OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ascender Corporation

Ascender Corporation és una empresa fundada el 2004 especialitzada en la creació, difusió i venda de subministraments, i el desenvolupament de programari, amb seu a Elk Grove Village, Illinois, Estats Units.
Els contractes signats amb Microsoft en la dècada de 2000 per explorar les fonts utilitzades en els seus sistemes com MS Sans Serif, Verdana i Geòrgia. Al novembre de 2007 va anunciar que es va unir el projecte de l'Open Handset Alliance Android, per construir la font Droid.

## Referències

* ↑ «Página oficial da Alemanha». Arxivat de l'original el 2011-11-30. [Consulta: 5 desembre 2011].
* ↑ Sobre a corporação
* ↑ Georgia and Verdana go pro
* ↑ «Droid-Fonts von Ascender». Arxivat de l'original el 2011-11-17. [Consulta: 5 desembre 2011].
* ↑ «What’s New in Android 4.0: Ice Cream Sandwich». Arxivat de l'original el 2012-03-14. [Consulta: 5 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Página oficial da Alemanha Arxivat 2011-11-30 a Wayback Machine.
* Microsoft Typography
# Aurelio González Isla

Aurelio González Isla (Barcelona, 1916-2009) fou enginyer de camins, canals i ports, i acadèmic numerari de la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona, va ser director del Port de Barcelona i el primer president de la Federació Catalana de Vela.
Va substituir Fèlix Escalas el 1964 a la Regió de Llevant i Balears de la Federació Espanyola de Clubs Nàutics, i va ser el primer president de la Federació Catalana de Vela que va sorgir com a delegació territorial de la Federació Espanyola de Vela amb seu a Barcelona l'any 1965. Va ser el dissenyador de la majoria de ports de la costa catalana durant la postguerra, etapa en la qual va sorgir la seva passió per la vela, en especial per la Flying-Dutchman, classe de la qual era un expert navegant. El 1945 va ser nomenat director del grup de ports de Tarragona a Barcelona, i el 1961, del grup de Barcelona a Girona, i es va dedicar principalment a la construcció de ports de model reduït a escala natural. Va pertànyer a organitzacions internacionals de tècnica costanera i portuària, com la PIANC (Permanent International Association Navigation Congresses), amb seu a Brussel·les, i també va ser director de la Junta d'Obres del Port de Barcelona de 1962 a 1973, època en la qual aquest va emprendre una revolucionària obra de modernització i expansió.

## Referències

* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives Catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
* ↑ «Aurelio González Isla (1916-2009) Creador del gran port de Barcelona». Avui, 24-01-2009, pàg. 26.
# Avadi

Avadi (en tamil: ஆவடி) és una localitat de l'Índia al districte de Tiruvallur, estat de Tamil Nadu.

## Geografia

Es troba a una altitud de 27 m.s.m. a 20 km de la capital estatal, Chennai, a la zona horària UTC +5.30.

## Demografia

Segons estimació de 2010 comptava amb una població de 271.385 habitants.

## Referències

* ↑ «Maps, Weather, and Airports for Avadi, India». [Consulta: 17 desembre 2018].
# Ava i Leah Clements

Ava Marie Clements i Leah Rose Clements (Califòrnia, 7 de juliol de 2010), conegudes com les "Clements twins", són unes models nord-americanes i personalitats de les xarxes socials que són bessones idèntiques. Quan les bessones tenien set anys, els seus pares van signar contracte amb dues agències de models.
Diversos mitjans de comunicació s'hi han referit com "les bessones més boniques del món", A data de desembre de 2022 tenen més d'1,9 milions de seguidors a Instagram.

## Vides personals

Ava Marie i Leah Rose Clements van néixer el 7 de juliol de 2010 filles de Kevin Clements, un entrenador de natació escolar, i Jaqi Clements. Són del comtat d'Orange, Califòrnia. Tenen un germà.
El 2019 Kevin va ser diagnosticat amb un càncer. Es va fer servir el compte d'Instagram de les bessones per ajudar a recaptar fons i trobar un donant per al seu trasplantament de medul·la òssia.

## Carrera

Kevin i Jaqi volien iniciar les bessones en el modelatge quan tenien sis mesos, van frenar el pla per raó del temps necessari per assolir aquest compromís, fins que les bessones van complir set anys. Aleshores, el veí dels Clement volia models que ajudessin a anunciar una nova botiga infantil. Les bessones van posar juntes per fer unes fotos, i Jaqi va enviar les imatges als contactes que havia recollit en el seu primer intent d'aconseguir una carrera de models per a les bessones. Es va reunir amb diverses agències de models i finalment va signar contractes amb dues agències: una a Orange County, Califòrnia i una altra a Los Angeles. Un any després d'iniciar la seva carrera com models, les bessones havien aconseguit més de mig milió de seguidors a Instagram.

## Referències

* 1 2 «Meet the Clements twins -- the 'most beautiful twins in the world'». Yahoo! Finance, 24-12-2019. [Consulta: 21 maig 2022].
* 1 2 3 Keating, Caitlin. «9-Year-Old Instagram Stars Ask Fans to Help Find Bone Marrow Transplant to Save Their Dad's Life» (en anglès). People, 24-12-2019. [Consulta: 21 maig 2022].
* ↑ Clements, Ava. «Ava + Leah (@clementstwins)». [Consulta: 24 maig 2022].
* 1 2 3 «Clements Twins Search on Social Media for Dad's Bone Marrow Donor as He Battles Cancer». Inside Edition, 11-12-2019. [Consulta: 21 maig 2022].
* ↑ Clements, Jaqi. «The CrAzY, FUN, not always easy but at least we have each other... Journey of The Clements Twins». TheClementsTwins.com, 07-10-2017. Arxivat de l'original el 31 desembre 2017. [Consulta: 24 maig 2022].
* ↑ Armstrong, Harriet. «'The most beautiful girls in the world' strike again» (en anglès australià). 9Honey | Style, 22-06-2018. [Consulta: 26 juny 2022].

## Bibliografia

* Saragoza, Ana American University Journal of Gender, Social Policy & the Law, 28, 4, 2019, pàg. 575–602.

## Enllaços externs

* Ava i Leah Clements - Lloc web oficial
# Bandera de Ripollet

La bandera oficial de Ripollet té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, amb una banda blau clar d'amplària 13/36 de la llargària del drap, la vora del costat del vol de la qual traçada des del punt situat a 25/72 de la vora superior, comptant des de l'asta, fins l'angle inferior del vol, deixant formats un triangle porpra a l'asta i un de groc al vol; la banda, carregada amb un pollet groc, mirant a l'asta, d'alçària 5/24 de la del drap i llargària 1/8 de la del mateix drap, posat a 1/12 de la vora superior i a 1/12 de la de l'asta.
Va ser aprovada el 26 de maig de 2006 i publicada en el DOGC el 22 de juny del mateix any amb el número 4660.

## Vegeu també

* Escut de Ripollet
* Escuts i banderes del Vallès Occidental

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/2019/2006, de 26 de maig, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Ripollet.» (pdf). DOGC num. 4660, 22-06-2006. [Consulta: 28 desembre 2009].
# Bandera de Riudecols

La bandera oficial de Riudecols té el següent blasonament:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, tricolor horitzontal ondat, blau fosc, verd fosc i groc.
Va ser aprovada el 7 de març de 2006 i publicada en el DOGC el 23 de març del mateix any amb el número 4599.

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/690/2006, de 7 de març, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Riudecols.» (pdf). DOGC num. 4599, 23-03-2006. [Consulta: 7 octubre 2009].
# Bandera de Ripoll

La bandera oficial de Ripoll té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, verd fosc, amb un gall groc mirant i tocant al pal i una perla ondada blanca disposada horitzontalment.
Va ser aprovada el 26 de juliol de 2010 i publicada en el DOGC el 6 d'agost del mateix any amb el número 5687.

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/2649/2010, de 26 de juliol, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Ripoll.» (pdf). DOGC num. 5687, 06-08-2010. [Consulta: 13 agost 2010].
# Astara (Azerbaidjan)

Astara és una ciutat de l'Azerbaidjan, capital del districte d'Astara, situada a l'extrem sud del país, a la costa de la mar Càspia i a la riba del riu Astara. Existeix una ciutat iraniana del mateix nom (Astara) a la riba sud.

## Història

És esmentada per primer cop com Astarabad al segle x. Al segle xiv fou la seu d'un petit principat depenen del ispahbad (esfahbad o espahbad(-bod)) de Gilan. A partir del segle xvi el territori va pertànyer als kans d'Astara, d'ètnia talix, que eren autònoms encara que nominalment subordinats als governadors de Gilan o d'Ardabil. Van tenir importància localment a la història de la zona de la mar Càspia.
El 1813 quan es va establir la frontera al riu, al nord d'aquest hi havia la ciutat i al sud no hi havia res; la ciutat va passar així a Rússia, mentre al sud del riu va sorgir una nova ciutat.
La ciutat russa, poblada d'àzeris i talish tenia una població el 1979 de 14.200 habitants. Està unida per tren a Lenkoran i Bakú. La població el 2008 era de 16.130 habitants.

## Referències

* ↑ «Political division, population size and structure: Population by towns and regions of the Republic of Azerbaijan»» (en anglès). .stat.gov.az. [Consulta: 18 setembre 2022].
* ↑ Elr. «ASTARA» (en anglès americà). Encyclopaedia Iranica Online, 2015. [Consulta: 18 setembre 2022].
* ↑ Bosworth, C. E.; Blair, S. «ASTARĀBĀD» (en anglès americà). Encyclopædia Iranica online, 2011. [Consulta: 18 setembre 2022].
* ↑ Minahan, James. One Europe, Many Nations: A Historical Dictionary of European National Groups (en anglès). Greenwood Publishing Group, 2000. ISBN 978-0-313-30984-7.
* ↑ Yate, A. C. «Baku and the Caspian» (en anglès). Scottish Geographical Magazine, 36, 4, 01-10-1920, pàg. 254–264. DOI: 10.1080/00369222008734331. ISSN: 0036-9225.
# Babase

Babase és una illa volcànica de 23 km². Juntament amb Ambitle és una de les dues illes que formen les illes Feni de l'arxipèlag Bismarck. L'illa es troba a la província de Nova Irlanda de Papua Nova Guinea, a l'est de Nova Irlanda. Està formada per un estratovolcà, que s'eleva fins als 200 msnm, i un dom de lava que estan units per un istme.

## Referències

* ↑ «Feni Islands» (en anglès). oceandots.com. Arxivat de l'original el 2010-12-23. [Consulta: 5 maig 2024].
* ↑ «Global Volcanism Program | Ambitle» (en anglès). [Consulta: 4 maig 2024].
# Barilius ponticulus

Barilius ponticulus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Tailàndia.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Roberts, T.R., 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbershop

* Per a altres significats, vegeu «Barbershop (pel·lícula)».
Barbershop és un repertori de cançons polifòniques, normalment a quatre veus- a cappella, que van ser molt populars als Estats Units durant els anys 1940. El seu nom prové del fet que eren precisament les barberies els llocs on grups d'homes es reunien per cantar aquestes cançons. Normalment tenen una textura musical molt homofònica. Aquest repertori va configurar, a la vegada, un estil propi de música vocal a cappella, aproximadament des de la dècada de 1940. Habitualment les veus es caracteritzen com a tenor primer, tenor segon, baríton i baix; la melodia recau, normalment, en el tenor primer o en el baríton. Ocasionalment, alguns passatges breus poden ser cantats per només algunes de les veus.
En la darrera meitat del segle xix, les barberies es feien servir sovint com a centre social, sent el lloc de trobada de molts homes de l'època. Els quartets de Barbershop eren formades bàsicament per afroamericans a les barberies, els quals feien harmonies mentre esperaven el seu torn. Més endavant, els cantants de minstrel van adoptar-ne l'estil. Històricament els quartets van vestits amb colors llampants.

## Vegeu també

* Doo wop
* Gospel

## Referències

* ↑ «Take 6». Primarily A Cappella.
* ↑ Abbott, Lynn «Play That Barber Shop Chord: A Case for the African American Origin of Barbershop Harmony». American Music. University of Illinois Press, 10, 3, 1992, pàg. 289–325. DOI: 10.2307/3051597. JSTOR: 3051597.
* ↑ Henry, James Earl. The Origins of Barbershop Harmony: A Study of Barbershop's Links to Other African American Musics as Evidenced through Recordings and Arrangements of Early Black and White Quartets. Washington University, 2000.
* ↑ «History of the Barbershop Quartet, A Time-Honored Tradition», 08-05-2012. [Consulta: 23 juliol 2012].
# Barnesville

«Barnesville» té aquests significats:
* Barnesville (Geòrgia), localitat estatunidenca
* Barnesville (Maryland), localitat estatunidenca
* Barnesville (Minnesota), localitat estatunidenca
* Barnesville (Ohio), localitat estatunidenca
* Barnesville (Pennsilvània), localitat estatunidenca
# Awaji-machi

Awaji-machi (淡路町) és un barri del districte urbà de Chūō, a la ciutat d'Osaka, capital de la prefectura homònima, a la regió de Kansai, Japó.

