OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Maria Pinto Gonzàlez

Josep Maria Pinto Gonzàlez (Barcelona, 1962), és un traductor català, principalment de literatura francesa.
Ha versionat al català autors com Raymond Radiguet, Françoise Sagan o Jules Verne i, de forma íntegra, A la recerca del temps perdut de Marcel Proust. Autor també d'assaig literari i poesia, és membre cofundador de la Societat Catalana d'Amics de Marcel Proust. Des del 1997 va ser col·laborador de Ferran Adrià en els seus llibres sobre El Bulli.

## Guardons

* Premi Aurora Bertrana de traducció (2023) per la seva traducció d'El temps recobrat, darrer llibre de A la recerca del temps perdut, de Marcel Proust.

## Obra
### Obra pròpia

* (Poesia) El llast de les abelles, Editorial: "DVD edicions", 2002, ISBN 9788495007674
* (Assaig) Combray, de lluny, Acontravent, 2010, ISBN 9788493779511

### Principals traduccions

* A la recerca del temps perdut, de Marcel Proust; 14 volums, Col·lecció El Cercle de Viena, números 14, 20, 30, 37, 40, 46, 53, 64, 70, 76, 82, 87, 91 i 94; Viena Edicions, 2009 - 2022. ISBN 9788483305508; ISBN 9788483305980; ISBN 9788483306741; ISBN 9788483307434; ISBN 9788483307762; ISBN 9788483307922; ISBN 9788483308363; ISBN 9788483308936; ISBN 9788483303955; ISBN 9788412024487; ISBN 9788417998561; ISBN 9788417998899; ISBN 9788418908248 i ISBN 9788418908620.
* Miquel Strogoff, de Jules Verne; Col·lecció El Cercle de Viena, 102; Viena Edicions, 2023. ISBN 9788419474216

## Referències

* ↑ Lizana López, Olga. Traduir Proust: anàlisi comparada de diverses versions. Bellaterra: Universitat Autònoma de Barcelona, 2017, pàg. 22 [Consulta: 21 març 2020].
* 1 2 «XXV Seminari sobre la traducció literària a Catalunya» ( PDF). Associació d'Escriptors en llengua catalana, 04-03-2017. Arxivat de l'original el 2020-03-21.
* ↑ Puigtobella, Bernat «La Societat d’Amics de Marcel Proust». Punt de Llibre - Núvol, el digital de la cultura [Barcelona], 20-05-2015 [Consulta: 5 desembre 2023].
* ↑ Vilà Bartis, Cristina. «Trenta anys de la gènesi de la cuina actual». Empordà.info, 21-11-2023. [Consulta: 31 gener 2024].
* ↑ Entrada al Catàleg de la Biblioteca Nacional de Catalunya
* ↑ Entrada al Catalèg de la Biblioteca Nacional de Catalunya
# Far de Favàritx

El far de Favàritx està situat a l'illa de Menorca, al cap de Favàritx, al Parc Natural de s'Albufera des Grau.

## Dades tècniques

* Abast nominal 16 milles nàutiques.
* Altura sobre nivell del mar 47 metres.
* Aparença lluminosa Grup de 2 +1 llampades cada 15 segons.
* Aparença diürna Torre blanca amb banda helicoidal negra, 28 metres.

## Història

La construcció d'aquest far està motivada en gran manera pels naufragis ocorreguts després de la inauguració del far de Cavalleria, com les dels vapors "Ville de Rome", l'any 1898, l'"Isaac Pereyre" el 1906, el qual prestava el servei de correus entre Marsella i Algèria, o el "General Chanzy" el 1910. Es va començar a construir el juliol de 1917 però diversos problemes com la manca de fons i reclamacions de l'antic propietari del terreny varen aturar les obres fins que l'any 1922 es va poder acabar, essent inaugurat el 22 de setembre d'aquell mateix any.
La torre amb una alçària de 33 metres, va ser la primera d'un far construïda completament amb formigó a les Illes Balears.
Per fer-lo s'aprofità la roca de la zona, per això avui dia encara podem veure a pocs metres la pedrera que s'obrí per tal d'edificar-lo.

## Referències

* ↑ «Far de Favàritx». Fars de Balears. Arxivat de l'original el 7 de febrer 2021. [Consulta: 20 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Favàritx a Menorca.net Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
* Cap de Favàritx Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
* Web sobre els fars de Balears de l'Autoritat Portuària de les Balears Arxivat 2011-06-24 a Wayback Machine.
# Arvand Gushnasp

Arvand Gushnasp fou marzban sassànida de Geòrgia en temps de Cosroes I. La seva residència fou Tbilisi.
Se sap que tenia com a lloctinent a Vistam, que era el governador de la fortalesa de Armazi (Mtskhetha). En aquesta ciutat vivia un sabater persa que va conèixer Eustaqui de Mtskheta que s'havia fet cristià després de ser mazdeista, cosa que estava prohibida, i el va denunciar. Portat davant el marzban amb set altres cristians conversos, van patir amputacions (se'ls va foradar el nas) i foren empresonats, però alliberats al cap de sis mesos per satisfer a la població local en ocasió d'haver estat cridat a Pèrsia.
No apareix a cap més font que a la "Vida de Sant Eustaqui" d'un anònim georgià. Segons això estava al càrrec el 540 des d'una data desconeguda, i el 541 va ser traslladat.

## Referències

* ↑ Foundation, Encyclopaedia Iranica. «Welcome to Encyclopaedia Iranica» (en anglès americà). [Consulta: 18 setembre 2022].
# Telmatobius contrerasi

Telmatobius contrerasi és una espècie de granota que viu a l'Argentina.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Lavilla, E. 2004. Telmatobius contrerasi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008.
# Hemaris rubra

Hemaris rubra és una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels esfíngids (Sphingidae) pròpia del Kashmir.

## Característiques

Envergadura alar d'entre 44 i 58 mm. Les seves ales són escamades, però al centre de les ales anteriors hi ha una regió amb menys densitat d'escames. Cos verd oliva amb un segment abdominal blanc seguit de dos negres i una munió de pèl negre al final de l'abdomen. Ales anteriors roig fosc i posteriors roig clar o taronja.

## Història natural

Els imagos liben nèctar durant el dia; una sola generació de mitjans de juny fins a principis d'agost. Es desconeix l'aspecte de l'eruga i la pupa. Es creu que hiberna com a pupa.

## Distribució

La seva distribució és poc coneguda, només es té constància d'algunes poblacions a valls del Kashmir, fins als 2500 metres d'altitud.

## Referències

* ↑ «BioLib - Hemaris rubra» (en anglès). [Consulta: 27 maig 2024].

## Enllaços externs

* Sphingidae of Western Palaearctic (anglès)
# Batuda

«Batuda» té aquests significats:
* Caça de munteria, una forma de caça
* Batre, l'operació de separar el gra de la palla
Viccionari
# Girardia longistriata

Girardia longistriata és una espècie de triclàdide dugèsid que habita l'aigua dolça de Colòmbia. Va ser descrita per Fuhrmann l'any 1912 i més tard, l'any 1980, va ser redescrita per Ball.
Els primers exemplars de G. longistriata van ser trobats a la laguna de Ubaque, al vessant oriental del páramo de Cruz Verde a una altitud de 2.112 metres, i a les ribes de la laguna de Pedro Palo, situada al vessant occidental de la sabana de Bogotá, a 2000 metres d'altitud.

## Morfologia

Els exemplars de G. longistriata fan uns 18 mm de longitud i entre 2,5 i 3 mm d'amplada. El cos és allargat i aplanat dorsoventralment. El cap és de forma triangular i s'estreta lleugerament darrere les aurícules.

## Referències

* 1 2 3 4 Ball, Ian R «Freshwater planarians from Colombia and a revision of Fuhrmann's types». Bijdragen tot de Dierkunde, 50, 1, 1980, pàg. 235-242.
* 1 2 3 4 Fuhrmann, O «Turbellariés d'eau douce de Colombie. Triclades paludicoles» (en francès). Mémoires de la Société des Sciences Naturelles de Neuchatel. Neuchatel, 1914, pàg. 796-805.
# Banys de Benasc

Banys de Benasc (en benasquès: Banyos de Benás, en castellà: Baños de Benasque) és un balneari del municipi de Benasc (Ribagorça) situat a 1720 metres d'altitud, damunt la riba esquerra de l'Éssera. És d'aigües sulfuroses i termals (de 22° a 37 °C). És el balneari que es troba a major altitud de l'Aragó i de tot l'estat espanyol. Tancat definitivament des de l'estiu de 2019.

