar (Suècia). A partir del 2017, té una cursa que forma part del calendari de l'UCI Europa Tour amb una categoria 1.2.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2017 | Rasmus Bøgh Wallin | Jonas Ahlstrand | Jonas Aaen Jørgensen |
| 2018 | Gustav Höög | Sindre Bjerkestrand Haugsvær | Frederik Irgens Jensen |
| 2019 | Norman Vahtra | Rait Ärm | Ramon Van Bokhoven |

## Enllaços externs

* Web oficial
* Palmarès a cyclebase.nl
# Adreça física

En informàtica, una adreça física (també adreça real, o adreça binària), és una adreça de memòria que es representa en forma d'un nombre binari al circuit del bus d'adreces per tal de permetre que el bus de dades accedeixi a una cel·la d'emmagatzematge particular de la xarxa principal de la memòria, o un registre del dispositiu d'E/S assignat a memòria.

## Ús per unitat central de processament

En un ordinador que suporta memòria virtual, el terme adreça física s'utilitza principalment per diferenciar-lo d'una adreça virtual. En particular, en ordinadors que utilitzen una unitat de gestió de memòria (MMU) per traduir adreces de memòria, les adreces virtuals i físiques es refereixen a una adreça abans i després de la traducció realitzada per la MMU, respectivament.

### Adreçament no alineat

Depenent de la seva arquitectura d'ordinador subjacent, el rendiment d'un ordinador es pot veure obstaculitzat per l'accés no alineat a la memòria. Per exemple, un ordinador de 16 bits amb un bus de dades de memòria de 16 bits, com Intel 8086, generalment té menys sobrecàrrega si l'accés s'alinea a una adreça parell. En aquest cas, obtenir un valor de 16 bits requereix una única operació de lectura de memòria, una única transferència a través d'un bus de dades.
Si el valor de dades de 16 bits comença en una adreça estranya, és possible que el processador hagi de realitzar dos cicles de lectura de memòria per carregar-hi el valor, és a dir, un per a l'adreça baixa (tirant-ne la meitat) i després un segon cicle de lectura per carregueu l'adreça alta (tirant de nou la meitat de les dades recuperades). En alguns processadors, com els processadors Motorola 68000 i Motorola 68010, i els processadors SPARC, els accessos a la memòria no alineats donaran lloc a una excepció (generalment resulta en una excepció de programari, com ara SIGBUS de POSIX).

## Ús per altres dispositius

La funció d'accés directe a la memòria (DMA) permet que altres dispositius de la placa base, a més de la CPU, abordin la memòria principal. Per tant, aquests dispositius també han de tenir un coneixement de les adreces físiques.

## Referències

* ↑ Frank Uyeda. «Lecture 7: Memory Management» (en anglès). CSE 120: Principles of Operating Systems. UC San Diego. [Consulta: 4 desembre 2013].
* ↑ Daniel Drake. «Memory access and alignments» (en anglès). LWN.net, 04-12-2007. [Consulta: 4 desembre 2013].
* ↑ Daniel Drake. «Documentation/unaligned-memory-access.txt» (en anglès). kernel.org. [Consulta: 4 desembre 2013].
* ↑ Daniel Drake. «Memory access and alignments» (en anglès). LWN.net, 04-12-2007. [Consulta: 4 desembre 2013].
# François Perrier

Francois Perrier (Valleraugue, 18 d'abril de 1835 - Montpeller, 20 de febrer de 1888) va ser un militar i geodèsic francès.
Pertanyia a una família descendents d'hugonots. Després de completar els seus estudis al Lycée de Nîmes i al Collège Sainte-Barbe, entrà a l'École Polytechnique el 1853.
Va ser tinent el 1857, capità el 1860, major de cavalleria el 1874, tinent-coronel el 1879 i general de brigada, un any abans de morir.
Després d'algunes publicacions sobre l'enllaç trigonomètric de França i Anglaterra, el 1861, i sobre la triangulació i anivellament de Còrsega, el 1865, va ser director del servei geodèsic de l'exèrcit francès, el 1879. L'any 1880 va ser enviat delegat a la Conferència de Berlín, per establir els límit de la nova frontera entre Grècia i Turquia. El gener del mateix any va ser elegit membre de l'Académie des Sciences, succeint a M. De Tessan.
Va ser enviat a Florida el 1882, amb la finalitat d'observar el trànsit de Venus.
El seu cognom apareix inscrit a la Torre Eiffel.

