OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Brad (Hunedoara)

Brad (pronunciació en romanès: [brad]; en hongarès: Brád; en alemany: Tannenhof) és una ciutat del comtat de Hunedoara a la regió de Transsilvània de Romania. El seu nom prové de la paraula romanesa brad, "avet".

## Geografia

La ciutat es troba a la part nord del comtat, al peu de les muntanyes Metaliferi. Es troba a les valls del riu Crișul Alb i els seus afluents, Brad i Luncoiu. La ciutat administra cinc pobles: Mesteacăn ("bedoll"; Mesztákon), Potingani (Pottingány), Ruda-Brad (Ruda), Țărățel (Cerecel) i Valea Bradului ("la vall de l'avet"; Vályabrád).

## Història

A l'època romana es va començar a explotar una mina d'or a la zona i la ciutat es va desenvolupar al seu voltant. L'esment documental més antic de Brad data del 1445. La mineria d'or va estar activa fins al 2006. Hi ha un museu de l'or.

## Edificis i monuments

L'estació de ferrocarril de Brad està catalogada com a monument històric. A la plaça central de Brad hi ha una còpia del Llop Capitolí, a prop del Draco Daci.

## Demografia

La ciutat té 14.495 habitants segons un cens del 2011.
* Romanesos: 13.534 (97,3%).
* Romaní: 192 (1,38%).
* Hongarès: 127 (0,91%).
* Alemanys: 19 (0,13%).
* Altres: 33.

## Fills il·lustres

* Cătălin Bălescu
* Gavril Blajek
* Ilarion Felea
* Florin Maxim
* Teodor Meleșcanu
* László Pataky
* Ileana Stana-Ionescu

## Referències

* ↑ Rezultatele finale ale Recensământului din 2011: «Tab13. Populația stabilă după religie – județe, municipii, orașe, comune», 01-07-2013. Arxivat de l'original el 2020-08-07.
# Fàbrica Nova (Folgueroles)

La Fàbrica Nova és una obra del municipi de Folgueroles (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Antiga fàbrica de filats avui convertida en masia. És de planta rectangular coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana, la qual s'orienta a migdia. Es troba assentada damunt d'un tolús al marge esquerre del torrent de Folgueroles. A la façana N presenta poques obertures llevat d'alguna nova feta de totxo. Al W s'hi adossa un cos a la planta on hi ha l'antiga sortida del carcabà del molí. A migdia s'accedeix directament al primer pis per un portal d'arc còncau amb la llinda datada i dins del qual s'inscriu un portal de construcció recent; hi ha altres obertures de tipologia diversa. A llevant s'hi adossa un cos el qual és de totxo i de nova factura. Construïda amb lloses de pedra unides amb morter i afegits.

## Història

Construcció que correspon a una antiga indústria que donava feina als habitants del poble durant l'època de la industrialització. La trobem registrada en el Nomenclàtor de la província de Barcelona de l'any 1860 on consta com "Fàbrica de hilados".

## Referències

* 1 2 «Fàbrica Nova». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r març 2016].
# The lair

The Lair és una pel·lícula d'acció i terror del 2022. Ha estat subtitulada al català.

## Sinopsi

Quan un pilot de la Royal Air Force és abatut sobre l'Afganistan, troba refugi en un búnquer subterrani on es desperta una mortal meitat humana i meitat alienígena.

## Crítica

Variety va escriure: "No hi ha moments avorrits, encara que tampoc de veritablement memorables. És una pel·lícula més trepidant que emocionant, i molt menys espantosa. Però avança a un ritme ràpid que demostra l'habilitat del director per a la posada en escena i el ritme d'acció esquitxada." Rotten Tomatoes va escriure "The Lair no acaba tan espectacularment com comença; però això només vol dir que és una bona imatge de gènere i no una gran."

## Referències

* 1 2 Harvey, Dennis. «‘The Lair’ Review: There’s More Guts Than Glory in This Military Monster Mash». Variety, 24-10-2022.
* ↑ «The Lair». RogerEbert.com, 2022.
* ↑ «The Lair». The New York Times, 27-10-2022.
* ↑ «The lair». Goita què fan, ara!. [Consulta: 14 juliol 2023].
* ↑ «The Lair - Rotten Tomatoes» (en anglès). Rotten Tomatoes, 28-10-2022. [Consulta: 7 juliol 2023].
# Una cita de amor

Una cita de amor és una pel·lícula mexicana estrenada en 1958 i dirigida per Emilio Fernández Romo. Va participar en el 8è Festival Internacional de Cinema de Berlín. Està basada en la novel·la El niño de la bola de Pedro Antonio de Alarcón.
La pel·lícula va començar a rodar-se al maig de 1956 en Estudis CLASA però es va estrenar fins al 5 de juny de 1958. Al principi el seu títol era Bramadero.