## Referències

* ↑ Gran Enciclopèdia Catalana, GEC. «Banys de Benasc». Encilcopèdia.cat. [Consulta: 3 octubre 2015].
# Josep Maria Pla i Dalmau

Josep Maria Pla i Dalmau (Girona, 1904-1981) va ser un farmacèutic, historiador i editor català.
Es doctorà a la Universitat de Barcelona i exercí la professió a Girona. S'ocupà d'estudià més de cinquanta mostres pol·líniques de la flora catalana en Polen (1961), un extens tractat de palinologia. Entre moltes altres obres, és autor de La farmacia del Hospital provincial de Gerona (1971), Aportación a la historia de la farmacia gerundense en los últimos cien años (1972), La farmacia de Llivia (1974), La experiencia farmacológica a través de la historia... (1965) o Comentarios sobre la influenza... (1972). També ha escrit diverses obres didàctiques i escolars. Fou membre de la Reial Acadèmia de Farmàcia de Catalunya i de la Reial Acadèmia de la Història de Madrid.

## Referències

* ↑ «.xml Josep Maria Pla i Dalmau». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Josep Maria Pla i Dalmau» (en castellà). Dialnet. [Consulta: 22 octubre 2017].
# FAQ: frequently asked questions

FAQ: frequently asked questions és un llargmetratge de ciència-ficció estrenat el 2004, escrit i dirigit per Carlos Atanes. L'acció es desenvolupa en un futur proper, en una Europa governada per un govern totalitari, format exclusivament per dones. FAQ és una distopia crítica i imaginativa, a mig camí entre la fantasia onírica i la reflexió política.

## Argument

França. Un futur proper i probable. La Fraternitat de Metacontrol governa Europa. Angeline, ciutadana exemplar i irreprotxable ha ingressat a l'Ordre... Però la seva relació amb un home especial, en Nono, li farà qüestionar-se profundament els principis de la Doctrina.

## Fitxa tècnica

* Guió i direcció: Carlos Atanes
* Música: Xavier Tort
* Productor: Marta Timón i Oriol Marcos
* Distribució: FortKnox Audiovisual
* Fotografia: David García i Albert Ramírez
* Muntatge: Andrés Prieto
* Decorats: Carlos Atanes
* Llengua: francès
* País: Espanya
* Dates de sortida:
** Espanya: 12 d'octubre de 2004 (Festival de Cinema Girona)
** França: 8 de juliol de 2005 (Festival Cinéma Nouvelle Génération)

## Repartiment

* Xavier Tort - Nono
* Anne-Céline Auché - Angeline
* Manel Solàs - Cap insurgent
* Raúl Mena - Aprenent d'insurgent
* Marta Timón - Inspectora de Metacontrol
* Antonio Vladimir - Actor del Mètode
* Neus Bernaus - Assistent de la Número 3
* Anna Diogène - Número 3
* Neus Suñé - Cirurgiana
* Xavier Tor Sanz - Majordom

## Premis i nominacions

* International Panorama of Independent Filmmakers 2005, Atenes (Grècia): Premi al millor llargmetratge
* Fantasporto 2006, Porto (Portugal): nominada al Méliès d'Argent

## Referències

* ↑ (anglès) Awards 2000 -2005 - International Panorama of Independent Filmmakers
* ↑ (anglès) Fantasporto 2006 films selection Arxivat 2007-06-29 a Wayback Machine. - Caleida

## Enllaços externs

* FAQ: frequently asked questions - Lloc web oficial
* FAQ: frequently asked questions a Underground Film Journal (anglès)
* FAQ: frequently asked questions a Fantaterror (castellà)
* FAQ: frequently asked questions Arxivat 2005-10-24 a Wayback Machine. a The Zone SF (anglès)
# Arvaikheer

Arvaikheer (en mongol:Арвайхээр) és la capital de la Província d'Övörkhangai (aimag) situada al centre de Mongòlia.
És un centre d'artesania tradicional, ramaderia de cabres i esports amb cavalls amb un gran festival anual. Arvaikheer té 25.622 habitants (estimació del 2008).
Disposa d'aeroport (AVK/ZMAH) amb pista sense asfaltar i vols regulars amb Ulan Bator i Altai.

## Referències

* ↑ «Övörkhangai Aimag Sums Statistics, 2009». Arxivat de l'original el 2012-04-21. [Consulta: 8 octubre 2011].
# Antoni Bayés i de Luna

Antoni Bayés de Luna (Vic, Osona, 1936) és un metge català, cardiòleg i catedràtic emèrit de Cardiologia de la Universitat Autònoma de Barcelona.

## Biografia

És besnet de Joaquim Vayreda i Vila, i també del Dr. Antoni Bayés i Fuster.

## Biografia

Va estudiar cardiologia a l'Escola de Cardiologia de la Universitat de Barcelona, i a l'Institute of Cardiology and Hammersmith Hospital de Londres. Ha estat professor des del 1971 i des del 1990 catedràtic de Cardiologia a la Universitat Autònoma de Barcelona, president de la Federació Mundial de Cardiologia i fundador del Dia Mundial del Cor, i ha dirigit l'Institut Català de Cardiologia de l'Hospital de la Santa Creu i Sant Pau de Barcelona i el servei de Cardiologia de l'hospital Quiron.
Ha escrit més d'un centenar de títols relacionats amb la seva especialitat i ha estat president de les societats catalana, espanyola i mundial de cardiologia. És doctor honoris causa per la Universitat de Lisboa i per l'Acadèmia de les Ciències de Budapest. El 2003 va rebre la Creu de Sant Jordi. El 2006 va rebre el Premi de la Federació Mundial de Cardiologia i el 2007, el Premi Rei Jaume I a la investigació Mèdica. El 2019, la Societat Espanyola de Cardiologia va atorgar-li un premi «pels seus valors humanístics en el tracte amb els pacients».
Molt vinculat des de sempre a la vila de Tona (Osona), on de petit hi passava els estius, al balneari Ullastres, propietat de la família Bayés, el 2011 fou, conjuntament amb la seva germana, la destacada il·lustradora Pilarín Bayés, nomenat fill adoptiu de Tona.

## Referències

* 1 2 «Tres cardiólogos reciben un premio de la SEC por sus valores humanísticos» (en castellà). La Vanguardia, 18-10-2019. [Consulta: 30 març 2022].
* ↑ «Tona nomena els germans Bayés fills adoptius del municipi». Redacció osona.com, 01-02-2011. [Consulta: 21 febrer 2011].
* ↑ «Nomenament d'Antoni Bayés i Pilarín Bayés com a fills adoptius de Tona». Ajuntament de Tona. Arxivat de l'original el 7 d'octubre 2010. [Consulta: 21 febrer 2011].
* ↑ «Inauguración del Congreso Mundial de Cardiología y posterior cena de gala» (en castellà). Casa Real - Actividades y agenda, 02-09-2006. [Consulta: 30 març 2022].
* ↑ «Guardonats Premi a la Investigació Mèdica». Presidencia de la Generalitat - Generalitat Valenciana. [Consulta: 30 març 2022].
* ↑ «Els germans Antoni i Pilarín Bayés nomenats fills adoptius de Tona». Vilaweb, 04-02-2011. [Consulta: 21 febrer 2011].

## Enllaços externs

* Biografia d'Antoni Bayés Arxivat 2007-08-21 a Wayback Machine. (castellà)
* Currículum del Dr. Bayés Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
# Het Parool

Het Parool és un diari regional neerlandès que va ser creat per Frans Goedhart a l'inici de la Segona Guerra Mundial com a diari clandestí de la resistència socialdemòcrata contra l'ocupació nazi dels Països Baixos.
El diari actual se centra principalment a la regió metropolitana entorn de la ciutat d'Amsterdam. Des del febrer de 1998, quan van desaparèixer el diari De Courant – Nieuws van de Dag, el Het Parool queda com únic diari regional per a Amsterdam.
Es publica en format tabloide des del 31 de març del 2004. L'1 de gener de 2010 el diari es va integrar en el grup editorial de premsa periòdica «De Persgroep Nederland».
El 2017 tenia una tirada de 47.571 exemplars. Com la majoria de la premsa escrita, per la concurrència d'altres mitjans i l'internet, el nombre d'exemplars venuts disminueix cada any. El 2021 tenia 64.000 subscriptors: 44.000 de l'edició electrònica en pdf i uns vint mil de l'edició en paper.

## Referències

* ↑ Brasz, Chaya; Kaplan, Yosef. Dutch Jews as perceived by themselves and by others : proceedings of the eighth International Symposium on the History of the Jews in the Netherlands (en anglès). Leiden: Brill, 2001, p. 309-310. ISBN 90-04-11705-9.
* ↑ de Keizer, Madelon. Frans Goedhart : journalist en politicus (1904-1990) : een biografie (en neerlandès). Amsterdam: Bert Bakker, 2012. ISBN 978-90-351-3861-2.
* ↑ «Het Parool» (en neerlandès). Kranten en Tijdschriften in pdf, 01-01-2020. Arxivat de l'original el 2021-01-11. [Consulta: 9 gener 2021].

## Enllaços externs

* «Arxiu de les edicions il·legals durant la Segona Guerra Mundial» (en neerlandès).
# Blackwater

«Blackwater» té aquests significats:
* Blackwater, saga literària escrita per l'escriptor estatunidenc Michael McDowell.
* Blackwater (Missouri), població dels Estats Units a l'estat de Missouri.
* Blackwater (Arizona), concentració de població designada pel cens del Comtat de Pinal a l'estat d'Arizona.
* An Abhainn Mhór, (posteriorment en anglès, Munster Blackwater) és un riu irlandès.
* Blackwater, 19è episodi de la sèrie Game of Thrones.
* Riu Blackwater (Essex), riu a Essex (Anglaterra)
* Blackwater (empresa), companyia dedicada a la seguretat privada
# Santa Coloma de Llarvén

Santa Coloma de Llarvén és l'església del poble de Llarvén, al terme municipal de Sort, de la comarca del Pallars Sobirà. Pertanyia a l'antic terme d'Enviny.
Està situada a l'extrem sud-oest del petit poble de Llarvén.
És una església petita, d'una sola nau i campanar d'espadanya a la façana de ponent.
Antigament era sufragània de la parroquial de Santa Cecília de Montardit de Dalt, si bé actualment depèn de la Mare de Déu de la Candelera d'Enviny.

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Sort - Enviny». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Santa Coloma de Llarvén en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Banys Nous

«Banys Nous» té aquests significats:
* Carrer dels Banys Nous, carrer del Barri Gòtic de Barcelona
* Casa dels Banys Nous, on es trobaven els banys
# Kashiflik de Baixa Núbia

El Kashiflik de Baixa Núbia fou un districte administratiu otomà.
Inicialment fou un territori africà incorporat a partir del 1555 o 1556 a la província otomana d'Habesh.
Ja el mateix segle xvi els districtes més allunyats de la província es van abandonar, i algun va rebre administració separada com Ibrim, probablement el 1591. Les possessions otomanes a la Baixa Núbia amb seus a Aswan, Ibrim i Say van formar llavors el Kashiflik de Baixa Núbia; els seus governadors van ser nomenats pel govern otomà, però al segle xviii havien esdevingut hereditàries, i els membres de les tres guarnicions s'havien casat amb dones locals i havien fet aliança amb els clans locals i formaven una casta militar hereditària que va existir fins al temps del Mahdi. Llavors el kashiflik estava governat per tres germans amb seu a Darr i cada guarnició per aghas.

## Referències

* ↑ H. A. Mac Michael, A History of the Arabs in The Sudan, Cambridge, 1922
# Autocles

Autocles és el nom dels següents personatges:
* Autocles, comandant atenenc
* Autocles, polític atenenc
# Antoni Bellver i Torlà

Antoni Bellver i Torlà (Castelló de la Plana, 1962) és analista de tecnologia educativa a la Universitat Jaume I (UJI).
És a la xarxa des de 1991, quan l'UJI, acabada de crear, s'hi connecta. Aleshores treballava al servei d'informàtica de la universitat. “Com que part de les nostres preocupacions eren la distribució d'informació dins dels campus participe en els projectes d'instal·lació d'un Gopher (1992) —que acabaria mantenint la llista de servidors Gopher de l'Estat espanyol— i, posteriorment, un servidor www (1993) —el primer servidor web amb accés públic a l'Estat espanyol. En aquesta època inicial també ens dediquem a l'evangelització de les possibilitats en el món acadèmic i cultural del nou mitjà”, explica Toni Bellver.
Entre 1996 i 1999 va continuar treballant amb el mateix equip en la posada en marxa del directori de recursos dónde?. Posteriorment va passar al Centre d'Educació i Noves Tecnologies de la mateixa universitat, on actualment treballa com a analista de tecnologia educativa en projectes de l'àrea de docència: campus virtuals, e-portfolis, MOOC.

## Referències

* ↑ «Toni Bellver». Saül Gordillo, 26-01-2015.
* ↑ Gordillo, Saül. Sobirania.cat. Primera edició. Arenys de Mar: Crea't Edicions, Juny de 2014, p. 165 i 171. ISBN 978-84-942772-0-7 [Consulta: 30 març 2015]. Arxivat 2015-03-27 a Wayback Machine.
# Hesíquia

Hesíquia (grec antic: Ἡσυχία, llatí: Hesychia) era una deïtat de la mitologia grega que personificava la pau i la tranquil·litat. És esmentada com a filla de Dice (Δίκη, Díkē), és a dir, de la Justícia.
Aquest personatge mitològic és mencionat sobretot per Píndar i apareix en diverses obres d'ell.

## Referències

* ↑ Píndar. Olímpiques, IV, 18; Pítiques, VIII, 1, i en alguns fragments conservats.
* ↑ Smith, William (ed.). «Hesychia». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 9 març 2023].
# Blackwell (Oklahoma)

Blackwell és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 7.668 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Blackwell tenia 7.668 habitants, 3.064 habitatges, i 2.086 famílies. La densitat de població era de 543,2 habitants per km².
Dels 3.064 habitatges en un 32,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,1% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 31,9% no eren unitats familiars. En el 28,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 23,9% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 18,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.835 $ i la renda mediana per família de 31.540 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.202 $ mentre que les dones 16.704 $. La renda per capita de la població era de 13.558 $. Entorn del 13,1% de les famílies i el 17,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Blackwell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Blackwell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Babar a la selva

Babar a la selva (títol original: Le Triomphe de Babar) és un llargmetratge d'animació franco-canadenc d'Alan Bunce estrenat l'any 1989. Ha estat doblat al català. És la primera pel·lícula de Babar al cinema. Ha estat seguida de Babar, rei dels elefants (1999).

## Argument

Després d'una superba desfilada de la victòria, els nens de Babar li reclamen una història per adormir-se: perquè la desfilada es diu desfilada de la victòria. Babar conta llavors el seu primer dia al tribunal reial, quan era encara un petit elefant. Durant una reunió, Celeste va sorgir i va demanar l'ajuda a Babar, perquè els rinoceronts de Rataxès envaeixen els pobles dels elefants i s'acosten al de l'avi de Celeste. Babar la creu, però no Cornélius i Pompadour. Veient la lentitud que cal per reunir l'exèrcit dels elefants, Babar marxa sol a protegir els pobles. Però arriba massa tard: els elefants del poble de Celeste són tots capturats, inclosa la seva mare. Només Celeste, el seu avi i alguns nens s'escapen. Celeste i Babar marxen llavors a la persecució de Rataxès per alliberar els presoners.

## Veus originals

* Gordon Pinsent: el rei Babar
* Elizabeth Hanna: la reina Celeste /la Vella Senyora
* Lisa Yamanaka: Isabelle
* Marsha Moreau: Flore
* Bobby Becken: Pom
* Amos Crawley: Alexander
* Gavin Magrath: Babar de jove
* Sarah Polley: Celeste de jove
* Chris Wiggins: Cornélius
* Stephen Ouimette: Pompadour
* John Stocker: Zéphir
* Charles Kerr: Rataxès
* Stuart Stone: Arthur
* Carl Banas: Old Tusk (Avi)
* Ray Landry: Croc
* Angela Fusco: la mare de Celeste

## Referències

* ↑ «Babar a la selva». esadir.cat.
* ↑ «Le Triomphe de Babar». Allociné.

## Enllaços externs

* Vídeo en català recuperat de la pel·lícula