OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nacionalisme seraiki

El nacionalisme seraiki és el moviment nacional del poble seraiki, un poble minoritari del Panjab pakistanès. La nació seraiki és formada per uns vint-i-cinc milions de persones, i formen la majoria ètnica al sud de la província del Panjab, a l'antic estat principesc de Bahawalpur. El nacionalisme seraiki no es va manifestar fins als anys setanta però a nivells molts limitats. Als anys noranta els serveis secrets indis van començar a donar suport al moviment nacionalista i a finals de 1993 una Conferencia Internacional Seraiki es va celebrar a Delhi.
El principal partit autonomista Seraiki fou el Partit Seraiki del Pakistan (Pakistan Saraiki Party), dirigit per Taj Mohammed Langah, que reclamava una autonomia completa, i que el 1998 va ser uns dels membres constituents del Moviment de les Nacionalitats Oprimides del Pakistan (Pakistan Oppressed Nationalities Movement PONM).
Al segle XXI el partit principal va esdevenir el Moviment Nacional Seraiki (Seraiki Qaumi Movement o Seraiki National Movement). La bandera del partit fa funcions de bandera de la nació. El color vermell és per la revolució; el groc per la pobresa, la gana i les privacions; i el verd per l'esperança en el futur.

## Referències

* ↑ Saraiki nationalist movement al web del Saraiki Waseb Development Organization (SWADO)
* ↑ Web del PSP
* ↑ Obituary: Pakistan Saraiki Party chief Taj Muhammad Langah passes away, The Express Tribune, 8 d'abril de 2013
* ↑ Seraiki a Encyclopedia of Stateless Nations: Ethnic and National Groups around the World de James B. Minahan
* ↑ Christophe Jaffrelot. The Pakistan Paradox: Instability and Resilience. Oxford University Press, 2015.
* ↑ The origin and politics of the Seraiki movement

## Enllaços externs

* Saraikistan Movement
# Nacionalisme negre

El nacionalisme negre és un moviment polític i social sorgit en oposició al multiculturalisme i que busca la creació d'una nació negra, va néixer a mitjans del segle xix, i va adquirir una singular força en els anys 60 i principis dels 70 del segle xx, principalment entre els afroamericans dels Estats Units. El nacionalisme negre promou el manteniment de la identitat afroamericana, reconeixent els seus orígens africans com a poble. Alguns dels seus lemes són: Black power i Black is beautiful. Algunes personalitats associades amb la consigna van ser Malcolm X, les Panteres Negres, el Nou Partit Pantera Negra i l'Exèrcit d'Alliberament Negre.

## Vegeu també

* Panafricanisme
* Indigenisme
* Etnocentrisme

## Referències

* ↑ «black nationalism | United States history» (en anglès). Encyclopedia Britannica [Consulta: 19 maig 2017].
# Chipotle

El vitxo chipotle (també anomenat chilpotle o chilpocle en castellà, que significa «vitxo fumat») és una mena de xili que s'ha deixat madurar fins a fer-se petit, per a després ser fumat i amanit que es troba en moltes varietats de salses i plats de la cuina mexicana.

## Característiques

Aquest producte, l'ús del qual ultrapassa l'àmbit mexicà, s'elabora a partir d'una pebrina i diversos condiments que en el seu estat final adquireix un aspecte marró vermellós, amb una aroma molt coent i una sabor complexa. Els chipotles es poden comprar enllaunats o a la menuda en moltes botigues i mercats de Mèxic. De vegades també es poden comprar acabats de fer, usualment en adob amanit amb toata i piloncillo, i en tal cas són sucosos.
El chipotle es fa de jalapeño, que ha estat assecat i fumat. És una mica més fort que aquest darrer (de 5.000 a 10.000 en l'escala de Scoville contra 2.500 a 8.000 pel jalapeño).
Si bé la varietat de vitxo més comuna per a fer chipotle és el morita també s'usa el mora, chile serrano o el pasilla.
El cronista Bernardino de Sahagún fa notar que el vitxo fumat, dit també llavors pochchilli i ara chipotle, podia ser trobat eal mercat de Tlatelolco, a la Ciutat de Mèxic, al segle xvi.

## Referències

* ↑ xilpoctli o pochilli en nàhuatl, afèresi de xixipochtic, bony, bossoga, inflor ('xipotle') produïda per un cop o bé de les arrels 'chil' (vitxo) i 'poctli' (fumat)
* 1 2 Andrews, Jean. Peppers: The Domesticated Capsicums (en anglès). University of Texas Press, 1995, p. 185. ISBN 0292704674, 9780292704671.
* ↑ Miller, Mark; Harrisson, John; Frank, Lois Ellen. The Great Chile Book (en anglès). Ten Speed Press, 1991, p. 156. ISBN 0898154286, 9780898154283.

## Vegeu també

* Escala Scoville
# Màxim III de Constantinoble

Màxim III (en grec Μάξιμος Γ') va ser patriarca de Constantinoble de l'any 1476 al 1481. Va succeir a Rafael I, a qui el sultà Mehmet II havia destituït.
Era un home erudit i practicant de l'ascetisme. Va dirigir amb habilitat l'Església Ortodoxa en uns anys difícils, a causa de l'ocupació otomana de Constantinoble. Quan va morir, va ser nomenat patriarca per tercer cop Simeó de Trebisonda.
L'Església Oriental el va declarar sant, i celebra la seva festivitat el 17 de novembre.

## Referències

* ↑ «Maximos III» (en anglès). Ecumenical Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 25 juliol 2023].
# Club Bàsquet Betània-Patmos

El Club Bàsquet Betània-Patmos (CB Betània-Patmos) va ser un club de basquetbol femení de Barcelona, fundat l'any 1982. Després de la dissolució del CB CIBES, n'ocupà la seva plaça a la lliga espanyola. L'equip va disputar dues finals de Lliga catalana, essent subcampió, i la temporada 1983-84 va competir en una competició europea, la Copa Ronchetti. Al final d'aquesta temporada, va fusionar-se amb el CB l'Hospitalet.
El club jugava amb uniforme blau i groc.

## Referències

* ↑ «Club Bàsquet Betània-Patmos». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Sabies que... en el Museu de la Fundació del Bàsquet Català hi pots trobar tot tipus de samarretes històriques del Bàsquet Català?». Federació Catalana de Bàsquet, 08-04-2021 [Consulta: 9 abril 2022].
# Móstoles

Móstoles és un municipi d'Espanya que es troba al sud de la comunitat autònoma de Madrid. N'és el segon municipi en nombre d'habitants, després de la capital, amb 204.535 habitants; i el tercer, darrere de Madrid i Valladolid de la zona central d'Espanya (Comunitat de Madrid, Castella-la Manxa, Castella i Lleó, Extremadura i La Rioja). Recentment ha adoptat la Llei de Grans Ciutats.
La ciutat se situa a 18 km al sud-oest del centre de Madrid, en la part sud de l'àrea metropolitana d'aquesta ciutat. Geogràficament es troba en la zona central de la península Ibèrica i de la Meseta Central, en la vall del riu Guadarrama, que pertany a la conca del Tajo.
La seva proximitat a la capital d'Espanya n'ha acusat un desenvolupament demogràfic durant les últimes dècades. Móstoles ha passat, en quaranta anys, de ser un nucli rural de gairebé 4.000 habitants a mitjans dels anys 60 a una ciutat dormitori de més de 200.000 habitants.

## Vegeu també

* Centro de Arte Dos de Mayo
# Museu del Ferrocarril de Galícia

El Museu del Ferrocarril de Galícia és un museu de la ciutat de Monforte de Lemos, a la província de Lugo, inaugurat l'any 2007.
Es troba a les antigues instal·lacions ferroviàries que van albergar un dels dipòsits de tracció vapor més importants del nord d'Espanya. Aquestes històriques instal·lacions estan formades per una nau circular amb un disseny propi de l'arqueologia industrial del segle XX i una platja de vies que s'enllacen a través d'un pont giratori que s'utilitzava també per invertir la marxa de les locomotores de vapor. A més dels edificis, també es poden veure en el museu locomotores i cotxes del segle passat.

## Enllaços externs

* Pàgina web del museu (castellà)
# Ciprià I

Ciprià I (en grec Κυπριανός) va ser patriarca de Constantinoble dues vegades, la primera del 1707 al 1709 i la segona els anys 1713 i 1714.
Va ser metropolità de Cesarea de Capadòcia i va succeir en el tron patriarcal a Neòfit V que havia estat deposat, el 25 d'octubre de 1707. Va voler imposar una vida austera al clergat, i es conserva una encíclica seva que prohibia als sacerdots de portar robes brillants (μὴ λαμπραῖς ἐσθῆσι χρῆσθαι τοῖς ἱερωμένοις 'Me lamprais esthesi chrestai tois ieromenois'). Això li va crear molts enemics i va ser deposat el mes de maig de 1709. Va ser enviat al Monestir de Vatopedi al Mont Atos. L'any 1713 va ser reelegit, però no va poder pagar els 25.000 akçe que li exigia la Sublim Porta per confirmar-lo en el càrrec, i el van obligar a dimitir el mes de febrer de 1714.

## Referències

* ↑ «Κυπριανὸς Α'» (en grec). Ecumenical Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 8 agost 2023].
# Claude Gabard

Claude Gabard (Marçay, 30 d'octubre de 1935 - Poitiers, 28 d'agost de 2015) va ser un ciclista francès, que fou professional des del 1963 al 1964.
És fill del també ciclista Albert Gabard.

## Palmarès

* 1960
** 1r al Gran Premi de Montamisé
* 1962
** Vencedor al GP des Foires d'Orval
* 1963
** 3r al Tour de Loir i Cher

## Referències

* ↑ Claude Gabard

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Claude Fleury

Claude Fleury (6 de desembre de 1640, París - † 14 de juliol de 1723, ibídem) fou un eclesiàstic cistercenc, historiador de l'Església i advocat francès, preceptor dels nets de Lluís XIV i dels fills de Lluís XV, confessor també d'aquest últim i famós per la seva Història de l'Església i el seu Catecisme.

## Biografia

Fill d'un advocat, s'educà al Col·legi de Clermont, així denominat pels seus alumnes jesuïtes, després batejat com Liceu Louis-le-Grand, i esdevingué advocat al Parlament de París el 1658. A continuació estudià teologia i es feu abat de l'Orde del Cister el 1667. Protegit per Bossuet, es convertí en tutor dels prínceps de Conti el 1672. Luís XIV el nomenà aleshores tutor del seu fill, el comte de Vermandois, càrrec que ocupà fins a la seva mort el 1683. Com a mostra de gratitud, li concedí el benefici de l'abadia de Loc-Dieu, a la diòcesi de Rodez.
El 1689 es convertí en tutor dels ducs de Borgonya, Anjou i Berry, nets de Lluís XIV, el preceptor dels quals havia estat el sever François Fénelon. Fou escollit membre de l'Acadèmia Francesa el 2 de juliol de 1696 substituint Jean de La Bruyère. Lluís XV li atorgà el priorat d'Argenteuil el 1706 i el nomenà confessor seu el 1716.
La seva obra principal, elaborada durant trenta anys, fou Histoire ecclésiastique, que aparegué per primer cop el 1691 en vint volums. Se'n feren moltes edicions i es traduí al llatí, alemany i italià, i tingué els elogis de Voltaire i de Jean-François de La Harpe. Abasta un període comprès entre l'establiment del Cristianisme i l'any 1414; més endavant es completà en una edició en 36 volums que arriba fins a l'any 1595. Moltes de les seves obres també foren reimpreses sovint, però la certesa que Roma considerava l'autor contaminat de jansenisme feu que moltes d'elles acabessin a l'Index Librorum Prohibitorum, inclòs el seu popular Catecisme.
Voltaire digué d'ell que «visqué a la cort consagrat al treball i a la solitud. La seva Història de l'Església és la millor que se n'hagi fet mai, i els seus discursos preliminars estan molt per sobre d'aquesta història: són gairebé els d'un filòsof, però la història no té res d'això».

## Referències

* ↑ Fitxa a l'Acadèmia Francesa, http://www.academie-francaise.fr/les-immortels/claude-fleury?fauteuil=36&election=02-07-1696
* ↑ Voltaire, Le Siècle de Louis XIV. Catalogue de la plupart des écrivains français qui ont paru dans le Siècle de Louis XIV, pour servir à l'histoire littéraire de ce temps (1751).
# Nakor Bueno Gómez

Nakor Bueno Gómez, conegut futbolísticament com a Nakor (Barcelona, 4 de març de 1978), és un exfutbolista català que jugava com a davanter.
Es va formar a les categories inferiors del FC Barcelona, debutant el 1997 a Tercera Divisió amb el Barcelona C i el 1998 a Segona Divisió A amb el FC Barcelona B. L'any 2000 va fitxar per la UE Lleida, militant sis temporades al club de la Terra Ferma, tres a Segona B i tres a Segona A. En aquestes tres a la categoria d'argent amb els ilerdencs, va sumar 21 gols en 96 partits. L'any 2006 va fitxar pel CE Castelló, jugant dues temporades més a la categoria de plata.
La carrera de Nakor segueix a Segona B, amb dos anys al Poli Ejido i un al CD Leganés. Des de l'estiu de 2011, Nakor és jugador de la Unió Esportiva Sant Andreu.

## Referències

* ↑ «Fitxa de Nakor» (en castellà). diari As. [Consulta: 19 novembre 2011].
* ↑ Diego García. «Nakor Bueno: "Es normal que aquí se plante en que no valgo para nada"» (en castellà). Las Provincias. [Consulta: 19 novembre 2011].
* ↑ Víctor J. Hernández Bru. «Nakor Bueno competirá en el Poli con Jorge Molina por el puesto de 'nueve'» (en castellà). Ideal.es, 20-07-2008. [Consulta: 19 novembre 2011].
* ↑ Web oficial UE Sant Andreu, 26/08/2011
* ↑ «Nakor Bueno és el darrer fitxatge del Sant Andreu». btv.cat, 27-08-2011. [Consulta: 19 novembre 2011].
* ↑ «Piti Belmonte: “Nakor Bueno ens aportarà veterania i capacitat de gol”». btv.cat, 29-08-2011. [Consulta: 19 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Fitxa de Nakor a FutbolMe
* Fitxa de Nakor a la web oficial de la UE Sant Andreu Arxivat 2012-05-27 a Wayback Machine.
# Nakuru AllStars FC

El Nakuru AllStars FC és un club de futbol kenyà de la ciutat de Nakuru.
Va ser fundat el 1961 i refundat el 2010. Va descendir a tercera divisió l'any 2018 després de patir problemes econòmics.

## Palmarès

* Campionat de Kenya de Futbol:
** 1963
* Copa del President de Kenya:
** 1969

## Referències

* ↑ «KCB bask in promotion, AllStars relegated». Daily Nation, 08-10-2018.
* ↑ «Kenya – List of champions». RSSSF.
* ↑ «Kenya – List of Cup Winners». RSSSF.
# Múscul quadrat lumbar

El múscul quadrat lumbar (musculus quadratus lumborum), és un múscul que es troba a la cara posterolateral de la columna lumbar. És aplanat i quadrilàter. Està format per fibres que s'entrecreuen en tres direccions:
* les fibres costotransverses, que van des dels processos transversos de les primeres vèrtebres lumbars a la dotzena costella.
* les fibres iliotransverses, que sorgeixen de l'espina ilíaca, del llavi extern i arriben fins als processos transversos de les quatre últimes vèrtebres lumbars.
* les fibres iliocostals, que sorgeixen de la cresta ilíaca i arriben fins a la vora inferior de la dotzena costella
S'insereix, per la part inferior, al lligament iliolumbar i al llavi extern de la cresta ilíaca; i per la part superior, s'insereix a la vora inferior de la dotzena costella i al vèrtex dels processos transversos lumbars.
Està innervat pel darrer nervi intercostal i les branques dels primers lumbars.
La seva funció és inclinar la columna lumbar de manera homolateral i la pelvis. És també un extensor de manera bilateral de la columna lumbar i del tronc. A més, participa en la respiració.

## Fatiga muscular

El quadrat lumbar és una font habitaul de dolor de la part baixa de l'esquena. Com que els quadrats lumbars connecten la pelvis amb la columna vertebral, són capaços d'estendre la part baixa de l'esquena quan es contrauen de manera bilateral. Els dos quadrats prendre el relleu, quan les fibres inferiors del múscul sacrospinal són febles o no actuen (per exemple, en el cas d'ús continuat de l'ordinador asseguts).
Donada la seva desavantatge mecànica en compació a altres músculs, la constant contracció mentre s'està assegut pot provocar la fatiga muscular en els quadrats lumbars. Un excés de contracció, com en qualsevol altre múscul, provocarà una disminució del flux de sang, i, amb el temps, es poden desenvolupar adherències en el múscul i en la fàscia, i la conseqüència final és l'espasme muscular.

## Referències

* 1 2 3 4 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 13 febrer 2014].
* ↑ Clinical Orthopaedic Examination, Ronald McRae, 2004 (5th ed.).
* ↑ Core Topics in Pain, p. 131, Anita Holdcraft and Sian Jaggar, 2005.
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Imatges

* Maluc dret. Superfície interna.
* Secció transversal de la paret abdominal posterior. Es mostra la disposició de la fàscia lumbodorsal.
* El diafragma. Sota la superfície. Quadrat lumbar visible a la part inferior a la dreta.
* Músculs de la regió ilíaca i femoral. Vista anterior.
* El plexe lumbar i les seves branques.
* L'aorta abdominal i les seves branques.
* Disposició horitzontal del peritoneu en la part inferior de l'abdomen.
* Secció transversal que mostra l'entorn de la càpsula del ronyó.
* Múscul quadrat lumbar

## Enllaços externs

* LUC ql
* quadratus+lumborum+muscle al Diccionari d'eMedicine
* Estirament del quadrat lumbar
* Massatge sobre el quadrat lumbar
# Múscul recte anterior del cap
## Referències

* 1 2 3 4 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 28 gener 2014].
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Imatges

* Animació on s'observa la posició del múscul recte anterior menor del cap. Alguns ossos al voltant del múscul estan en semitransparència.
* Animació amb el crani eliminat (excepte l'os occipital)
* Imatge fixa en una vista lateral
* Os occipital. Superfície exterior.
* Base del crani. Superfície inferior.

## Vegeu també

* Múscul recte posterior major del cap
* Múscul recte posterior menor del cap
* Múscul recte lateral del cap

## Enllaços externs

* LUC rca
* Rectus+capitis+anterior+muscle al Diccionari d'eMedicine
* PTCentral Arxivat 2005-08-04 a Wayback Machine.
# Cirurgia general i de l'aparell digestiu

La cirurgia general abraça les operacions del tracte gastrointestinal, via biliar, melsa, pàncrees, fetge, del recte i la mama així com les hèrnies de la paret abdominal. Així mateix inclou la cirurgia de la glàndula tiroide i estructures relacionades. En aquestes àrees de la cirurgia no es precisa un especialista encara que el cirurgià general pot especialitzar-se en alguna d'elles. Tanmateix, això no és igual en tots els països. En alguns és considerat una especialitat més i s'entén per superespecializació la verticalització en una de les seves branques quirúrgiques. L'especialitat requereix grans coneixements tant clínics com habilitats manuals. La majoria de les intervencions de cirurgia general requereixen instruments similars llevat dels procediments rectals, mamaris i tiroïdals, que precisen instruments més especialitzats. Cirurgia general i digestiva
# Cirurgia pediàtrica

La cirurgia pediàtrica és aquella cirurgia dirigida a intervenir i solucionar les alteracions o malalties que pateixen els nens i adolescents des del seu naixement. Hi ha un gran nombre de subespecialitats dintre d'aquest tipus de cirurgia, però les més comunes són:
* Cirurgia de l'aparell digestiu: apendicitis, atrèsia de vies biliars, estenosi hipertròfica de pílor, hèrnia inguinal, hèrnia umbilical, hidrocele, invaginació intestinal i pòlips rectals.
* Cirurgia de boca: llavi leporí.
* Cirurgia de cervell i sistema nerviós: hidrocefàlia.
* Cirurgia òssia: pectus excavatum.
* Cirurgia d'orella, nas i gola: fístules i quists branquials, fissura palatina i quist tiroglòs.
* Cirurgia de pell, pèl i ungles: papil·loma plantar i ungla encarnada.
* Cirurgia de pulmó i aparell respiratori: estridor, aspiració de cos estrany i hèrnia diafragmàtica.
* Ronyons i aparell urinari: fimosi, hidrocele, criptorquídia, hipospàdies, reflux vesicoureteral, torsió d'hidàtide testicular, vàlvules d'uretra posterior i varicocele.

## Referències

* ↑ «Cirurgia pediàtrica», 14-10-2020. [Consulta: 14 octubre 2020].
# Bhoj

Bhoj és una vila de l'Índia al districte de Belgaum de Karnataka, a la taluka de Chikodi, a més de 20 km al nord-oest de la vila de Chikodi i uns 30 km al sud-est de la ciutat de Kolhapur a 16° 32′ N, 74° 30′ E﻿ / ﻿16.533°N,74.500°E﻿ / 16.533; 74.500. La població el 1901 era de 5450 habitants. Hi ha una donació en coure datada el 1208 de Kartavirya IV i Mallikarjun (1200-1218) reis conjunts de la dinastia dels Ratta de Saundatti i Belgaum (vers 850 a 1250).
Fou escenari d'una batalla el 1773, en què Konher Rao Trimbak Patvardhan de Kurandvad fou derrotat per Yesaji Sindhia, ministre del sobirà de Kolhapur, quan estava saquejant aquest regne.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Nira

Nira és un canal de l'Índia a Maharashtra, al districte de Poona, a la riba dreta del riu Nira que li dona nom. Té una longitud de 160 km i fou construït el 1885-1886 amb finalitat de regar diversos territoris. Passa prop de Purandhar, Bhimthadi i Indapur.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Nirasaki

Nirasaki (韮崎市, Nirasaki-shi) és una ciutat de la prefectura de Yamanashi, al Japó.
El novembre de 2015, la ciutat tenia una població estimada de 31.006 habitants i una densitat de població de 216 habitants per km². L'àrea total és de 132.69 km².

## Geografia

Nirasaki està situada a la regió nord-est de la prefectura de Yamanashi. Fa frontera a est i oest amb el Parc Nacional de Minami Alps.

### Municipalitats veïnes

* Prefectura de Yamanashi
** Hokuto
** Minami-Alps
** Kai

## Història

L'àrea de l'actual Nirasaki fou la terra ancestral del clan Takeda, que dominaren la província de Kai en el període Sengoku. Durant el període Edo, l'àrea fou un tenryō controlat directament pel shogunat Tokugawa, i la vila de Nirasaki era una estació postal de la carretera Kōshū Kaidō. A principis del període Meiji, l'àrea fou organitzada en 14 viles dins del districte de Kitakoma. Nirasaki esdevingué poble el 20 de setembre de 1892.
La ciutat actual de Nirasaki va fundar-se mitjançant la fusió del poble de Nirasaki amb ten viles veïnes el 10 d'octubre de 1954.

## Educació

Nirasaki disposa de cinc escoles de primària, dos instituts de secundària baixa i dos de batxillerat.

## Fills il·lustres

* Satoshi Omura (1935 -) bioquímic, Premi Nobel de Medicina o Fisiologia de l'any 2015.

## Agermanament

* – Fairfield, Califòrnia, EUA
* – Jiamusi, Heilongjiang, Xina

## Referències

* ↑ «Pàgina oficial de l'ajuntament de Nirasaki» (en japonès). Ajuntament de Nirasaki. [Consulta: 12 març 2016].
* ↑ «Línia de temps de la història de Nirasaki» (en japonès). Ajuntament de Nirasaki. Arxivat de l'original el 2015-06-17. [Consulta: 12 març 2016].
* ↑ «City of Fairfield, CA - Sister City Program» (en anglès). Arxivat de l'original el 2014-10-02. [Consulta: 12 març 2016].
* ↑ «International Exchange» (en anglès). List of Affiliation Partners within Prefectures. Council of Local Authorities for International Relations (CLAIR). Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 21 novembre 2005].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament de Nirasaki Arxivat 2004-06-30 a Wayback Machine. (japonès)
# Clos i Terrasses

Clos i Terrasses, S.L. és un celler fundat l'any 1989 per la suïssa Daphne Glorian, situat a Gratallops dins la Denominació d'Origen Qualificada Priorat.
La seva producció anual és de 10.000 litres que s'elaboren en 10 hectàrees. L'any 2009 exportà el 85% de la seva producció. La seva marca és Clos Erasmus, a la que Robert Parker va atorgar dos anys seguits la qualificació màxima de 100, i Laurel.
Daphne Glorian es trasllada al Priorat l'any 1989 després de conèixer a René Barbier i Álvaro Palacios en una fira vinícola als Estats Units. D'aquesta manera s'ajuntaren al grup que havien creat feia poc Josep Lluís Pérez i Carles Pastrana. Amb els anys, cadascú va anar construint el seu propi celler. Durant deu anys els Clos Erasmus es van produir a les instal·lacions de René Barbier a Clos Mogador, fins que Daphne Glorian va adquirir un antic celler d'Álvaro Palacios.
Clos i Terrasses produeix al voltant de 3.200 ampolles de Clos Erasmus i 4.500 de Laurel. El volum d'aquest darrer va augmentant a mesura que les vinyes joves entrene en producció.
Les vinyes estan treballades segons els principis biodinàmics. Les varietats cultivades són garnatxa, cabernet sauvignon i sirà.

## Referències

* ↑ Peñín, José. Guia Peñín de Los Vinos de España 2009. Madrid: Peñín Ediciones, 2009. ISBN 978-84-95203-52-6.
* ↑ http://www.swissinfo.ch/spa/Portada/Actualidad/Vinos_de_culto_mundial_con_esencia_suiza.html?cid=6831992%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.doqpriorat.org/