## Sinopsi

Soledad, filla del ric Mariano, es lliura amorosa a l'orfe Román, amo d'un petit ranxo, Bramadero, al costat de Bellavista, la hisenda del pare d'ella. Mariano odia a Román i vol casar Soledad amb el ric Ernesto, nebot del seu amic el jutge d'Acordada. Soledad rebutja Ernesto, de qui va ser núvia temps enrere. Román decideix anar-se'n per guanyar diners que li permetin vèncer la resistència de Mariano; abans, per ballar amb Soledad en una festa, ha d'aportar una suma que Mariano i Ernesto augmenten fins a fer-li impossible el seu pagament. Román baralla amb Ernesto en una cantina, el mata a trets i fuig a la muntanya. Per capturar-lo, Mariano i el jutge ofereixen molts diners pel seu cap. A la muntanya, Román mata a trets al Jutge, el substitut del qual, enamorat de Soledad, redobla el seu zel per la captura del fugitiu. Soledad guarda dolorós mutisme. Román assalta amb uns homes a les seves ordres Bellavista per veure a Soledad. En un carreró, Román abat al substitut del jutge, però resulta malferit i mor en braços de la seva estimada després de ballar amb ella el so de "El Palomo" a un tablado, com no va poder fer-ho temps enrere.

## Repartiment

* Silvia Pinal com Soledad
* Carlos López Moctezuma com don Mariano
* Jaime Fernández com Román Chávez
* Amalia Mendoza «La Tariácuri» com Genoveva
* José Elías Moreno com jutge d'Acordada
* Agustín Fernández com substitut del jutge
* Guillermo Cramer com Ernesto Díaz
* Arturo Soto Rangel
* Emilio Garibay
* Jorge Treviño com anunciador
* Rogelio Fernández
* Antonio León Yáñez
* Margarito Luna
* Gregorio Acosta

## Referències

* ↑ «PROGRAMME 1958». berlinale.de. Arxivat de l'original el 9 novembre 2013. [Consulta: 7 juny 2014].
* ↑ «Fichas de Filmes Nacionales». Centro de Documentación e Información, A-00150, .
* ↑ García Riera, Emilio. Historia documental del cine mexicano.

## Enllaços externs

* Una cita de amor a YouTube
# Litoria fallax

Litoria fallax és una espècie de granota que viu a l'est d'Austràlia (des de Queensland fins a Nova Gal·les del Sud).

## Referències

* Hero et al (2004). Litoria fallax. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 29 d'abril del 2008 (en anglès).
# Georges Van Oolen

Georges Van Oolen va ser un ciclista belga que va córrer als anys 90 del segle xix. Va combinar la carretera amb el ciclisme en pista, especialment en el mig fons, on va aconseguir una medalles de bronze com amateur al Campionat del Món de l'especialitat de 1894, per darrere del noruec Wilhelm Henie i del britànic Jack Green.

## Palmarès

* 1891
** Campió de Bèlgica de ciclistes sense contracte
* 1895
** 1r a la Lieja-Tilff-Lieja (amb Henri Marnette)
* 1896
** 1r a la Herstal-Sittard-Herstal
* 1897
** 1r a la Herstal-Sittard-Herstal

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Tord de Lawrence

El tord de Lawrence (Turdus lawrencii) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i pantans de les terres baixes per l'est dels Andes a l'extrem sud-est de Colòmbia, sud de Veneçuela, est de l'Equador, nord-est i sud-est del Perú, nord de Bolívia i oest amazònic del Brasil.

## Referències

* ↑ «Tord de Lawrence». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Barmouth

Barmouth (en gal·lès: Abermaw, col·loquial: Y Bermo; al voltant de 2.500 habitants) és una localitat balneària del nord-oest de Gal·les, que forma part del comtat de Gwynedd i del Parc Nacional de Snowdonia. Està situada davant la Badia de Barmouth (tram de la Badia de Cardigan, Mar d'Irlanda) i al llarg de la desembocadura del riu Mawddach.

## Geografia física
### Situació

Barmouth es troba a meitat de camí de Harlech i Tywyn; a uns 50 km al sud de Porthmadog, uns 70 km al nord d'Aberystwyth i al voltant de 15 km a l'oest de Dolgellau.

## Història

L'existència de la localitat està documentada a partir del segle XVI.

## Personatges cèlebres

* Charlie Brooks, actriu (n. 1981)
* Herbert Tudor Buckland, arquitecte (1869-1951)
* Harold Lowe, oficial del Titanic (1882-1944)
* Tommy Nutter, estilista (1943-1992)
* Johnny Williams, boxador (1926-2007)

## Referències

* ↑ History of Barmouth
# Gyeongsangnam-do

Gyeongsangnam-do (Gyeongsang del Sud) és una província del sud-est de Corea del Sud. La seva capital és Changwon.

## Història

Fins al 1895, la zona corresponent a Gyeongsangnam-do era part de la província de Gyeongsang, una de les vuit de Corea durant la Dinastia Joseon. El 1895, la part sud de Gyeongsang va esdevenir dos districtes: a l'oest, Jinju, i a l'est, Dongnae (actualment, Busan), el 1896, els dos districtes es van fusionar per formar Gyeongsangnam-do.
Antigament, la capital de província era Jinju, però aquesta es va traslladar el 1925 a Busan, fins al 1963, en què la ciutat es va separar de la província per esdevenir una de les ciutats especials de Corea del Sud, des del 1995, Busan és una Ciutat Metropolitana. El 1997, una altra ciutat es va separar de Gyeongsangnam-do, Ulsan.
Des del 1983, la capital de la província és Changwon.

## Geografia

La província forma part de la regió de Yeongnam. Limita per l'est amb el mar del Japó, pel nord amb la província de Gyeongsangbuk-do, per l'oest amb les províncies de Jeollabuk-do i Jeollanam-do, i pel sud amb l'estret de Corea. La major part de la província pertany a la conca del riu Nakdong.

## Recursos

El delta del Nakdong, que envolta la ciutat de Gimhae, és una de les regions agrícoles més productives de Corea del Sud. Alguns dels productes agrícoles més importants de Gyeongsangnam-do són l'arròs, les mongetes, les patates i l'ordi. Aquesta regió és famosa pel seu cotó, sèsam i per les seves fruites, que creixen a la part sud del litoral.
També són importants la pesca i els productes marítims.

## Principals ciutats

Les majors ciutats d'aquesta regió són Busan i Ulsan, però com constitueixen entitats administratives diferents (ciutats metropolitanes o Gwangyeoksi), no formen part del nivell provincial. A més de Changwon, la capital, altres ciutats importants són Gimhae, Jinhae, Masan i Jinju.

## Turisme

A la província de Gyeongsangnam-do es troba un dels tres principals temples budistes de Corea, el Temple de Haeinsa, que data de l'any 802. Està situat al parc nacional al voltant de Jirisan (1.915 m), a la frontera amb Jeollabuk-do.
En el temple es troba la Tripitaka Coreana o Palma Daejanggyeong, col·lecció de 80.000 tauletes de fusta del segle xiii, amb escrits budistes. El temple forma part del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 1995.

## Divisió administrativa

Gyeongsangnam-do es divideix en 10 ciutats (Si o Shi) i en 10 comtats (Gun). A continuació, s'enumeren els noms en alfabet llatí, hangul i hanja.

### Ciutats

* Changwon (창원시; 昌 原 市;-la capital de la província).
* Geoje (거제시; 巨 济 市).
* Gimhae (김해시; 金 海市).
* Jinju (진주시; 晋 州市).
* Miryang (밀양시; 密 阳 市).
* Sacheon (사천시; 泗 川 市).
* Tongyeong (통영시; 统 营 市).
* Yangsan (양산시; 梁山 市).

## Vegeu també

* Yeongsinbong, muntanya.

## Enllaços externs

* Web oficial de Gyeongsangnam-do Arxivat 2006-03-22 a Wayback Machine.
# Lavangen

Lavangen (o Loabága en sami septentrional) és un municipi situat al comtat de Troms, Noruega. Té 1.051 habitants (2016) i la seva superfície és de 301.72 km².

