OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 270 aC

El 270 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà, era conegut com a any del consolat de Clepsina i Blasió (o, més rarament, any 484 ab urbe condita). L'ús del nom «270 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Sicília

* Hieró II, tirà de Siracusa, derrota els mamertins a la vora del riu Longanos, prop de Miles, en una gran batalla. La capital mamertina, Messana està a punt de caure en mans de Hieró i només se salva per la intervenció dels cartaginesos que imposen un acord de pau. Al tornar a Siracusa els ciutadans el saluden amb el títol de rei.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits cònsols Gai Genuci Clepsina i Gneu Corneli Blasió, segons els Fasti.
* El cònsol Genuci Clepsina, amb l'ajuda de Hieró II de Siracusa, aconsegueix ocupar Règion després d'un llarg setge.
* Els Fasti diuen que Blasió va aconseguir un triomf, però no se sap a quin poble va vèncer.

## Necrològiques

* Arsínoe II, filla de Ptolemeu I i Berenice I, i reina de Tràcia, Macedònia i Egipte.
* Epicur, filòsof grec de Samos.
* Pirró d'Elis, filòsof iniciador de l'escepticisme (data aproximada).

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Polibi. Història, I, 8-9.
* ↑ Smith, William (ed.). «Clepsina». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 27 març 2024].
* ↑ Pau Orosi. Historiae adversum paganos, IV, 3
* ↑ Smith, William (ed.). «Blasio». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 27 març 2024].
* ↑ Oppen, Branco F. van «The Death of Arsinoe II Philadelphus: The Evidence Reconsidered». Zeitschrift für Papyrologie und Epigraphik, 174, 2010, pàg. 139.
* ↑ Konstan, David. Epicurus. Summer 2018. The Stanford Encyclopedia of Philosophy, 2018.
* ↑ «Pirróne di Elide». Enciclopedia Treccani. [Consulta: 27 març 2024].
# (8) Flora

(8) Flora és un asteroide gran i brillant del cinturó d'asteroides. Està probablement compost d'una barreja de roca silícia i metallés de níquel-ferro.
És el major membre de la família Flora d'asteroides (a la qual dona nom) i un vestigi d'un cos major que es va fragmentar després d'una violenta col·lisió.
Va ser descobert des de l'Observatori George Bishop de Londres per John Russell Hind el 18 d'octubre de 1847. Aquest va ser el seu segon asteroide descobert, després d'Iris.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 14. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* ↑ Torppa, Johanna; Kaasalainen, Mikko; Michałowski, Tadeusz; Kwiatkowski, Tomasz; Kryszczyńska, Agnieszka «Shapes and rotational properties of thirty asteroids from photometric data» (en anglès). Icarus, 164, 2, 01-08-2003, pàg. 346–383. DOI: 10.1016/S0019-1035(03)00146-5.

## Bibliografia

* Schmadel, L.D.; Schmeer, P.; Börngen, F. «TU Leonis = (8) Flora: the non-existence of a U Geminorum star» (en anglès). Astronomy & Astrophysics, Vol. 312, 1996, pàg. 496.
Viccionari
# (81) Terpsícore

Terpsícore (designació de planeta menor: 81 Terpsichore) és un asteroide gran i molt fosc del cinturó principal, el número 81 de la sèrie. Probablement té una composició carbonosa molt primitiva. Va ser trobat pel prolífic descobridor de cometes Ernst Tempel el 30 de setembre de 1864. Rep el nom de Terpsichore, la musa de la dansa de la mitologia grega.
El 2011, les observacions fotomètriques del planeta menor van donar un període de 10,945±0,001 h amb una amplitud de 0,09±0,01 de magnitud. Aquest resultat és coherent amb determinacions anteriors. El 2009 es van observar dos esdeveniments d’ocultació estel·lar que van implicar aquest asteroide des de diversos llocs. Els acords resultants van coincidir amb una secció el·líptica suau amb unes dimensions de 134,0±4,0 km × 108,9±0,7 km.

