OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Tramayes

El cantó de Tramayes és un cantó francès del departament de Saona i Loira, situat al districte de Mâcon. Té 9 municipis i el cap és Tramayes.

## Municipis

* Bourgvilain
* Clermain
* Germolles-sur-Grosne
* Pierreclos
* Saint-Léger-sous-la-Bussière
* Saint-Pierre-le-Vieux
* Saint-Point
* Serrières
* Tramayes

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 19445-1951 | Eugène Chollet | SFIO |
| 1951-1970 | Benoît Quelin | CNIP |
| 1970-1976 | Jean Lefort | RI |
| 1976-1982 | Pierre Chelle | PS |
| 1982-1988 | Gersende de Quatrebarbes | Divers droite |
| 1988-1994 | Jean Guillaud | Divers gauche |
| 1994- | Maurice Bénas | UDF, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 3.019 | 3.326 | 3.320 | 3.408 | 3.334 | 3.519 | 3.836 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Carrer Pau Claris (Rubí)

El Carrer Pau Claris és un carrer del municipi de Rubí (Vallès Occidental). Conté un conjunt d'edificis protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un conjunt de cinc habitatges de planta baixa i un pis de planta rectangular emplaçats al carrer Pau Claris cantonada Margarida Xirgú. Aquests juntament amb el conjunt amb els habitatges de la cantonada Pau Claris amb Cadmo les cases de Pau Claris 8, 10, 12, 14 i 20 són determinants de l'ambient d'aquest carrer.
Cal destacar els edificis del número 29 -Cal Majoral- i el del número 41 que representen dues alternatives d'ocupació de la cantonada i d'estil arquitectònic que destaquen sense estridències sobre la uniformitat donada per l'arquitectura de mestres d'obra. A la façana hi ha dos eixos de composició i es disposa un accés lateral protegit per la llosa del balcó del pis superior.
Al número 29 destaquen els tres balcons de forja sobre els tres eixos, amb la porta al mig i al número 41 es pot veure un únic balcó més allargat, la porta d'accés lateral i una porta més ampla. Algunes plantes baixes estan distorsionades per obertures noves i un cert desordre en els rètols, aparells i instal·lacions vistes.

## Història

El barri es desenvolupa a partir del Pla general d'urbanització de Rubí (1871) i el projecte de reforma, millora i eixample de Rubí (1875).

## Referències

* 1 2 3 4 «Carrer Pau Claris». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 abril 2015].
# Carlo Facetti

Carlo Facetti va ser un pilot de curses automobilístiques italià que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 26 de juny del 1935 a Cormano, Llombardia, Itàlia.

## A la F1

Carlo Facetti va debutar a la tretzena cursa de la temporada 1974 (la 25a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 8 de setembre del 1974 el GP d'Itàlia al circuit de Monza.
Va participar en una única cursa de F1 disputada a la 1974, no aconseguint classificar-se per disputar la cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | Posició | Punts |
| 1974 | Scuderia Finotto | Brabham | Cosworth | ARG | BRA | SUD | ESP | BEL | MON | SUE | HOL | FRA | GBR | ALE | AUT | ITA NVQ | CAN | USA | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Casa Mundet

Casa Mundet és una masia del poble del Pont d'Orrit, de l'antic terme de Sapeira, pertanyent actualment al municipi de Tremp.
Està situada uns 800 metres a llevant del Pont d'Orrit, al començament de la pista rural que mena a Sapeira i a Esplugafreda. És a sota i al sud-est del poble vell d'Orrit i al costat de la Borda de Mariana.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cardenal de collar vermell

El cardenal de collar vermell (Rhodothraupis celaeno) és un ocell cardinàlid endèmic de Mèxic i única espècie del gènere Rhodothraupis Ridgway, 1898, si bé algunes classificacions l'han ubicat al gènere Caryothraustes.
De poc més de 20 cm de longitud, amb dimorfisme sexual. Els mascles són de plomatge negre amb una espècie de «jupetí» vermell brillant que comprèn la part posterior del coll, els flancs del pit i el ventre. En les femelles i els mascles immadurs, un color verdós substitueix el vermell. El bec de tots els individus és negre i gruixut.

## Referències

* ↑ «Cardenal de collar vermell». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/10/2022(català)
# Cardenal pit-rosat

El cardenal pit-rosat (Pheucticus ludovicianus) és una espècie d'ocell de la família dels cardinàlids (Cardinalidae) que habita els boscos d'Amèrica del Nord, des de la Colúmbia Britànica, Alberta i centre i sud de Saskatchewan, cap a l'est, a través del sud del Canadà fins Nova Escòcia i, cap al sud, aproximadament al quadrant nord-oriental dels Estats Units. Passa l'hivern a les Bahames, Antilles, sud de Mèxic, Amèrica Central i nord de Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ «Cardenal pit-rosat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/10/2022(català)
# Casa Sors

La Casa Sors és un edifici de Centelles (Osona) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Destaca a la façana principal un gran portal rodó de pedra treballada emmarcat per dues columnes rectilínies amb forma estriada que sostenen un frontó amb formes circulars. A banda i banda, si bé reformat, també trobem un relleu.
Al primer pis hi ha dos balcons amb guardapols i ferro forjat situats a les parts laterals de la façana.
A la part superior central hi ha tres petits balcons de pedra treballada i, ja formant les golfes, una eixida de cinc arcs rebaixats, un d'ells tapiat.

## Història

Aquesta edificació està situada davant el Palau Comtal i es construí en el segle xviii.
Antigament fou seu de la notaria i actualment hi viu la família Sors

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa Sors». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 març 2019].
# Carrias

Carrias és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de La Bureba.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 56 | 52 | 42 | 42 |
# Casarano

Casarano (salentí: Casaranu) és un municipi italià situat a la regió de la Pulla i la província de Lecce. El 2022 tenia una població estimada de 19.278 habitants.

## Referències

* ↑ «Puglia (Italy): Provinces and Communes» (en anglès), 1 gener 2022. [Consulta: 4 febrer 2023].
# Cavalieri

Cavalieri és el nom dels següents personatges:
* Bonaventura Cavalieri (Milà, 1598 - Bolonya, 1647), jesuat i matemàtic italià, seguidor de Galileu i autor del mètode dels indivisibles
* Emilio de' Cavalieri (Roma, ~1550 - Roma, 1602), compositor, organista, diplomàtic, coreògraf i ballarí del final del Renaixement
* Paola Cavalieri, filòsofa italiana, coneguda principalment pel seu activisme pels drets dels animals
# Casa Codina (la Vall de Boí)

La Casa Codina és una casa d'Erill la Vall al municipi de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa pagesa de muntanya, de caràcter modest, constituïda per tres edificis aïllats agrupats al voltant d'un pati.
Habitatge: de planta rectangular, amb planta baixa i dos pisos, cobert a tres aigües. Recentment s'ha restaurat com a habitatge de temporada sense intervencions exteriors aparents.
Paller: de planta rectangular amb estable a la planta baixa i paller al pis, amb un interessant tancament de fusta a la façana lateral. Adaptat per a garatge.
Cobert: sense restaurar. L'antiga façana, oberta, va ser tancada amb fusta a la planta baixa i entramat de fang i branques, estucat exteriorment, a la planta pis. Coberta d'un sol vessant amb contrapendent a la façana oberta.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa Codina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 desembre 2018].
# Casa Climent

* Per a altres significats, vegeu «Casa Climent (Castelló d'Empúries)».
La Casa Climent és un habitatge plurifamiliar a la ciutat de Tortosa (al Baix Ebre) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Arquitectura

És un edifici cantoner de planta baixa, tres alçades i dues façanes. La més interessant és la principal, que dona al carrer Montcada, de marcades característiques modernistes, amb composició de buits sobre tres eixos verticals. A la planta baixa, sobre el parament simulant encoixinats, hi ha el portal lateral d'accés, amb arc de mig punt. El vestíbul presenta ornaments i fusteria d'estil modernista. A les plantes superiors el parament resta del tot cobert d'esgrafiats i encoixinats a les cantonades. Consta de dos balcons per planta (al primer pis, balconada) i mirador lateral en fusta de tres plantes d'alçada, amb remat ornat. Sobre la cornisa superior, remat d'obra (barana del terrat) amb formes modernistes. Els brancals i llindars dels balcons presenten un emmarcament característic. La façana lateral continua en un local de planta baixa on hi ha una terrassa amb barana balustrada i un panell de material ceràmic policromat sobre el parament dorsal de l'edifici.

## Història

El projecte és de l'any 1910 del mestre d'obres Josep M. Vaquer i Urquizú. De clara inspiració modernista, la composició de la façana guanya en gràcia el que perd en rigidesa, en abandonar el sistema academicista de distribució regular de buits entorn d'un eix de simetria central, tan rellevant en altres projectes del mateix autor. Sembla que el modernisme fou un repertori estilístic més del seu eclecticisme.
El basament presenta carreuades, segurament d'origen medieval o barroc, corresponents a la construcció anterior.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Climent». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Casa Climent». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Centre Sant Medir

El Centre Sant Medir és un edifici noucentista de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Torre de grans dimensions, de planta rectangular en forma de L. Destaca la gran torratxa en un dels costats, element característic de les torres d'estiueig de l'època. La teulada es a dues vessants. Destaca l'alternança de la utilització de l'arrebossat amb el totxo vist. Les façanes son acabades per una estructura escalonada realitzada amb totxo.

## Història

Torre construïda pel Sr. Farell. Ho va donar al Ajuntament de Barcelona.

## Referències

* 1 2 «Centre Sant Medir». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 maig 2021].
# Casa de Queràs III

Casa de Queràs III és una obra al terme municipal de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta rectangular, amb planta baix i un sol pis. La porta principal és d'arc escarser o rebaixat i les dues obertures del primer pis estan unides per una balconada. Té un cos circular adossat a un cantó de la casa, a manera de cup. La resta de la casa es troba semi enrunada.
(Text procedent del POUM)

## Referències

* 1 2 «Casa de Queràs III». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# Charles Owen O'Conor

Charles Owen O'Conor (Bellanagare, 7 de maig de 1838 - 30 de juny de 1906), conegut com a The O'Conor Don, fou un irlandès diputat al Parlament del Regne Unit.
Era el fill gran de Denis O'Conor, The O'Conor Don, fou educat a Downside School a Anglanterra i esdevingué diputat liberal per Roscommon des de març de 1860 fins a la seva derrota en 1880. Fou candidat per Wexford (borough) a les eleccions de 1883, però no fou escollit. Fou nomenat Alt Xerif de Sligo de 1863 i Alt Xerif de Roscommon en 1884.
També fou president de la Reial Acadèmia d'Irlanda i de la Societat per a la Preservació de la Llengua Irlandesa, precursora de la Lliga Gaèlica. Va escriure una història de la seva família anomenada "The O'Conors of Connacht".
Es casà dos cops; primer amb Georgina Mary, filla de Thomas Perry, amb la que va tenir quatre fills, i en segones núpcies amb Ellen Letitia, filla de John Lewis More O'Ferrall, del comtat de Longford.

## Referències

* ↑ John P. McCarthy, Ireland: A Reference Guide from the Renaissance to the Present, p. 379

## Vegeu també

* Renaixement gaèlic

## Bibliografia

* Leigh Rayment's Historical List of MPs (anglès)
* Burke, Bernard. A genealogical and heraldic history of the landed gentry of Great Britain & Ireland (Volume 2).

## Enllaços externs

* Hansard 1803–2005: contribucions al Parlament de Charles Owen O'Conor
# Castell de Montner

El Castell de Montner era un castell medieval d'estil romànic del segle x situat en el poble de Montner, de la comuna del mateix nom, a la comarca del Rosselló (Catalunya del Nord).
El castell, quasi del tot desaparegut, era en el punt més alt que domina el poble vell de Montner, al costat de l'església parroquial de Sant Joan i Santa Eugènia de Montner. Aquest castell és conegut des de l'any 1240, moment en què Ramon de Tor jurà vassallatge a Nunó Sanç. A principis del XIV n'era senyor Bertran de Sant Marçal. Posteriorment passà a integrar-se en el vescomtat de Perellós.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «94-Montner». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol-el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Montner». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Puigferrat i Oliva, Carles. «Castells i edificacions militars del Rosselló anteriors al 1300: Montner. Castell de Montner». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ Lloc on era el castell de Montner en els ortofotomapes de l'IGN
# Cerro Negro de Mayasquer

El Cerro Negro de Mayasquer és un volcà que es troba a la frontera entre Colòmbia i l'Equador. Es troba 3 km al nord-oest del volcà Chiles, sent considerats els dos cims part del complex volcànic Chiles-Cerro Negro. L'erupció de 1936 pot no haver estat realment seva, sinó del veí Reventador, amb la qual cosa no hauria tingut cap erupció des de fa 160.000 anys.

## Referències

* ↑ «Cerro Negro de Mayasquer» (en anglès). Global Volcanism Program. Smithsonian Institution. Arxivat de l'original el 2009-08-01. [Consulta: 8 novembre 2011].
# Casasco

Casasco és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont, (Itàlia).
Limita amb els municipis d'Avolasca, Brignano-Frascata, Garbagna, Momperone i Montemarzino.
Pertany al municipi la frazione de Magrassi. Forma part de la Comunità Montana Valli Curone Grue e Ossona.
# Castrillo de la Reina

Castrillo de la Reina és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la Comarca de la Sierra de la Demanda.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 354 | 311 | 267 | 254 |

## Enllaços externs

* Web municipal
# Catalano

«Catalano» té aquests significats:

## Significats comuns

* Catalano : En italià, el que és rellevant per a Catalunya o els catalans
* Catalano : En italià, Llengua catalana - Llengua romànica

## Geografia

* Scoglio del Catalano - illot a l'oest de Sardenya

## Onomàstic

* Catalano - Cognom amb certa ocurrència a Itàlia

## Gent
### Nom

* Catalano dei Malavolti - religiós italià
* Català de Mònaco - senyor de Monaco

### Cognom

   * Armand Catalano, actor estatunidenc, conegut com Guy Williams
   * Antonino Catalano - ciclista italià
   * Biagio Catalano - Jugador i entrenador de futbol italià
   * Eduardo Catalano, arquitecte argentí.
   * Felice Catalano di Melilli - diplomàtic italià
   * Franco Catalano - historiador italià
   * Giuseppe Catalano - botànic italià
   * Giuseppe Catalano - futbolista i entrenador italià
   * Lidia Catalano, actriu argentina.
   * Marcello Catalano - naturalista
   * Massimo Catalano conegut com Max - músic italià, trompetista i personalitat televisiva
   * Michele Catalano - Futbolista italià
   * Monica Catalano - dibuixant italiana
   * Nicola Catalano - jurista i magistrat italià
   * Paolo Catalano - atleta italià
   * Pedro Catalano, futbolista argentí.
# Catherine Cheatley

Catherine Cheatley (Catherine Sell de soltera) (Wanganui, Manawatu-Wanganui, 6 d'abril de 1983) és una ciclista neozelandesa, que combina el ciclisme en pista amb la ruta.

## Palmarès en pista

* 2004
** Campiona d'Oceania en Puntuació
* 2005
** Campiona d'Oceania en Scratch
* 2007
** Campiona de Nova Zelanda en Persecució

## Palmarès en ruta

* 2004
** Campiona de Nova Zelanda en ruta
* 2005
** 1a a la Volta a Nova Zelanda
* 2006
** Campiona de Nova Zelanda en ruta
* 2007
** Vencedora d'una etapa al Nature Valley Grand Prix
* 2008
** 1a a la CSC Invitational
** 1a a la Fitchburg Longsjo Classic i vencedora d'una etapa
* 2009
** Vencedora d'una etapa al Tour de Vineyards
* 2010
** 1a al USA Cycling National Racing Calendar
** 1a al Tour de Toona
** Vencedor d'una etapa a la Cascade Cycling Classic
* 2011
** Campiona de Nova Zelanda en ruta

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Cavall dels Outer Banks

El cavall dels Outer Banks és una raça de cavall domèstic feral (Equus ferus caballus) que viu a les illes dels Outer Banks de Carolina del Nord (Estats Units). És una raça petita, robusta i de temperament dòcil. La població fundadora ancestral, que descendia de cavalls espanyols domesticats i que possiblement fou portada a les Amèriques al segle xvi, podria haver esdevingut feral després de sobreviure a naufragis o ser abandonada a les illes per una de les expedicions exploradores liderades per Lucas Vázquez de Ayllón o sir Richard Grenville. N'hi ha poblacions a Ocracoke Island, Shackleford Banks, Currituck Banks i al Rachel Carson Estuarine Sanctuary.

## Referències

* Campbell Smith, Donna. "Breed Profile: Banker Horses". The Gaited Horse Magazine. Archived from the original on 2008-07-06. https://web.archive.org/web/20080706053149/http://www.thegaitedhorse.com/banker_horses.htm. Retrieved 2011-09-29.
* Sponenberg, D. Phillip (2005-08). "North American Colonial Spanish Horse Update". Heritage Breeds Southwest. http://www.horseweb.com/heritagebreedssouthwest/update.htm Arxivat 2013-05-06 at Archive.is. Retrieved 2009-01-11.
* See, e.g., "Breeding Objectives for the American Haflinger Registry" (PDF). American Haflinger Registry. http://www.haflingerhorse.com/documents/Breeding%20Objectives8-05.pdf Arxivat 2008-09-08 a Wayback Machine.. Retrieved 2008-10-19.
* Ives, Vickie; Tom Norush, Gretchen Patterson (2007-02). "Corolla and Shackleford Horse of the Americas Inspection" (PDF). Horse of the Americas. http://www.corollawildhorses.com/Images/HOA%20Report/hoa-report.pdf Arxivat 2009-03-18 a Wayback Machine.. Retrieved 2009-01-11.
* "Colonial Spanish Horse". American Livestock Breeds Conservancy. http://www.albc-usa.org/cpl/colonialspanish.html. Retrieved 2008-10-19.
# Cimera (motocicleta)

Cimera fou una marca valenciana d'escúters, fabricats entre 1952 i 1955 a Algemesí, Ribera Alta (d'altres fonts esmenten València com a seu de l'empresa). La marca era propietat de José Bolinches, emprenedor xativí que fabricà també tricicles de càrrega sota la marca Boli (apareguts el 1952).
Els escúters Cimera duien un motor de quatre temps de 250 cc, embragatge automàtic i canvi de dues velocitats (una de normal i l'altra per a pujades fortes o circumstàncies especials). N'hi havia dues versions: Turismo i Rural, aquesta darrera equipada amb ganxo per a remolc i dispositius per a feines agrícoles que li permetien de fer girar eines de conreu com ara ventadores, molins i fumigadores. A causa de la dificultat per a obtenir llicències de fabricació, el preu final de l'escúter resultava elevat per a l'època, ja que pujava a les 20.500 pts.

## Microcotxes

Cimera tragué també al mercat un petit microcotxe de tres rodes després d'haver intentat debades que fos de quatre (no obtingué el permís administratiu del règim). Aquell primer prototipus, un spider matriculat el 1954, va donar pas a un altre prototipus descapotable, proveït d'una carrosseria de plàstic elaborada per l'empresa valenciana Plásticos Samoes.
A aquests dos exemplars en varen seguir uns altres en què es pot apreciar la capacitat tècnica i estilística de Bolinches, que també en va construir versions tipus furgoneta. El seu darrer disseny de microcotxe destacava pel frontal inspirat en les línies de les berlinettas Pegaso.

## Vegeu també

* Samoes

## Referències

* 1 2 Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Relación de las principales marcas». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 307. ISBN 84-920886-5-6.
* 1 2 3 4 «Cimera» (en castellà). losorigenes.net, 2007. [Consulta: 24 abril 2013].
* ↑ «Cimera» (en castellà). autopasion18.com. [Consulta: 24 març 2013].
* ↑ «Cimera (Boli), Valencia» (en castellà). grupo7.com. [Consulta: 24 març 2013].
Viccionari
# Cephaloscyllium parvum

Cephaloscyllium parvum és una espècie de peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar de la Xina Meridional.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1862. Analytical synopsis of the order of Squali; and revision of the nomenclature of the genera. (Genera date to this article, also treated in Gill 1862:409-413. Both articles combined as separate, pp. 1-42.) Ann. Lyc. Nat. Hist. N. Y. v. 7. 367*-370*, 371-408.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Inoue, S. & K. Nakaya, 2006. Cephaloscyllium parvum (Chondrichthyes: Carcharhiniformes: Scyliorhinidae), a New Swell Shark from the South China Sea. Species Divers v. 11 (2): 77-92.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* Compagno, L.J.V. i V.H. Niem, 1998. Scyliorhinidae. Catsharks. p. 1279-1292. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO Identification Guide for Fishery Purposes. The Living Marine Resources of the Western Central Pacific. FAO, Roma, Itàlia.
* Compagno, L.J.V., D. Dando i S. Fowler, 2005. A field guide to the sharks of the world. Harper Collins Publishing Ltd., Londres, Gran Bretanya, 368 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Last, P. R., B. Séret i W. T. White, 2008: New swellsharks (Cephaloscyllium: Scyliorhinidae) from the Indo-Australian region. A: Descriptions of new Australian Chondrichthyans. CSIRO Marine and Atmospheric Research Paper Núm. 022: 129-146.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Schaaf-Da Silva, J. A. i D. A. Ebert, 2008: A revision of the western North Pacific swellsharks, genus Cephaloscyllium Gill 1862 (Chondrichthys: Carcharhiniformes: Scyliorhinidae), including descriptions of two new species. Zootaxa Núm. 1872: 1-8.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB