OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tabiín

Els tabiun o seguidors (àrab: التابعون, at-tābiʿūn, ‘els seguidors’, en singular التابع, at-tabiʿ, el tabi, en femení التابعة, at-tabiʿa, la tàbia) és el nom que la tradició islàmica dona a la primera generació de musulmans que van néixer després de la mort del profeta Muhàmmad, però que encara eren coetanis dels sahaba o «companys» directes de Profeta. En tant que tabiun, van exercir un paper important en el desenvolupament del pensament i la filosofia islàmics i en el desenvolupament polític del califat primerenc. En particular, van exercir un paper vital en la partició de la comunitat islàmica entre sunnites i xiïtes.
El primer tabi en morir va ser Zayd ibn Mamar ibn Zayd, 30 anys després de l'Hègira, i l'últim va ser Khàlaf ibn Khalifa, que va morir el 180 dH. Per tant, molts dels tabiun van ser encarregats de preservar les tradicions islàmiques de l'època dels sahaba per als musulmans posteriors.

## Llistat de tabiun

* Abd-Al·lah ibn Amr
* Abd-Al·lah ibn Muhàmmad ibn al-Hanafiyya
* Al-Àhnaf ibn Qays
* Abu-Múslim al-Khawlaní
* Al-Hàssan al-Basrí (130-180 dH)
* Al-Hàssan ibn Muhàmmad ibn al-Hanafiyya (d. 100 dH)
* Àlqama ibn Qays an-Nakhaí
* Al-Qàssim ibn Muhàmmad ibn Abi-Bakr (d. 103 dH)
* Atà ibn Abi-Rabah (d. 106 dH)
* Ibn Jurayj
* Hammam ibn Munàbbih
* Ibn Xihab az-Zuhrí (d. 124 dH)
* Maixruq ibn al-Ajda (d. 103 dH)
* Muhàmmad ibn Abi-Bakr
* Mujàhid ibn Jabr
* Saïd ibn al-Musàyyab (d. 93 dH)
* Ubayd-Al·lah ibn Abd-Al·lah (d. 98 dH)
* Urwa ibn az-Zubayr (d. 94 dH)
* Zayd ibn Alí (d. 740 dC o 122 dH?)

## Vegeu també

* Sàlaf
* Sahaba
* Llista de sahaba
* Taba at-tabiín

## Referències

* ↑ Tabiín «Resumen general de varios aspectos de la ley islámica.». islam.com.mx, 9 ebril 2017, pàg. 3.
* ↑ Hadith Literature. Siddiqi, Muhammad. The Islamic Texts Society. Oxford. 1993ISBN:0946621381 Pàg.29
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «USC-MSA Compendium of Muslim Texts». Arxivat de l'original el 2006-07-15. [Consulta: 3 abril 2017].
# Terrier brasiler

El Terrier brasiler és una raça de gos del Brasil de mida petita, producte de l'encreuament de gossos de raça Fox terrier amb altres races de mida petita.

## Característiques

El seu aspecte recorda al del gos ratoner andalús. És un gos juganer, encara que pot servir de guàrdia. També és molt bona companyia, i si s'educa bé, es pot contenir en llocs petits. Una altra qualitat d'ells, és que el seu caràcter particular i juganer, disminueix amb l'edat. No obstant això, el seu caràcter està lligat a l'ambient en què es trobi, i com sigui el tracte dels seus amos cap a ell.
* Cap: Stop pronunciat. Crani arrodonit. morro fort.
* Ulls: Grans, arrodonits. El més foscos possible.
* Orelles: Triangulars, semierigides.
* Cos: Ben equilibrat. Coll moderadament llarg. Esquena i llom curts.
* Membres: Summament curts. peus petits.
* Cua: Es talla en néixer. Fort, de port alegre.
* Pèl: Curt, llis, fi, però no suau.
* Color: Tricolor (Blanc, negre i foc).
* Alçada: Mascle: de 35 a 40 cm.
* Femella: de 33 a 38 cm.
* Pes: Com a màxim 10 kg
* Funcions:
** Gos de guàrdia
** Gos de caça menor
** Gos de companyia
* Grup: 3 - Terriers

## Vegeu també

* Fox terrier
* Fox terrier xilè
* Gos ratoner andalús

## Enllaços externs

* Terrier brasiler Arxivat 2014-12-23 a Wayback Machine. Associação Brasileira do Terrier Brasileiro
# Tesáre

Tesáre és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1390.

## Referències

* ↑ «Tesáre - Okres Topoľčany - E-OBCE.sk». en.e-obce.sk. [Consulta: 5 desembre 2016].
# Tasmanogobius lordi

Tasmanogobius lordi és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima temperat i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tasmània (Austràlia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Scott, E. O. G. «Notes on the gobies recorded from Tasmània, with description of a new genus». Pap. Proc. R. Soc. Tasmania, 1935, pàg. 47-26.
* 1 2 3 4 Torres, Armi G.; Luna, Susan M. «Tasmanogobius lordi» (en anglès). FishBase.
* ↑ Merrick, J.R.; Schmida, G.E.. Australian freshwater fishes: biology and management. Griffin Press Ltd., 1984, p. 409.
# Team Milram

El Team Milram va ser una formació alemanya de ciclisme en ruta que formava part de l'UCI ProTour. Creada l'any 2006, a partir de l'estructura de l'equip Domina Vacanze-De Nardi italià, va desaparèixer el 2010.

## Palmarès
### Clàssiques

* París-Tours. 2007 (Alessandro Petacchi)

### Grans Voltes

* Tour de França
** 5 participacions (2006, 2007, 2008, 2009, 2010)
* Giro d'Itàlia
** 5 participacions (2006, 2007, 2008, 2009, 2010)
** 5 victòries d'etapa
*** 5 el 2007: Alessandro Petacchi (5)
** 1 classificació secundàries
** Classificació per punts: Alessandro Petacchi 2007
* Volta a Espanya
** 5 participacions (2006, 2007, 2008, 2009, 2010)
** 6 victòries d'etapa
*** 2 el 2006: Erik Zabel (2)
*** 3 el 2007: Alessandro Petacchi (2), Erik Zabel
*** 1 el 2009: Gerald Ciolek

### Campionats nacionals

* : Campionat del Kazakhstan en contrarellotge: (1) 2006 (Maksim Iglinski)
* : Campionat d'Eslovàquia en contrarellotge: (2) 2006, 2008 (Matej Jurčo)
* : Campionat d'Ucraïna en contrarellotge: (2) 2006 (Andrí Hrivko), 2008 (Volodímir Diúdia)
* : Campionat d'Eslovàquia en ruta: (2) 2008 (Matej Jurčo), 2008 (Martin Velits)
* : Campionat d'Alemanya en ruta: (1) 2010 (Christian Knees)
* : Campionat dels Països Baixos en ruta: (1) 2010 (Niki Terpstra)

## Classificacions UCI

UCI ProTour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2006 | 18è | Alessandro Petacchi (35è) |
| 2007 | 18è | Alessandro Petacchi (13è) |
| 2008 | 18è | Erik Zabel (55è) |
Calendari mundial UCI
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2009 | 18è | Gerald Ciolek (56è) |
| 2010 | 26è | Luke Roberts (84è) |

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2006-01-10 a Wayback Machine.
# Team Lotus

* Aquest article tracta sobre l'escuderia que va competir en el mundial de Fórmula 1 entre el 1954 i el 1994. No s'ha de confondre amb Lotus F1 Team (l'escuderia va competir entre la temporada 2011 i la 2015) o Lotus F1 Racing (l'escuderia que va competir el 2010).
Team Lotus era la companyia germana del fabricant d'automòbils esportius anglès Lotus Cars. L'equip va participar en curses de motor de moltes categories, com ara la Fórmula 1, Fórmula 2, la Fórmula Ford, Fórmula Júnior, IndyCar i d'altres carreres de cotxes. Més de deu anys després de la seva última carrera l'equip Lotus és un dels equips de curses de més èxit de tots els temps, guanyant set títols de Fórmula 1 de constructors, sis Campionats de pilots i les 500 milles d'Indianàpolis als Estats Units, entre 1962 i 1978. Sota la direcció del seu fundador i cap de disseny Colin Chapman, Lotus va ser responsable de molts esdeveniments innovadors i experimental en els esports de motor crític, tant en àmbit tècnic com comercial.

## A la F1

* Debut: Gran Premi de Mònaco del 1958
* Curses disputades: 489
* Victòries: 73
* Pole positions: 102
* Voltes Ràpides: 65
* Campionats del món de pilots: 6 (1963, 1965, 1968, 1970, 1973 i 1978)
* Campionats del món de constructors: 7 (1963, 1965, 1968, 1970, 1972, 1973 i 1978)
* Ultima cursa disputada: Gran Premi d'Austràlia del 1994
# The Crusades

The Crusades és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Cecil B. DeMille, estrenada el 1935.

## Argument

El Rei Ricard i la tercera Croada (1190-1192) són tractats per DeMille més com un espectacle que com un relat històric: Ricard Cor de Lleó marxa a les Croades per eludir el seu casament amb la princesa Alice de França, i pel camí contreu matrimoni amb Berenguera per proporcionar menjar als seus homes. Tot es complica quan Berenguera és raptada per Saladí.

## Repartiment

* Loretta Young: Berenguera de Navarra
* Henry Wilcoxon: Ricard Cor de Lleó
* Ian Keith: Saladí
* Charles Aubrey Smith: L'ermità
* Katherine Demille: Princesa Alice de França
* Joseph Schildkraut: Conrad de Montferrat
* Alan Hale: Blondel, el trobador
* C. Henry Gordon: Felip II de França
* George Barbier: Sanç VI de Navarra
* Montagu Love: El ferrer
* Pedro de Cordoba: Karakush
* Mischa Auer: El monjo
* Lumsden Hare: Comte Robert de Leicester
* William Farnum: Hugo, Duc de Burgonya
* J. Carrol Naish: Esclau àrab
* Hobart Bosworth: Frederick, Duc dels germànics

## Referències

* ↑ «The Crusades». The New York Times.
# Temp track

Un temp track o una pista temporal es tracta d'una peça de música o àudio existent, que es fa servir provisionalment durant el muntatge d'un vídeo o film; això és necessari particularment quan no està acabada la banda sonora de la pròpia pel·lícula.
Abans de donar difusió a l'obra fílmica, aquesta pista temporal sol ser reemplaçada per una banda sonora original composta específicament per a la pel·lícula. Però mentre n'hi ha que pensen que haver de seguir una pista temporal pot ser una limitació per a un compositor, altres opinen que aquest recurs pot ser una eina útil per trobar l'estil de música adequat per a una escena en particular, aconseguint així, un estalvi de temps tant per al compositor, com per al director.
La pista temporal o provisional de l'obra serveix, doncs, com una guia útil per marcar el desitjat estat d'ànim de la pel·lícula depenent del gènere d'aquesta, és a dir, depenent del tipus de pel·lícula que es tracti, es fa servir un tipus de música o un altre; per exemple, en el cas d'estar realitzant el muntatge d'una pel·lícula bèl·lica, es podran usar de guia bandes sonores BSO de pel·lícules bèl·liques com poden ser Gladiator, 300, etc.
En certs casos això pot arribar a ser un problema, ja que el director ja s'imagina la pel·lícula amb la pista temporal com a banda sonora definitiva, i això pot arribar a limitar al compositor, doncs el director li pot demanar una banda sonora semblant a l'emprada i adaptada per al muntatge.
La pista temporal es coneix a vegades també com a scratch music, temp score, o temp music.

## Bibliografia

* Ken Dancyger, Tècniques d'edició en cinema i vídeo, editor 'Gedisa', 1999, ISBN 8474327016 i 9788474327014.
* Fernando Morales Morante, Muntatge audiovisual: teoria, tècnica i mètodes de control, editor 'UOC', 2013, ISBN 849029996X i 9788490299968 (text parcial en línia).
* Antonio Peláez Barceló, Muntatge i postproducció audiovisual: Curs pràctic, editor 'Altaria', 2015, ISBN 8494300792 i 9788494300790.

## Referències

* ↑ Ronald H. Sadoff, The role of the music editor and the ‘temp track’ as blueprint for the score, source music, and scource music of films, sitio digital 'Cambridge University Press', Popular Music, volumen 25 #2, mayo 2006, pp. 165-183.
* ↑ «6/3/98: X-Files: Fight the Temp-Track». Arxivat de l'original el 2006-10-17. [Consulta: 13 novembre 2017].
* ↑ What is scratch music/temp track? Arxivat 2017-11-14 a Wayback Machine., sitio digital 'FilmMaking',
* ↑ What is "Temp Score"?, sitio digital 'Sweetwater', 12 d'agost de 2005.
* ↑ What is Temp Music?, Glossary of Music Production Terms, sitio digital 'Media Music Now'.

## Enllaços externs

* (en anglès) The Relevance Of Temp Tracks (how temp tracks ca help you find the right sound), lloc digital 'Epic Sound'.
* (en anglès) The Pros and Cons of Temp Tracks (disputi between Scott and Goldsmith), espai digital 'YouTube', 9 de gener de 2014.
* (en anglès) The most famous movie score temp track swipe of all Time, lloc digital 'Boing Boing', 16 de setembre de 2016.
# Thundorf (Turgòvia)

Thundorf és un municipi del cantó de Turgòvia (Suïssa), situat al districte de Frauenfeld.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Teresa Arrubla de Codazzi

Teresa Arrubla de Codazzi (Bogotà, s. XIX) va ser una escriptora colombiana.
Va néixer a Bogotà, filla de Manuel Antonio Arrubla, un comerciant que amb el seu germà van crear Galerías Arrubla, el primer centre comercial de Colòmbia. Va residir a la capital, establerta al carrer de San Miguel.
Ens els seus escrits utilitzà el pseudònim «Esmeralda». Va fer dos viatges a Europa, un abans de 1886 i l'altre al voltant de 1895, un element que esdevenia un tret distintiu de les elits colombianes de l'època, i en especial a Espanya, on experimentaven una mena de tornada a una segona pàtria. Va publicar el llibre Viajes por España é Italia, publicat a Bogotà el 1886, on descriu de manera succinta les ciutats principals, monuments i personalitats d'aquests dos països, a més de donar també algunes dades de París i altres poblacions franceses.
En l'àmbit personal, es va casar amb Agustín Codazzi, amb qui va tenir un fill, Juan Agustín Codazzi.

## Referències

* 1 2 Laverde Amaya, Isidoro. Apuntes sobre bibliografía colombiana (en castellà). Bogotà: Librerías Soldevilla y Curriols, 1882, p. 214.
* 1 2 Lamus Obregón, Marina. En busca del Coliseo Ramírez. Primer teatro bogotano (en castellà). Bogotà: Ministeri de Cultura de Colòmbia, 2012, p. 89-93, 205-206.
* ↑ Mejía Pavony, Germán. Los años del cambio: historia urbana de Bogotá, 1820-1910 (en castellà). Bogotà: Pontifícia Universidad Javierana, 1999, p. 182.
* ↑ Peschke, Michael. International Encyclopedia of Pseudonyms (en anglès). Múnic: De Gruyter Saur, 2006, p. 115.
* 1 2 Laverde Amaya, Isidoro. Bibliografía colombiana (en castellà). vol. 1. Bogotà: Imprenta y Librería de Medardo Rivas, 1895, p. 59-60.
* ↑ Gracia Pérez, Felipe. Hijos de la Madre Patria. El hispanoamericanismo en la construcción de la identidad nacional colombiana durante la Regeneración (1878-1900) (en castellà). Saragossa: Institución Fernando el Católico, CSIC, 2011, p. 151-152.
# Temporada 92-93

