OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cal Pebrot (Caldes de Malavella)

Cal Pebrot, abans Can Geroni Carreter, és un edifici situat al nucli urbà de Caldes de Malavella (Selva), a la Plaça de Sant Grau. És una obra inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La casa, és de planta basilical, i té planta baixa, pis i golfes, les quals s'ubiquen en la crugia central, interrompent el taulat a doble vessant que dona als laterals. El teulat de les golfes també està cobert amb teulada a doble vessant. Els teulats tenen ràfec simple. Reconstruïda modernament, conserva l'arc rebaixat de la porta d'entrada, i dues finestres quadrangulars amb llinda monolítica, una de les quals conserva la data 1679, separada per unes estisores. Possiblement aquesta hagués estat l'habitatge d'un sastre o bé un ferrer (aleshores serien unes tenalles). Una inscripció i dibuix de la llinda indica "16 >8 79". L'edifici, està situat a la plaça de Sant Grau, i a la façana trobem una rajola amb una representació del Sant i la data 1984.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Cal Pebrot». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 octubre 2014].
# Calendari armeni

El calendari armeni va ser introduït a Armènia pels perses durant el segle iv aC, però té més similituds amb el calendari egipci. L'any constava de 360 dies més 5 intercalats. No té any de traspàs, pel que perden un dia cada 4 anys. El primer dia de l'any armeni és l'11 d'agost, i es denomina Nurus. El calendari armeni coincideix amb el calendari julià cada 1461 anys armenis (1460 anys julians). A aquest període se l'anomena la Gran Era Armènia. A més d'aquesta Gran Era existeixen eres menors de 532 anys: l'era d'Alexandria, l'era de Joan Diácono i l'era d'Azaríes Yulja (aquesta última és l'actual).
La Gran Era Armènia comença amb el concili de Tiben, en el qual es va produir el cisma de l'Església grega. Va començar el 9 de juliol de 552 (any de traspàs).

## Mesos armenis

Els mesos armenis actuals tenen els següents noms:
* Chams
* Atam
* Chepaz
* Naja
* Gamar
* Natar
* Zira
* Tane
* Hamira
* Aram
* Ovtam
* Nirham

## Bibliografia

* V. Bănăţeanu, “Le calendrier arménien et les anciens noms des mois”, in: Studia et Acta Orientalia 10, 1980, pp. 33–46
* Edouard Dulaurier, Recherches sur la chronologie arménienne technique et historique (1859), 2001 reprint ISBN 978-0-543-96647-6.
* Louis Herbert Gray|Louis H. Gray, On Certain Persian and Armenian Month-Names as Influenced by the Avesta Calendar, Journal of the American Oriental Society (1907)
# Campionat britànic de trial 1967

La temporada de 1967 del Campionat britànic de trial fou la 18a edició d'aquest campionat, organitzat per l'ACU.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Sammy Miller | Bultaco | ? |
| 2 | Gordon Farley | Triumph | ? |
| 3 | Scott Ellis | BSA | ? |
| 4 | Derek Adsett | Greeves | ? |
| 5 | Dave Rowland | BSA | ? |
| 6 | Mick Andrews | OSSA | ? |
| 7 | ? | ? | ? |
| 8 | ? | ? | ? |
| 9 | ? | ? | ? |
| 10 | ? | ? | ? |

## Referències

* Hulme, John. «Gordon British Champion Farley» (en anglès). pressreader.com. Classic Trial, 01-12-2020. [Consulta: 1r febrer 2022].
# Can Morató

«Can Morató» té aquests significats:
* Jaciment de Can Morató a Llagostera (el Gironès)
* Can Morató (Llagostera)
* Can Morató (Santa Maria de Palautordera), casa eclèctica a Santa Maria de Palautordera (Vallès Oriental)
# Can Morenet

Can Morenet és una casa a la vila de Vidreres. La casa fou construïda per Joan Cabruja, un comerciant de fustes. Actualment és dels seus successors i hereus.
És un edifici entre mitgeres de tres plantes i coberta a dues aigües a façana. Té la planta quadrada i unes divisions per motllures i cornises dels diferents pisos (cornises horitzontals), de les altres cases (motllures verticals) i del terra (sòcol). Totes les finestres de la façana són de forma rectangular i estan emmarcades amb motllures senzilles. Les tres obertures del primer pis i una del segon, tenen balcó de ferro forjat. Els balcons tenen els ampits de pedra, decorats amb dues protuberàncies cilíndriques. La porta principal té un arc rebaixat a la part superior i està feta de fusta i ferro forjat. La part posterior de l'edifici té un seguit de tres finestres de mig punt amb pilars quadrats. Al dentell de la porta principal hi ha la llegenda "1855 Juan Cabruja" i al balcó central del primer pis, la data de 1856 inserida en el forjat. El 1965 s'hi van fer reformes.

## Notes

* ↑ «Can Morenet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 novembre 2015].
# Can Bondia

* Per a altres significats, vegeu «Can Bondia (Sant Martí de Llémena)».
Can Bondia és una entitat de població al municipi de les Masies de Voltregà a la comarca d'Osona i on se situa l'ajuntament d'aquest municipi. En el cens del 2006 tenia 49 habitants.
# Can Bonal (Terrades)

Can Bonal és una casa del municipi de Terrades (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada a l'extrem de ponent del nucli urbà del veïnat de Palau-Surroca, integrat a la població de Terrades a la qual pertany.
Masia aïllada de grans dimensions, formada per diversos cossos adossats que li confereixen una planta en forma de L. Els cossos destinats a habitatge, situats a la banda nord-est de la construcció, presenten les cobertes de teula de dues vessants i estan distribuïts en planta baixa i pis. Majoritàriament, les obertures són rectangulars i estan emmarcades amb carreus de pedra calcària blanquinosa ben escairats. La porta d'accés principal, orientada a llevant, presenta la llinda gravada amb la data 1778, amb unes escales de pedra exteriors que li donen accés. Les obertures de la façana de migdia són d'arc rebaixat, emmarcades amb carreus ben desbastats, a la planta baixa, i reformades al pis. Adossada al nivell de la planta baixa hi ha una gran terrassa, que integra una volta rebaixada bastida en pedra des de la que s'accedeix al soterrani. La volta està bastida amb lloses de pedra disposades a sardinell i lligades amb morter. El portal per accedir a l'interior és de mig punt adovellat. A la façana de ponent hi ha una altra terrassa adossada que també presenta una volta d'arc rebaixat bastida en pedra. Els cossos destinats als usos agrícoles se situen a la banda sud-oest de la construcció. Presenten les cobertes d'un sol vessant i estan distribuïts en una sola planta.
La construcció està bastida en pedra sense treballar disposada irregularment, amb carreus a les cantonades.

## Història

Can Bonal és una masia d'època moderna construïda al segle xviii, més concretament vers l'any 1778, tal como ho testimonia la data incisa que hom pot apreciar a la llinda de la porta d'accés principal.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Bonal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Can Bonastre

«Can Bonastre» té aquests significats:
* Can Bonastre (Piera), urbanització de Piera (Anoia)
* Can Bonastre de Mas Pujó, masia a Piera (Anoia)
* Can Bonastre (Cervelló), casa al Baix Llobregat
* Can Bonastre (Tiana), casa al Maresme
* Can Bonastre de Santa Magdalena, mas de Masquefa (Anoia)
* Hostal de Can Bonastre, masia a Piera (Anoia)
# Campionats del món de ciclisme urbà – Camp a través per eliminació femení

El Campionat del món de Camp a través per eliminació femení és una de les curses ciclistes que formen part dels Campionats del món de ciclisme urbà. La cursa està organitzada per la Unió Ciclista Internacional i es disputa anualment en un país diferent.
La primera edició data del 2012 i fins als 2016, havien format part dels Campionats del món de ciclisme de muntanya i trial. La guanyadora de la prova obté el mallot irisat.

## Palmarès

| Any | Or | Plata | Bronze |
| 2012 Saalfelden-Leogang | Alexandra Engen | Jolanda Neff | Aleksandra Dawidowicz |
| 2013 Pietermaritzburg | Alexandra Engen | Jolanda Neff | Linda Indergand |
| 2014 Lillehammer-Hafjell | Kathrin Stirnemann | Linda Indergand | Ingrid Bøe Jacobsen |
| 2015 Vallnord | Linda Indergand | Indrid Boe Jacobsen | Kathrin Stirnemann |
| 2016 Nové Město | Linda Indergand | Kathrin Stirnemann | Ramona Forchini |
| 2017 Chengdu | Kathrin Stirnemann | Ella Holmegård | Perrine Clauzel |

## Enllaços externs

* Palmarès a les-sports.info
# Can Maset (Torroella de Fluvià)

Can Maset és un edifici situat al carrer de la Força, al municipi de Torroella de Fluvià, a la comarca de l'Alt Empordà, a Catalunya. Aquesta obra arquitectònica està inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

L'edifici de Can Maset data del segle xvi, com la major part dels que configuren el carrer de la Força. Al llarg del temps ha experimentat diverses modificacions i reformes; així, a la llinda de la porta de la façana del carrer de la Força apareix la inscripció "Joan Costa me fecit 1766" (1), i a la façana del carrer de Vilamacolum, a la llinda de la porta hi ha gravada la darrera data de restauració de l'edifici, el 1984.
A la tanca del pati posterior hi ha un fragment de la muralla medieval de Torroella de Fluvià.

## Descripció

Can Maset està situada a un extrem del carrer de la força, a la cantonada amb el carrer de Vilamacolum. És un edifici de planta rectangular, amb teulada a dues vessants a dos nivells. La façana del carrer de la Força presenta porta d'accés allindanada, amb una inscripció del segle xviii. Al primer pis hi ha dues finestres allindanades. La façana del carrer de Vilamacolum té, a la planta baixa, dos contraforts i tres obertures allindanades: la de la dreta és la porta d'accés i les altres dues són finestres. Al primer pis hi ha quatre finestres allindanades, emmarcades en pedra, i al segons pis dos balcons ampitadors d'arc de mig punt amb marc de maó.

## Referències

* 1 2 3 «Can Maset». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 agost 2014].
# Can Masferrer (Montornès del Vallès)

Can Masferrer és una masia de Montornès del Vallès (Vallès Oriental) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una masia de façana rectangular, en la que els seus elements es distribueixen de forma simètrica respecte a un eix central i vertical que ve marcat per la portalada d'accés, adovellada i de mig punt, i per una finestra central. A dreta i a esquerra s'hi situen també formant dos eixos verticals, dues finestres, havent estat les inferiors ampliades posteriorment igual que les tres obertures d' arran de la teulada (originàriament hi havia una porxada oberta amb arcs rebaixats). Sobre el mur de la façana, encara es nota l'existència d'antics esgrafiats de formes simètriques, així com un rellotge de sol. La teulada és de tres vessants (vegeu fitxa corresponent a les finestres de Cas Masferrer).

## Història

No s'han trobat documents amb dades històriques, però la tipologia fa pensar que tracta d'una construcció del segle xvi. També és molt probable que l'actual fàbrica s'hagués construït sobre una altra anterior, possiblement una antiga Domus Romana, com és molt freqüent dins d'aquesta zona del Vallès, i com ho demostren les troballes arqueològiques.

## Referències

* 1 2 «Can Masferrer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Can Rossell (Arenys de Munt)

* Aquest article tracta sobre Can Rossell d'Arenys de Munt. Vegeu-ne altres significats a « Can Rossell (desambiguació)».
Can Rossell és una masia del municipi d'Arenys de Munt protegida com a bé cultural d'interès local. Aquesta edifici té planta baixa i pis. A la part central hi ha les golfes, que tenen una petita finestreta. La coberta és a dues aigües. S'accedeix a la casa gràcies a un portal de mig punt, amb onze dovelles. A la dovella central hi ha l'escut de la família. Al primer pis trobem tres finestres d'estil gòtic amb arc conopial. També conserva un rellotge de sol. A dins la distribució és la típica d'una masia. Possiblement fou edificada al segle xiv. Aquesta masia igual que les terres ha passat de pares a fills. La primera adquisició consta en un document de l'any 1426. A la façana principal hi havia hagut una capelleta dedicada a l'infant Jesús de Natzaret, que fou destruïda. Més endavant en començaren una altra que va quedar a mig fer.

## Referències

* ↑ Núm. 8291, Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català
* 1 2 «Can Rossell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].
# Campionat de Catalunya d'escacs de 2008

El Campionat de Catalunya d'escacs de 2008 fou un torneig d'escacs que es va disputar entre el 17 i el 24 de maig de 2008 a Barcelona, per decidir el campió absolut de Catalunya de 2008. Fou organitzat pel Club Escacs Barcelona, amb l'arbitratge de Roger Rodríguez, Pepo Viñas com a director. El torneig adoptà un nou format i fou jugat pel sistema d'eliminatòries amb 16 jugadors. El campió fou Jordi Magem i Badals.

## Participants

Relació dels 16 participants en el Campionat de Catalunya de 2008:
    Núm.TítolJugadorEloClub 1GMJosep Manuel López Martínez2575UGA 2GMJosep Oms i Pallisé2524CE. Lleida 3GMMarc Narciso Dublan2509UE. Montcada 4MIJordi Fluvià Poyatos2504UGA 5MIDaniel Alsina i Leal2483UGA 6GMJordi Magem i Badals2470SCC Sabadell 7MIJoan Fluvià Poyatos2459UGA 8Antoni Gual Pascual2448EEB 9MFSantiago Beltrán Rueda2428Sitges 10MIXavier Vila Gázquez2418CE. Santa Coloma Queralt 11MIVíctor Manuel Vehí Bach2381UE. Montcada 12MFÀlvar Alonso Rosell2377CE. Gerunda 13MFMarc Simonet2299CE. Andorra 14MCEmili Colls i Gelaberto2215CE. Figueres 15Vicenç Esplugas Esteve2093CE. Santa Coloma Queralt 16Alba Ventós Alfonso1854CE. La Colmena

## Resultats

Els resultats del campionat foren:
| Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinal | Semifinal | Semifinal | Final | Final | Final |
| 1 | Josep Manuel López | 2 |
| 16 | Alba Ventós | 0 |
| 16 | Alba Ventós | 0 | 1 | Josep Manuel López | 0 |
| | | | 9 | Santiago Beltrán | 0 |
| 8 | Antoni Gual | 0 | 9 | Santiago Beltrán | 0 |
| 9 | Santiago Beltrán | 2 | | | |
| 9 | Santiago Beltrán | 2 | | | | 1 | Josep Manuel López | 0 |
| | | | | | | 4 | Jordi Fluvià | 2 |
| 5 | Daniel Alsina | 2 | | | | 4 | Jordi Fluvià | 2 |
| 12 | Àlvar Alonso | 0 | | | | | | |
| 12 | Àlvar Alonso | 0 | 5 | Daniel Alsina | ½ | | | |
| | | | 4 | Jordi Fluvià | 1½ | | | |
| 4 | Jordi Fluvià | 1½ | 4 | Jordi Fluvià | 1½ | | | |
| 13 | Marc Simonet | ½ | | | | | | |
| 13 | Marc Simonet | ½ | | | | | | | 4 | Jordi Fluvià | 1½ |
| | | | | | | | | | 6 | Jordi Magem | 2½ |
| 3 | Marc Narciso | 2 | | | | | | | 6 | Jordi Magem | 2½ |
| 14 | Emili Colls | 0 | | | | | | |
| 14 | Emili Colls | 0 | 3 | Marc Narciso | ½ | | | |
| | | | 6 | Jordi Magem | 1½ | | | |
| 6 | Jordi Magem | 1½ | 6 | Jordi Magem | 1½ | | | |
| 11 | Víctor Manuel Vehí | ½ | | | | | | |
| 11 | Víctor Manuel Vehí | ½ | | | | 6 | Jordi Magem | 3 | Tercer lloc | Tercer lloc | Tercer lloc | Tercer lloc |
| | | | | | | 2 | Josep Oms | 1 |
| 7 | Joan Fluvià | 1½ | | | | | | | 1 | Josep Manuel López | 1½ |
| 10 | Xavier Vila | ½ | | | | | | | 2 | Josep Oms | ½ |
| 10 | Xavier Vila | ½ | 7 | Joan Fluvià | ½ | | | | 2 | Josep Oms | ½ |
| | | | 2 | Josep Oms | 1½ |
| 2 | Josep Oms | 2 | 2 | Josep Oms | 1½ |
| 15 | Vicenç Esplugas | 0 |

## Referències

* ↑ «Butlletí d'Escacs». Federació Catalana d'Escacs, 135, 01-07-2008, pàg. 8-13 [Consulta: 13 març 2016].
* 1 2 «Campionat de Catalunya Absolut 2008». chess-results.com. [Consulta: 13 març 2016].

## Enllaços externs

* Web de la Federació Catalana d'Escacs
# Cantó de Sainte-Menehould

El cantó de Sainte-Menehould és un cantó francès del departament del Marne, situat al districte de Sainte-Menehould. Té 17 municipis i el cap és Sainte-Menehould.

## Municipis

* Argers
* Braux-Sainte-Cohière
* Braux-Saint-Remy
* La Chapelle-Felcourt
* Châtrices
* Chaudefontaine
* Courtémont
* La Croix-en-Champagne
* Dommartin-Dampierre
* Dommartin-sous-Hans
* Élise-Daucourt
* Florent-en-Argonne
* Gizaucourt
* Hans
* Laval-sur-Tourbe
* Maffrécourt
* Moiremont
* La Neuville-au-Pont
* Passavant-en-Argonne
* Sainte-Menehould
* Saint-Jean-sur-Tourbe
* Somme-Bionne
* Somme-Tourbe
* Valmy
* Verrières
* Villers-en-Argonne
* Voilemont

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1955 | André Noizet | RPF, després Divers droite |
| 1955-19.. | Henri Steffen | SFIO |
| 19..-1977 | Robert Lancelot | Divers droite |
| 1977-1985 | Robert Gautier | PS |
| 1985-2004 | Michel Lecourtier | RPR |
| 2004-2011 | Bertrand Courot | Divers droite |
| 2011- | Olivier Aimont | Sense etiqueta |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 8.000 | 9.732 | 9.710 | 9.468 | 9.156 | 8.824 | 8.484 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Sainte-Suzanne (Mayenne)

El cantó de Sainte-Suzanne és un cantó francès del departament del Mayenne, situat al districte de Laval. Té 9 municipis i el cap és Sainte-Suzanne.

## Municipis

* Blandouet
* Chammes
* Sainte-Suzanne
* Saint-Jean-sur-Erve
* Saint-Léger
* Saint-Pierre-sur-Erve
* Thorigné-en-Charnie
* Torcé-Viviers-en-Charnie
* Vaiges

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Paul Daguier | radical |
| 1951-1962 | Lucien Simon | Divers droite |
| 1962-1982 | Victor Julien | UDF, després Divers droite |
| 1982-1994 | Maurice Pilon | Divers droite |
| 1994- | Marc Bernier | RPR, després UMP, després RS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 4.986 | 4.663 | 4.310 | 4.135 | 4.028 | 4.258 | 4.504 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Camps de reconcentració

Els camps de reconcentració són un conjunt de mesures emprades per Valerià Weyler i Nicolau per destruir el moviment per la independència de Cuba. Com que una de les accions era tancar els camperols i tallar així les xarxes d'ajuda als guerrillers, aquest terme està a l'origen del camp de concentració usat en altres conflictes. Es van crear controls per no deixar sortir els habitants de la ciutat i es va obligar a portar el ramat i els aliments a aquestes poblacions tancades per impedir-ne la distribució entre els revoltats a la Guerra d'Independència de Cuba. Els camps de reconcentració incloïen doncs pobles aïllat i la construcció de muralles i tanques específiques per a zones de confinament que dividien l'illa i sotmetien el moviment de persones i mercaderies al control espanyol. Les condicions de vida dins aquestes zones tancades eren molt precàries i van alimentar l'odi de la població local cap a Weyler, de manera que al final el suport als independentistes va augmentar. Es calcula que les diferents mesures de control van suposar 60000 morts directes i indirectes.

## Referències

* ↑ Stucki, Andreas (2017). Las guerras de Cuba. Violencia y campos de concentración (1868-1898). La Esfera de los libros.
# Capella de la Creu de Sant Venerand

La Capella de la Creu de Sant Venerand és una obra de Riudecols (Baix Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Petita capella de planta quadrada coberta amb falsa cúpula de maons i amb murs de paredat. A l'interior hi ha restes d'un mosaic de rajoles de ceràmica catalana, figurant un altar.

## Història

Petita capella de finals del segle xvii amb elements del segle xviii. Situada ran d'un camí, sembla correspondre a una tipologia de capella votiva.

## Referències

* 1 2 «Capella de la Creu de Sant Venerand». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2018].

## Enllaços externs

* «Capella de la Creu de Sant Venerand». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Capella de la Immaculada (Prats i Sansor)

La Capella de la Immaculada és una església del municipi de Prats i Sansor (Cerdanya) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya, situada en el conjunt residencial que les Germanes Carmelites de Sant Josep varen fer construir i regenten des de la dècada de 1960 a la Tartera de Prats i Sansor.

## Descripció

És una capella neoromànica de pedra i llicorella. A l'interior l'absis és de pedra, les parets són pintades blanques amb arrimador de fusta. El sostre està sostingut per encavallades de fusta. El presbiteri està presidit per un Crist, a la dreta hi ha la imatge de Sant Josep i a l'esquerra la de la Mare de Déu del Carme, obres fetes per Cabelloso de Saragossa.
* Capella de la Immaculada a Prats i Sansor, la Cerdanya
* Interior de la capella
La residència és un conjunt d'edificacions, on cadascuna d'elles té assignada una funció específica pròpia d'una residència regentada per monges de l'Orde del Carmel. L'element més important quant al seu volum és el destinat a habitacions i sales pròpies d'aquests tipus d'establiment. Cal destacar també una torre de planta quadrangular que s'eleva per damunt de les altres construccions.
La comunitat de monges d'aquest convent pertany a l'Orde de les Carmelites de Sant Josep.

## Referències

* 1 2 3 4 «Capella de la Immaculada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 desembre 2015].
# Capella de Sant Llop (Dosrius)

La Capella de Sant Llop és un edifici del municipi de Dosrius (Maresme) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La petita capella del segle xviii situada als afores del nucli de Dosrius, a llevant seguint la riera de Canyamars. És dedicada a sant Llop, copatró de la parròquia. A la façana hi ha una porta d'entrada sense ornamentació i amb llinda, un ull de bou i un campanar en forma d'espadanya sense campana. La coberta de l'església és a dues aigües.
Al costat dret hi té adossada una caseta.

## Història

Capella d'origen medieval refeta al segle xviii. Segons els documents consta dedicada a Santa Eulàlia des del 1353 i no fou fins al segle xvi que s'introduí l'advocació a Sant Llop, passant de capella eremítica a santuari.
S'hi celebra tradicionalment un aplec el primer de setembre.

## Referències

* 1 2 3 4 «Capella de Sant Llop». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2015].
* ↑ «Capella de Sant Llop (Dosrius - Maresme)». Pobles de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Capella de Sant Llop Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament