OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Los ojos perdidos

Los ojos perdidos és una pel·lícula espanyola de drama bèl·lic del 1966 en blanc i negre escrita i dirigida per Rafael García Serrano, amb el guió basat en la seva novel·la del mateix nom i descriu una història d'amor en el bàndol franquista de la guerra civil espanyola.

## Sinopsi

L'abril de 1937, en plena guerra civil espanyola Margarita Sanz, filla del cap d'una fàbrica de municions rep una carta del seu estimat Luis, on recorda com es van conèixer a Sant Sebastià quan ell es trobava de pas cap el front del nord per lluitar en el bàndol franquista com a alferes provisional malgrat que el seu pare és un oficial lleial a la república. En les poques hores que van passar junts es van enamorar i van fer plans pel futur, malgrat la incertesa del conflicte.

## Repartiment

* Jesús Aristu... Luis Valle
* Dyanik Zurakowska ... Margarita Sanz
* Manuel Zarzo ... Leoncio
* Manuel Tejada ... Pablo
* Bárbara Teyde ... Consuelo
* Ángela Rhu ... Carmela

## Premis

Als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1966 va rebre el premi especial de 220.000 pessetes a la millor pel·lícula i el premi al millor guió.

## Referències

* ↑ Los ojos perdidos a estelafilms.com
* ↑ Félix Martialay El cine español durante el franquismo, p. 162-166
# Oliver Naesen

Oliver Naesen (Oostende, 16 de setembre de 1990) és un ciclista belga, professional des del 2015 i actualment a l'equip AG2R La Mondiale.
En el seu palmarès destaca la victòria a la Polynormande de 2015, la Bretagne Classic de 2016, i sobretot, el Campionat nacional en ruta del 2017.

## Palmarès

* 2014
** 1r al Gran Premi dels Comerciants de Templeuve
* 2015
** 1r a la Polynormande
** 1r a la Fletxa de Gooik
* 2016
** 1r a la Bretagne Classic
* 2017
** Campió de Bèlgica en ruta
* 2019
** Vencedor d'una etapa al BinckBank Tour

### Resultats al Tour de França

* 2016. 83è de la classificació general
* 2017. 63è de la classificació general
* 2018. 66è de la classificació general
* 2019. 68è de la classificació general
* 2020. 61è de la classificació general
* 2021. 70è de la classificació general
* 2022. Abandona (11a etapa)
* 2023. 76è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Imponente Naesen en Plouay». Marca, 28-08-2016 [Consulta: 31 agost 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.i
* Fitxa a procyclingstats.com
# Odontostilbe mitoptera

Odontostilbe mitoptera és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.
Els adults poden assolir 3,7 cm de llargària total. Viu en zones de clima tropical a conca del riu Cocle del Norte (Panamà).

## Referències

* ↑ Fink, William L.; Weitzman, S. H. «The so-called Cheirodontin fishes of Central America with descriptions of two new species (Pisces: Characidae)» (en anglès). Smithsonian Contributions to Zoology, Núm. 172, 1974, pàg. i-iii + 1-46.
* 1 2 Casal, Christine Marie V. «Odontostilbe mitoptera (Fink & Weitzman, 1974)». FishBase.

## Bibliografia

* AA.VV.. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Roberto E. Reis, Sven O. Kullander, Carl J. Ferraris. Check list of the freshwater fishes of South and Central America. Porto Alegre, Brasil: Edipucrs, 2003, p. 106-168. ISBN 85-7430-361-5.
# Límit (teoria de categories)

Abans de definir el límit d'un functor covariant s'ha de definir el con (en el sentit teoria de categories, de la teoria de categories) d'un functor (covariant)
F: J $\rightarrow$ C,
ajudant-se amb el diagrama de baix, que consta de:
* Dos objectes de la categoria J: X i Y.
* Un morfisme f, d'aquesta categoria, f: X $\rightarrow$ I
* Les imatges per F dels dos objectes X i Y.
* La "F-imatge" del morfisme f (imatge de f per F: F (f)).
* Un objecte L de la categoria C, "vèrtex" del "con".
* Els conjunts de morfismes X i Y (es diuen igual que els objectes X i Y), que consten de tots els morfismes des de L a F (X), i des de L cap a F (I).
Si l'objecte en J és X, en la definició de con que donem es diu "X" també al conjunt de fletxes que van de l'objecte L sobre el qual es fa el con cap a aquest X. A més, el con sobre l es denota així: (L, X), volent dir que es fa la col·lecció de totes les famílies de fletxes que apunten des de L, és a dir, aquests conjunts de fletxes "X" en la categoria codomini del functor F i que s'han anomenat "diverses" per a suggerir que poden ser diverses.
Un límit del functor F és llavors un "con universal". És a dir, un con (L, X) de F es diu que és un límit per al functor F si i només si per a tot altre con (N, X) de F hi ha només un morfisme o: N $\rightarrow$ L tal que X · o = X.
És a dir, es pot dir que els morfismes X factoritzen a través de L amb la factorització única u.
La definició de colímit i de co-con és la de dalt però amb totes les fletxes en direcció inversa.
Viccionari
# Lluís de Mecklenburg-Schwerin

Lluís de Mecklenburg-Schwerin - Ludwig, Herzog zu Mecklenburg (alemany) - (Grabow, 6 d'agost de 1725 - Schwerin, 12 de setembre de 1778) fou el segon fill del duc Cristià Lluís II (1683-1756) i de la princesa Gustava Carolina de Mecklenburg-Strelitz (1694-1748), la filla petita del duc Adolf Frederic II de Mecklenburg i de la seva primera dona, la princesa Maria de Mecklenburg-Güstrow.
El 13 de maig de 1755 es va casar amb la princesa Carlota Sofia de Saxònia-Coburg Saafeld (1731-1810), la filla gran del duc Francesc Josies i de la princesa Anna Sofia de Schwarzburg-Rudolstadt. El matrimoni va tenir dos fills:
* Frederic Francesc I (1756-1837), casat amb la princesa Lluïsa de Saxònia-Gotha (1756-1808).
* Sofia Frederica (1758-1794), casada amb el príncep Frederic de Dinamarca (1753-1805).
Després de la mort del seu pare, el seu germà gran, Frederic es va fer càrrec del govern del Ducat de Mecklenburg-Schwerin. Atès que el matrimoni no va tenir fills, el 1756 Lluís va ser nomenat príncep hereu i el seu fill més tard es va fer càrrec de la regència de Mecklenburg-Schwerin. Juntament amb la seva dona, el príncep hereu Lluís era considerat un notable protector i defensor de les arts.

## Enllaços externs

* http://familypedia.wikia.com/wiki/Ludwig_von_Mecklenburg-Schwerin_(1725-1778)
# Lluís de Lorena II d'Angulema

Lluís de Lorena o de Guisa, duc de Joyeuse, duc d'Angulema (com Lluís II) i príncep de Joinville, nascut l'11 de gener de 1622, mort a París el 24 de setembre de 1654, va ser duc de Joyeuse de 1647 a 1654 i príncep de Joinville el 1654. Era fill de [Carles I, duc de Guisa, i d'Enriqueta Caterina de Joyeuse.
Va rebre el càrrec de Gran-Camarlenc de França el 1644. La seva mare li va cedir el ducat de Joyeuse el 1647 i després el principat de Joinville el 1654. Es va casar a Toló el 3 de novembre de 1649 amb Maria Francesca de Valois (1631 † 1696), duquessa d'Angulema, filla de Lluís Manel de Valois, duc d'Angulema, i d'Enriqueta de la Guiche; per aquest matrimoni fou consort usufructuari dels dominis de l'esposa per carta reial de 1653. Va estar present en la batalla de Gravelines i al setge d'Arràs en el transcurs del qual va ser ferit el 22 d'agost de 1654.
Del seu matrimoni amb Maria Francesca de Valois duquessa d'Angulema, comtessa de Ponthieu, Lauraguès i Alais va tenir:
* Lluís Josep de Guisa (1650 † 1671), duc de Guisa i de Joyeuse, príncep de Joinville
* Caterina Enriqueta (1651 † 1656)
A la seva mort l'esposa va conservar l'usdefruit que tenia vitalíciament sobre els seus dominis propis, però no es van transmetre als hereus que només van rebre els dominis paterns en plena propietat.

## Fonts

* Georges Poull, La maison ducale de Lorraine, 1991
# Ordins

Ordins és una partida rural del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà.
Està situada a prop de l'extrem nord-oest del terme municipal, al nord del lloc de Monteguida. És a llevant del barranc de Gassó al lloc de les Pedrusques, també a llevant de la Pista del Petrol. Ordins és, de fet tot el coster que constitueix el vessant occidental de l'extrem nord de la Serra de Monteguida, al sud-oest de la Collada del Trumfo i al nord-oest de la Roca de Monteguida. Des d'aquest lloc, la partida, molt gran, s'estén fins a tocar de la vila. El seu límit septentrional és el mateix límit del terme municipal; pel costat de ponent, toca amb les partides de les Collades i de la Bernada (aquesta darrera partida, a més, divideix pel mig en dos sectors la d'Ordins); a migdia, limita amb la partida de les Vielles, la Coma, Magaró i la vila d'Abella de la Conca, i a llevant amb l'Obaga de Toà, les Bordes i la Mata.
Hi pertanyen els Feixans del Pas del Llop, el mateix Pas del Llop, el vessant sud-occidental del cim de Gallinova, que és en el seu extrem nord-oriental, el vessant occidental de la Roca de Monteguida, de la Roca de l'Espluga de Ninou i de Sarsús, tota la vall del barranc de Monteguida i la part superior, septentrional, de la Roca de la Coma. Dins de la partida hi ha el Pou d'Ordins, les Esplugues del Congost, l'Espluga de l'Oliva, el paratge de Monteguida i la Pedra Ficada, a més de tot el vessant occidental de la Serra de Monteguida. En el seu extrem sud-oriental, a tocar de la vila d'Abella de la Conca, hi ha lo Forn de les Olles i la Roca dels Arços.
Comprèn les parcel·les 300, 301, 330, 340 i 350 a 351 del polígon 4 d'Abella de la Conca; consta de 380,3577 hectàrees amb tota mena de terrenys de muntanya: pastures, bosquina, zones de matolls, etcètera.

## Etimologia

Segons Joan Coromines Ordins té el mateix origen que Ordino, població andorrana. L'origen és incert, i Coromines planteja d'una banda un incert mot ibèric de significat desconegut, i de l'altra, més convincent per a ell, el mot basc urdin (gris, blau, brut o tèrbol), segons la variant de què es tracti d'aquella llengua.

## Referències

* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 7 novembre 2011].
* ↑ Coromines, 1996.

## Bibliografia

* COROMINES, Joan. "Ordino". A: Onomasticon Cataloniae. VI. O-SAL. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona "La Caixa", 1996. ISBN 84-7256-852-0.

## Enllaços externs

* Ordins en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cim del Bastard

El Cim del Bastard és una muntanya de 641,1 metres d'altitud del límit entre les comunes de Conat i de Rià i Cirac, totes dues de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
És a la zona sud-oest del terme de Codalet. És el punt més alt de la carena que separa les amples valls de la Lliterà i del Merder. És davant, al nord-oest, de l'abadia de Sant Miquel de Cuixà. El Rec de Boera hi fa tota la volta.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «42 - Codalet». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Codalet». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ El Cim del Bastard en els ortofotomapes de l'IGN
# Cleòpatra IV

Cleòpatra IV (en grec antic: Κλεοπάτρα, Cleopatra) fou una reina d'Egipte. Era filla de Ptolemeu VIII Evèrgetes II i de Cleòpatra III.
Va governar associada al seu marit i germà Ptolemeu IX Làtir, del 115 aC al 114 aC. La seva mare Cleòpatra III la va fer divorciar, i va casar Ptolemeu VII amb Cleòpatra V Selene.
Va marxar a Xipre on es va voler casar amb son germà Ptolemeu X Alexandre I, però aquest la va rebutjar i llavors va fugir a Síria on es va casar amb Antíoc IX de Cízic (117 aC), que en aquells moments feia la guerra al seu germà Antíoc VIII Grip. A la batalla següent, Antíoc IX va ser derrotat. D'altra banda, una germana, Cleòpatra Trifene estava casada amb Grip. Cleòpatra, després de la derrota, va fugir a Antioquia que va ser assetjada per Grip i conquerida. Cleòpatra es va refugiar al temple de Dafne on va ser assassinada de forma dramàtica per ordre de sa germana Trifene (111 aC). Com a revenja Antíoc IX va fer matar després a Trifene (circa 111 aC).

## Referències

* ↑ 7.Cleopatra a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 800
# Murat

* No s'ha de confondre amb Murad.
«Murat» té aquests significats:
* Murat, amb murs
* Toponímia:
** Riu Murat, braç al naixement de l'Eufrates
** Murat (Allier), municipi francès al departament de l'Alier
** Murat (Cantal), municipi francès a la regió d'Alvèrnia, al departament de Cantal
** Murat (Tarn), en francès Murat-sur-Vèbre, municipi francès de la regió de Migdia-Pirineus i del departament del Tarn
** Murat-le-Quaire, municipi francès al departament del Puèi Domat
** Cantó de Murat, cantó del departament francès del Tarn, a la regió de Migdia-Pirineus
** Cantó de Murat (Cantal), cantó francès del departament del Cantal al districte de Sant Flor
** Gordon e Murat, municipi francès, situat al departament de Corresa i a la regió del Llemosí
** Khairi-Murat serralada del districte d'Attock al Panjab (Pakistan) entre el riu Sohan i la serra de Kala-Chitta
** Vescomtat de Murat, jurisdicció feudal de l'Alvèrnia, al Carladès amb centre a Murat
* Biografies:
** Murat I (? – 1389), soldà de l'Imperi Otomà (1359 1389)
** Murat II (1404, Amàsia – 1451, Adrianòpolis), soldà de l'imperi Otomà (1421 -1451)
** Murat III (1546 – 1595), soldà de l'imperi Otomà (1574 -1595)
** Murat IV (1612 – 1640), soldà de l'imperi Otomà (1623 -1640)
** Murat V (1840 - 1904), soldà de l'imperi Otomà durant el 1876.
** Murat Ceylan, futbolista turc.
** Joachim Murat, (La Bastida de Murat, Òlt, 1767 - Pizzo, Calàbria, 1815), rei de Nàpols i mariscal de França (1808-1815)
** Achille Murat (1801 -1847), príncep francès, duc de Clèveris i després príncep reial de Nàpols, fill gran de Joachim Murat
** Kuyucu Murat Paşa (1520-1611), gran visir otomà d'origen croata
** Murat Ziàzikov (Kirguizstan, 1957), president de la república russa d'Ingúixia
# Christopher Priest

«Christopher Priest» té aquests significats:
* Christopher Priest (novel·lista) (1943-2024), novel·lista britànic
* Christopher Priest (còmics) (nascut el 1961), autor de còmics estatunidenc, també conegut com Jim Owsley
* Chris Priest (futbolista) (nascut 1973), antic migcampista anglès
# Municipi (Palestina)

En els territoris administrats per l'Autoritat Nacional Palestina, un municipi (àrab: هيئة محلية, hayʾa maḥalliyya) és una unitat administrativa de govern local similar a una ciutat. Van ser establerts i van ser decidits després de la creació del Ministeri de Govern Local de l'Autoritat Nacional Palestina en 1994. Tots els ajuntaments són assignats pel Ministeri de Govern Local. Els regidors i alcaldes són elegits pels veïns de la localitat en particular. Els municipis es divideixen en quatre sectors en funció de la seva població i importància de la seva particular governació.

## Tipus municipals

* Municipi A (Ciutat) - municipis primaris o capitals de districte de les governacions. Hi ha 14 municipis de nivell A. Aquestes localitats són considerades ciutats. Els seus consells municipals es componen de 13 membres i un president, a més de l'alcalde escollit.
* Municipi B (Ciutat o vila) - Municipis que tenen poblacions de més de 8.000 habitants o han tingut una llarga existència com a consells locals sota administració israeliana. Hi ha 41 municipis de nivell B. Els seus consells municipals consten de 13 membres i un president.
* Municipi C (Vila) - Municipis que tenen una població de 4.000-8.000 habitants. La majoria van ser aprovats recentment per l'Autoritat Nacional Palestina. Hi ha 47 municipis de nivell C que es regeixen pels consells d'11 membres.
* Municipi D (Vila) - Municipis amb poblacions de més de 1.000 habitants. Hi ha 220 municipis de nivell D que són governats per consells de 9 membres.

## Vegeu també

* Llista de ciutats administrades per l'Autoritat Nacional Palestina
* Campaments de refugiats palestins

## Enllaços externs

* The Crisis of Local Government Institution in Palestine, a case study Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine. Abdulnasser Makky. Arabic Media Internet Network. 2004-11-22.
# Myotis septentrionalis

Myotis septentrionalis és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu al Canadà i els Estats Units. El seu hàbitat natural són els boscos boreals (poblacions septentrionals) i els boscos temperats (poblacions meridionals). Està amenaçat per la tala d'arbres, l'ús d'insecticides i la pertorbació humana del seu hàbitat.

## Referències

* ↑ Arroyo-Cabrales, J.; Ticul Álvarez Castañeda, S. Myotis septentrionalis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 5 setembre 2013.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Claude de Fréminville

Claude de la Poix de Fréminville, conegut artísticament com a Claude Terrien (Perpinyà, 14 de setembre de 1914 - París, 19 de gener de 1966) va ser un escriptor i periodista nord-català. Va rebre un dels Premis Ondas 1960. Va passar la seva joventut a Orà, on va coincidir amb Albert Camus en classe de literatura a Alger durant el curs escolar 1932-1933. Va seguir els seus estudis universitaris a París, on durant un temps va estar afiliat al PCF i va instar Camus a fer el mateix. En 1938 va formar part de la redacció de la revista Rivage publicada per Edmond Charlot. En 1939 fa fundar amb Camus les efímeres edicions Cafre (CAmus-FREminville).
Després de la guerra va treballar com a periodista a París, primer com a membre de l'Agència Europea de Premsa a Populaire i després a Europe n°1 on va popularitzar un editorial cada matí a les 08:30, des de 1956 fins a la seva mort, on va popularitzar el pseudònim Claude Terrien.

## Publicacions

* Faute d'empire, Paris, Plon, 1963 (amb el pseudònim Claude Terrien)
* Le Manège et la noria, conte, Paris, Gallimard, 1954
* Bien sous tous les rapports, conte, Paris, Gallimard, 1952
* Buñoz, conte, Paris, Charlot, 1946
* Des vies exemplaire, conte, Paris, Charlot, 1946
* Les Beaux jours, conte, Alger, Charlot, 1945
* Poèmes, 1936-1942, Alger, Charlot, 1945
* À la vue de la Méditerrané, Alger, Charlot, 1938
* Adolescence. Cinq sonates pour saluer la vie, Poitiers, Amis de la poésie, 1933

## Referències

* ↑ Claude de la Poix de Fréminvillea geneanet.org
* ↑ Concesión de los Premios "Ondas" de radio y televisión, ABC, 25 d'octubre de 1960
* ↑ Claude de Fréminville (191?-1966) al web de Camus
* ↑ Olivier Todd Albert Camus: A Life, capítol sis
* ↑ Claude Terrien par Jules Roy
* ↑ Claude de Fréminville a gallimard.fr
* ↑ Claude de Fréminville a BNF
# Mónica Lora Cisquer

Mónica Lora Cisquer (Mataró, 1 de març de 1988) és una política catalana del partit d'extrema dreta Vox.

## Biografia

Entre 2011 i 2019 va ser regidora a l'ajuntament de Mataró (Maresme) per Plataforma per Catalunya (PxC) i consellera comarcal durant quatre anys també pel mateix partit, a més de ser secretària general de Plataforma per Catalunya des del 2016 i secretària de les Joventuts Identitàries per Catalunya (JIxC) entre 2016 i 2019. Abans formà part de consells d'administració de diverses empreses, com Aigües de Mataró i Promocions Urbanístiques de Mataró. Actualment és tresorera i secretaria de Vox a Barcelona. És presentà a les eleccions del 2019 per Vox a la circumscripció de Barcelona en quart lloc a les llistes, i des del 2021 és diputada al Parlament de Catalunya.
Mònica Lora s'ha donat a conèixer com a líder política local per la seva lluïta contra la immigració irregular, la delinqüència i la inseguretat ciutadana. També ha estat una de les principals impulsores de les manifestacions convocades per la plataforma "Mataró es queda a Espanya". El febrer de 2019, SOS Racisme va denunciar Mónica Lora després que un jove mataroní l'acusés, a ella i unes quantes desenes més d'usuaris de Facebook i altres xarxes socials, d'amplificar tota una sèrie de missatges que acusaven sense fonaments al jove mataroní d'haver complert condemna per agressió i maltractaments a una dona. A més, Lora va estar també implicada, juntament amb altres exmembres de PxC com el president de Vox a la demarcació de Barcelona Juan Garriga, en una causa per delictes de discriminació i provocació a l'odi, en la qual simulaven un xec a nom d'una persona àrab amb un import de 4.000 euros, campanya que fou denunciada per l'associació islàmica Ciudadanos por la Convivencia y el Desarrollo, Watami de Reus i per Iniciativa per Catalunya Els Verds, però el cas va ser arxivat.

## Referències

* ↑ Domene, Gemma «Estos son los once diputados de Vox que irrumpen en el Parlament catalán». NIUS, 14-02-2021 [Consulta: 17 febrer 2021].
* ↑ «Listas electorales 2019: Consulte quién se presenta al Congreso por su provincia en las elecciones de noviembre». EL PAÍS, 09-10-2019 [Consulta: 17 febrer 2021].
* ↑ «Candidaturas presentadas para las elecciones al Congreso de los Diputados y al Senado, convocadas por Real Decreto 551/2019, de 24 de septiembre». BOLETÍN OFICIAL DEL ESTADO, 243, 09-10-2019, pàg. 52 [Consulta: 17 febrer 2021].
* ↑ «Mónica Lora Cisquer». Ajuntament de Mataró. [Consulta: 13 agost 2024].
* ↑ «Mónica Lora, la veu identitària de Vox al Parlament». 3/24, 15-02-2021 [Consulta: 17 febrer 2021].
* ↑ «Mónica Lora acusada de un delito de odio». La Vanguardia, 24-11-2019 [Consulta: 17 febrer 2021].
* ↑ «Arxiven la denúncia d'una associació musulmana de Reus contra Vox La República». La República, 23-12-2020 [Consulta: 17 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Mónica Lora a la web de Vox