OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hexachordum Apollinis

Hexachordum Apollinis (PWC 193-8, T211-6, PC 131-6, POP 1-6) és una col·lecció de música per a teclat de Johann Pachelbel, publicat el 1699. Es compon de sis àries amb variacions, amb temes originals, i és generalment considerada com una de les millors obres de Pachelbel. La col·lecció inclou un prefaci en el qual Pachelbel dedica l'obra a Dietrich Buxtehude i Ferdinand Tobias Richter i discuteix breument la naturalesa de la música.
Va ser una obra escrita per Johann Pachellbel, que ell va ser un compositor amb nacionalitat alemana i només escrivia amb l'estil del barroc.

## Anàlisi

La col·lecció conté sis àries amb variacions, totes sobre temes originals, seculars. La pràctica de compondre variacions de temes originals era relativament nou (una instància anterior la Aira detta la Frescobalda de Girolamo Frescobaldi del Secondo libro di toccate de 1627; dels contemporanis de Pachelbel Bernardo Pasquini va ser un dels principals exponents d'aquesta tendència), i Pachelbel va ser dels primers a Europa en explorar la forma. El pla general de Hexachordum Apollinis és el següent:
| Peça | Clau | Nombre de variacions |
| Aria Prima | D minor (Dorian) | 6 |
| Aria Secunda | E minor | 5 |
| Aria Tertia | F major | 6 |
| Aria Quarta | G minor (Dorian) | 6 |
| Aria Quinta | A minor | 6 |
| Aria Sexta Sebaldina | F minor | 8 |

## Referències

* ↑ «Pachelbel Hexachordum Apollinis». [Consulta: 15 febrer 2016].
* ↑ Apel, p. 658.

## Bibliografia

* Apel, Willi. 1972. The History of Keyboard Music to 1700, pp. 658–9. Translated by Hans Tischler. Indiana University Press. ISBN 0-253-21141-7. Originally published as Geschichte der Orgel- und Klaviermusik bis 1700 by Bärenreiter-Verlag, Kassel.
* Aria Quinta per òrgan
* La cinquena Ària de 'Hexachordum Apollinis' (1699) interpretat per Tibor Pinter al conjunt de la mostra de l'òrgan de Smecno, República Txeca construït c.1587.
* Aria Sexta per òrgan
* La sisena Ària (Ària Sebaldina) de 'Hexachordum Apollinis' (1699) interpretat per Tibor Pinter al conjunt de la mostra de l'òrgan de Zlata Corona, República Txeca construït 1699.
# Hystrix javanica

Hystrix javanica és una espècie de mamífer rosegador de la família dels porcs espins del Vell Món. És endèmic d'Indonèsia, on se'l troba a les illes de Java, Bali, Sumbawa, Flores, Lombok, Madura i Tonahdjampea. El seu hàbitat natural són les planes, on viu en zones secundàries o degradades. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Lunde, D.; Aplin, K. Hystrix javanica. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 21 gener 2015.
# International Lunar Network

La International Lunar Network o ILN va ser una proposta d'una xarxa d'estacions de superfície lunar que serien construïdes pels Estats Units i els altres països que van sortir d'espai en el 2010. Cadascuna d'aquestes estacions actuaria com a node en una xarxa geofísica lunar. En última instància, aquesta xarxa podria comprendre 8-10 o més nodes que funcionarien simultàniament. Cada node tindria un mínim de dues capacitats principals. Aquestes capacitats inclouen sensors sísmics, sensors de flux de calor i retroreflectors làser, i serien específics per a cada estació. Com que es preveia que alguns nodes estiguessin ubicats a la cara oculta de la Lluna, la NASA hauria contribuït amb un satèl·lit de transmissió de comunicacions al projecte. Els nodes individuals llançats per diferents organismes espacials podrien haver dut a terme experiments addicionals i únics per estudiar la ciència lunar local o global. Aquests experiments podrien incloure instruments atmosfèrics i de pols, investigacions de física de plasma, instruments astronòmics, perfils electromagnètics de regolita i l'escorça lunar, geoquímica local i demostracions d'utilització de recursos in situ.

## Història

El 24 de juliol de 2008 es va celebrar una reunió de les agències espacials del Canadà, França, Alemanya, Índia, Itàlia, Japó, la República de Corea, el Regne Unit, i els Estats Units a la Lunar Science Institute de la NASA, ubicat al Centre d'Investigació Ames. Durant la reunió, els representants de les nou agències espacials van debatre sobre la cooperació a la ILN i van acordar una declaració d'intencions com a primer pas en la planificació. La Science Mission Directorate (SMD) de NASA i Exploration Systems Mission Directorate (ESMD) van acordar proporcionar dos parells de nodes (estacions terrestres) per a aquesta xarxa

## Carrega útil

Inclouen les càrregues científiques previstes:
* sismòmetres
* magnetòmetres
* retroreflectors làser
* sondes tèrmiques del subsòl

## Estat

La xarxa no va ser desenvolupada. Els primers dos nodes van ser suggerits per ser llançats el 2013 i 2014, amb el segon parell llançat en algun moment entre 2016 i 2017.

## Referències

* ↑ «International Lunar Network». Arxivat de l'original el 2008-04-21.
* ↑ https://re.grc.nasa.gov/compass/overview/past-designs/2008-designs/international-lunar-network-iln/ Arxivat 2016-12-16 a Wayback Machine.
* ↑ «NASA Hosts International Meeting for Lunar Science Discussions». Arxivat de l'original el 2017-07-06. [Consulta: 12 agost 2008].

## Enllaços externs

* Pàgina web de la Missió Arxivat 2015-04-04 a Wayback Machine.
# Hostal de Guilanyà

Hostal de Guilanyà és una masia situada al municipi de Navès, a la comarca catalana del Solsonès.
# Igotz Garde Gómez

Igotz Garde Gómez (Barañain, 31 d'octubre de 1981) és un futbolista navarrès ja retirat, que ocupava la posició de defensa.

## Trajectòria

Comença a militar en diferents equips navarresos, com el Lagunak, l'Aoiz i el Peralta, fins que ingressa a les files del CA Osasuna, que l'incorpora al seu conjunt filial. El quadre de Pamplona el cediria a la UE Atlètica Gramanet.
A la campanya 07/08 segueix a l'Osasuna B, però arriba a ser convocat amb el primer equip, encara que no debuta a primera divisió, ja que una lesió va tallar la seua progressió.
Sense continuïtat a l'Osasuna, a l'estiu del 2008 marxa al Granada CF, de Segona B. El conjunt andalús el cediria a la UE Sant Andreu el 2009. Eixe mateix any, marxa a un altre equip català, el CF Badalona.

## Referències

* ↑ http://www.osasuna.es/dev/actualidad/ultimasnoticias/igotz-garde-ha-recibido-esta-manana-el-alta-medica Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.ideal.es/granada/20080709/deportes/futbol-provincial/igotz-garde-nuevo-jugador-200807091941.html
* ↑ http://www.esfutbol.net/?action=read&idnotizia=39273

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Igram

Igram és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Bratislava, a l'extrem occidental del país, prop de la frontera amb Àustria.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1242.
# Igor Sergei Klinki

Igor Sergei Klinki (Ігор Сергій Клинки), (Kíiv, Ucraïna, 10 d'octubre de 1959) poeta i escriptor argentí.
Deixa la seva ciutat natal als 10 anys, quan la seva família decideix instal·lar-se a Mar del Plata, Argentina. Va estudiar les carreres d'arquitectura i periodisme, sense completar cap d'elles, donat que, el 1978, perseguit per la dictadura militar instaurada dos anys abans, es veu obligat a exiliar-se a Barcelona, Espanya. Torna a Mar del Plata el 1983 i s'estableix definitivament. Ha estat president de la "Fundación de Poetas" i director del seu òrgan de difusió, "La Blinda Rosada", des de 1995 fins al 2004. A l'obra de Klinki tot és motiu de dubte, desafecció i confrontació, una recerca incessant de noves alternatives existencials en què, parafrasejant a Dylan Thomas, la mort no tingui domini. Els seus punts de vista són inesperats, motiu pel qual resulta impossible intentar cap classificació estilística. La seva poesia, hilarant i sovint als límits de l'absurd, recorre espais històrics tancats fins a desembocar en una visió caòtica de la realitat. Actualment, es dedica a la realització de projectes audiovisuals en què, mitjançant la inserció d'elements propis de la ciència-ficció en estructures clàssiques, desenvolupa la seva concepció nihilista i anàrquica del món. Ha publicat sota diversos pseudònims: Rafael San Martín, Jan van der Chucky, María Fernanda Celtasso, Antoine Jossé, Roberto Escoda, Sergei Daviau i altres.

## Obres

* Abans del meu suïcidi, poesia, 1969.
* Els núvols, teatre, 1971.
* Poemes de l'endemà , poesia, 1976.
* El deshabitant, novel·la, 1979.
* Free Moscow, historieta, 1981.
* El somni del vent, poesia, 1993.
* No tractis d'entendre, llibre d'artista, 1994.
* Portes per a Julieta, poesia, 1995.
* Ciutat sense nom, poesia, 1997.
* La tormentat, col·lecció de deu llibres virtuals, poesia, 1999.
* Els dies i els dies, col·lecció de trenta-tres llibres, poesia, 1973 al 2000.
* De l'últim país que vaig visitar, manifest precromàtic, 2000.
* O, text experimental sobre ¿Tener o ser? de Erich Fromm, 2000.
* Vint-i-vuit, poesia, 2000.
* La impossibilitat d'estimar, assaig, 2001.
* La dificultat de ser dona, assaig, 2002.
* Un gos anomenat Laura Ibáñez, guió cinematogràfic, 2003.
* Vint poemes para ser llegits al llit amb mi, poesia, 2003.
* Primer octubre després, poesia, 2004.
* El coneixement. Deconstrucció, assaig, 2005.
* Diari d'un deshabitant, història ficció, 2005.
* Mai tan a prop va carregar el lluny, assaig sobre Jean-Luc Godard, 2006.
* El sol brilla per als maleïts, poesia, 2006.
* Filosofia per a la resistència, assaig, 2006.
* La naturalesa del joc, assaig, 2006.
* Dona bonica, autobiografia, 2006.
* Drowsih, guió cinematogràfic, 2006.
* Carrousel des mandibules, guió cinematogràfic, 2007.
# Ingrid Parent

Ingrid Parent és una bibliotecària canadenca que va ser presidenta de la Federació Internacional d'Associacions i Institucions Bibliotecàries entre 2009 i 2011.

## Biografia

Parent va ser bibliotecària universitària a la Universitat de la Colúmbia Britànica entre 2009 i 2016. Entre 1994 i 2004 va ser directora general d'Adquisicions i Serveis Bibliogràfics a l'antiga Biblioteca Nacional del Canadà, abans de convertir-se en l'assistent adjunta del ministre de Patrimoni Documental, Biblioteca i Arxius del Canadà, responsable del desenvolupament, descripció i preservació del patrimoni documental del Canadà, de 2004 a 2009.
Parent ha representat el Canadà a la Federació Internacional d'Associacions de Biblioteques i Biblioteques - IFLA. El juny de 2009, l'IFLA va anunciar que Parent havia estat elegida presidenta electa per al període 2009-2011 i presidenta per al període 2011-2012, amb 895 vots. L'altre candidat, el mexicà Jesús Lau, va obtenir 844 vots.
És la segona bibliotecària de la UBC que ha tingut una carrera a escala nacional després de William Kaye Lamb.

## Referències

* ↑ «Melody Burton Appointed Interim University Librarian at University of British Columbia» (en anglès). Association of Research Libraries. [Consulta: 27 gener 2020].
* ↑ http://www.ifla.org/en/news/results-of-the-election-of-president-elect-2009
# Ishigaki (ciutat)

Ishigaki (石垣市, Ishigaki-shi, yaeyama i okinawenc: Ishigachi) és una ciutat de la prefectura d'Okinawa, al Japó. Inclou l'illa Ishigaki i les illes Senkaku.
Fou fundada originalment com a Yaeyama el 1908. Fou reanomenada Ishigaki el 1914, i creixé fins a convertir-se en vila el 1926. El 10 de juliol de 1947 esdevingué ciutat. El 2015 tenia una població estimada de 48.927 habitants. És el centre polític, cultural i econòmic de les illes Yaeyama.
Està situada a l'illa homònima, que està envoltada per un escull de coral. El punt més alt de la ciutat és el mont Omotodake amb 526 metres.

## Referències

* ↑ http://www.es.emb-japan.go.jp/politicaexterior/territory/senkaku/question-and-answer.html Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* ↑ «Population of Cities» (XLS) (en japonès). Statistics Bureau of Japan, 01-01-2015.

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament d'Ishigaki (japonès)
# Ishikari

Ishikari (石狩市, Ishikari-shi) és una ciutat i municipi de la subprefectura d'Ishikari, a Hokkaido, Japó. Ishikari, municipi que dona nom a la subprefectura on es troba, és el 15é municipi més poblat de Hokkaido i es troba a l'àrea metropolitana de Sapporo. La seua població el 2019 va ser de 58.289 persones.

## Geografia

El municipi d'Ishikari es troba al nord de la subprefectura del mateix nom. Limita al sud amb la ciutat i capital subprefectural, Sapporo. A l'oest es troba la mar del Japó i, en concret, el golf d'Ishikari amb el seu port. Al nord limita amb el municipi de Mashike, a la subprefectura de Rumoi i a l'est amb els municipis de Tōbetsu, a la mateixa subprefectura i Shintotsukawa, a la subprefectura de Sorachi.

## Història
### Cronologia

* 1902: Es funda el municipi d'Ishikari.
* 1907: Ishikari absorbeix la vila de Hanakawa.
* 1996: Ishikari es promocionada a l'status de ciutat.
* 2005: Els municipis d'Atsuta i Hamamasu són absorbits per Ishikari.

## Administració
### Assemblea municipal

La composició del ple municipal d'Ishikari és la següent:
| Partit | Partit | Regidors |
| Grup Ishisei | PLD | 7 / 22 |
| Assemblea Ciutadana Reformista | PDC | 6 / 22 |
| Partit Comunista del Japó | PCJ | 3 / 22 |
| Kōmeitō | KMT | 2 / 22 |
| Independents | | 2 / 22 |
| Escons vacants | | 0 / 22 |

### Alcaldes

En aquesta taula només es reflecteixen els alcaldes democràtics, és a dir, des de l'any 1947. Cal recordar que la ciutat d'Ishikari es fundà l'any 1996.
| Període | Alcalde | Partit |
| 1996-1999 | Eiji Saitō | Ind |
| 1999-2019 | Katsusuke Taoka | Ind |
| 2019- | Tatsuyuki Katō | Ind |

## Demografia

Ishikari va començar a créixer demogràficament a la dècada de 1980, una miqueta més tard que la resta de municipis del seu entorn, que ho feren als 1950, 1960 o inclús 1970 per la incipient expansió de Sapporo. Ishikari no només és una ciutat dormitori de Sapporo vivint treballadors que es desplacen tots els dies a la capital i alguns campus de les universitats de Hokkaido, sinó que és un port pesquer i de mercaderies de relativa importància per a l'abastiment de la capital. No obstant això, des de mitjans de la dècada dels 2000 la població d'Ishikari ha anat entrant en creixement negatiu, tot i que es pot dir que es manté estable.
Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 | 2010 | 2020 |
| 21.201 | 20.363 | 17.782 | 24.762 | 23.028 | 20.487 | 40.783 | 53.143 | 59.734 | 59.443 | 58.289 |

## Ciutats agermanades

* Campbell River, Colúmbia Britànica, Canadà (1983)
* Vànino, krai de Khabàrovsk, Rússia (1993)
* Pengzhou, província de Sichuan, RPX (2000)
* Wajima, prefectura d'Ishikawa, Japó (2012)
* Onna, prefectura d'Okinawa, Japó (2013)

## Referències

* ↑ http://www.city.ishikari.hokkaido.jp/soshiki/gikai/3112.html
* ↑ Outline of Ishikari
# Unió Cívica de l'Uruguai

La Unió Cívica de l'Uruguai, abreujada UCU, fou un partit polític uruguaià de tendència socialista cristiana i conservadora. La primera convenció del partit, en la qual es va aprovar la carta orgànica i els principis que regirien la seva doctrina i la seva acció, va tenir lloc el 1912.
La UCU, que defensava els valors cristians, va sorgir com un moviment contrari al govern del militar Máximo Santos. El primer diputat que en va obtenir va ser Joaquín Secco Illa el 1920. Unes dècades després, durant els anys 1950, va aparèixer un moviment encapçalat per la Joventut Demòcrata Cristiana (JDC) i pel Moviment Social Cristià (MSC), amb el propòsit de modernitzar la UCU, la qual cosa va succeir el 1962 quan el partit va passar a ser conegut sota el nom de Partit Demòcrata Cristià.
El 1971 una part del PDC va decidir unir-se al Front Ampli, mentre que l'altra va crear el seu propi partit sota el nom d'Unió Radical Cristiana (URC), organitzant-ne nous plans de govern i presentant-se a les eleccions d'aquest any.
El 1980 la URC es va convertir en l'actual Unió Cívica.

## Referències

* 1 2 (castellà) Unió Cívica: Breu ressenya històrica
# Jenny Door

Jenny Door (Viena, 20 de març de 1879 - 1902) va ser una actriu i cantant de teatre austríaca.

## Biografia

Jenny, filla del conegut professor de piano Anton Door, va prendre lliçons d'Aurelie Wilczek i Rosa Bromeisl i va rebre la seva formació dramàtica d'August Stoll.
Va trobar el seu primer compromís al teatre "Friedrich Wilhelmstädtisches" de Berlín, on va debutar com a "Fabia" al Tugendring fins al 1900 i va aconseguir un èxit decisiu en aquest i el següent paper de "Princesa" a Damenschneider (El sastre de dones).
A la jove artista li agradava la seva naturalitat, la seva plata brillant, la seva veu ben entrenada, la seva gràcia en el moviment i el joc i el seu aspecte escènic alt i elegant. Tot i la seva joventut, ja va omplir perfectament el tema de la primera cantant d'opereta femenina.

## Bibliografia

* Ludwig Eisenberg: Großes biographisches Lexikon der Deutschen Bühne im XIX. Jahrhundert. Verlag von Paul List, Leipzig 1903, S. 208, (Textarchiv – Internet Archive).

## Aclariment

Eisenberg Lexicon cover - cutout.png. Aquest article es basa en un text de domini públic del gran lèxic biogràfic de l'escenari alemany del segle xix de Ludwig Eisenberg, edició de 1903.
# Lichères

Lichères és un municipi francès situat al departament del Charente i a la regió de la Nova Aquitània a cavall del riu Charanta. L'any 2017 tenia 87 habitants.
Un primer esment Licheriis data del 1328, derivat del baix llatí lescheriae, significaria un indret pantanós am opulència de joncs. Un explicació alternativa seria un origen germànic de * liska, en vell francès lesche, que significa el gènere dels càrex, igualment un gènere de plantes a qui li agraden les zones pantanoses. Això correspon al lloc, on el Charanta es devideix en multiples braços amb molts illots i prats humids de ribera.

## Demografia

El 2007 la població era de 87 persones. Hi havia 40 famílies, i 67 habitatges (42 habitatges principal, 20 segones residències i 5 desocupats).

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 53 persones, 43 eren actives i 10 eren inactives. El 2000 hi havia quatre explotacions agrícoles.

## Referències

* ↑ de Blaye, Guillaume; Nanglard, Jean (ed.). Livre des fiefs de Guillaume de Blaye, évêque d'Angoulême [« Liber feodorum »] (en llatí, francès). tom 5. reedició de 1905. Société archéologique et historique de la Charente, 1273, p. 39 [Consulta: 4 desembre 2020].
* ↑ Dauzat, Albert; Rostaing, Charles. Dictionnaire étymologique des noms de lieux en France (en frqncès). 2e édition revue et complétée., p. 393. ISBN 2-85023-076-6.
* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
# Paràlisi flàccida

La paràlisi flàccida és una manifestació clínica caracteritzada per debilitat o paràlisi junt amb una reducció del to muscular. Aquest trastorn pot ser causat per una malaltia o per un traumatisme que afecti els nervis associats amb la innervació dels músculs. Per exemple, si es tallen els nervis somàtics a un múscul esquelètic, el múscul exhibirà paràlisi flàccida. Aquesta situació pot arribar a ser fatal si s'afecten els músculs respiratoris, amb la possibilitat d'asfíxia.

## Causes

* Poliomielitis i altres virus.
* Botulisme
* Curare
* Lesions de les motoneurones inferiors: poliomielitis, mielitis transversa, síndrome de Guillain-Barré, encefalopatia per enterovirus, neuritis traumàtica, síndrome de Reye, etc.

### Pòlio i altres virus

El terme 'paràlisi flàccida aguda' ( 'AFP' ) s'utilitza sovint per descriure una paràlisi amb un inici sobtat, com podria ser el cas de la poliomielitis.
L'AFP és el signe més comú de la poliomielitis aguda, (sol donar-se durant els brots de poliomielitis). L'AFP també s'associa amb un nombre d'agents patògens incloent entre d'altres: els enterovirus, echovirus, adenovirus i el virus del Nil Occidental.

## Referències

* ↑ Alberta Government Health and Wellness (2005) Acute Flaccid Paralysis Public Health Notifiable Disease Management Guidelines.
* ↑ Saladin, Kenneth S. Anatomy & Physiology: The Unity of Form and Function. McGraw-Hill. 6th Edition. 2012.
* ↑ Anis-ur-Rehman, Idris M, Elahi M, Jamshed, Arif A «Guillain Barre syndrome: the leading cause of acute flaccid paralysis in Hazara division». J Ayub Med Coll Abbottabad, 19, 1, 01-01-2007, pàg. 26–8. PMID: 17867475.
* ↑ «Polioviruses and other enteroviruses isolated from faecal samples of patients with acute flaccid paralysis in Australia, 1996-2004». Journal of Paediatrics and Child Health, 42, 6, 01-06-2006, pàg. 370–6. DOI: 10.1111/j.1440-1754.2006.00875.x. PMID: 16737480.
# Paràlisi facial

La paràlisi facial és una paràlisi que afecta el nervi facial. La més freqüent (3/4 part dels casos) és la paràlisi de Bell, de causa desconeguda que només es pot diagnosticar per exclusió de causes greus identificables.

## Etiologia

* Central.
* Perifèrica
** Primària o idiopàtica, correspon a la paràlisi de Bell.
** Secundària o de causa detectable: infeccions, tumors, traumatismes. 1/4 part dels casos.

## Referències

* ↑ «El que cal saber de la paràlisi facial | enciclopedia.cat». [Consulta: 4 octubre 2024].
* ↑ Fuller, G; Morgan, C «Bell's palsy syndrome: mimics and chameleons.». Practical Neurology, 16, 6, 31-03-2016, pàg. 439–44. DOI: 10.1136/practneurol-2016-001383. PMID: 27034243.
* ↑ Dickson, Gretchen. Primary Care ENT, An Issue of Primary Care: Clinics in Office Practice. Elsevier Health Sciences, 2014, p. 138. ISBN 978-0323287173.
* Diccionari Enciclopèdic de Medicina
* Josef Finsterer. Management of peripheral facial nerve palsy. Eur Arch Otorhinolaryngol. 2008 July; 265(7): 743–752.
# Ourique

Ourique és un municipi portuguès, situat al districte de Beja, a la regió d'Alentejo i a la subregió de l'Baixo Alentejo. L'any 2004 tenia 5.842 habitants. Limita al nord amb Santiago do Cacém i Aljustrel, a l'est amb Castro Verde i Almodôvar, al sud amb Silves i a l'oest amb Odemira.
Ourique va rebre carta foral de Dinis de Portugal el 1290.

## Població

Població del concelho d'Ourique (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 6480 | 8205 | 9143 | 14014 | 15002 | 7969 | 6597 | 6199 | 5842 |

## Freguesies

* Conceição
* Garvão
* Ourique
* Panóias
* Santa Luzia
* Santana da Serra
# Pacci Antíoc

Pacci o Pacci Antíoc (en llatí Paccius Antiochus, en grec antic Πάκκιος ̓Αντίοχος) era un metge romà del començament de l'era cristiana, deixeble de Filonides de Catana i va viure probablement a la ciutat de Roma.
Va fer una gran fortuna amb la venda d'una certa medicina de la seva invenció, molt utilitzada, la fórmula de la qual va restar en secret. Va deixar les seves fórmules com a llegat a l'emperador Tiberi que va ordenar fer-ne una còpia per cada biblioteca pública, segons Escriboni Llarg.
Galè, Escriboni Llarg, Aeci i Marcel Empíric mencionen les seves fórmules mèdiques.

## Referències

* ↑ W.A.G., Paccius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 76
# Cyornis ocularis

Cyornis ocularis és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) endèmic de l'arxipèlag de Sulu, al sud-oest les Filipines. Habita els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de l'estatge montà.

## Taxonomia

Anteriorment se'l considerava una subespècie del papamosques cuabrú (Cyornis ruficauda ocularis), però el 2021 el Congrés Ornitològic Internacional va decidir segmentar aquest tàxon en tres espècies diferents:
* Cyornis ruficauda (stricto sensu) - Filipines.
* Cyornis ocularis - Arxipèlag Sulu.
* Cyornis ruficrissa - Nord de Borneo.
Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), encara no han adoptat aquesta segmentació.

## Referències

* 1 2 «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 11.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2021. [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ «Species Updates – IOC World Bird List» (en anglès). [Consulta: 27 maig 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 698. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Daune

Daune és el nom dels següents personatges:
* Daune, ancestre dels iapigis
* Daune, ancestre dels dauns.
* Daune, mític ancestre de Turnus.