OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Shotwell

Shotwell és un organitzador d'imatges dissenyat per a la gestió de fotos personals per a l'entorn d'escriptori GNOME. El 2010, va substituir F-Spot com l'eina d'imatge estàndard per a diverses distribucions de Linux basades en GNOME, incloent Fedora en la versió 13 i Ubuntu en la seva versió 10.10 Maverick Meerkat.

## Característiques

Shotwell pot importar fotos i vídeos directament des d'una càmera digital, automàticament agrupant-los per data, a més de suportar l'etiquetatge de fotos. A més, permet l'edició d'imatges, permetent els usuaris l'opció de posar recta la imatge, retallar, eliminar els ulls vermells, i ajustar la balança de nivells i colors. També suporta l'opció d'auto-millorar la imatge, ajustant automàticament els nivells.
Shotwell permet els usuaris publicar les seves imatges i vídeos a Facebook, Flickr, Picasa Web Albums i Youtube.

## Informació tècnica

La Yorba Foundation va programar Shotwell en llenguatge Vala. Importa fotos usant la llibreria libgphoto2, similar a altres organitzadors d'imatges com F-Spot i gThumb.

## Referències

* ↑ «See Ya F-Spot! Shotwell to be default Image App in Ubuntu 10.10» (en anglès). OMG Ubuntu. [Consulta: 30 octubre 2015].
* ↑ «Shotwell, el gestor de imágenes de Gnome, actualizado» (en espanyol). Genbeta.com, 09-04-2011. [Consulta: 30 octubre 2015].

## Vegeu també

* digiKam – l'organitzador de fotos digitals del KDE
# Sanç I de Lleó

Sanç I de Lleó, dit el Cras (935 - 966), fou rei de Lleó (956-958 i 960-966).

## Família

Fill de Ramir II de Lleó i la seva segona esposa Urraca de Pamplona, i net del rei Sanç I de Navarra. El 960 es casà amb Teresa Ansúrez, filla del comte Ansur Fernández. D'aquest matrimoni nasqueren:
* l'infant Ramir III de Lleó (961-985), rei de Lleó
* la infanta Urraca de Lleó (?-v 997)

## Ascens al tron

A Ramir II el va succeir el seu fill gran Ordoni III, el 951 amb l'oposició del seu germanastre Sanç, que li va disputar la corona.
Al morir Ordoni III el 956, Sanç I va pujar al tron lleonès, però dos anys després, rebutjat pel seu extrem pes corporal, va ser destronat pels nobles lleonesos i castellans, encapçalats pel comte Ferran González, i van nomenar rei a Ordoni IV, fill d'Alfons IV de Lleó.
Sanç va acudir al costat de la seva àvia, la reina Toda de Navarra, a qui va demanar ajuda per recuperar el seu regne. Va fer un tracte amb els àrabs, amb els quals va prendre la ciutat de Zamora el 959. Amb el suport de la noblesa lleonesa i navarresa, va expulsar del tron a Ordoni IV.
El rei va trigar poc a oblidar-se del seu acord amb els musulmans, que van passar llavors a donar suport al rei destronat, encara que el seu enfrontament no va passar aquesta vegada d'unes quantes ràtzies de càstig. En els últims anys del seu regnat es van succeir les rebel·lions nobiliàries i es va afermar la independència dels comtes castellans i gallecs.
Sembla que va morir enverinat el desembre de l'any 966 i fou succeït el seu fill Ramir III.

## Referències

* ↑ Ortega y Rubio, Juan. Historia de España (en castellà). Casa Editorial Bailly-Bailliere, 1908, p. 326.
* ↑ González Palencia, Ángel. Historia de la España musulmana. Maxtor, 2005, p. 47. ISBN 978-84-9761-207-4.

## Bibliografia

* Arco y Garay, Ricardo. Sepulcros de la Casa Real de Castilla. Instituto Jerónimo Zurita. Consejo Superior de Investigaciones Científicas, 1954. OCLC 11366237.
* Valverde Sepúlveda, Joaquín. Sancho el gordo : una cura de adelgazamiento en tiempo de Abderramán III, en el siglo X. Guadix: Ayuntamiento de Guadix. Consejalía de Cultura y Educación, 1997. ISBN 84-922408-0-6.
* Ceballos-Escalera, Alfonso. Reyes de León: Ordoño III (951-956), Sancho I(956-966), Ordoño IV (958-959), Ramiro III (966-985), Vermudo II (982-999). Burgos: La Olmeda, 2000. ISBN 84-89915-11-3.
* Rodríguez Fernández, Justiniano. Sancho I y Ordoño IV, reyes de León. Consejo Superior de Investigaciones Científicas, 1987. ISBN 84-00-06510-7.
* Domínguez Sánchez, Santiago. Colección documental del Monasterio de Santa María de Carbajal (1093-1461). León: Centro de Estudios e investigación «San Isidoro», 2000. ISBN 84-87667-42-2.
* Mattoso, José. Ricos-homens, infanções e cavaleiros: a nobreza medieval portuguesa nos séculos XI e XII (en portugués). 3ª. Lisboa: Guimarães Editores, 1982. ISBN 9789726653035.
* Martínez Díez, Gonzalo. El Condado de Castilla (711-1038): la historia frente a la leyenda. 2 tomos, 2005. ISBN 84-9718-275-8.
# Massegur

Massegur és una masia de la Vall d'en Bas (Garrotxa) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un gran casal amb teulada a quatre vessants. A la façana principal destaquen tres galeries, una a cada pis, formades per quatre arcades de la mateixa mida. Les finestres i les cantoneres de la casa són de pedra treballada.
Al portal d'entrada del pati interior hi ha una llinda datada del 1765. La casa està estintolada per un conjunt de columnes cilíndriques. A la part dreta de la casa hi ha una capella dedicada a la verge del Remei on es pot llegir la inscripció: "Francisco Serrat Mariner / Massegur me fecit 1768".

## Història

Ja és documentada del 1300 al 1400, si bé al 1660 consta l'enllaç de Pau Massegur amb la pubilla d'Avellana, els quals van fer molta feina i van tirar endavant la casa després d'anteriors vicissituds.

## Referències

* 1 2 3 4 «Massegur». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2016].
# Josep Maria Baldrich i Viladrich

Josep Maria Baldrich i Viladrich (Barcelona, 26 de juny de 1912 - Barcelona, 12 d'agost de 1976) fou un futbolista català de la dècada de 1930.
Jugava a la posició de porter.
Va començar a jugar a la Penya Saprissa, d'on passà al segon equip del RCD Espanyol. Formà part del primer equip entre 1930 i 1934, essent suplent d'Aznar i Florenza. Només disputà un partit oficial del Campionat de Catalunya durant la temporada 1930-31, quan substituí Aznar. El febrer de 1934 l'Espanyol li donà la baixa, juntament amb Josep Serra. Baldrich fitxà pel FC Vic, on jugà fins 1940, on una lesió el retirà definitivament.

## Referències

* ↑ Josep Maria Baldrich i Viladrich a BDFutbol
* ↑ «Fitxa de Baldrich». Periquito.cat. [Consulta: 9 setembre 2020].
* ↑ «Dos Bajas». Mundo Deportivo, 01-02-1934. [Consulta: 9 setembre 2020].
* ↑ «Baldrich fuera de combate…». Mundo Deportivo, 05-01-1940. [Consulta: 9 setembre 2020].
# Forestville (Nova York)

Forestville és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 770 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Forestville tenia 770 habitants, 304 habitatges, i 209 famílies. La densitat de població era de 303,4 habitants/km².
Dels 304 habitatges en un 30,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 31,3% no eren unitats familiars. En el 25% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,5% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 28,7% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.778 $ i la renda mediana per família de 41.042 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.159 $ mentre que les dones 25.139 $. La renda per capita de la població era de 15.993 $. Entorn del 4,8% de les famílies i el 10,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Forestville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Forestville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Puntius bimaculatus

Puntius bimaculatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia i a Sri Lanka.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Pethiyagoda, R., 1991. Freshwater fishes of Sri Lanka. The Wildlife Heritage Trust of Sri Lanka, Colombo. 362 p.

## Bibliografia

* Bleeker, P. 1863. Description de quelques espèces nouvelles de Cyprinoïdes du Ceylon. Verslagen en mededeelingen. Koninklijke Akademie van Wetenschappen (Netherlands). Afdeling Natuurkunde. v. 15: 239-253.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lambert, Derek J.: Freshwater Aquarium Fish. Chartwell Books, Edison, Nova Jersey, Estats Units. Any 1997. ISBN 0-7858-0867-1.
* Mills, Dick: The Bumper Book of Tropical Aquarium Fishes (2a edició). Interpet Publishing. Any 2002. ISBN 1842860747.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Anacroneuria forcipata

Anacroneuria forcipata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Colòmbia.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Rojas & Baena, 1999. A: Stark, Zúñiga, Rojas & Baena. Colombian Anacroneuria: descriptions of new and old species (Insecta, Plecoptera, Perlidae). Spixiana 22(1):26.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):156.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 27 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Shane Perkins

Shane Perkins (Melbourne, 30 de desembre de 1986) és un ciclista rus d'origen australià especialitzat en el ciclisme en pista. Medallista olímpic, també s'ha proclamat Campió del món en Keirin i en Velocitat per equips.
El 2017 va decidir nacionalitzar-se rus amb la intenció de participar en els Jocs Olímpics de 2020.

## Palmarès

* 2004
** Campió del món júnior en Velocitat
** Campió del món júnior en Keirin
* 2007
** 1r als Jocs d'Oceania en Velocitat
** Campió d'Oceania en velocitat per equips (amb Daniel Ellis i Ryan Bayley)
** Campió d'Austràlia en Velocitat per equips (amb Mark French i Joel Leonard)
* 2008
** Campió d'Oceania en keirin
** Campió d'Oceania en velocitat per equips (amb Daniel Ellis i Scott Sunderland)
** Campió d'Austràlia en Velocitat per equips (amb Mark French i Shane Kelly)
* 2009
** Campió d'Austràlia en Velocitat
** Campió d'Austràlia en Velocitat per equips (amb Jason Niblett i Joel Leonard)
** Campió d'Austràlia en Keirin
** Campió d'Austràlia en Kilòmetre
* 2010
** 1r als Jocs de la Commonwealth en Velocitat
* 2011
** Campió del món de Keirin
** Campió d'Austràlia en Velocitat
** Campió d'Austràlia en Keirin
* 2012
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de Londres en Velocitat individual
** Campió del món en Velocitat per equips (amb Scott Sunderland i Matthew Glaetzer)
* 2014
** Campió d'Austràlia en Keirin

### Resultats a la Copa del Món

* 2006-2007
** 1r a la Classificació general i a la prova de Manchester, en Keirin
* 2008-2009
** 1r a la Classificació general i a la prova de Melbourne, en Velocitat
* 2009-2010
** 1r a Melbourne, en Velocitat
** 1r a Melbourne, en Velocitat per equips
* 2010-2011
** 1r a Melbourne, en Velocitat
* 2017-2018
** 1r a Santiago de Xile, en Velocitat per equips

## Referències

* ↑ «Shane Perkins adota nacionalidade russa». record.pt, 17-08-2017 [Consulta: 23 octubre 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Sanç II de Pamplona

Sanç II de Pamplona i I d'Aragó, anomenat també Sanç Garcés II de Pamplona i I d'Aragó o Sanç Abarca (? - 994) va ser rei de Pamplona i comte d'Aragó entre 970 i 994. S'atribueix a aquest rei el títol de rei de Navarra, quan el 987 al Monestir de San Juan de la Peña es titula: reinando Yo, D. Sancho, rey de Navarra, en Aragón, en Nájera y hasta Montes de Oca....
Fill de Garcia III de Pamplona i de la comtessa Andregot d'Aragó. Va governar el comtat d'Aragó en vida dels seus pares i, posteriorment, va heretar-lo juntament amb Pamplona, mentre que el seu germanastre Ramir va rebre el territori de Viguera sota el títol de rei, sempre reconeixent l'autoritat superior de Sanç II.
En una època d'hegemonia del califat de Còrdova. Sanç va enviar diverses ambaixades de pau i amistad, el 971 i el 973, al califa al-Hàkam II. Es mantenen uns anys de pau, però es trencaren quan navarresos, castellans i lleonesos s'alien contra el sarraí Gālib, que els derrotà a San Esteban Gormaz el 975. Al morir al-Hàkam II el 976 i en succeir-lo el seu fill Hixem II, tutelat per Almansor, els regnes cristians van veure perillar la seva estabilitat. Les tropes d'Almansor van vèncer els cristians a la batalla de Torrevicente, al sud de Sòria. Almansor desfeu una coalició cristiana semblant el 981 a Rueda, prop de Tordesillas. Llavors Sanç II va voler cercar la pau, i va donar en matrimoni a la seva filla Abda al cabdill musulmà.
A nivell intern va fer construir el monestirs de San Andrés de Cirueña (972) i San Millán de Suso.

## Descendència

Sanç II va contraure matrimoni amb la seva cosina Urraca de Castella, filla de Ferran González. D'aquest matrimoni van néixer:
* Garcia IV de Pamplona (935-994)
* Ramir de Pamplona (?-992)
* Gonçal de Pamplona (?-997)
Tingué una filla il·legítima:
* Urraca de Navarra la Bascona, casada amb el cabdill musulmà Almansor i que, abans d'entrar en un convent, li va donar un fill conegut com a Abd-ar-Rahman Sanxuelo.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Sanç II de Pamplona». Gran Enciclopèdia Catalana.
* ↑ de Moret, José; de Alesón, Francisco. Anales del reino de Navarra: Investigaciones históricas de las antigüedades del reino de Navarra por el P. José de Moret (en castellà). E. López, 1891, p. 179.
* ↑ Martínez Díez, Gonzalo. El condado de Castilla, 711-1038: la historia frente a la leyenda (en castellà). vol.1. Marcial Pons Historia, 2005, p. 495. ISBN 8495379945.
* ↑ Bariani, Laura. Almanzor (en castellà). Editorial NEREA, 2003, p. 221. ISBN 8489569851.
# Mercè Morros i Torrent

Mercè Morros Torrent (Igualada, Anoia, 9 de març de 1969 - Santiago de Compostel·la, 22 d'abril de 2022) fou una jugadora de bàsquet catalana.
Pivot, competí al Bàsquet Manresa Sant Francesc a la Primera Divisió durant sis temporades (1984-90), destacant el subcampionat de Lliga catalana aconseguit el 1987. Posteriorment, jugà a la Universitat d’Oviedo (1990-91), Cepsa Tenerife (1991-92), Aucalsa Oviedo (1992-94) i Club Bàsquet Cornellà (1994-95). Es retirà esportivament als vint-i-sis anys i, posteriorment, s'instal·là a Santiago de Compostel·la.
Després d'una llarga malaltia, morí l'abril de 2022. Com a homenatge pòstum, s'organitzà a Santiago el primer Torneig Memorial Mercè Morros, competició a favor de l'Associació Espanyola contra el Càncer.

## Referències

* ↑ «Mor als 53 anys Mercè Morros, històrica jugadora igualadina de bàsquet». La Veu de l'Anoia, 25-04-2022. [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ Cuberes i Martí, Lluís. «El bàsquet manresà i l’igualadí perden la bonhomia de la pivot Mercè Morros». Regió 7, 23-04-2022. [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ Calveiro, Patricia. «El mejor homenaje en Santiago a una amiga que contagiaba la alegría a su paso, incluso mientras plantaba cara al cáncer» (en castellà). La Voz de Galicia, 19-04-2023. [Consulta: 10 agost 2024].
# Joan de Sagarra i Devesa

Joan de Sagarra i Devesa (París, 8 de gener del 1939) és un cronista català, fill del poeta Josep Maria de Sagarra.

## Biografia

Va estudiar a l'Institut d'Estudis Teatrals de la Sorbona, i de retorn a Barcelona va exercir el periodisme a Tele/eXpres, El País i El Temps, entre altres publicacions. Escriu per al diari La Vanguardia. Se li atribueix la paternitat del concepte de Gauche Divine, un moviment d'intel·lectuals i artistes d'esquerra que es va estendre a la Barcelona de la dècada del 1960 i començaments del 1970. La majoria dels seus membres provenien de la burgesia i les classes benestants de la capital catalana.
El 1998 va rebre el premi Ciutat de Barcelona de periodisme; el 2006, el títol d'Oficial de les Arts i les Lletres i el 2008, el Premi Nacional de Periodisme i la Medalla d'Or al Mèrit Cultural, atorgada per l'Ajuntament de Barcelona. L'any 2013 va guanyar el Premi José Luis Giménez-Frontín, concedit per l'Associació Col·legial d'Escriptors de Catalunya (ACEC).

## Obra publicada

* Las rumbas de Joan de Sagarra (Kairós, 1971)
* La horma de mi sombrero (Alfaguara, 1997)

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Joan de Sagarra i Devesa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ TV3 i l'Ateneu Barcelonès difondran un documental ple d'errors històrics a Nació Digital, per Gemma Aguilera, 7/6/2012
* ↑ Joan de Sagarra y Enric González o siempre nos quedará París, entrevista a Jot Down, per Enric González, gener de 2013 (castellà)
* ↑ Fallece Oriol Regàs, el comprometido anfitrión de la 'gauche-divine' a El País, per Agustí Fancelli, 18/3/2011 (castellà)
* ↑ Lectura crítica de la 'gauche divine' a La Vanguardia, per Sergio Vila - Sanjuán, 28/12/2011 (castellà)
* ↑ Joan de Sagarra guanya el Premi José Luis Giménez-Frontín a Cultura21, 12 de novembre de 2013
* ↑ Las rumbas de Joan de Sagarra, Editorial Kairós

## Enllaços externs

* Entrevista al programa (S)avis de TV3, 13 de novembre de 2013
* Entrevista a la revista Jot Down, gener 2013 (castellà)
# Forestville (Ohio)

Forestville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 10.978 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Forestville tenia 10.978 habitants, 4.368 habitatges, i 2.948 famílies. La densitat de població era de 1.151,8 habitants/km².
Dels 4.368 habitatges en un 34,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,3% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 32,5% no eren unitats familiars. En el 29,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,1% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 24,2% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 57.850 $, i la renda mediana per família de 76.020 $. Els homes tenien una renda mediana de 56.488 $ mentre que les dones 36.493 $. La renda per capita de la població era de 30.493 $. Aproximadament el 2,5% de les famílies i el 3,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Forestville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Forestville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Luci Valeri Flac (magistrat)

Luci Valeri Flac (en llatí: Lucius Valerius Flaccus) va ser un magistrat romà del segle i aC. Formava part de la gens Valèria, i era de la família dels Flac.
Sul·la en entrar a Roma després de guanyar la primera guerra civil va demanar al senat que nomenés un interrex, i l'elecció va recaure en Valeri Flac. Amb aquest càrrec va establir una llei, la llei Valeria de dictadura Sullae que feia a Sul·la dictador suprem per temps indefinit i sancionava totes les seves disposicions anteriors, que serien vinculants com si fossin lleis. Una vegada Sul·la va ser dictador va nomenar Flac com a magister equitum.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/168?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=FlaccusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 158. ]
# Procés de Bernoulli

Un Procés de Bernoulli no és altra cosa que la repetició d'un Assaig de Bernoulli. Si ens fixem en l'exemple de la moneda, en aquest cas estarem estudiant quantes vegades surt "cara" o quantes surt "creu", o les probabilitats que surti "cara", almenys una vegada, d'un nombre n d'intents. És important que es compleixi que:
* La probabilitat d'èxit roman constant assaig rere assaig.
* Els assaigs han de ser independents entre si.
Per aquest motiu, hi ha una distribució coneguda com a Distribució Binomial que permet calcular la probabilitat que un succés passi r vegades, en n intents, si la probabilitat que tingui lloc en un intent és p , tenim:
    ${\frac {n!}{r!(nr)!}}p^{r}(1-p)^{nr}$

## Referències

* ↑ «Proceso de Bernoulli | Neetescuela» (en castellà). Neetescuela, 25-10-2012.