## A la cultura popular

Una estació espacial que orbita al voltant de 81 Terpsícore és l'escenari principal de la història de ciència-ficció The Dark Colony (Asteroid Police Book 1) de Richard Penn.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 21. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* ↑ Carry, B. «Density of asteroids». Planetary and Space Science, 73, 01-12-2012, pàg. 98–118. DOI: 10.1016/j.pss.2012.03.009. ISSN: 0032-0633.
* ↑ Tempel, M. «Minor Planet 81 Terpsichore discovered». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 25, 01-11-1864, pàg. 31. ISSN: 0035-8711.
* ↑ Pilcher, Frederick «Rotation Period Determinations for 28 Bellona, 81 Terpsichore, 126 Velleda 150 Nuwa, 161 Athor, 419 Aurelia, and 632 Pyrrha». Minor Planet Bulletin, 38, 01-07-2011, pàg. 156–158.
* ↑ Timerson, Brad; Durech, J.; Pilcher, F.; Albers, J.; Beard, T. «Occultations by 81 Terpsichore and 694 Ekard in 2009 at Different Rotational Phase Angles». Minor Planet Bulletin, 37, 01-10-2010, pàg. 140–142.
# 31è Festival Internacional de Cinema de Moscou

El 31è Festival Internacional de Cinema de Moscou es va celebrar entre el 19 i el 28 de juny de 2009. El Jordi d'Or fou atorgat a la pel·lícula russa Petia po doroge v tsarstvie nebesnoye dirigida per Nikolai Dostal.

## Jurat

* Pavel Lungin (Rússia – President)
* Shyam Benegal (Índia)
* Nick Powell (Regne Unit)
* Sergey Trimbach (Ucraïna)
* Gulnara Dusmatova (Kazakhastan)

## Pel·lícules en competició

Les següents pel·lícules foren seleccionades per la competició:
| Títol original | Director(s) | País de producció |
| Bibi | Hassan Yektapanah | Iran |
| Byūtī Utsukushii-mono | Toshio Gotō | Japó |
| Txudo | Aleksandr Proshkin | Rússia |
| Cinco días sin Nora | Mariana Chenillo | Mèxic |
| Come Dio сomanda | Gabriele Salvatores | Itàlia |
| Happy New Year | Christoph Schaub | Suïssa |
| Jeo nuk ui game | Wee An Choi | Corea del Sud |
| Mała Moskwa | Waldemar Krzystek | Polònia |
| Mediatori | Dito Tsintsadze | Geòrgia, Alemanya |
| Melodiya dlya sharmanki | Kira Muratova | Ucraïna |
| Mooki bo'era | Lina Chaplin, Slava Chaplin | Israel |
| Palata nomer xest | Karen Shakhnazarov | Rússia |
| Petia po doroge v tsarstvie nebesnoie | Nikolai Dostal | Rússia |
| Raci | Ivan Tstxerkelov | Bulgària |
| The Missing Person | Noah Buschel | Estats Units |
| Tréfa | Péter Gárdos | Hongria |

## Premi

* Jordi d'Or: Petia po doroge v tsarstvie nebesnoie, de Nikolai Dostal
* Premio Especial del Jurat: Txudo, de Aleksandr Proshkin
* Jordi de Plata:
** Millor Director: Mariana Chenillo per Cinco días sin Nora
** Millor Actor: Vladimir Ilin per Palata nomer xest
** Millor Actriu: Lena Kostyuk per Melodiya dlya sharmanki
* Jordi de Plata per la Millor Pel·lícula a la Competició Prospectiva: Konpliktis zona, de Vano Burduli
* Premi Especial per la contribució al món del cinema cinema: Rezo Chkheidze
* Premi Stanislavsky: Oleg Jankovskij
* Premi del Jurat dels Crítics Russos a la Millor Pel·lícula en Competició: Come Dio comanda, de Gabriele Salvatores
* Premi del Juaat dels Crítics Rússos per la Millor Pel·lícula en Competició - Menció especial: The Missing Person, de Noah Buschel

## Referències

* ↑ «31st Moscow International Film Festival (2009)». MIFF. Arxivat de l'original el 21 abril 2013. [Consulta: 2 juny 2013].

## Enllaços externs

* Festival Internacional de Cinema de Moscou: 2009 a Internet Movie Database
# ?...

?... [Interrogant] va ser una publicació setmanal política i humorística editada a Igualada l'any 1932.

## Descripció

Portava el subtítol «Setmanari agredolç».
S'imprimia als tallers de Nicolau Poncell. Tenia quatre pàgines, a tres columnes, amb un format de 35 x 25 cm. El primer número va sortir el 13 de febrer de 1932 i l'últim, el 22, el 5 d'agost del mateix any.

## Continguts

Les primeres paraules de l'article de presentació deien «El panorama que ens ofereix la segona República espanyola, després d'aprovada la Constitució, va emmarcat per un enigmàtic i enutjós interrogant. Els que confiaven de bona fe en el seu adveniment ... esbatanen avui immensament els ulls decebuts i alarmats per l'apassionament i inèpcia amb que són tractats els problemes més vitals pels qui detenten el regisme de l'Estat ... Interrogant ve al món amb unes ganes enormes de bregar per a donar la mà als homes de bona voluntat i amargar l'existència als embaucadors professionals de la política». El pseudònim pertanyia a Antoni Jorba Soler, que havia estat director de Diari d'Igualada
En un altre article saludaven els altres periòdics locals dient «Ara per ara, a Diari d'Igualada una encaixada afectuosa i a La Defensa li recomanem que es posi a la defensiva».
Era un periòdic polític «de dretes», però amb un aire humorístic, alhora que crític envers els seus contraris.
Hi havia articles d'informació política, propaganda de mítings i conferències, caricatures, acudits i notícies curtes dels fets més destacats de la vida ciutadana.
Hi havia col·laborat Ramon Solsona i Cardona i Jeroni Alegre. La il·lustració de la capçalera estava signada per Montfort.

## Referències

* ↑ Miret Solé, M. Teresa. La premsa a Igualada (1808?-1982). Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1983, p. vol. 1, p. 443.
* ↑ Jorsol «Obrint la porta». ?..., 1, 13-02-1932.
* ↑ Miret Solé, M. Teresa «Pseudònims igualadins». Revista d'Igualada, 26, 01-09-2007.
* ↑ «Declaració». ?..., 1, 13-02-1932.
* ↑ Torrent, Joan; Rafael Tasis. Història de la premsa catalana. Barcelona: Bruguera, 1966, p. 2 vol..
* ↑ Miret Solé, M. Teresa. La premsa a Igualada (1808?-1982). Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1983, p. vol. 1, p. 444.

## Localització

* Biblioteca Central d'Igualada. Plaça de Cal Font. Igualada (col·lecció completa).

## Enllaços externs

* https://trencadis.diba.cat/
# AIDA Cruises

AIDA Cruises és una línia de creuers britànica-nord-americana de propietat alemanya amb seu a Rostock, Alemanya. Originalment fundada com a Deutsche Seereederei amb un vaixell anomenat Völkerfreundschaft ("L'amistat entre els pobles"), la companyia va entrar en la indústria de creuers en la dècada de 1960.
La companyia va ser adquirida per P&O Princess Cruises el 2000. El 2003, P&O Princess es va fusionar amb Carnival Corporation per formar Carnival Corporation & PLC. Després de la fusió, el control executiu d'AIDA Cruises fou traslladat a Costa Cruceros Group, una de les principals empreses operatives del Grup Carnival, amb la responsabilitat de les marques europees del grup.
AIDA Cruises és ara una de les onze marques que opera el Grup Carnival. Representa el 6,5% de la seva participació en els ingressos i té el seu propi equip directiu, liderat pel president de la companyia, Michael Thamm. Els vaixells d'AIDA s'adapten al mercat de parla alemanya i són reconeguts pel seu estil juvenil i servei informal.

## Flota actual

| Vaixell | Construït | Constructor | Entrà en servei a AIDA | Tonatge brut | Bandera |
| AIDAcara | 1996 | Aker MTW | 1996 | 38.531 GT | Gènova, Itàlia |
| AIDAvita | 2002 | Aker MTW | 2002 | 42.289 GT | Gènova, Itàlia |
| AIDAaura | 2003 | Aker MTW | 2003 | 42.289 GT | Gènova, Itàlia |
| AIDAdiva | 2007 | Meyer Werft | 2007 | 69.203 GT | Gènova, Itàlia |
| AIDAbella | 2008 | Meyer Werft | 2008 | 69.203 GT | Gènova, Itàlia |
| AIDAluna | 2009 | Meyer Werft | 2009 | 69.203 GT | Gènova, Itàlia |
| AIDAblu | 2010 | Meyer Werft | 2010 | 71.300 GT | Gènova, Itàlia |
| AIDAsol | 2011 | Meyer Werft | 2011 | 71.300 GT | Gènova, Itàlia |
| AIDAmar | 2012 | Meyer Werft | 2012 | 71.300 GT | Gènova, Itàlia |
| AIDAstella | 2013 | Meyer Werft | 2013 | 71.304 GT | Gènova, Itàlia |
| AIDAprima | 2015 | Mitsubishi | 2013 | 125.000 GT | Gènova, Itàlia |
| AIDAperla | 2016 | Mitsubishi | 2013 | 125.000 GT | Gènova, Itàlia |

## Naus futures

| Vaixell | Lliurament | Constructor | Tonatge brut | Bandera planificada | Notes |
| AIDAnova | Desembre de 2018 | Meyer Werft | 180,000 GT | Gènova,Itàlia | Major Vaixell d'AIDA. Primer creuer del món de gas natural liquat (GNL), el combustible fósil més net de tots. |
| AIDAmira | Novembre de 2019 | Chantiers de l'Atlantique | 48,200 GT | Gènova, Itàlia | Actualment navega amb la companyia italiana Costa Crociere com a CostaneoRiviera. |
| ------------- | 2021 | Meyer Werft | 180,000 GT | Gènova, Itàlia | Embarcació indéntica al AIDAnova. |
| ------------- | 2023 | Meyer Werft | 180,000 GT | Gènova, Itàlia | Embarcació indéntica al AIDAnova. |

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial de AIDA Arxivat 2016-07-24 a Wayback Machine. (alemany)
# AIH

AIH té els següents significats:
* Associació Internacional d'Hispanistes, organització internacional per a la promoció dels estudis de llengua i literatura hispàniques
* Associació Internacional d'Hotels, associació internacional d'empreses del ram de l'hostaleria
* Acadèmia Internacional d'Heràldica, organització internacional per a la promoció dels estudis d'heràldica
* Hepatitis autoimmunitària (del seu nom en anglès Autoimmune Hepatitis), malaltia autoimmunitària crònica que afecta el fetge
# AIEE

AIEE (acrònim d'American Institute of Electrical Engineers) va ser una organització d'enginyers elèctrics dels EUA que va existir del 1884 fins al 1962. L'1 de gener del 1963 es va fusionar amb l'IRE (Institute of Radio Engineers) per a formar l'IEEE (Institute of Electrical and Electronics Engineers). El propòsit de l'AIEE era el de promoure les arts i les ciències connectades amb la producció i utilització de l'electricitat i el benestar dels empleats d'aquestes indústries, mitjançant el debat social, la lectura i discussió de textos professionals publicats.

## Història

* 1884 : fundació incloent grans inventors de l'època tals com Nikola Tesla, Thomas Alva Edison, Elihu Thomson, Edwin J. Houston, i Edward Weston. Altres membres notables de l'AIEE són els presidents Alexander Graham Bell (1891–1892), Charles Proteus Steinmetz (1901–1902), Bion J. Arnold (1903-1904), Schuyler S. Wheeler (1905–1906), Dugald C. Jackson (1910–1911), Ralph D. Mershon (1912–1913), Michael I. Pupin (1925–1926), i Titus G. LeClair (1950–1951).
* 1912 : creació de l'IRE (Institute of Radio Engineers) amb qui va existir una gran rivalitat.
* 1946 : formació del subcomitè sobre computadors.
* 1963 : es va fusionar amb l'IRE per a formar l'IEEE (Institute of Electrical and Electronics Engineers). l'AIEE tenia 57.000 socis i l'IRE 96.500.

## Referències

* ↑ «AIEE History 1884-1963 - ETHW» (en anglès). http://ethw.org.+[Consulta: 3 novembre 2017].
* ↑ «Journal of the American Institute of Electrical Engineers in SearchWorks catalog» (en anglès). https://searchworks.stanford.edu/.+[Consulta: 3 novembre 2017].
* ↑ «American Institute of Electrical Engineers | The Online Books Page» (en anglès). http://onlinebooks.library.upenn.edu.+[Consulta: 3 novembre 2017].
* ↑ Science, American Association for the Advancement of «The American Institute of Electrical Engineers» (en anglès). Science, 58, 1499, 21-09-1923, pàg. 224–225. DOI: 10.1126/science.58.1499.224-a. ISSN: 0036-8075.
# Abraham Xalom

Abraham Xalom (Barcelona, 1430-1492) va ser un cabalista jueu, filòsof i jurista que feu de metge a Tàrrega. Va escriure una obra dogmàtica anomenada Něwé Šalom (estances de pau) en la qual segueix les passes de Maimònides barrejades amb les de Hasdai Cresques i Gersònides. Va traduir a l'hebreu la Philisophia pauperum suposadament d'Albert Magne, i un comentari sobre l'Organon d'Aristòtil.

## Referències

* ↑ «Abraham Xalom». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Abbas Quli Mirza

