OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Flores de otro mundo

Flores de otro mundo és una pel·lícula espanyola dirigida per Icíar Bollaín el 1999 i protagonitzada per Luís Tosar, José Sancho, Marilyn Torres i Lissete Mejía. La trama segueix tres dones que arriben a un poble de l'Espanya rural en busca d'amor i per començar una nova vida. Molt ben rebuda, la pel·lícula va guanyar el Gran Premi de la Setmana de la Crítica al 52è Festival Internacional de Cinema de Canes. Es va rodar a Cantalojas, Condemios de Arriba, Jadraque i Villacadima, tots ells a la província de Guadalajara.

## Argument

Els solters del petit poble castellà de Santa Eulalia organitzen una festa a la qual acudeix un autocar de dones en edat de casar-se, ja que al poble no n'hi ha. Dones i homes comparteixen la seva lluita contra la solitud. Una d'elles, Patricia, arribada de la República Dominicana i en situació d'il·legalitat, hi va buscant una llar i estabilitat econòmica que no pot aconseguir. Una altra, Milady, és una jove cubana de 20 anys amb il·lusió de recórrer el món però que hi va per les seves dificultats econòmiques. Marirrosi és una infermera bilbaïna que té diners però que busca amor i vol redreçar la seva vida solitària. Davant d'elles hi ha Carmelo, Damián i Alfonso, que sempre han viscut al poble, però que veuen en les dones una oportunitat per abandonar la solitud i començar de zero. En el ball de solters coincideixen tots ells, però les seves diferències culturals fa que a vegades xoquin.

## Repartiment

* José Sancho - Carmelo
* Luis Tosar - Damián
* Lissete Mejía - Patricia
* Chete Lera - Alfonso
* Marilyn Torres - Milady
* Elena Irureta - Marirrosi
* Amparo Valle - Gregoria
* Rubén Ochandiano - Oscar
* Ángela Herrera - Lorna
* Doris Cerdá - Daisy
* Chiqui Fernández - Aurora
* Carlos Kaniowsky - Felipe
* Isabel de los Santos - Janay
* Antonio de la Torre - Conductor del camió

## Influència

La pel·lícula es va inspirar en solters espanyols, com els de Plan, que van organitzar festes per atraure dones solteres de les ciutats, ja que les dones rurals tendien a emigrar a les ciutats. Aquestes "caravanes de dones" es van inspirar en el western Westward the Women

## Premis
### XIV Premis Goya

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor actor revelació | Luis Tosar | Candidat |
| Millor guió original | Icíar Bollaín Julio Llamazares | Candidats |

## Referències

* ↑ «Marilyn Torres» (en suec). SFdb. [Consulta: 3 febrer 2021].
* ↑ Benavent, Cine Español de los Noventa, p. 263
* 1 2 Benavent, Cine Español de los Noventa, p. 264
* ↑ «Cannes Film Festival Awards 1999». imdb.com. [Consulta: 24 juny 2017].
* ↑ Flores de otro mundo a Fotogramas
* ↑ «Flowers from Another World (1999) - IMDb». [Consulta: 3 febrer 2021].
* ↑ Flores de otro mundo al web dels Premis Goya

## Bibliografia

* Benavent, Francisco Maria. Cine Español de los Noventa. Ediciones Mensajero,2000.
* Araceli Masterson La genealogía femenina en Flores de otro mundo de Iciar Bollaín: Vertebrando la nueva familia mestiza Arizona Journal of Hispanic Cultural Studies. University of Arizona. Volume 11, 2007 pp. 171-179
# Hadhitat al-Furat

Hadíthat al-Furat (també Hadíthat an-Nura) és una ciutat d'Iraq, a la riba de l'Eufrates, a una illa del riu. La vila va tenir certa importància fins al 1910 quan les roques i rescloses del riu foren eliminades per obrir pas a uns vaixells de correus que no es van arribar a posar en funcionament. Llavors tenia 400 cases i 3 mesquites, però després va entrar en decadència. Hi ha les tombes de tres sants.
Fou conquerida just abans del califat d'Umar. Tenia un castell o fortalesa i estava poblada per cristians, que ho van restar durant alguns segles.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. «Ḥadītha».
# Paràbola de la figuera estèril

La paràbola de la figuera estèril és una narració de Jesús que recull l'evangeli segons Lluc (Lc 13, 1).

## Argument

Un home tenia una figuera que feia tres anys que no donava fruit. Va plantejar-se de tallar-la, ja que els treballs que li suposava tenir-ne cura no compensaven si era un arbre estèril. L'amo dels terrenys el va instar a conservar-la un any més, posant-hi adob i especial esforç abans de tallar-la.

## Anàlisi

Déu és el propietari que espera amb paciència que l'arbre (el creient) doni fruit (es converteixi o es comporti segons els preceptes de la fe). Envia els mitjans perquè això passi però adverteix que si continua sent un arbre estèril, es tallarà, és a dir, es condemnarà l'ànima d'aquella persona. La paràbola pertany al grup de narracions sobre la necessitat de seguir Jesús si es vol gaudir del cel, en una línia similar al que es relata a la paràbola de les verges nècies i prudents. La figuera ha gaudit de tres anys, per això ara té un ultimàtum. Aquests tres anys són paral·lels al que dura el Ministeri de Jesús.
Tal com passa a la paràbola del gra de mostassa, Jesús usa un símil vegetal parlant de germinació per fer referència al creixement espiritual. L'elecció de la figuera no és casual, era un conreu freqüent a la zona de l'audiència dels evangelis i sovint s'ha identificat amb Israel.

## Referències

* ↑ Timothy Maurice Pianzin, Parables of Jesus: In the Light of Its Historical, Geographical & Socio-Cultural Setting, Tate Publishing, 2008, ISBN 1-60247-923-2
Paràboles de Jesús del Nou Testament :
# LAV Madrid-Segòvia-Valladolid

LAV Madrid-Segovia-Valladolid :
La Línia d'Alta Velocitat Madrid-Segòvia-Valladolid és una línia d'alta velocitat que va obrir el servei comercial el 23 de desembre de 2007 i constitueix el primer tram que va entrar en funcionament del corredor nord i nord-est del ferrocarril d'alta velocitat a Espanya
Segons el PEIT 2005-2020 aquesta línia estarà connectada amb les següents:
* Olmedo - Zamora - Galicia, i aquesta amb l'Eix Atlàntic
* LAV a Astúries (Valladolid-Venta de Baños-Lleó-Variant de Pajares)
* LAV Valladolid - Burgos - Vitòria, i aquesta amb la Y Basca.
* Altres línies d'alta velocitat quan s'obri el tercer túnel de la risa que connectarà en ample estàndard les estacions madrilenyes de Chamartín i Puerta de Atocha, ambdós capçaleres de diferents línies d'alta velocitat.
La línia està construïda amb una plataforma preparada per la circulació de trens a 350 km/h, senyalització tipus ERTMS II i ASFA digital, franquejament de desviaments a 220 km/h i suposa una reducció de més de 70 km respecte al traçat de la Línia General del Norte o Imperial gràcies als túnels de San Pedro i de Guadarrama, de 9 i 28 km respectivament. La línia ha reduït el temps de recorregut entre Madrid i Valladolid de 2:30 h a 56 min. A més, gràcies als tres canviadors dobles d'ample que hi ha a Chamartín, Valdestillas i Valladolid també ha reduït el temps de viatge d'altres trajectes.

## Referències

* ↑ Vilaseró, Manuel «L'AVE donarà servei a Valladolid el mateix any que a Barcelona». El Periòdico, 29-06-2004. Arxivat de l'original el 2017-01-18 [Consulta: 17 gener 2017].
# Eleccions legislatives lituanes de 2008

Les Eleccions legislatives lituanes de 2008 es van celebrar el 12 i el 26 d'octubre de 2008 per a renovar els 141 membres del Seimas. Poc abans s'havia celebrat un referèndum pel tancament de la central nuclear d'Ignalina, encara que de fet el govern lituà es va comprometre a tancar-la en entrar a la Unió Europea. El partit més votat fou Unió Patriòtica - Democristians Lituans i ha format un govern de coalició juntament amb el Moviment dels Liberals de la República de Lituània i el Partit de la Resurrecció Nacional. El seu líder Andrius Kubilius fou nomenat primer ministre de Lituània.

## Resultats

Resultats de les eleccions de 26 d'octubre de 2008 per a renovar el Parlament de Lituània (Seimas)
| Partit | Partit | Vots (proporcional) | % | Escons | Escons | Escons |
| Partit | Partit | Vots (proporcional) | % | proporcional | constituència | total |
| | Unió Patriòtica - Democristians Lituans | 242.939 | 19,69 | 18 | 27 | 45 |
| | Partit Socialdemòcrata de Lituània | 144.,675 | 11,73 | 10 | 15 | 25 |
| | Partit de la Resurrecció Nacional | 186.150 | 15,09 | 13 | 3 | 16 |
| | Ordre i Justícia | 156.559 | 12,69 | 11 | 4 | 15 |
| | Moviment dels Liberals de la República de Lituània | 70,549 | 5.72 | 5 | 6 | 11 |
| | Coalició Partit del Treball + Joventut | 111,017 | 9.00 | 8 | 2 | 10 |
| | Unió Centrista i Liberal | 65,869 | 5.34 | 5 | 3 | 8 |
| | Acció Electoral dels Polonesos a Lituània | 59,222 | 4.80 | — | 3 | 3 |
| | Unió Popular Agrària Lituana | 46,109 | 3.74 | — | 3 | 3 |
| | Nova Unió (Social Liberals) | 44,935 | 3.64 | — | 1 | 1 |
| | Front | 39,966 | 3.24 | — | — | — |
| | Jove Lituània (Jaunoji Lietuva) | 21,545 | 1.75 | — | — | — |
| | Partit Democràtic Cívic | 13,758 | 1.12 | — | — | — |
| | Unió dels Russos de Lituània | 11,323 | 0.92 | — | — | — |
| | Unió Socialdemòcrata Lituana (Lietuvos socialdemokratų sąjunga) | 10,614 | 0.86 | — | — | — |
| | Partit de Centre Lituà (Lietuvos centro partija) | 8,645 | 0.70 | — | — | — |
| | Independents | — | — | — | 4 | 4 |
| Total (participació 48,54%) | Total (participació 48,54%) | 1,233,875 | 100.00 | 70 | 71 | 141 |

## Enllaços externs

* Comissió electoral central de Lituània (anglès) (lituà)
* SILBA EOM missió a Lituània - Kaunas (anglès) (lituà)
# Santa Coloma de Finestret

Santa Coloma de Finestret és l'església parroquial del poble i comuna de Finestret, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
Està situada en el centre de la part nord del poble, entre el carrer dels Graons i un retomb que fa en aquest lloc la carretera D - 25.
Tot i que molt alterada per les successives refaccions que patí, es tracta d'una església d'origen romànic. És d'una sola nau coberta amb una volta apuntada, amb quatre capelles laterals que engrandeixen el temple. La nau és l'únic element romànic conservat. A l'exterior es pot veure l'obra romànica en els trams que resten lliures respecte de les capelles afegides posteriorment. L'absis és quadrat. El campanar, com les capelles laterals, són d'època moderna.

## Bibliografia

* Badia i Homs, Joan. «Finestret: Santa Coloma de Finestret». A: La Cerdanya, el Conflent. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1995 (Catalunya romànica. Volum VII). ISBN 8477399514.
* Becat, Joan. «66 - Finestret». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Conf 59. Santa Coloma de Finestret». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Finestret». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Santa Coloma de Finestret en els ortofotomapes de l'IGN
# Yo, la peor de todas

Yo, la peor de todas és una pel·lícula argentina de 1990, dirigida per María Luisa Bemberg i protagonitzada per Assumpta Serna, Dominique Sanda, Héctor Alterio, Lautaro Murua, Graciela Araujo, Alberto Segado, Gerardo Romano, Franklin Caicedo i Hugo Soto. Es va estrenar el 9 d'agost de 1990.

## Argument

Inspirada en l'assaig Las trampas de la fe, d'Octavio Paz, aquesta història narra els últims anys de la cèlebre i bellíssima Juana Inés de la Creu, coneguda a Mèxic com la Desena Musa, que es tancà als vint anys en un convent per poder estudiar. En aquesta època, el Virregnat de la Nova Espanya està fortament custodiat per la Corona d'Espanya i per l'Església Catòlica, dos poders moltes vegades enfrontats. Tota la vida de Sor Juana està marcada per aquestes dues forces. Els virreis la protegeixen. L'Església desaprova a una monja que no solament ensenya cant a les seves alumnes, sinó que també es dedica a la gastronomia, la poesia, el drama, la filosofia i la teologia. Tampoc veu amb bons ulls els apassionats sonets dirigits a la virreina, la dolça Marquesa de la Llacuna, María Luisa Manrique de Lara i Gonzaga. Sor Juana paga molt car el seu fervor poètic i més encara el seu atreviment teològic. En tornar a Espanya els virreis, queda sola davant del seu confessor, Qualificador de la Inquisició, el pare Antonio Núñez de Miranda, i de l'arquebisbe de Mèxic, don Francisco de Aguiar y Seixas y Ulloa, un misògin fanàtic. Però serà el bisbe de Puebla, monsenyor Manuel Fernández de Santa Cruz, qui li posa un parany, en el qual Sor Juana cau amb la ingenuïtat dels innocents. El cercle es va tancant sobre ella. Finalment, acaba renegant de les seves veus, de la seva immensa força creadora, del seu talent.

## Repartiment

* Assumpta Serna: Juana Inés de la Cruz
* Dominique Sanda: La virreina
* Hector Alterio: El virrei
* Lautaro Murua: Arquebisbe
* Graciela Araujo: Germana Úrsula
* Gerardo Romano: Sigüenza
* Franklin Caicedo: Santa Cruz
* Alberto Segado: Pare Miranda
* Cecilia Roth: Veu de la Virreina

## Enllaços externs

* Yo, la Peor de Todas, IMDb
* Yo, la Peor de Todas, web oficial
# Florenç

Florenç (oficialment Flourens) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Luisa Santamaría

Luisa Santamaría (València, 1827 - ?, ?) va ser una cantant i actriu de sarsuela espanyola.
Va néixer a València el 1827, si bé altres la vinculen a Cadis. Era filla de Benita Moreno i germana de la també cantant i actriu Ángela Moreno, i neta de Francisco Javier Moreno, primer violí de cambra de l'infant Gabriel de Borbó. Va estudiar les primeres lliçons de música amb la seva mare, després va passar a París, on va acabar els seus estudis. Vers 1848 va tornar a Espanya i va emprendre carrera artística contractada com a secundària en companyies d'òpera italianes, amb les que va visitar diverses províncies. Estant a Santiago de Compostel·la, va conèixer al seu futur marit, Juan Losada y Astray, que la va seguir fins a Madrid, casant-se el 7 de novembre de 1850.
Malgrat el seu matrimoni, Santamaría només va abandonar els escenaris un breu temps, de fet va ser una de les artistes més notables del teatre líric entre les dècades de 1860 i 1870, sobresortint especialment en sarsuela que versava de temes romàntics i històrics, tot i que també va cantar amb èxit peces d'òpera. Va ser presentada al públic de Madrid el 5 de juny de 1852 amb la sarsuela El estreno de una artista, de Joaquín Gaztambide, qui va escriure diverses peces perquè fossin cantades per Santamaría, al Teatre del Circo. També va treballar al Teatre de la Zarzuela com a primera soprano. A banda de Gaztambide, va estrenar moltes de les obres de Cristóbal Oudrid i Emilio Arrieta, entre altres dramaturgs. V Les seves temporades a Andalusia van ser llargues i molt exitoses. Algunes obres destacades que va estrenar van ser Jugar con fuego, Mis dos mujeres, Los madgyares, El valle de Andorra, Catalina, El diabló en el poder, etc.
Al llarg de la seva carrera, a banda de Madrid, va actuar als principals teatres de Barcelona, Saragossa, Sevilla, Granada i Màlaga. Les seves temporades a Andalusia van ser llargues i molt exitoses. L'any 1878 encara se la documenta actuant als escenaris de Madrid, però mica en mica es va anar retirant, fins que el seu nom va desaparèixer.

## Referències

* 1 2 3 4 Cotarelo y Mori, Emilio «Ensayo histórico sobre la Zarzuela o sea el drama lírico español desde su origen a fines del siglo XIX». Boletín de la Academia Española, vol. 20, 1933, pàg. 774-778.
* 1 2 Cuenca Benet, Francisco. Teatro andaluz contemporáneo. Artistas líricos y dramáticos (en castellà). Sevilla: Maza, Caso i Cia., 1940, p. 343.
* ↑ Alén Garabato, Pilar «Benita y las Moreno. Vidas sin contar». El Correo Gallego, 28-08-2021.
* 1 2 3 4 5 Enciclopedia vniversal ilvstrada evropeo-americana (en castellà). Barcelona: Espasa-Calpe, 1927, p. 189.
* 1 2 Ezquerra del Bayo, Joaquín; Pérez Bueno, Luis. Retratos de mujeres españolas del siglo XIX (en castellà). Madrid: Imprenta de Julio Cosano, 1924, p. 147.
# Hans Walzhofer

Hans Walzhofer (23 de març de 1906 - ?) fou un futbolista austríac de la dècada de 1930.
Fou internacional amb Àustria, amb la qual participà en la Copa del Món de 1934. Pel que fa a clubs, fou jugador de Jedlersdorfer SC, Floridsdorfer Athletiksport-Club, Wiener AC, i Sportclub Wacker.

## Referències

* ↑ «Copa do Mundo da FIFA Itália 1934». Arxivat de l'original el 2011-08-08. [Consulta: 5 agost 2018].
* ↑ «Perfil a fifa.com». Arxivat de l'original el 2018-08-05. [Consulta: 5 agost 2018].
* ↑ Perfil a national-football-teams.com
# Pelusios castaneus

Pelusios castaneus és una espècie de tortuga de la família dels pelomedúsids. Viu a Madagascar, Malawi, Moçambic, les Seychelles, Sud-àfrica i Tanzània.

## Referències

* ↑ Reptile Database
# Kuniya Daini

Kuniya Daini (Prefectura de Hyogo, 12 d'octubre de 1944) és un futbolista japonès que disputà 44 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Eloy Campos

Eloy Campos (31 de maig de 1942) és un futbolista peruà.
Va formar part de l'equip peruà a la Copa del Món de 1970. Pel que fa a clubs, destacà a l'Sporting Cristal.

## Referències

* ↑ Perfil Arxivat 2018-05-06 a Wayback Machine. a fifa.com
* ↑ Perfil Arxivat 2011-12-02 a Wayback Machine. a sports-reference
* ↑ Eloy Campos a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Eloy Campos a worldfootball.net
# Santa Coloma de Burguet

Santa Coloma de Burguet és una església de Senterada (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església petita d'una sola nau, aïllada, amb accés i façana principal a llevant, és de planta rectangular. La porta és senzilla, amb llinda de maçoneria i petit rosetó per a il·luminació de l'interior. Un campanar de cadireta amb dos arcs i campanes remata el conjunt. La coberta té un ràfec de lloses i és a dues vessants.

## Història

La quadra de Burguet devia haver format part, cap al 1718, de la Baronia de Bellera, sota el domini dels barons de Sant Vicenç.

## Referències

* 1 2 «Santa Coloma de Burguet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].
# Àrea basal

L'àrea basal és l'àrea en metres quadrats del tall transversal d'un arbre a l'altura del pit, és a dir, a 1,30m. S'obté a partir de la fórmula de l'àrea del cercle, expressada com A = (Π/4)*d² on "d" és el diàmetre.
Al camp no se solen fer aquests càlculs, ja que hi ha taules en les quals segons el diàmetre de l'arbre, ja està calculada la seva àrea basal, o bé perquè és més simple realitzar-los en oficina, juntament amb altres indicadors dasomètrics.
L'àrea basal per hectàrea varia segons:
* La mida dels arbres individuals
* La densitat de plantació (nombre d'arbres per hectàrea).
Al seu torn, la mida dels arbres individuals depèn de múltiples factors:
* L'espècie
* La densitat de plantació (en termes generals, a major nombre d'arbres per hectàrea, menys podran créixer aquests)
* L'edat de l'arbre
* L'oferta ambiental
En una clapa d'arbres joves és baixa, però augmenta ràpidament a mesura que van creixent fins que arriben a un màxim. Aquest màxim s'assoleix a unes edats o altres depenent de l'espècie i de la qualitat de lloc. Per això és una mesura més estable en boscos madurs que en boscos joves.

## Vegeu també

* Bio-trituradora

## Referències

* Geilfus F. 1994. El arbol al servicio del agricultor. Manual de agroforestéria para el desarrollo rural. vol. 1. Principios y Técnicas. 657 pp. Centro Agronómico Tropical de Investigación y Ensenanza (CATIE). PROSEFOR, 7170-137, CATIE, Turrialba, Costa Rica.

## Enllaços externs

* Aula de silvicultura
# Maggie Civantos

Maggie Civantos (Màlaga, 28 de desembre de 1984) és una actriu malaguenya. És coneguda especialment pel seu paper protagonista de Macarena Ferreiro en la sèrie d'Antena 3 Vis a vis.

## Trajectòria
### Sèries de televisió

| Any | Sèrie | Canal | Personatge | Notes |
| 2008 | Eva y kolegas | Neox | Marta | 12 episodis |
| 2009 | Escenas de matrimonio | Telecinco | Alba Boguñá | 3 episodis |
| 2009 | Yo soy Bea | Telecinco | Maggie | 2 episodis |
| 2009 | La Mari 2 | Canal Sur | Estrella | 2 episodis |
| 2009-2011 | Hospital Central | Telecinco | Candela Hernández | 9 episodis |
| 2012-2013 | Arrayán | Canal Sur | Angélica | 12 episodis |
| 2012 | Toledo | Antena 3 | Maggie | 5 episodis |
| 2013 | El tiempo entre costuras | Antena 3 | Marita | 1 episodis |
| 2014 | Ciega a citas | Cuatro | Sonia | 6 episodis |
| 2014 | Bienvenidos al Lolita | Antena 3 | Fanny | 8 episodis |
| 2015-2016 | Vis a vis | Antena 3 | Macarena Ferreiro Molina | 26 episodis |
| 2017 | Las chicas del cable | Netflix | Ángeles | 16 episodis |
| 2019 | Malaka | TVE | Blanca Gámez | 8 episodis |

### Pel·lícules

| Any | Títol | Paper |
| 2008 | Prime time | Assessora de màrqueting |
| 2011 | Amanecidos | Maggie Vicantos |
| 2013 | Temporal | Rosario |
| 2014 | Crustáceos | Maggie |
| 2015 | 321 días en Michigan | Lola |
| 2015 | Escombros | Miranda |
| 2018 | El Mejor Verano de mi Vida | Zoe |
| 2018 | Alegría, Tristeza | Sandra |
| 2019 | La Pequeña Suiza | Yolanda |
| 2019 | La Influencia | Sara |
| 2019 | Antes de la Quema | La Meme |

### Curtmetratges

| Any | Curtmetratge | Director | Paper |
| 2004 | Kinoglaz | Jesús Hernández | Marta |
| 2004 | El que espera | Juan Luis Molina i Alejandro Gaviño | Eli |
| 2005 | Sobreexpuestos | Juan Luis Molina i Alejandro Gaviño | Maggie |
| 2007 | Dosa (Odio) | Jaurne Otero | Maggie |
| 2007 | L.A. | Gabi Beneroso | Maggie |
| 2008 | Solo conmigo | Jorge Agó | Maggie |
| 2009 | Placer | Jota Linares | Leo |
| 2012 | Hidrolisis | Sergi Miralles | Sandra |
| 2013 | Rem | Joseba Alfaro | Gem |
| 2014 | Rubita | Jota Linares | Norma |
| 2014 | Cobayas: Human test | Marcos Moreno | Helena |
| 2014 | La gravedad | Jose Martin | Sonia |

### Teatre

| Any | Obra | Director | Paper |
| 2015 | ¿A quién te llevarías a una isla desierta? | Jota Linares | Celeste |
| 2015 | Un balcón con vistas | Laura Molpeceres | Cris |
| 2016 | Mejor dirección novel | Jota Linares | Leo |
| 2017 | Troyanas | Carme Portaceli | Helena |

## Premis i reconeixements

* Premis Ondas 2015 ex aequo amb el repartiment femení de la sèrie Vis a vis.
* Guanyadora dels premis Madrid Imagen (MIM Series) 2015 a la millor actriu de televisió femenina dramàtica per Vis a vis
* Premis XXIV Unió d'Actors 2016 a la millor actriu protagonista de televisió per Vis a vis

## Referències

* ↑ «Ésta es la protagonista de 'Vis a Vis', la serie carcelaria de Antena 3», 11-02-2015. Arxivat de l'original el 2015-03-15. [Consulta: 30 març 2015].
# La Immaculada de Portvendres

La Immaculada de Portvendres és la capella del convent de les Germanes Filles de Jesús de la vila de Portvendres, a la comarca del Rosselló (Catalunya del Nord).
Està situada en el Port vell de Portvendres, ara esdevinguda un ample passeig.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Portvendres». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 237. La Presentació de la Mare de Déu». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.

## Referències

* ↑ La Mare de Déu de la Bonanova a l'ortofotomapa de l'IGN
# Eloy Edu

Eloy Edu Nkene (Ebebiyín, 16 de març de 1985) és un futbolista ecuatoguineà. Juga de defensa a l'AD Torrejón CF, i amb la selecció de Guinea Equatorial.

## Trajectòria

Va iniciar la seva carrera futbolística a Espanya, on va passar per diversos clubs fins que el 2015, va abandonar el futbol espanyol per anar a Malta, a jugar pel St. Andrews. En 2017, abandona el país de Malta per arribar a Espanya, de la mà de l'Andorra Club de Futbol per ajudar-los a sortir d'una situació complicada en la taula.

## Internacional

És internacional amb la selecció de futbol de Guinea Equatorial, comptabilitzant 3 partits registrats en la FIFA.

## Referències

* ↑ Eloy, internacional con Guinea, ficha en el Barco‚ laregion.es, 14 agost 2017