# Nina Paley

Nina Paley és una animadora i dibuixant de còmics. És també una activista a favor de les llicències Creative Commons. que ha creat el terme "desobediència intel·lectual". La seua experimentació al camp de l'animació la porta a la creació de quiltimation i embroidermation. És ètnicament jueva.
El 1988 de la ciutat natal, Urbana, anà amb l'edat de vint anys a Santa Cruz, Califòrnia, on comença a exercir com a dibuixant de còmics. Després de treballar amb còmics com Nina's adventures i Fluff troba a l'animació el mitjà d'expressar les seues idees.
Les animacions creades el 1998 (Follow your bliss, Cancer i I heart my cat) participaren en festivals pel món arribant I heart my cat a guanyar un premi el 1999 concedit per l'audiència. El 2003 guanyà el primer premi al festival Earthvision Environmental per l'animació The stork i per la mateixa animació guanyà una invitació no sol·licitada per a atendre el festival Sundance. La bona rebuda de The stork no se l'esperava per tractar temes controvertits com la superpoblació.
El 2002 el seu marit l'abandonà a l'Índia i llegí el Ramayana. Creà un curtmetratge animat basat en una escena del Ramayana anomenat Tiral by Fire, que fou ben rebut pels crítics i el públic. El mes de desembre de 2004 començà a crear una obra basada en el Ramayana des del punt de vista de Sita. El 2008 fou publicada i rebé petició de ser prohibida per hinduistes conservadors.
El 2011 començà a treballar amb la tècnica de fer cobrellits. Crea junt a Theodore Gray el projecte de PaleGray Labs.

## Obres

* Còmics:
** Nina's adventures: publicat a Sta Cruz comic news, i després als periòdics L.A Reader, Comic Relief Magazine, The funny times i the San Francisco Examiner.
** Fluff: publicada per Universal Press Syndicate.
** Mimi & Eunice
* Animació:
** Fetch! (2001)
** Minute Memes
** The copying is no theft
** Luv Is…
** Pandorama (1991)
** Cancer (1998)
** I heart my cat (1998)
** Follow your bliss (1998)
** The stork
** Tiral by Fire
** Sita sing the blues (2008)
** Kahlil Gibran's The Prophet, com a directora d'un dels segments
** This Land is Mine (2012)

## Referències

* 1 2 Estudillo Molina, 2016, p. 14.
* ↑ Estudillo Molina, 2016, p. 15.
* ↑ Darat, Nicole; Tello, Andrés Maximiliano «Desobediencia intelectual: resistencias a la privatización del conocimiento». Polis (Santiago), 15, 43, 01-04-2016, pàg. 313–329. DOI: 10.4067/S0718-65682016000100015.
* 1 2 Dodd, 2016, p. 1.
* 1 2 3 Estudillo Molina, 2016, p. 22.
* 1 2 3 4 Estudillo Molina, 2016, p. 26.
* 1 2 3 Estudillo Molina, 2016, p. 27.
* ↑ Estudillo Molina, 2016, p. 28.
* 1 2 Estudillo Molina, 2016, p. 29.
* ↑ Estudillo Molina, 2016, p. 32.
* ↑ Estudillo Molina, 2016, p. 42.
* ↑ Estudillo Molina, 2016, p. 23.
* ↑ Estudillo Molina, 2016, p. 39.
* ↑ Sridharan, Tarini «Transnational Adaptation: The Complex Irreverence of Narrative Strategy in Nina Paley’s Sita Sings the Blues». Mediascape, tardor 2014. Arxivat de l'original el 2016-12-09 [Consulta: 26 febrer 2017].
* ↑ «Cuatro películas de animación preseleccionadas a los Óscar compiten en Gijón». El Digital de Asturias, 11-11-2014 [Consulta: 27 febrer 2017].
* ↑ Waren, Roz «Nina Paley’s This Land Is Mine Is Edgy, Brilliant and Timely». The Huffington Post, 23-10-2014 [Consulta: 27 febrer 2017].

## Bibliografia

* Estudillo Molina, Ana Maria. Nina Paley: La fusión entre la animación 2D y la animación tradicional (Tesi doctoral), 2016.
* Dodd, Kevin V. «Sita Sings the Blues». Journal of Religion & Film, 13, 2, 2016.