## Bibliografia

* General F. Perrier a Scientific American Supplement, No. 643, 28 de abril de 1888.
# Premi de la Música Aragonesa per a la Millor Cançó en Llengua Autòctona Aragonesa

El Premi de la Música Aragonesa per a la Millor Cançó en Llengua Autòctona Aragonesa és una de les categories dels premis anuals de la música aragonesa destinada per a les cançons en aragonès i català. S'entrega des de la setena edició d'aquests premis, l'any 2006, en una gala celebrada el 25 d'abril a la Sala Lluís Galve de l'Auditori de Saragossa. Fins a l'edició número 16 el premi va ser conegut com a Millor Cançó en Llengua Minoritària Aragonesa.

## Llista de premiats

| Any | Cançó | Colla | Llengua |
| 2005 | Zierzo | Mallacán | aragonés |
| 2006 | Cultura Popular | Los Draps | catalán |
| 2007 | Aragón Ye Ye | Comando Cucaracha | aragonés |
| 2008 | Goyoso y capín | Inestables | aragonés |
| 2009 | Canta triste d'Irina | Mallacán | aragonés |
| 2010 | Jota from Zaragoza | Pepín Bazo | multilingüe |
| 2011 | Ronda d'a Galliguera | Biella Noche y los Bufacalibos | aragonés |
| 2012 | Os Pietz en a Tierra | Prado | aragonés |
| 2013 | O rocanroll ye asinas | Inestables | aragonés |
| 2014 | Dondiador | Gaire | aragonés |
| 2015 | A Muga | Bosnerau | aragonés |
| 2016 | A luz das parolas | Prado | aragonés |
| 2017 | Pregaria | María José Hernández | aragonés |

## Referències

* ↑ VII Premios de la Música Aragonesa.
* ↑ VIII Premios de la Música Aragonesa.
* ↑ IX Premios de la Música Aragonesa.
* ↑ X Premios de la Música Aragonesa.
* ↑ XI Premios de la Música Aragonesa.
* ↑ XII Premios de la Música Aragonesa.
* ↑ XIII Premios de la Música Aragonesa.
* ↑ XIV Premios de la Música Aragonesa.
* ↑ XV Premios de la Música Aragonesa.
* ↑ XVI Premios de la Música Aragonesa.
* ↑ XVII Premios de la Música Aragonesa.
* ↑ XVIII Premios de la Música Aragonesa.
* ↑ XIX Premios de la Música Aragonesa.
# Sent Martin de Bovaus

Sent Martin de Bovaus (en francès Saint-Martin-de-Boubaux) és un municipi del departament francès del Losera, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Acción Social Española

Acción Social Española va ésser un partit polític fundat al juny del 1936 a Barcelona amb l'objectiu de "conseguir el ideal común de orden social, respeto al principio de autoridad y amor al trabajo".
Dirigents: Antonio Rodríguez Marbau (president), Francisco Miguel de Veciana i Eduardo García Segura (vicepresidents).

## Referències

* ↑ Molas, Isidre (ed.): Diccionari dels Partits Polítics de Catalunya. Segle XX. Enciclopèdia Catalana, S.A. Barcelona, març del 2000. ISBN 84-412-0466-7, plana 7.
# François Picard (naturalista)

François Picard (1879, Dijon (Côte-d'Or) - 1939, París) va ser un naturalista francès especialitzat en botànica i entomologia. Va escriure Faune de France Volum n° 20 (1879-1939) Coléoptères Cérambycidae (1929). També va ser membre de la Société Entomologique de France.

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* CTHS
* Groll, EK (2017). Biografies dels entomòlegs del món. Base de dades en línia, versió 8. Senckenberg Deutsches Entomologisches Institut, Müncheberg
# Marinhac e las Claras

Marinhac e las Claras (francès Marignac-Lasclares) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 25 agost 2010].
# Ingrid Persdotter

Ingrid Persdotter (morta el 28 de març de 1524) era una monja ficticia sueca interna al convent de Santa Birgitta a Vadstena. És famosa per haver escrit apassionades cartes d'amor a un cavaller anomenat Axel Nilsson l'any 1498.
Ingrid Persdotter era la filla de l'alcalde de la ciutat de Vadstena, Petri (Per) Jönsson. Va entrar a l'Abadia de Vadstena el 25 d'octubre de 1495. Aparentment, va ser reclosa en el convent a causa del seu amor per un membre de la noblesa, Axel Nilsson (Roos), qui no tenia permès casar-se amb ella a causa de la seva posició social. La carta d'amor escrita per Ingrid a Axel des del convent l'any 1498, és considerada com un dels exemples estilístics més notables d'una monja sueca pre-reforma. És també una de les cartes més antigues conservades d'una dona sueca.

## Referències

* ↑ «SDHK-nr: 33566 - Riksarkivet - Sök i arkiven» (en suec). Arxivat 2023-01-08 a Wayback Machine.
* ↑ Wernham, Richard Bruce. The New Cambridge Modern History (en anglès). Cambridge University Press, 1957, p. 191.
* ↑ Encyclopædia Britannica (en anglès). Philadelphia: Maxwell Sommerville, p. 792.
* ↑ El seu cognom, 'Persdotter', és un patronímic no hereditari que significa "filla de Per".
# La Plana d'en Sarrills

La Plana d'en Sarrills o el Replà és una muntanya de 781 metres que es troba al municipi de Cabra del Camp, a la comarca de l'Alt Camp.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Ermita i muntanya de Sant Ramon». Ajuntament del Pla de Santa Maria. [Consulta: 2 febrer 2023].
* ↑ «la Plana d'en Sarrils». Gran enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia.
# Pimelodus joannis

Pimelodus joannis és una espècie de peix de la família dels pimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,7 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lundberg, J.G. i M.W. Littmann 2003. Pimelodidae (Long-whiskered catfishes). p. 432-446. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ribeiro, F.R.V., Lucena, C.A.S. & Lucinda, P.H.F. 2008. Three new Pimelodus species (Siluriformes: Pimelodidae) from the rio Tocantins drainage, Brazil. Neotropical Ichthyology, 6 (3): 455-464.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sergio Corino Ramón

Sergio Corino Ramón (Bilbao, Biscaia, 10 d'octubre de 1974) és un exfutbolista basc que jugava com a defensa central.

## Carrera esportiva

Format al planter de l'Athletic Club, Lezama, Corino va jugar gairebé tres temporades amb el Bilbao Athletic a segona divisió. El 18 d'octubre de 1994, només una setmana després del seu 20è aniversari, va debutar amb el primer equip, jugant sis minuts en una derrota per 2–3 contra el Newcastle United FC a St. James' Park, a la Copa de la UEFA de la temporada 1994–95 (l'Athletic acabaria guanyant l'eliminatòria per un global de 3–3).
Durant el mercat d'hivern de gener de 1996 Corino fou cedit al CP Mérida de primera divisió, i va jugar regularment (16 partits) amb els extremenys durant la temporada 1995-96, i va marcar tres gols, però el seu equip va descendir. Va retornar llavors al País Basc, per jugar la seva primera i única temporada completa amb l'Athletic, la 1996-97, en què va jugar irregularment (15 partits), i l'equip es va classificar per disputar la Copa de la UEFA, en acabar sisè a la lliga.
La temporada següent, Corino va fitxar per un altre equip de primera divisió, la UD Salamanca, i hi va ser titular durant el primer any, i suplent el segon. El 1999, després que el Salamanca baixara a Segona Divisió, Korino fitxa pel RCD Espanyol, però no té fortuna, i amb només quatre partits jugats, deixa Barcelona al mercat d'hivern per tornar a Euskadi, aquesta vegada a la Reial Societat. En l'equip donostiarra acabaria la campanya i jugaria la següent, sense assolir un lloc titular.
L'estiu de 2001 Corino fitxà pel Rayo Vallecano, que per aquell moment passava per un dels períodes més daurats de la seua història, amb participació en la UEFA inclosa, i va tenir-hi una bona primera temporada, amb cinc gols en 28 partits, mentre que l'equip acabà en una confortable 11a posició. De tota manera, en les seves dues temporades finals el club va baixar fins a la segona divisió B, i el jugador es va retirar un cop fets els 30 anys, havent disputat 283 partits com a professional, al llarg d'11 temporades.

### Carrera com a internacional

Corino formà part de la selecció espanyola que participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 a Atlanta, on va participar en dos partits de la fase de grups, i també en el partit de quarts de final que Espanya perdé per 0–4 contra els eventuals finalistes, l'Argentina.

## Palmarès
### Club
#### Espanyol

* Copa del Rei: 1999-2000

### Selecció espanyola
#### Espanya sub-21

* Campionat d'Europa de Futbol sub-21 de la UEFA: Finalista 1996

## Referències

* ↑ «Sergio Corino». Sports-Reference. Arxivat de l'original el 2011-09-20. [Consulta: 9 desembre 2010].
* ↑ Italia ya ganó un Europeo a España en el 1996 Arxivat 2013-11-13 a Wayback Machine.; Orgullo Bianconero, 18 juny 2013 (castellà)

## Enllaços externs

* Fitxa a BDFutbol
* Fitxa al web de l'Athletic de Bilbao
* Fitxa a la web oficial de l'Athletic
# Ruta J/Z del metro de Nova York

La Ruta J Nassau Street Express i la Ruta Z Nassau Street Express són dos serveis de ferrocarril metropolità subterrani del Metro de Nova York, als Estats Units d'Amèrica. La ruta J circula sempre mentre que la Z opera en hora punta direcció zones congestionades, ambdós serveis utilitzen tota la línia Archer Avenue i Jamaica.
El servei en hora punta és de tipus exprés a l'oest de l'estació de Myrtle Avenue, i el servei J i Z a partir de Myrtle Avenue para una a les estacions parells i l'altra a les senars.
A diferència d'altres metros, cada servei no correspon a una única línia, sinó que un servei pot circular per diverses línies de ferrocarril. El servei J i Z utilitza les següents línies:
| Línia | << | >> | Vies | Temps |
| Archer Avenue Line (BMT) | tota la línia | tota la línia | local (J) exprés (Z) | |
| Jamaica Line | tota la línia | tota la línia | local (J) exprés (Z) | |
# Marino Vigna

Marino Vigna (Milà, 6 de novembre de 1938) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre 1961 i 1967. Combinà la seva participació en carretera amb la ciclisme en pista.
Abans de passar al professionalisme va prendre part en els Jocs Olímpics de Roma de 1960, on guanyà la medalla d'or en la prova de persecució per equips del programa de ciclisme, junt a Luigi Arienti, Franco Testa i Mario Vallotto. Com a professional destaca una victòria d'etapa al Giro d'Itàlia de 1963 i la Milà-Torí de 1966. Una vegada retirat va exercir de director esportiu de l'equip Faema entre 1968 i 1970.

## Palmarès

* 1960
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de Roma en persecució per equips
** 1r a la Milà-Tortona
** 1r a la Coppa d'Inverno
* 1963
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1964
** 1r als Tre Valli Varesine
** 1r al Giro de les Tres Províncies
** Vencedor d'una etapa del Tour de Romandia
* 1965
** 1r al Trofeo Laigueglia
* 1966
** 1r a la Milà-Torí

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1961. Abandona
* 1963. Abandona. Vencedor d'una etapa
* 1964. Abandona
* 1965. 73è de la classificació general
* 1966. 60è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1966. 60è de la classificació general

## Referències

* 1 2 «VIGNA Marino». [Consulta: 22 novembre 2022].
* ↑ «Olympedia – Marino Vigna». [Consulta: 22 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Marino VIGNA» (en italià). [Consulta: 22 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa i biografia de Marino Vigna a museociclismo.it
# Lauraniïta

La lauraniïta és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el nom de la mina Laurani, a Bolívia, la seva localitat tipus.

## Característiques

La lauraniïta és un sulfat de fórmula química Cu₆Cd₂(SO₄)₂(OH)₁₂·5H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2019, sent publicada l'any 2022. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Austràlia Meridional, a Adelaida, Austràlia, amb el número de registre: g34801.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Laurani, situada al districte homònim de la província d'Aroma (Departament de La Paz, Bolívia). També ha estat descrita a la mina de Tsumeb, a la regió d'Oshikoto (Namíbia). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Lauraniite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 març 2022].
* ↑ Peter Elliott; Anthony R. Kampf «Lauraniite, Cu6Cd2(SO4)2(OH)12·5H2O, a New Copper Cadmium Sulfate Mineral from the Laurani Mine, Bolivia». The Canadian Mineralogist, 60, 5, 202, pàg. 825–836. DOI: https://doi.org/10.3749/canmin.2200014 [Consulta: 16 novembre 2022].
# Pimelodus mysteriosus

Pimelodus mysteriosus és una espècie de peix de la família dels pimelòdids i de l'ordre dels siluriformes. Els mascles poden assolir els 14,3 cm de llargària total. Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paranà.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lundberg, J.G. i M.W. Littmann 2003. Pimelodidae (Long-whiskered catfishes). p. 432-446. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Aeroport Internacional de Corisco

Laeroport internacional de Corisco (codi IATA: OCS) és un aeroport que serveix l'illa de Corisco a la província Litoral, a Guinea Equatorial. Fou obert al públic el gener de 2011.
L'aeroport es troba a 26 milles nàutiques al nord del VOR-DME de Libreville (ident: LV).

## Vegeu també

* Llista d'aeroports de Guinea Equatorial

## Referències

* ↑ «Corisco now has an international airport». Equatorial Guinea's Press and Information Office, 10-12-2011.
# San Cristóbal de la Cuesta

San Cristóbal de la Cuesta és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord amb La Vellés, al Sud-est amb Castellanos de Moriscos, al Sud-oest amb Villares de la Reina i a l'Oest amb Monterrubio de Armuña.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 243 | 337 | 389 | 521 |