## Geografia

Els núclis principals del barri són les avingudes de Sakaisuji i Midōsuji, les quals passen pel centre del barri i són importants eixos vertebradors de la ciutat d'Osaka. El riu Higashi-Yokobori passa pel barri. El terme del barri té forma rectangular i allargada, limitant al nord amb el barri de Hirano-machi, al sud amb Kawara-machi, a l'oest i separat pel riu Nishi-Yokobori amb Utsubo-Hon-machi al districte de Nishi i a l'est amb Uchi-Awaji-machi i amb Ōte-dōri.

### Sub-barris

El barri compta amb quatre sub-barris:
* Awaji-machi 1 chōme (淡路町一丁目)
* Awaji-machi 2 chōme (淡路町二丁目)
* Awaji-machi 3 chōme (淡路町三丁目)
* Awaji-machi 4 chōme (淡路町四丁目)

## Història

Es creu que el nom del barri prové del fet històric de que molts dels seus antics habitants foren inmigrants de l'illa d'Awaji, situada a la mar interior de Seto. L'origen de l'actual barri es remunta a l'any 1872, quan uns petits pobles s'integraren a la ciutat d'Osaka.

## Transport
### Ferrocarril

El barri no disposa de cap estació de ferrocarril. Les més properes són les de Yodoyabashi, Honmachi, Kitahama i Sakaisuji-Honmachi.

### Carretera

* Autopista d'Osaka-Kobe (Hanshin)
* Nacional 25 (Midōsuji)
* Prefectural 102 (Sakaisuji)

## Referències

* ↑ https://www.post.japanpost.jp/cgi-zip/zipcode.php?pref=27&city=1271280&cmp=1
* ↑ https://www.post.japanpost.jp/cgi-zip/zipcode.php?pref=27&city=1271280&id=107579
* ↑ https://minchizu.jp/osaka/o-chuo.html
* ↑ https://map.yahoo.co.jp/address?ac=27128&az=Mg
# Bassa de Sanavastre

La bassa de Sanavastre és una antiga extracció de lignit a cel obert abandonada als anys 80, situada uns 300 metres al sud-oest del nucli de Sanavastre, on s'ha format una bassa ja totalment naturalitzada, d'elevat interès. L'espai ocupa poc més de 5 hectàrees i està envoltat per talussos perimetrals força drets, que separen la bassa dels camps adjacents, tots ells situats a major alçada.
La bassa presenta una inundació permanent per l'aflorament de l'aqüífer. En les èpoques en què el nivell de les aigües baixa, la bassa principal es fragmenta, donant lloc a 2 o 3 petites basses aïllades al sector meridional.
El seu elevat interès rau en la presència d'un extens herbassar submergit de Myriophyllum. La vegetació helofítica és poc extensa, formada per claps de canyís (Phragmites australis) i boga (Typha sp.). La vegetació forestal de ribera s'està desenvolupant progressivament i hi dominen els salzes (Salix alba), sargues (Salix elaeagnos), pollancres (Populus nigra) i verns (Alnus glutinosa). Probablement amb els anys es desenvoluparà una extensa salzeda, d'elevat interès.
Pel que fa a la fauna, la bassa tenia un gran interès per als amfibis, però la introducció de carpes (Cyprinus carpio) els va afectar seriosament. Pel que fa als ocells, s'hi observen, a més de les espècies més comunes, algunes aus hivernants i de pas d'interès (per exemple, Aythyamarila, l'any 1998). És interessant també la nidificació d'abellerols als talussos perimetrals.

## Referències

* 1 2 3 4 «Bassa de Sanavastre». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 15 gener 2014].
# Seny de les Hores

El Seny de les Hores o Torre de les Hores és una obra de Martorell (Baix Llobregat) declarada Bé Cultural d'Interès Nacional.

## Descripció

El rellotge, instal·lat al segle xvii, és emplaçat sobre les restes d'una de les torres de la muralla medieval. Fins al 1926, juntament amb la torre hi havia la volta de les hores, que cobria el pas del carrer. Podria ser una obra originàriament del segle XII-XIII però resulta molt difícil de precisar.

## Referències

* ↑ «Torre de les Hores». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 febrer 2016].
# Bernat de Candeleda

Bernat de Candeleda (Valparaíso?, província de Càceres, s. XII - Candeleda, Àvila, ca. 1155?) fou un monjo cistercenc i eremita castellà. És venerat com a sant per l'Església catòlica. A Candeleda, és invocat com a advocat i protector contra la ràbia.

## Biografia

No se sap on va néixer: els historiadors cistercencs han indicat que podria haver-ho fet a Valparaíso (Càceres), avui desaparegut, o a Toledo. Va fer vida eremítica prop de Valparaíso, on era conegut com a el Santo de Valparaíso. Ingressà com a monjo al proper monestir cistercenc de Granselva, a la vall del Tiétar i prop de Candeleda (desaparegut en 1622, fou substituït per un convent franciscà, el del Rosarito). Hi dugué una vida virtuosa i exemplar i morí en llaor de santedat.

## Veneració

Sebollit al monestir, fou venerat a la seva església. En desaparèixer la comunitat cistercenca en 1622, els veïns de Candeleda demanaren la custòdia de les restes de Bernat i construïren l'ermita de San Blas per ubicar-les. ], on fou venerat pel poble des de llavors, i proclamat patró del poble. S'atribuïren miracles a la seva intercessió. Entre les llegendes que se n'explicaven hi havia que havia travessat el riu proper al monestir fent servir la seva capa com a barca.
Al Menologium Cisterciensis apareix la festa de Bernat el 19 d'agost, com a patró de Candeleda. Abans, la festivitat se celebrava el 20 d'agost, potser per confusió amb Bernat de Claravall, també cistercenc i celebrat aquest dia.

## Bibliografia

* Roberto Muñiz. Medula historica cisterciense. Valladolid: Tomás de Santander, 1784. Vol. 3, p. 255-259 i 332-334.
# Font del Clot (Tercui)

La Font del Clot és una font del terme municipal de Tremp, del Pallars Jussà, a l'antic terme de Sapeira, en territori de l'antic poble de Tercui.
Està situada a 753 m d'altitud, al nord de Casa Fumàs, a l'esquerra del barranc dels Masets, al vessant nord-occidental de la carena per on passava el límit entre els antics termes, actualment tots dos integrats en el de Tremp, de Sapeira i de Fígols de Tremp, en aquest lloc anomenat Serrat dels Trencs. És a llevant, i bastant distanciada, del poble més proper, el de Tercui.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pirzola

Pirzola o Kuzu pirzola (pirzola de xai) són costelles de xai a la cuina turca. Es preparen a la graella o fregides. La paraula turca pirzola ve de l'italià brasare (rostit, graellar) o braciola (costella). Les pirzoles gairebé sempre se serveixen amb farigola, pebre roig (o pul biber) i comí a sobre.
La pirzola és coneguda fora de Turquia també. La pirzola servida en un restaurant turc en Nova York ha estat esmentada a New York Times i el plat també se serveix en restaurants de Londres, Dundee (Escòcia), West Haven (Connecticut), o Addis Abeba (Etiòpia).
L'escriptor C. Y. Gopinath, en el seu llibre "Travels with the Fish" (p. 205) diu: «En un restaurant a Kütahya una nit, vaig tornar a descobrir les costelles de xai, el que els turcs anomenen pirzola. (At a restaurant in Kütahya one evening, I rediscovered the lamb chops, what the Turks call pirzola.)»
La Prof. Dra. Canan Karatay, inventora de la dieta Karatay recomana menjar plats de carn de la cuina turca tradicionals com la pirzola, però sense marinar i al forn, per a aprimar-se.

## Vegeu també

* Kuzu kaburga

## Referències

* ↑ Geoffrey L. Lewis. Turkish Grammar. Clarendon Press, 1985. ISBN 978-0-19-815838-7.
* ↑ Cliff Johnson. KNOW ENOUGH - Ethnic Cuisines. Dawn Star Press, 23 desembre 2013, p. 58–. ISBN 978-0-9910230-4-2 [Consulta: 13 octubre 2015].
* ↑ Feyzi Halıcı. İkinci Milletlerarası Yemek Kongresi: Türkiye, 3-10 Eylül 1988. Konya Kültür ve Turizm Vakfı, 1989. ISBN 978-975-95525-0-3.
* ↑ http://www.nisanyansozluk.com/?k=Pirzola&lnk=1
* ↑ Jean Peltre; Claude Thouvenot; Comité national français de géographie. Commission de géographie historique Alimentation et régions: actes du colloque "Cuisines, régimes alimentaires, espaces régionaux", Nancy, 24-27 septembre 1987. Presses universitaires de Nancy, 1989. ISBN 978-2-86480-363-8.
* ↑ Evelyn Lyle Kalças. Food from the Fields: Edible Wild Plants of Aegean Turkey. B. Matbaasi, 1974.
* ↑ http://www.nytimes.com/2012/09/16/nyregion/a-review-of-bereket-restaurant-in-bridgeport.html?_r=0
* ↑ Charles Campion. The Rough Guide to London Restaurants. Rough Guides, 2003, p. 208–. ISBN 978-1-84353-097-8.
* ↑ http://www.thecourier.co.uk/lifestyle/food-drink/restaurant-reviews/anatolia-turkish-restaurant-dundee-38-50-1.127782 Arxivat 2015-09-20 a Wayback Machine.
* ↑ Mary Fitzpatrick; Tim Bewer; Matthew Firestone East Africa. Lonely Planet, 2009, p. 438–. ISBN 978-1-74104-769-1.
* ↑ Lester Brooks. Food Lovers' Guide to® Connecticut: The Best Restaurants, Markets & Local Culinary Offerings. Rowman & Littlefield, 7 maig 2013, p. 301–. ISBN 978-0-7627-9526-0.
* ↑ C. Y. Gopinath. Travels with the Fish. HarperCollins Publishers India, 1 gener 1999. ISBN 978-81-7223-307-5.
* ↑ http://www.gazetegida.com/haber_detay.asp?haberID=3247%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.yenisafak.com/pazar-haber/pirzola-yiyerek-zayiflamak-mumkun-04.07.2012-390659
# Abbas ibn Xith

Abbas ibn Xith fou un sobirà xansabànida de Ghur, probablement amb títol d'emir. Era fill de Shith ibn Muhammad, i net del primer sobirà conegut Muhammad ibn Suri Shansabani. Va enderrocar en un cop de palau al seu oncle Abu Ali ibn Muhammad Shansabani. Es va esforçar per fortificar i reconstruir els castells del país i segurament fou sota el seu govern que els shansabànides van preparar el camí per obtenir l'hegemonia al Ghur sobre els altres caps locals de la regió, que eren els del baix Hari Rud, el de la regió on després va estar Firuzkuh, el de la comarca de la moderna Khwadja-Čisht (el districte anomenat pels àrabs Bilal al-Djibal), i els de Djurwas a l'extrem nord-oest de Ghur (i potser altres no coneguts). El districte de Djurwas era el més important després del dels shansabànides, i el governava la dinastia dels shithanis, i havia caigut sota influència gaznèvida el 1020. Encara que segurament les lluites van seguir segurament durant força temps, les construccions militars d'Abbas van tenir de ben segur importància militar. Però per contra li van causar la pèrdua de suport; les principals famílies, o oprimides o ofegades amb serveis i impostos, van demanar ajut al sultà gaznèvida Ibrahim segurament no gaire després de pujar al tron el 1059. Ibrahim va fer una expedició a Ghur, el va deposar i va posar al tron al seu fill Muhammad ibn Abbas Shansabani.

## Bibliografia

* M. Nazim, The life and times of Sultan Mahmud of Ghazna, Cambridge 1931
# Accessió

Accessió és un terme que significa l'agregació d'un tercer estat, a petició pròpia, a un tractat internacional ja en vigor subscrit per altres estats, per a convertir-se en part d'aquest acord i acceptar tots els drets i deures que d'ell es derivin. Per a això és necessari el consentiment previ de tots els estats membres d'aquest tractat.
Viccionari