OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Artur Guerra

Artur Guerra (Silvã de Cima, Sátão, 23 de desembre de 1949) és un traductor portuguès.
Resident a Seixal, prop de Lisboa, l'any 1975 es va llicenciar en Filosofia per la Universitat Pontifícia de Sant Tomàs d'Aquino de Roma, i la Universitat Clàssica de Lisboa (1985). Actualment jubilat, també va ser professor de filosofia i psicologia, i també professor bibliotecari. El 1983 va començar a traduir com a participant en l'enciclopèdia Lexicoteca del Círculo de Leitores de Lisboa. Guerra té una llarga carrera com a traductor de diverses llengües romàniques com ara el castellà, català, italià i el francès. Fins ara, ha traduït catorze obres del català al portuguès. Des del 1990 Guerra ha traduït del català obres d'autors contemporanis com Marc Pastor, Maria Barbal o Tina Vallès, autors clàssics del segle XX com Mercè Rodoreda, Joan Perucho o Jesús Montcada, i clàssics medievals com Ramon Llull i Joanot Martorell. D'aquest darrer s'ha iniciat la publicació de la versió portuguesa de Tirant Lo Blanc en tres volums, dos dels quals van aparèixer el 2015 i el 2017, mentre que el tercer encara és pendent de publicació.
L'any 2018 la Fundació Ramon Llull, en la seva setena edició que va tenir lloc a Andorra, va fer entrega del Premi Internacional Ramon Llull, concedint a Guerra el Premi de Traducció Literària, dotat amb 4.000 euros.

## Referències

* ↑ «Premis Internacionals Ramon Llull 2018. Dossier de premsa: Premi Ramon Llull de Traducció Literària: Artur Guerra». Fundació Ramon Llull. [Consulta: 7 octubre 2019].
* ↑ «Maria Delgado, Artur Guerra y Christer Laurén, Premis Internacionals Ramon Llull». La Vanguardia, 23-11-2018 [Consulta: 7 octubre 2019].
* ↑ «Premis Ramon Llull a la difusió de la cultura catalana des de l'estranger. L'acadèmica anglesa Maria Delgado, el traductor portuguès Artur Guerra i el lingüista finlandès Christer Laurén, premiats de la setena edició». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 23-11-2018 [Consulta: 7 octubre 2019].
# La Chinoise

La Chinoise és una pel·lícula francesa de Jean-Luc Godard, estrenada el 1967.

## Argument

Quatre joves passen les seves vacances d'estiu en un pis que els han prestat. Volen canviar el món pel comunisme, i també pel terrorisme…
En aquest relat premonitori dels esdeveniments del Maig del 1968, Jean-Luc Godard descriu una banda d'estudiants, que, ben instal·lats en un còmode pis, discuteixen sobre el pensament de Mao Zedong i la manera millor de fer triomfar les seves idees a França.

## Repartiment

* Anne Wiazemsky: Véronique
* Jean-Pierre Léaud: Guillaume
* Michel Semeniako: Henri
* Juliet Berto: Yvonne
* Lex De Bruijn: Kirilov
* Omar Diop: Omar
* Francis Jeanson: ell mateix

## Premis

* Gran Premi del Jurat, Festival Internacional de Cinema de Venècia 1967

## Referències

* ↑ «La chinoise». The New York Times.

## Enllaços externs

* La Chinoise '98 (vídeo de 48 minuts de durada]
# Vasas Sport Club

El Vasas Sport Club és un club d'esport hongarés, de la ciutat de Budapest. Va ser fundat el 1911 per l'Associació Hongaresa de Treballadors de l'acer, d'on li ve el nom, que en hongarés significa "algú que treballa amb metalls". Actualment juga a la primera divisió de la lliga hongaresa.

## Història

Evolució del nom:
* 1911-1925: Vas-és Fémmunkások Sport Clubja
* 1926-1943: Vasas SC
* 1943-1944: Nemzeti Nehézipari Munkások Kinizsi SC
* 1944-1949: Vasas SC
* 1949-1957: Budapesti Vasas SC
* 1957-2003: Vasas SC
* 2003-2009: Budapesti Vasas SC
* 2009-avui: Vasas SC

## Palmarès
### Tornejos nacionals

* Lliga hongaresa (6): 1957, 1961, 1962, 1965, 1966, 1977
* Copa d'Hongria (4): 1955, 1973, 1981, 1986

### Tornejos internacionals

* Copa Mitropa (7): 1956, 1957, 1960, 1962, 1965, 1970, 1983

## Jugadors històrics

* László Kubala
* Franz Platko
* Gusztáv Sebes
* Gyula Lóránt
* Rudolf Illovszky
* Kálmán Mészöly
* Pál Berendi

## Seccions

La secció de futbol és una de les 15 de les que desposa el Vasas Sport Club. A part del futbol, el club compta actualment amb les següents seccions:
* Waterpolo
* Handbol
* Voleibol
* Lluita
* Boxa
* Esgrima
* Tennis
* Atletisme
* Escacs
* Bàsquet
* Esquí
* Patinatge sobre gel
* Rem
* Touring

## Referències

* ↑ «Klub történet» (en hongarés). Vasas SC. [Consulta: 28 maig 2022].
* 1 2 «Vasas SC» (en anglès). HungarianFootball.com. Arxivat de l'original el 18 de maig 2022. [Consulta: 28 maig 2022].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (hongarès)
# Puntius banksi

Puntius banksi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Malàisia i Indonèsia.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lambert, Derek J.: Freshwater Aquarium Fish. Chartwell Books, Edison, Nova Jersey, Estats Units. Any 1997. ISBN 0-7858-0867-1.
* Mills, Dick: The Bumper Book of Tropical Aquarium Fishes (2a edició). Interpet Publishing. Any 2002. ISBN 1842860747.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ng, H.H. i H.H. Tan, 1999. The fishes of the Endau Drainage, Peninsular Malaysia with descriptions of two new species of catfishes (Teleostei: Akysidae, Bagridae). Zool. Stud. 38(3):350-366.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Centre Social (Torroella de Fluvià)

El Centre Social és un edifici de Torroella de Fluvià (Alt Empordà) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat situat a la plaça Municipal, apocs metres de lAjuntament. És un edifici de planta rectangular, de dos pisos, amb teulat a quatre vessants. L'accés, al que s'accedeix a través de dos graons de totxo, el té en un lateral, ja que la façana que dona a la plaça trobem tres finestres rectnagulars a cada planta Emn aquests afaçana hi ha en mosaic l'escult del poble. Tota la façana està arremolinada i pintada de color groc, excepte les obertures que estan emmarcades amb un color vermellós.

## Referències

* ↑ «Centre Social». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 octubre 2017].
# Mazorita

La mazorita és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de la tuïta.

## Característiques

La mazorita és un fosfat de fórmula química Ba₃(PO₄)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2022, i publicada a mitjans de 2023. Cristal·litza en el sistema trigonal.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Musue d'Història Natural de Berna (Suïssa), amb el número d'inventari: nmbe 44297.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta en un jaciment a la conca de l'Hatrurim, dins el Consell Regional de Tamar (Districte del Sud, Israel). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Mazorite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 octubre 2022].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 73». European Journal of Mineralogy, 35, 3, 19-06-2023, pàg. 397–402. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-35-397-2023 [Consulta: 4 juliol 2023].
* ↑ Juroszek, Rafał; Galuskina, Irina; Krüger, Biljana; Krüger, Hannes; Vapnik, Yevgeny; Kahlenberg, Volker; Galuskin, Evgeny «Minerals with a palmierite-type structure. Part I. Mazorite Ba3(PO4)2, a new mineral from the Hatrurim Complex in Israel». Mineralogical Magazine, 87, 5, 01-10-2023, pàg. 679–689. DOI: https://doi.org/10.1180/mgm.2023.57 [Consulta: 15 març 2024].
# Tiburoneros

Tiburoneros és una pel·lícula mexicana de 1962 del director Luis Alcoriza.

## Producció

Tiburoneros està basada en la vida de pescadors de taurons que el director Luis Alcoriza va conèixer en els seus viatges per Mèxic. Basant-se en les històries d'aquests pescadors, Alcoriza escriu el guió de Tiburoneros i comença a filmar la pel·lícula del 26 d'abril al 31 de maig de 1962 en la costa de Tabasco, en la capçalera municipal de Centla, Frontera i al Districte Federal de Mèxic. La pel·lícula es va estrenar el 23 de maig de 1963 al cinema Alameda.

## Repartiment

* Julio Aldama com Aurelio Gómez.
* Dacia González com Manela.
* Niño David del Carpio com Pigua.
* Tito Junco com Don Raúl.
* Amanda del Llano com Adela.
* Eric del Castillo com El Costeño.
* Alfredo Varela, Jr. com Chilo.
* Noé Murayama com Román.
* Enrique Lucero com Rubén.
* Conchita Gentil Arcos com Mare d'Aurelio.
* Mario Zebadúa "Colocho" com El Tuerto
* Amado Zumaya com Rodolfo.
* Aurora Clavel com Esposa de Rubén.
* Irma Serrano com Rosa.
* Sadi Dupeyrón com Pedro.
* Yolanda Ortíz com filla gran d'Aurelio.
* Enrique de la Peña
* Blanca Delia Hermosillo

## Sinopsi

Aurelio és un "tiburonero", o pescador de taurons. Aurelio treballa molt per a enviar diners a la seva família a la ciutat i mantenir Manela, la seva jove amant en la costa. La seva vida a la costa és bona ja que és considerat el millor tiburonero de la regió. Per ajudar a la família de Manela, ell li dona al pare i al germà de Manela un pot de pesca i xarxes perquè ells també puguin mantenir-se a canvi que el deixin relacionar-se amb Manela. Després descobreix que el seu compare està robant de la seva pesca. Aurelio el colpeja però es penedeix i crida a un metge. Addicionalment, Manela s'enfada amb Aurelio perquè ell no li compra un collaret que ella vol i per tant, ella es talla el cabell el dia del seu aniversari. Aurelio contacta amb la seva família a la ciutat i decideix vendre el seu vaixell i tornar a la ciutat amb la seva família, que el pressiona perquè torni. Troba una proposta per un negoci de transports que li assegura un futur, però no sap com manejar-se a la ciutat, a més de que no ser feliç, per la qual cosa decideix tornar a la costa a fer el que veritablement estima, ser tiburonero.

## Premis

En 1963 Luis Alcoriza va guanyar el premi al millor argument en el Festival Internacional de Cinema de Mar del Plata gràcies a aquest film.

## Referències

* ↑ Quinto centenario del descubrimiento de América, pàg. Página desprendible en archivo A-01458 del Centro de Documentación de la Cineteca Nacional de México.
* ↑ Ayala Blanco, Jorge. Cartelera Cinematográfica 1960-1969, p. 184-187.
* ↑ «Festival Cinematográfico Internacional de Mar del Plata - Del 13 al 23 de marzo de 1963» (en español). [Consulta: 14 febrer 2015].

## Enllaços externs

* Tiburoneros a YouTube
# StarCraft (saga)

StarCraft és una franquícia multimèdia de ciència-ficció militar creada per Chris Metzen i James Phinney, propietat de Blizzard Entertainment. La saga se centra en una lluita galàctica per la dominació entre tres espècies—els adaptables i mòbils terrans, els insectaris zerg, i els enigmàtics protoss—en un indret distant de la Via Làctia conegut com el Sector Koprulu a principis del segle XXVI. La franquícia va debutar amb el videojoc StarCraft en 1998. Des d'aleshores ha crescut per incloure uns altres jocs, així com vuit novel·litzacions, dos articles d'Amazing Stories, un joc de tauler, i altres llicències de marxandatge com figures col·leccionables o joguets.

## Enllaços externs

* StarCraft - Lloc web oficial
* Lloc web a facebook de StarCraft (anglès)
# La petita i el bon companyó

La petita i el bon companyó és un quadre de Francesc Gimeno i Arasa dipositat al Museu de Montserrat, el qual fou pintat l'any 1891.

## Context històric i artístic

Nascut a Tortosa l'any 1858, fill d'una família pagesa, Francesc Gimeno s'establí a Barcelona el 1880 però, esperonat per Clotilde Cerdà i Bosch (filla de l'urbanista Ildefons Cerdà), es traslladà a Madrid, on estudià a l'Escuela Superior de Bellas Artes i fou deixeble de Carlos de Haes, pintor belga creador de la moderna pintura paisatgística castellana. Aquests ensenyaments, i l'estudi directe de Velázquez al Museu del Prado, van fer la pintura de Gimeno diferent de la pintura catalana del seu temps. Extraordinàriament hàbil en la captació de la realitat visual, va arribar a ésser un dels pintors més personals de l'època, amb connotacions clarament expressionistes. Gimeno visqué apartat dels artistes i escriptors, dedicant molt temps a l'ofici de pintor de parets del qual vivia i conreant el seu art només de matinada, abans d'anar a treballar, o a la nit, en tornar a casa.

## Descripció

És un retrat extraordinari de la filla de Francesc Gimeno, en l'ambient auster, gairebé sòrdid, que expressen la gorra de cop per terra, la trona obra d'un fuster barat, i els peus descalços de la criatura a punt d'arrencar el plor. En contrast, la mirada tan expressiva i intel·ligent del gos mostra fins a quin punt Gimeno assolí la plenitud del domini de la vida. Aquesta pintura a l'oli sobre tela, justament cèlebre, prova també que era un gran mestre en el tractament de la claror i l'expressió de l'espai. La seua pintura feta de pinzellades soltes, de traços llargs i tortuosos, recorda la manera de Frans Hals, i el seu domini del negre, la de Velázquez.

## Referències

* 1 2 3 Barral, Xavier i Vicens, Francesc, 2002. 100 Obres de Pintura Catalana. Editorial Pòrtic, Barcelona. ISBN 8473067908. Pàgs. 156-157.

## Enllaços externs

* Museu de Montserrat (català)
* Tria33 - TV3 (català)
# Val-Suzon

Val-Suzon és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat.
# Puntius binotatus

Puntius binotatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Myanmar, Tailàndia (riu Mekong) i Indonèsia.
Els mascles poden assolir els 20 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Rainboth, W.J., 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, Roma, Itàlia. 265 p.
* ↑ Baird, I.G., V. Inthaphaisy, P. Kisouvannalath, B. Phylavanh i B. Mounsouphom, 1999. The fishes of southern Lao. Lao Community Fisheries and Dolphin Protection Project. Ministry of Agriculture and Forestry, Laos PDR.161 p.
# Casa al carrer del Forn, 12-14 (Caldes de Montbui)

Casa al carrer del Forn, 12-14 és una obra de Caldes de Montbui (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'una construcció entre mitgeres. La solució simètrica en doble porta de la façana fa pensar que originàriament eren dos habitatges, però de fet l'edifici era una sola casa que estava partida en la planta baixa i en un dels dos costats, possiblement hi havia un taller o una botiga. Actualment són dos habitatges d'una alçada de planta baixa i pis.
L'edifici té una estructura de parets de càrrega, amb els forjats unidireccionals de biguetes. Possiblement la coberta és plana i transitable. La façana principal està formada per quatre eixos vertical que ordenen els forats. És simètrica respecte un eix central, amb un component força horitzontal, donat per les proporcions de la façana, i per les línies marcades per la cornisa i la balconada. Els forats són força similars i d'unes proporcions verticals. El primer pis està format per quatre forats iguals, relligats de dos en dos per unes balconades.
A la planta baixa els forats centrals són dues finestres i els laterals són portes d'entrada a l'habitatge. El remat de l'edifici està format per una motllura clàssica i per un petit muret amb decoracions a la seva part superior, que a l'arribar a la part central de l'edifici adopta una major alçada, amb ornaments més rics que marquen clarament l'eix central de la façana. Hi ha una clara separació de la primera i segona planta, formada per una potent línia d'ombra creada per la cornisa. El material és de pedra natural i artificial en diferents elements arquitectònics i les baranes de ferro de fosa. Els acabats de la façana són estucats, imitant l'especejament de pedra. A la planta baixa l'especejament és més gran, marcant soles les juntes horitzontals. Els forats estan emmarcats per un petit realçat estucat.

## Història

Pertanyia a Cal Sanmartí a finals del segle passat. La suposada època de la seva construcció queda evidenciada per la inscripció que hi ha en el petit frontó que marca l'eix central de simetria de la façana, que fa referència a l'any 1892.
Es troba al bell mig del centre històric de Caldes, en un dels carrer més tradicionals del poble. No ha canviat mai de nom al llarg del temps (des de finals del segle xiii), i es creu que li ve de l'existència d'un forn comunal dels jueus. Antigament, part d'aquest carrer es deia "d'en Porcell", nom d'una família rica, propietària de ramats de bens i que tenia els seus corrals en aquest carrer. Carrer d'origen i traçat medieval. L'arquitectura predominant és de cases entre mitgeres de planta baixa i dues plantes, construïdes principalment al llarg del segle XX i XIX, i amb una gran heterogeneïtat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa al carrer del Forn, 12-14». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2016].
# Matías Kranevitter

Claudio Matías Kranevitter (San Miguel de Tucumán, Argentina, 21 de maig de 1993) és un futbolista professional argentí format a les files del River Plate, i que juga actualment al CF Monterrey.

## Trajectòria
### Atlético de Madrid

L'estiu del 2015 es va oficialitzar el seu fitxatge per l'equip matalasser. Kranevitter va signar un contracte per cinc anys i va continuar cedit al River fins a finals d'any. Aquest era un requisit de l'equip argentí perquè el jugador pogués jugar, d'aquesta manera, el Mundial de clubs. Va debutar amb l'equip madrileny el 6 de gener de 2015, en l'anada dels vuitens de final de la Copa del Rei contra el Rayo Vallecano, va disputar els 90 minuts. El seu debut en Lliga, però, es va fer esperar i no va ser fins al 14 de febrer del 2016, quan va substituir Fernando Torres en un partit contra el Getafe CF.

### Selecció argentina

El 24 d'agost del 2015 es va fer oficial la seua primera convocatòria amb la selecció argentina. El 'Tata' Martino el va convocar a causa de les diverses baixes que tenia el combinat albiceleste.

## Referències

* ↑ «Kranevitter, la promesa de River, que era caddie de golf para ayudar a su familia» (en castellà). canchallena.com, 05-07-2013. Arxivat de l'original el 2015-08-10. [Consulta: 1r setembre 2015].
* ↑ «El Atlético de Madrid ficha a Matías Kranevitter» (en castellà). Diari Sport, 28-08-2015. [Consulta: 1r setembre 2015].
* ↑ «Augusto y Kranevitter cumplieron en su debut» (en castellà). Marca, 07-01-2016. [Consulta: 18 febrer 2016].
* ↑ «Kranevitter debuta en Liga: "Mejoraré sumando minutos"» (en castellà). Diari AS, 14-02-2016. [Consulta: 18 febrer 2016].
* ↑ «Kranevitter y Emmanuel Mas convocados con la Albiceleste» (en castellà). Marca, 24-08-2015. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Enllaços externs

* Estadístiques a Soccerway (castellà)
# Temporada del 2002 de pilota valenciana

Heus ací un resum de les principals competicions de Pilota valenciana jugades íntegrament o acabades l'any 2002.

## Professionals
### Escala i corda

| Competició | Campió | Subcampió |
| Circuit Bancaixa | Álvaro i Tino | Cervera i Solaz |
| Individual | Álvaro | Sarasol I |
| Trofeu Ciutat de Dénia | | |
| Trofeu Nadal de Benidorm | | |

### Frontó

| Competició | Campió | Subcampió |
| Obert d'Albal | | |
| Trofeu Platges de Moncofa | | |

### Galotxa

| Competició | Campió | Subcampió |
| Trofeu Moscatell | | |

### Raspall

| Competició | Campió | Subcampió |
| Campionat Individual | Waldo | Armando |
| Campionat per equips | Carlos i Francisco | Waldo i Vilare |
| Trofeu Gregori Maians | | |
| Trofeu Mancomunitat de municipis de la Safor | | |

## Aficionats
### Escala i corda

| Competició | Campió | Subcampió |
| Lliga Caixa Popular | ?, ? i ? | ?, Santi i ? |

### Frontó

| Competició | Campió | Subcampió |
| Individual | Puchol | Pedro |
| Parelles | Quart de Poblet A | Quart de Poblet B |

### Galotxa

| Competició | Campió | Subcampió |
| El Corte Inglés | Godelleta | Borbotó |
| Interpobles | Pati Cafetí Massalfassar A | Yuste Massalfassar A |
| Supercopa | P.C. Massalfassar | CP Beniparrell |

### Llargues

| Competició | Campió | Subcampió |
| Lliga a Llargues d'Alacant | El Campello | |

#### Palma

| Competició | Campió | Subcampió |
| Lliga a Palma | | |

### Raspall

| Competició | Campió | Subcampió |
| Autonòmic de Raspall al carrer | Aielo de Malferit | Tavernes de la Valldigna |
| Autonòmic de Raspall en trinquet | Xeraco | L'Olleria |

## Internacionals

| Competició | Campió |
| Campionats Internacionals de Pilota |
| IV Mundial de Pilota a Mà |
| Frontó internacional | Selecció Valenciana de Pilota |
| Joc internacional | Selecció Valenciana de Pilota |
| Llargues | Selecció Valenciana de Pilota |
| Precedit per: Temporada del 2001 de pilota valenciana | Temporada del 2002 de pilota valenciana 2002 | Succeït per: Temporada del 2003 de pilota valenciana |