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 8 setembre 2016].
# Bouxurulles

Bouxurulles és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 149 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bouxurulles era de 149 persones. Hi havia 60 famílies, de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 20 parelles sense fills, 20 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 82 habitatges, 63 eren l'habitatge principal de la família, 13 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 79 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 63 habitatges principals, 57 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 5 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 45 en tenien cinc o més. 41 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 24 habitatges hi havia un automòbil i a 34 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bouxurulles el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 8 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 8 |
| 16 | 40 a 44 | 16 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 8 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 8 | 15 a 19 | 8 |
| 8 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 16 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 91 persones, 71 eren actives i 20 eren inactives. De les 71 persones actives 67 estaven ocupades (29 homes i 38 dones) i 4 estaven aturades (2 homes i 2 dones). De les 20 persones inactives 16 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Bouxurulles hi havia 64 unitats fiscals que integraven 159 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 18.486 €.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Bouxurulles hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bouxurulles a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bouxurulles a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Godfrey Hounsfield

Sir Godfrey Newbold Hounsfield CBE, FRS, (Newark-on-Trent, Nottinghamshire, 1919 - Londres, 2004) fou un enginyer anglès guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1979.

## Biografia

Va néixer el 28 d'agost de 1919 a la ciutat de Newark-on-Trent, població situada al comtat de Nottinghamshire. Interessat des de ben petit pels aparells electrònics durant la Segona Guerra Mundial va participar en la Royal Air Force (RAF) en el projecte de millora del radar, arribant a ser nomenat professor de l'Escola de Radar de la RAF. Posteriorment va estudiar enginyeria electrònica al Faraday House Electrical Engineering College.
Membre de la Royal Society des de 1975, l'any 1976 fou nomenat Comandant de l'Imperi Britànic per part de la reina Elisabet II del Regne Unit i el 1981 fou nomenat Cavaller.

## Recerca científica

L'any 1951 va entrar a treballar a la companyia EMI Limited, on va estudiar nous sistemes de radar i on va realitzar investigacions sobre els ordinadors electrònics. L'any 1958 fou l'encarregat de dissenyar el primer ordinador d'estat sòlid britànic.
A partir de 1969 va treballar en l'elaboració d'un escànner amb el qual es pogués explorar la totalitat de l'organisme humà, amb una sensibilitat cent vegades més grans que la dels raigs X. Basat en la idea d'Allan McLeod Cormack va aconseguir desenvolupar el primer escànner de tomografia axial l'any 1972, utilitzat en el diagnòstic de tumors tridimensionals.
L'any 1979 li fou concedit el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia pel descobriment i desenvolupament de la Tomografia axial computada, premi que compartí amb Allan McLeod Cormack.

## Enllaços externs

* «Godfrey Hounsfield» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Tord de Ghana

El tord de Ghana (Geokichla princei) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes de Sierra Leone, Libèria, Costa d'Ivori, Ghana, sud de Camerun, Gabon i nord-est de la República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ «Tord de Ghana». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Barmàquides

Els barmàquides (al-Baramika o al-Barmak) fou un família iraniana de secretaris i visirs dels primers califes abbàssides. El seu nom deriva de Barmak, portat per l'ancestre i que més aviat era el títol del gran sacerdot del temple de Nawbahar a prop de Balkh que ocupava una àrea de 1500 km², terrenys que van restar possessió de la família. Nawbahar havia estat destruït pels àrabs el 663; l'historiador persa at-Tabarí diu que el príncep local Nizak Tarkhan encara hi va pregar el 709/710; no fou reconstruït quan es va restaurar Balkh després del 725. Segons la llegenda, el darrer Barmak va anar el 725 a la cort de Bagdad i es va fer musulmà, però és possible que els primers conversos foren en realitat els seus fills.
Membres destacats de la família foren:
* Khalid ibn Barmak, fill del darrer Barmak
* Yahya ibn Khàlid
* al-Fadl ibn Yahya
* Jàfar ibn Yahya
* Muhàmmad ibn Yahya
* Mussa ibn Yahya, governador de Sind, mort el 836
* Imran ibn Mussa, governador de Sind, el 836
* Muhàmmad ibn Khàlid, hàjib
La seva caiguda es va produir a la darreria de gener del 803 quan el califa Harun ar-Raixid, cansat de la seva tutela, va fer matar el visir Jàfar, arrestà els altres, i els seus béns foren expropiats.

## Referències

* ↑ Barthold, W. & Sourdel, D.. «al-Barāmika». A: Gibb, H. A. R.; Kramers, J. H.; Lévi-Provençal, E.; Schacht, J.; Lewis, B. & Pellat, Ch.. The Encyclopaedia of Islam, Second Edition. Volume I: A–B. (en anglès). Leiden: E. J. Brill., 1960, p. 1033–1036.

## Bibliografia

* Article "BARMAKIDS" a Encyclopaedia Iranica
# Inchy

Inchy és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 454 habitants. Limita al nord amb Viesly i Briastre, a l'est amb Neuvilly, al sud amb Troisvilles i a l'oest amb Beaumont-en-Cambrésis.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.231 | 1.158 | 1.065 | 941 | 841 | 785 | 735 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1957-1963 | Jean-Marie Laude |
| 1963-1971 | Jean Lesage |
| 1971-1983 | Marie Soisson |
| 1983-2001 | Lucien Quennesson |
| 2001-2007 | Michel Delsart |
| 2007- | Jean-Louis Caudrelier |
# Habitatge a la rambla Just Oliveras, 46 (l'Hospitalet de Llobregat)

L'habitatge a la rambla Just Oliveras, 46 és un edifici protegit com a bé cultural d'interès local a l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès).

## Descripció

És un edifici d'habitatges entre mitgeres, amb planta baixa i dos pisos. A la part baixa hi ha tres obertures, mentre que al segon pis hi ha un balcó corregut amb dues finestres i al tercer pis hi ha dos balcons independents. La façana està decorada amb rajoles de dos colors que fan un escaquer.

## Referències

* «Habitatge a la rambla Just Oliveras, 46». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 abril 2012].
# Llei antitabac a l'Uruguai

Fumar a l'Uruguai en espais tancats es va convertir en il·legal el març de 2006. Ara els bars, restaurants o oficines on la gent es trobi fumant hauran de pagar una sanció de $ 1.100 o tancar per tres dies. Uruguai va ser el primer país d'Amèrica Llatina en prohibir el tabaquisme en espais tancats.
Els grups antitabac calculen que almenys la tercera part dels 3,4 milions d'uruguaians fumen. L'ex-president Tabaré Vázquez, un oncòleg practicant, va donar a conèixer que aproximadament 7 persones moren per dia a l'Uruguai com a resultat del tabaquisme (5.000 persones per any) i les seves conseqüències com a el càncer de pulmó, l'emfisema pulmonar i altres malalties.
Per promoure aquesta iniciativa, l'ex-president Vázquez va llençar una campanya coneguda com "Un Milió de Gràcies," la qual és una referència pel nombre de fumadors uruguaians. Sembla que va tenir bona acollida, ja que una enquesta del Ministeri de Salut Pública d'aquest país va certificar que la mesura va comptar amb el suport del 70% dels fumadors.
El president va ser una de les figures importants en la lluita contra el tabaquisme al país, la qual és una de les més sòlides del món, i similar a les que ja s'han posat en pràctica en països com Irlanda, Suècia i Noruega.
El 2010, la tabaquera Philip Morris va presentar una demanda judicial contra l'estat uruguaià per les seves mesures antitabac.

## Vegeu també

* Cas Philip Morris contra l'Uruguai

## Referències

* ↑ Uruguay curbs smoking in public (anglès)
* ↑ Public smoking ban takes effect in Uruguay - TobacoFree.org (anglès)
* ↑ Uruguay implements smoking ban Dominion Paper (anglès)
* ↑ Uruguay smoking ban toughest in Latin America Arxivat 2011-07-11 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* Llei antitabac cobra força a l'Uruguai - 02/03/2006, Associated Press
# Can Pau Ferrer

Can Pau Ferrer és una obra de Cabrera de Mar (Maresme) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia amb teulada a dos vessants, de tres plantes: baixos, pis i golfes. La façana principal té el portal rodó adovellat amb dos bancs de pedra a cada banda. Al mig de la finestra central i la finestra dreta hi ha un rellotge de sol. Al pati que té al davant hi ha una bassa. Adossats a l'edifici central hi ha altres cossos actualment a punt d'enderrocar-se.

## Història

A la planta baixa d'aquesta masia hi ha actualment una pastisseria i una fleca, amb el forn a la part lateral.

## Referències

* 1 2 «Can Pau Ferrer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 març 2019].