OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Spessartina

La spessartina, també coneguda com a espessartita, és un mineral de la classe dels silicats (nesosilicats), i del grup dels granats. El seu nom li va ser posat per François Sulpice Beudant, i deriva de la localitat de Spessart a Alemanya, la seva localitat tipus, on va ser descoberta l'any 1832.

## Característiques

La spessartina és un aluminosilicat de manganès, del grup dels granats, de fórmula Mn(II)₃Al₂(SiO₄)₃. Com la resta de minerals del grup dels granats, és un nesosilicat que cristal·litza en el sistema cristal·lí cúbic. Forma una sèrie de solució sòlida amb l'almandina, en què la substitució gradual del manganès per ferro va donant els diferents minerals de la sèrie. A més dels elements de la seva fórmula, sol portar com impureses: titani, ferro, magnesi, calci, iode i aigua.

## Formació

Es troba sovint en el granit pegmatític i en roques similars de metamorfisme de baix grau com les fil·lites. És un mineral comú en roques magmàtiques pegmatites granítiques, en roca granit i en riolita. També pot formar-se en algunes roques de metasomatisme riques en manganès adjacents a les intrusions ígnies, així com en àrees de metamorfisme regional. Sol trobar-se associada a altres minerals com: quars, feldespat potàssic, turmalina, rodonita, piroxmangita, tefroïta, alleghanyita, galaxita, moscovita, topazi, apatita, beril, albita, bixbyïta o pseudobrookita.

## Varietats

* La brandãosita, una almandino-spessartina baixa en (Al,Fe)₂O₃.
* La calci-eisenspessartina, una varietat que conté considerable calci i ferro, comparable amb la calderita.
* L'emildina, una varietat que conté itri.
* La johnstonotita, una varietat càlcica vermella fosca que conté impureses.
* La spandita, considerada una espessartina roca en Ca-Fe o una andradita rica en Mn-Al.

## Referències

* ↑ Webmineral Spessartine page
* ↑ Mindat Spessartine page
* 1 2 «Handbook of Mineralogy Spessartine page». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 7 juliol 2011].
* ↑ Garrido, Josep Lluís; Ybarra, Joan Manuel. Nomenclàtor de les espècies minerals, 2010, p. 374 [Consulta: 13 gener 2014].
* ↑ http://www.enciclopedia.cat/EC-GEC-0105632.xml
* ↑ Gemological Institute of America, GIA Gem Reference Guide 1995, ISBN 0-87311-019-6
* ↑ «Brandãosite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 gener 2015].
* ↑ «Calcium-Eisenspessartin» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 gener 2015].
* ↑ «Emildine» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 gener 2015].
* ↑ «Johnstonotite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 gener 2015].
* ↑ «Spandite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 gener 2015].
# Sperrylita

La sperrylita és un mineral de la classe dels minerals sulfurs, i dins d'aquesta pertany a l'anomenat “grup de la pirita”. Va ser descoberta l'any 1889 prop de Gran Sudbury, a l'estat d'Ontario (Canadà), sent nomenada així en honor de Francis L. Sperry, químic nord-americà.

## Característiques químiques

És un arsenur simple de platí. El grup de la pirita en què s'enquadra són tots sulfurs o similars d'un metall que cristal·litzen en el Sistema cristal·lí cúbic. Els cristalls poden mostrar un intercreixement amb un aliatge de platí-ferro.
A més dels elements de la seva fórmula, sol portar com a impureses: iridi, rodi, ferro, coure i antimoni.

## Formació i jaciments

En jaciments del platí, en roques magmàtiques, roques pegmatites bàsiques i en depòsits al·luvials. És de tots els minerals del platí el que presenta una més àmplia distribució pel món. Als territoris de parla catalana ha estat descrita al bosc de Poblet (Vimbodí i Poblet, Conca de Barberà).
Sol trobar-se associat a altres minerals com: pirrotita, pentlandita, calcopirita, violarita, cubanita, bornita, esfalerita, galena, linneïta, magnetita, testibiopal·ladita, sudburyita, omeiïta, or, amalgama de plom, cromita, ilmenita, gersdorffita, pirita, mil·lerita, estibina, niggliïta, or argèntic, platí, merenskyita, kotulskita, cooperita o laurita.

## Usos

S'extreu en les mines com a important mena del platí.

## Referències

* ↑ «Sperrylite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Wells H.L. (1889), American Journal of Science: 37: 67-70.
* ↑ Canet, C.; Alfonso, P.; Melgarejo, J.-C.; Jorge, S. «PGE-BEARING MINERALS IN SILURIAN SEDEX DEPOSITS IN THE POBLET AREA, SOUTHWESTERN CATALONIA, SPAIN». The Canadian Mineralogist, 41, 3, 01-06-2003, pàg. 581–595. DOI: doi:10.2113/gscanmin.41.3.581 [Consulta: 5 febrer 2024].
* Sperrylita, mindat.org.
* Sperrylita, webmineral.com.
* Manual de sperrylita, Mineral Data Publishing.
# Quíscal de Jamaica

El quíscal de Jamaica (Nesopsar nigerrimus) és una espècie d'ocell de la família dels ictèrids de merla i oriol del Nou Món. És l'única espècie (monotípica) del gènere Nesopsar. L'espècie de vegades s'ha inclòs en el gènere Agelaius, però la sistemàtica molecular ha demostrat que no està estretament relacionada amb cap merla o grackle viu del Nou Món.

## Referències

* ↑ «Quíscal de Jamaica». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
* ↑ Thomas M. Brooks; John D. Pilgrim; Ana S. L. Rodrigues; Gustavo A. B. Da Fonseca. «Conservation status and geographic distribution of avian evolutionary history». A: Phylogeny and Conservation. 8. Cambridge University Press, 2005, p. 267–294. ISBN 978-0-521-82502-3.
* ↑ Johnson, Kevin & and Scott M. Lanyon (1999) "Molecular Systematics of the Grackles and Allies, and the Effect of Additional Sequence (Cyt B and ND2)." Auk 116 (3): 759-768
# Ratpenat de dits llargs sud-africà

El ratpenat de dits llargs sud-africà (Miniopterus fraterculus) és una espècie africana de ratpenat de la família dels vespertiliònids que viu en boscos temperats i coves.

## Referències

* Fordham et al. (2006). Miniopterus fraterculus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 9 desembre 2007 (en anglès).
# Tarapàtino

Tarapàtino (en rus: Тарапатино) és un poble de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2021 tenia 261 habitants. Pertany al districte de Jírnovsk.

## Referències

* ↑ Почвенная карта России
* ↑ «Минх, Александр Николаевич. Историко-географический словарь Саратовской губернии / Сост. А. Н. Минх. — Саратов, 1898—1902. — 5 т. — Прил. к Трудам Саратовской ученой архивной комиссии. Т. 1 : Южные уезды: Камышинский и Царицынский. Вып. 3 : Лит. Л — Ф / сост. А. Н. Минх; печ. под наблюд. С. А. Щеглова. — 1901. — С 557—1094 с., 17 л. к. C. 935—937». Arxivat de l'original el 2016-11-08. [Consulta: 28 setembre 2016].
# The Greatest View

The Greatest View és el primer senzill de l'àlbum Diorama, quart del grup de rock alternatiu australià Silverchair. El senzill, igual de l'àlbum, es va publicar l'any 2002, després de tres anys d'absència. L'àlbum representaven la nova direcció musical que havia escollit el cantant, guitarrista i compositor de la banda Daniel Johns, deixant a part l'etapa de grunge adolescent, el so s'encamina cap al rock alternatiu. És el primer treball sota el segell Eleven després de finalitzar el contracte amb Sony i és una de les poques cançons on Daniel Johns ha utilitzat una guitarra Rickenbacker de dotze cordes.
La cançó va debutar en la tercera posició de la llista de senzills australiana i en la primera de la llista de senzills de música alternativa. Als Estats Units, la cançó no va arribar a les llistes fins al 2007 quan Warner Bros. Records va llançar un EP aprofitant l'èxit de la cançó "Straight Lines" del següent àlbum. Posteriorment, la cançó es va incloure en les reedicions estatunidenques de l'àlbum Young Modern perquè el canal SciFi Channel la va utilitzar per a la promoció de la sèrie de televisió "Sarah Jane Adventures".
El videoclip, dirigit per Sean Gilligan i Sarah-Jane Woulahan, mostra el grup tocant en una habitació d'hotel mentre uns espies intenten investigar i escoltar el que passa dins l'habitació.

## Llista de cançons

CD Senzill AUS (ELEVENCD6)
* "The Greatest View"
* "Pins in My Needles"
* "Too Much of Not Enough"
7" EU (7587-85339-7)
* "The Greatest View"
* "Pins in My Needles"
* "Too Much of Not Enough"
CD Senzill Alemanya (7567853392)
* "The Greatest View"
* "Asylum"
* "Pins in My Needles"
Digital EP 2007 US
* "The Greatest View"
* "Straight Lines (The Presets Remix)"
* "We're Not Lonely...BUT We Miss You (B-Side)"
* "Barbarella (B-Side)"
* "If You Keep Losing Sleep (video)"
* "The Greatest View - Live From Carriageworks, Sydney (video)"

## Referències

* ↑ «"The Greatest View" charts strongly» (en anglès). chairpage.com, 02-02-2002. Arxivat de l'original el 2021-04-12. [Consulta: 26 octubre 2008].

## Enllaços externs

* The Greatest View a YouTube
# Talp de Sibèria

El talp de Sibèria (Talpa altaica) és una espècie de mamífer de la família dels tàlpids. Viu al nord de Mongòlia i a través de la zona de taigà siberià de Rússia.

## Referències

* ↑ Insectivore Specialist Group (1996). Talpa altaica. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, 2007. UICN 2007. Consultat el 30-07-2007.
* ↑ Hutterer, Rainer. Wilson, D. E., i Reeder, D. M. (ed.). Mammal Species of the World. 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, p. {{{pages}}}. ISBN 0-801-88221-4.
Espècies vivents de la família dels tàlpids :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Laurasiatheria · Ordre Eulipotifles :
Subfamília Scalopinae :
Subfamília Talpinae :
Subfamília Uropsilinae :
Categoria :
# Takihi

El takihi és un plat a base de taro i papaia tallats a rodanxes fines, col·locats en capes superposades i condimentats amb llet de coco, després cuits al forn. És considerat el plat nacional de Niue.
Normalment, se sala el takihi abans de coure'l, mentre que la utilització de ceba és opcional.

## Referències

* ↑ «Ray McVinnie in Niue» (en anglès). [Consulta: 4 maggio 2021].
* ↑ «8 Unique Foods in Niue You Have to Try» (en anglès). [Consulta: 4 maggio 2021].
* ↑ «Takihi – a recipe for that creamy, sweet and savory Niuean treat» (en anglès). [Consulta: 5 maggio 2021].
* 1 2 «Takihi Taro & Pawpaw Bake» (en anglès). [Consulta: 4 maggio 2021].
# Ramir Dulcet

Ramir Dulcet (Manresa, Bages, 1757 - Montserrat, 17 de maig de 1828) va ser un ermità català.
Vestí l'hàbit a Montserrat el 13 de març de 1789, i professà el 19 de març de 1790. Hi ha constància que el 1820 vivia a l'ermita de Sant Benet. El 17 de maig de 1828 morí sobtadament, després d'haver rebut els sagraments de la penitència i extremunció.

## Referències

* ↑ Zaragoza i Pascual, Ernest «Catàleg dels ermitans de Montserrat: (segles XI-XIX)». Studia Monástica, Vol. 60, Fasc.2, 2018, pàg. 353-380. ISSN: 0039-3258.
* ↑ Zaragoza i Pascual, Ernest. Els ermitans de Montserrat: història d'una institutció benedictina singular. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1993, p. 66. ISBN 84-7826-398-5.
# Ramipril

El ramipril és un fàrmac del grup dels inhibidors de l'ECA, utilitzats per tractar la hipertensió arterial i la insuficiència cardíaca i la prevenció d'atacs al cor. El ramipril en si és un profàrmac inactiu. El seu principi de funcionament es basa en l'activació del ramiprilat en la inhibició de l'enzim convertidor d'angiotensina (ACE).
Ramipril comercialitzat al mercat espanyol: EFG, Doneka, Iricil, Likenil, Prinivil, Zestril

## Referències

* ↑ «Centro de Información online de Medicamentos de la AEMPS - CIMA». Madrid: AEMPS. Ministerio de Sanidad, Servicios Sociales e Igualdad, 2011.
# Ramir Augé i Montanyà

Ramir Augé i Montanyà (Organyà, Alt Urgell, 1898 - Monestir de Montserrat, Monistrol de Montserrat, Bages, 19 de desembre de 1979) fou un monjo, biblista i bibliotecari català.
Doctorat en Teologia el 1923, amb una tesi sobre Ramon Llull, fou monjo benedictí del Monestir de Montserrat, on ensenyà teologia i fou bibliotecari. Feu una llarga estada a Palestina des de 1930 a 1948, estudiant a l'Escola bíblica i arqueològica francesa de Jerusalem, on s'inicià en el mètode exegètic historicocrític i preparà la traducció d'alguns llibres hebreus de l'Antic Testament, especialment els profètics. A Montserrat ensenyà teologia i fou bibliotecari. Així, és autor de les versions del Llibre d'Isaïes, el Llibre de Jeremies, el Llibre de Daniel, el Llibre de les lamentacions i el Llibre de Baruc, el Llibre d'Ezequiel, els llibres dels Profetes menors, el Llibre de Job i el Llibre dels proverbis, reimpreses en les edicions manuals de la mateixa Bíblia (1966-1967), i del Llibre de Job de la Bíblia de la Fundació Bíblica Catalana el 1968. En morir, deixà inèdita una versió del Llibre dels Salms. Les seves traduccions revelen una gran familiaritat amb el text hebreu i amb les antigues llengües semítiques extrabíbliques, com també amb el lèxic català i l'ús del mètode exegètic historicocrític. Morí el 19 de desembre de 1979.

## Referències

* ↑ «Ramir Augé i Montanyà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 24 setembre 2022].
* 1 2 Naspleda, Joan «Augé i Montanyà, Ramir». Diccionari de la traducció catalana - Visat, revista digital de literatura i traducció, la revista digital de literatura del PEN català [Consulta: 24 setembre 2022].
* ↑ Massot i Muntaner, Josep. Els creadors del Montserrat modern. Barcelona: PAM, 1979, pàgs. 184-189 [Consulta: 24 setembre 2022].
* ↑ «Necrològiques: P. Ramir Augé i Muntanyà». La Vanguardia (Hemeroteca), 20-12-1979, pàg. 30 [Consulta: 24 setembre 2022].
# Telmatoscopus manilensis

Telmatoscopus manilensis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Mascle: cos de color marró; ulls separats per una distància igual a 1,5 facetes; sutura interocular lleugerament arquejada; front amb una àrea rectangular pilosa i una franja que s'estén fins a la sutura interocular; antenes d'1,32 mm de longitud i amb l'escap 1,5 vegades la llargària del pedicel; tòrax sense patagi; ales de 2,05 mm de llargada i 1,05 d'amplada, i amb les membranes sense taques (tot i que amb clapes marrons a les cel·les costal i anal); vena subcostal curta i acabant al nivell de la base de R2+3; R5 acabant en àpex; edeagus inflat a nivell central.
* Femella: similar al mascle, però amb els ulls separats per 4 facetes de diàmetre, antenes d'1,09 mm de llargària i ales d'1,79 mm de longitud i 0,96 d'amplada.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Luzon (les illes Filipines).

## Referències

* ↑ Eaton, A. E., 1904. New Genera of European Psychodidae. Entomologist's Monthly Magazine. 40:55-59.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Del Rosario, 1936. Philip. J. Sci.59: 566.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Quate, L. W., 1965. A taxonomic study of Philippine Psychodidae (Diptera). Pacific Insects. 7: 815-902. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Ježek, J., 1989. Contribution to the taxonomy of the genus Telmatoscopus Eat. (Diptera, Psychodidae). Acta Musei Nationalis Pragae. 44B:75-104.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Teobald

Teobald és un prenom d'origen germànic, que es forma a partir dels elements theo- ‘persona’ i -bald ‘atrevit’. El nom va arribar a Anglaterra amb el normands.
El nom es manifesta en moltes variacions ortogràfiques, incloent, en anglès, Tybalt (a Shakespeare), en francès Thibaut, Thibault, Thibeault, Thiébaut (etc.), en italià Tebaldo, en castellà i portuguès Teobaldo, en irlandès Tiobóid i en hongarès Tibold.

## Llocs

* Theobald, Santa Fe, Argentina
# Teobald III de Blois

Teobald III de Blois (1012 - † 1089) fou comte de Blois, Meaux i Troyes. Era fill d'Eudes II de Blois i Ermengarda d'Auvèrnia.
Teobald va heretar, entre d'altres, els comats de Blois, Tours, Chartres, Châteaudun i Sancerre, i a la Campanya Château-Thierry, Provins i Saint Florentin. El seu germà Esteve va heretar els comtats de Meaux, Troyes i Vitry-le-François.
Teobald va conspirar contra Enric I, però va ser derrotat el 1044 i va haver de lliurar el comtat de Tours per recuperar la seva llibertat. A partir d'aleshores, la seu principal de la Casa de Blois va passar a la Campanya. Teobald va aconseguir guanyar-se novament la confiança reial i recuperar la seva influència. Va ser nomenat comte palatí, títol que ja havia aconseguit el seu pare, i va fer servir la influència recuperada per prendre el control de les terres que el seu germà havia heretat a la Campanya i que ara eren governades pel seu nebot Eudes de Campanya. Eudes es va unir després a l'exèrcit de Guillem I d'Anglaterra, prenent part a Hastings i a la posterior ocupació normanda d'Anglaterra, convertint-se en comte d'Aumale i Holderness, i casant-se amb una germana de Guillem.
La posició de Teobald era considerablement poderosa, i es va reforçar encara més amb el seu matrimoni amb la filla de Raül de Valois. A partir del 1074 va deixar al seu fill Esteve II el control de Blois, Châteaudun i Chartres.

## Descendència

Amb la seva primera dona, Gersenda del Maine, filla d'Herbert I del Maine, comte del Maine, va tenir un fill: Esteve II de Blois.
Del seu matrimoni amb Alix de Crepy, filla de Raül II de Valois i Adelaida de Bar, van néixer tres fills: Philip, bisbe de Châlons-sur-Marne, Eudes, que va heretar possessions a la Campanya, a Troyes, i Hug I de Campanya, primer comte de Campanya.
# Thierno Faty Sow

Thierno Faty Sow (Thiès, Senegal, 23 de desembre de 1941 - Dakar 6 de desembre de 2009) és un cineasta senegalès.

## Biografia

És conegut sobretot per la seva col·laboració amb el seu amic Ousmane Sembène per al seu quart llargmetratge, Camp de Thiaroye per a la qual també va escriure els diàlegs. Se'ls va atorgar el Gran Premi del Jurat a la 45a Mostra Internacional de Cinema de Venècia el 1988.
A més de director, Thierno Faty Sow és ocasionalment actor. Va fer un petit paper a La Nuit africaine, una pel·lícula realitzada per a televisió per Gaston Kaboré i Gérard Guillaume (1990), o la de Benoît a Guelwaar (1992) d'Ousmane Sembène.
Va morir el 6 de desembre de 2009 a Dakar.

## Filmografia

* 1970 : La journée de Djibril N'Diaye
* 1970 : Guereo, village de Djibril N'Diaye, 90 min, blanc i negre
* 1974 : L'Option (Mon beau pays), 90 min, color, rodada en wolof
* 1976 : Adios, minisèrie dirigida per André Michel (ajudant de director) 1a part
* 1977 : Exode rural
* 1977 : Education sanitaire
* 1977 : Feux de brousse
* 1977 : Sunu koppe
* 1981 : L'Œil, 80 min, couleur
* 1987 : Camp de Thiaroye (codirector amb Ousmane Sembène, 157 min, color, francès i wolof)

## Notes i referències

* ↑ « Thierno Faty Sow ’’a vécu pour l’art et le cinéma’’, selon le directeur des arts » (Agence de presse sénégalaise, 6 décembre 2009) ; « Décès de Thierno Faty Sow, coréalisateur de Camp de Thiaroye » (Le Soleil, 6 décembre 2009 [Thierno Faty Sow]
* ↑ Certaines sources indiquent "Feu de brosse".

## Bibliografia

* Paulin Soumanou Vieyra, Le cinéma au Sénégal, Bruxelles, OCIC ; Paris, L'Harmattan, 1983, 170 p. ISBN 2858022801
* (italià) A. Artese, « Conversazione con Ousmane Sembene e Thierno Faty Sow », Cineforum, vol. 28, n° 277, septembre 1988

## Enllaços externs

* (anglès) Fitxa BFI Arxivat 2009-01-28 a Wayback Machine. (British Film Institute)
* (anglès) CITWF (The Complete Film Index to World Film since 1895)
# Thierry Bricaud

Thierry Bricaud (8 de novembre de 1969) va ser un ciclista i actual director esportiu francès. Com a ciclista va passar la major part de la seva carrera com amateur. Actualment és el director de l'equip FDJ.

## Palmarès

* 1991
** 1r al Jard-Les Herbiers
** Vencedor d'una etapa de la Cursa de la Pau
* 1995
** Vencedor d'una etapa de la Mi-août bretonne
** Vencedor d'una etapa dels Quatre dies de l'Aisne
* 1996
** 1r a la Tro Bro Leon

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
# Reserva senyorial

La reserva senyorial o domini era el conjunt de les millors terres d'un feu. Aquestes estaven reservades pel senyor feudal. A les reserves senyorials solia haver-hi el castell del senyor, així com els prats i els boscos propis del feu.

## Referències

* ↑ Ciències socials, geografia i història. Vicens Vives, p. 28. ISBN 978-84-682-0897-8.
# Randlett

* Per a altres significats, vegeu «Randlett (Oklahoma)».
Randlett és una concentració de població designada pel cens del Comtat de Uintah (estat de Utah, Estats Units d'Amèrica).

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000, Randlett tenia 224 habitants , 63 habitatges, i 57 famílies. La densitat de població era de 16,6 habitants per km².
Dels 63 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,7% hi vivien parelles casades, en un 38,1% dones solteres, i en un 9,5% no eren unitats familiars. En el 7,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,67.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,3% tenia menys de 18 anys, un 12,5% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 6,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 16.591 $ i la renda mediana per família de 16.071 $. Els homes tenien una renda mediana de 17.083 $ mentre que les dones 13.750 $. La renda per capita de la població era de 6.042 $. Entorn del 48,3% de les famílies i el 54,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Randlett». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Randlett». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Randolph (Kansas)

Randolph és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 175 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Randolph tenia 175 habitants, 77 habitatges, i 41 famílies. La densitat de població era de 270,3 habitants/km².
Dels 77 habitatges en un 26% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,5% hi vivien parelles casades, en un 6,5% dones solteres, i en un 45,5% no eren unitats familiars. En el 41,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,7% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 21,1% de 45 a 60 i un 20% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 109,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.875 $ i la renda mediana per família de 50.313 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.563 $ mentre que les dones 21.458 $. La renda per capita de la població era de 13.666 $. Entorn del 9,3% de les famílies i el 9,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Randolph». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Randolph». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Termita (Stàvropol)

* No s'ha de confondre amb Termita.
Termita (en rus: Термита) és un poble (un khútor) del krai de Stàvropol, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 34 habitants. Pertany al districte rural de Levokúmskoie.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Г) 1:100000. Дагестан, Калмыкия, Астраханская область». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 4 juliol 2016].