Temporada 92–93 és un curtmetratge d'Alejandro Marzoa Blasco, estrenat el 12 de març de 2007. Fou produït per Escándalo Films i l'Escola Superior de Cinema i Audiovisuals de Catalunya.

## Argument

Quan el Real Club Celta de Vigo està a punt de baixar a Segona Divisió a falta de deu minut perquè acabi el partit decisiu, dos amics viuen una tarda de sentiments i emocions conflictives per culpa del seu equip.

## Repartiment

* Miguel de Lira
* Carlos Blanco
* Inma Ochoa
* Marisa Duaso
* Eduard Cazorla
* Roger Vilà
* Pepe Domingo Castaño (veu)
* Paco González (veu)

## Premis

* XIII Mostra de Cinema Llatinoamericà de Lleida: Premi "Altres propostes" (grup Segre)
* Premi al millor curtmetratge al Festival Redondela en Curto.
* Premi d'honor, millor direcció i millor interpretació masculina al XXX Festival Internacional de Cinema Independent d'Elx.
* Premi al millor actor al Festival de Cinema de l'Alfàs del Pi

## Referències

* ↑ 'Temporada 92-93', un corto de Alejandro Marzoa, espinof.com, 7 d'agost de 2007
* ↑ El cine argentino arrasa con el palmarés de la Mostra de Lleida, ABC, 31 de març de 2007
* ↑ El corto vigués 'Temporada 92-93' gana el festival Redondela en Curto, Faro de Vigo, 23 d'abril de 2007
* ↑ 'Temporada 92-93' gana el Premio de Honor del Festival de Cine de Elche, La Verdad, 28 de juliol de 2007
* ↑ Dinovena Edició al web del Festival

## Enllaços externs

* Temporada 92-93 a Vimeo
# Toni Rodríguez

Antoni Rodríguez Pujol (Barcelona, 5 de març de 1946) és un periodista català.
Llicenciat en Dret a la Universitat de Barcelona (1969) i en Periodisme a la Escuela Oficial de Periodismo de Barcelona (1972). Va realitzar cursos de postgrau en Dret Internacional i Dret Comparat a la Facultat de Dret de la Universitat d'Estrasburg (Alsàcia, França) entre els anys 1970 i 1973.
Ha estat cap de la secció Catalunya política a El Correo Catalán (1976 - 1979), i cap d'informació política als informatius Miramar i Crònica del Circuit Català de TVE entre el 1977 i el 1980.
També ha estat director i presentador del programa "Parlament" al Circuit Català de TVE entre el 1980 i el 1984.
Fou organitzador i secretari del Jurat de les "Millors Iniciatives Empresarials de l'Any", convocat per El Periódico de Catalunya, des del 1980 fins al 1999 i assessor de premsa de la Universitat Politècnica de Catalunya, (1979 - 1988).
Ha col·laborat a La Vanguardia, El País, Hoja de Lunes, El Periódico de Catalunya, Diari de Barcelona, Catalunya Ràdio, TVE i altres mitjans de comunicació.
Membre fundador del "Grup Portada de Periodistes Catalans", creat el 1985.
Soci director de relacions amb mitjans de comunicació a "D&D Asociados", (setembre 1988 - novembre 1990).
Actualment és soci director d'InterMèdia Grup de Comunicació , des del novembre del 1990, i membre actiu de la Comissió de Gabinets de Premsa del Col·legi de Periodistes de Catalunya.
Entre els premis que li han estat atorgats al llarg de la seva carrera hi figuren el Premi Ondas i el Ciutat de Barcelona (tots dos col·lectius) pel reportatge Assalt al Banc Central de 1982, produït per TVE, i el Premi de periodisme Ciutat de Barcelona del 1986, atorgat per l'Ajuntament de Barcelona.
El dia 15 de desembre del 2009 va publicar la seva primera novel·la, "Quatre Carpetes Marrons", que va ser presentada a la sala Luz de Gas de Barcelona pel periodista Màrius Carol i l'empresari Ferran Soriano i també va ser presentada a Girona, Palma i Banyalbufar. El 13 de desembre del 2012, tres anys més tard, es va presentar "La cinquena carpeta", que publicà l'editorial La Magrana (RBA). Aquesta segona part va ser presentada a La Casa del Llibre de Barcelona pels periodistes Mònica Terribas, Josep Maria Cadena i Jordi Rourera, també va ser presentada a la llibreria Mater de Vic i aviat es presentarà a Lleida i Girona.

## Referències

* ↑ El Periódico - Crònica de Toni Rodríguez (3/4/2009)
# Tinamú beccurt

El tinamú beccurt (Crypturellus parvirostris) és una espècie d'ocell de la família dels tinàmids (Tinamidae) que viu a la selva humida, bosquets de bambú i matoll del sud-est del Perú, nord i est de Bolívia, Brasil al sud de l'Amazonas, el Paraguai i nord-est de l'Argentina. Notable pel bec relativament curt.
# Tija en bucle

Una tija en bucle, en anglès: Stem-loop, és una estructura intramolecular que es forma sobre una cadena d'àcid nucleic. Es troba principalment a l'ARN, el qual existeix principalment sota la forma de cadena simple en les cèl·lules. Es forma quan dos parts de la mateixa molècula que contenen les seqüències invertides repetides de bases complementàries s'aparellen per formar localment una estructura de la doble hèlix. Per exemple, si l'ARN conté les dues seqüències següents: - ---- GUGCCACG CGUGGCAC - formen un motiu de repetició invertida, els nucleòtids del segon segment són complementaris dels primers, després de la inversió de la direcció de lectura. Aquests dos segments per tant, poden aparellar-se de forma antiparal·la per formar una zona localment de doble hèlix. La regió entre els dos segments forma aleshores un bucle que connecta les dues cadenes de l'hèlix. Aquest tipus d'estructura és un component clau de moltes estructures secundàries de l'ARN.

## Contexts estructurals

Les estructures tija en bucle es troben als pre-microARN i sobretot als ARNt que en contenen tres i una tija en forma de trèvol.
# Tiipai

El Tiipai és una llengua pertanyent al grup yuma del Delta de la família yuma-cochimí, i és parlada pels kumeyaays (Kumiai) al nord de Baixa Califòrnia i al sud del comtat de San Diego, Califòrnia. També és conegut com a diegueño meridional. Hinton (1994:28) proporcionat una "estimació conservadora" de 200 parlants tiipai a principis de 1990; el nombre de parlants ha disminuït constantment des d'aleshores
En el passat el tiipai i els seus veïns del nord kumeyaay i ipai han estat considerats dialectes d'un sol idioma diegueño, però els lingüistes reconeixen ara que representar almenys tres idiomes diferents (per a la discussió, vegeu Langdon 1990). El mateix tiipai no és una varietat lingüística uniforme, i alguns suggereixen que seria possible reconèixer diversos idiomes dins el tiipai (Laylander 1985:33; Mithun 1999:577).
La documentació publicada de la llengua Tipai inclou una gramàtica descriptiva (Miller 2001), un diccionari comparatiu (Miller and Langdon 2008), una llista de paraules (Meza and Meyer 2008), i texts (Hinton 1976, Hinton 1978, vegeu també Miller 2001:331-348).

## Bibliografia

* Hinton, Leanne. 1976. The Tar Baby Story. In Yuman Texts, edited by Langdon, Margaret. International Journal of American Linguistics Native American Texts Series 1.3:101-106.
* Hinton, Leanne. 1978. Coyote Baptizes the Chickens. In Coyote Stories, edited by Bright, William. International Journal of American Linguistics Native American Texts Series monograph 1:117-120.
* Hinton, Leanne. 1994. Flutes of Fire: Essays on California Indian Languages. Berkeley, CA: Heyday Books.
* Langdon, Margaret. 1990. "Diegueño: How Many Languages?" In Proceedings of the 1990 Hokan-Penutian Languages Workshop, edited by Redden, James E. pp. 184–190. University of Southern Illinois, Carbondale, IL.
* Laylander, Don. 1985. "Some Linguistic Approaches to Southern California's Prehistory" Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.. San Diego State University Cultural Resource Management Casual Papers 2(1):14-58.
* Meza Cuero, Jon and Meyer, Paula. 2008. Tipai Language-English-Spanish Word List. San Diego, CA: San Diego Unified School District.
* Miller, Amy. 2001. A Grammar of Jamul Tiipay. Mouton Grammar Library 23. Berlin and New York: Mouton de Gruyter.
* Miller, Amy and Langdon, Margaret. 2008. Barona Inter-Tribal Dictionary: 'Iipay Aa Tiipay Aa Uumall. Lakeside, CA: Barona Museum Press.
* Mithun, Marianne. 1999. The Languages of Native North America. Cambridge, MA: Cambridge University Press.

## Enllaços externs

* Lèxic basic Jamul Tiipay a Global Lexicostatistical Database
* Tipai Arxivat 2012-07-25 a Wayback Machine. al multitree
# Tija (mecànica)

Una tija és un element de la mecànica que serveix per trametre empenyiment d'una peça a una altra, com una lleva a una vàlvula. En llenguatge tècnic, és convenient distingir entre tija i vareta encara que en la parla col·loquial s'usen indistintament sense ocasionar confusió. En enginyeria mecànica una tija és una vareta que transmet empenyiment per una punta quan el rep per l'altre punta. Per exemple l'arbre de lleves a les vàlvules d'un motor OHV. Un eix no transmet parell o moment motor. Només serveix de suport a una roda, una roda dentada o element similar. Els esforços i tensions que han de suportar les tiges i les varetes són molt diferents.

## Referències

* ↑ Arias Paz:El automóvil (castellà)
* ↑ «tija». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
Viccionari
# Tony Hunter

Tony Hunter (Ashford (Kent), Regne Unit, 23 d'agost del 1943) és un oncòleg britànic.

## Biografia

Nascut a la ciutat d'Ashford (Kent) el 1943, va doctorar-se en biologia per la Universitat de Cambridge el 1969. Inicià els seus estudis al voltant dels gens que regulen el creixement cel·lular, descobrint el 1979 la fosforilació de les tirosinquinases, descobriment que va obrir les portes a la investigació d'aquests enzims i el seu paper en el desenvolupament i creixement de les cèl·lules causants del càncer.
Hunter desenvolupa en l'actualitat la seva activitat investigadora al laboratori de biologia molecular i cel·lular del Salk Institute, a La Jolla, Califòrnia (EUA).
L'any 2004 fou guardonat amb el Premi Príncep d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica, juntament amb Judah Folkman, Joan Massagué Solé, Bert Vogelstein i Robert Weinberg, pel descobriment d'enzims que permeten conèixer millor la transmissió de senyals que activen el procés cancerigen, que constitueix una troballa fonamental per al desenvolupament de nous fàrmacs de notable eficàcia en la lluita contra el càncer.

## Enllaços externs

* (castellà) Fundació Príncep d'Astúries, Príncep d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica 2004 Arxivat 2010-05-05 a Wayback Machine.