Abbas Quli Mirza (segle xix) fou un príncep qajar que va ocupar el govern de Kirman o Kerman a Pèrsia.
Era fill d'Ibrahim Khan Zahir al-Dawla (governador de Kirman) i net (per la mare Dawlatgeldi) de Fath Ali Shah. Quan Zahir al-Dawla va anar a Teheran el 1824 va deixar com a governador suplent a Kirman al seu fill Abbas, més jove que altres 22 fills, però preferit per la noblesa de la mare. Zahir al-Dawla va morir a Teheran el 1824 o 1825 i Abbas va assolir el govern de Kirman amb l'acord del xa, ja que era costum entre els Qadjar.
Abbas va fer responsable de la derrota persa la guerra amb Rússia (1826-1828) al príncep hereu Abbas Mirza, i es va revoltar instigat pel seu visir Mohammad Qasem Khan Damagani (que ja era visir amb el seu pare). El xa va enviar a Kanlar Khan per restablir l'autoritat reial a Kirman, però aquest fou assassinat a Bagin per ordre d'Abbas Quli Khan, quan l'enviat retornava a Teheran (8 de gener de 1828).
Un exèrcit rebel de 20.000 homes es va dirigir de Kirman a Yadz que estava governada per Mohammad Vali Mirza (fill de Fath Ali Shah) però no va assolir el seu objectiu i es va dispersar al sud-est de Yadz, per la intervenció de Mirza Hosayn Vazir. Abbas Quli Mirza es va refugiar amb Husayn Ali Mirza Farmanfarma, governador de Fars, a Xiraz, i d'allí va passar a Mazandaran on fou arrestat per son sogre Mohammad Quli Mirza Molkara, governador de Mazandaran. El mateix any Hasan Ali Mirza Shodja al-Saltana fou nomenat governador de Kerman, fins que el 1831 hi fou enviat el príncep hereu Abbas Mirza per restaurar l'ordre. Abbas Quli Mirza ja no va participar en la política mai més.

## Referències

* Article a Encyclopædia Iranica
# AXP 1E 1048-59

Púlsar de raigs X anòmal (AXP) 1E 1048.1-5937 va ser el primer AXP mai observat a emetre un esclat de raigs X com a SGR. És també el magnetar més proper a la Terra.

## Referències

* 1 2 3 Afirmat a: SIMBAD.
# Abisare

Abisare va ser el sisè rei de la dinastia amorrita de Larsa, una ciutat-estat de Mesopotàmia. Era fill de Gungunum, a qui va succeir. Va ocupar el tron entre els anys 1841 aC i 1830 aC aproximadament.
Es va enfrontar al regne d'Isin, l'altra gran potència en aquella època, pel domini de la ciutat d'Ur. Va posseir Ur durant un temps i va vèncer el rei sumeri Ur-Ninurta, que va morir durant una batalla amb Larsa. Va acabar perdent Ur, que va passar a les mans de Bur-Sin, el fill d'Ur-Ninurta. Més tard, Sumuel, fill d'Abisare, va recuperar Ur.

## Notes

* ↑ Altres cronologies (l'anomenada Cronologia mitjana) diuen que va ser rei del 1905 aC al 1895 aC.

## Referències

* ↑ Fitzgerald, Madeleine André. The rulers of Larsa. Ann Arbor: UMI Dissertation Services, 2002, p. 41-42.
* ↑ Lévèque, Pierre (dir.). Las primeras civilizaciones: de los despotismos orientales a la ciudad griega. Tres Cantos: Akal, 2013, p. 233. ISBN 9788446035008.
# ATP Shenzhen Open 2014

* Aquest article tracta sobre el torneig de l'ATP. Si cerqueu el torneig de la WTA, vegeu «Shenzhen Open 2014».
El Torneig de Shenzhen 2014, oficialment conegut com a ATP Shenzhen Open 2014, és un esdeveniment de tennis masculí disputat sobre pista dura que pertany a les sèries 250 de l'ATP. L'edició inaugural del torneig es va celebrar entre el 22 i el 28 de setembre de 2014 al Shenzhen Longgang Tennis Centre de Shenzhen, Xina.
El tennista escocès Andy Murray va guanyar el 29è títol de la seva carrera, el primer des de Wimbledon 2013, més d'un any sense disputar una final.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | D. Ferrer | 3 | 4 | |
| Q | V. Troicki | 6 | 6 | | Q | V. Troicki | 6⁶ | 3 | |
| Q | T. Kokkinakis | 4 | 3 | | 6 | S. Giraldo | 7 | 6 | |
| 6 | S. Giraldo | 6 | 6 | | | | | | | 6 | S. Giraldo | 1 | 4 | |
| 4 | T. Robredo | 1 | 7 | 6 | | | | | | 4 | T. Robredo | 6 | 6 | |
| | S. Groth | 6 | 5 | 3 | 4 | T. Robredo | 6 | 6⁵ | 6 | | | | | |
| | S. Bolelli | 4 | 3 | | 8 | A. Seppi | 4 | 7 | 3 | | | | | |
| 8 | A. Seppi | 6 | 6 | | | | | | | | | | | | 4 | T. Robredo | 7 | 6$^7$ | 1 |
| 7 | V. Pospisil | 5 | 6 | 3 | | | | | | | | | | | 2/WC | A. Murray | 5 | 7 | 6 |
| | J. Mónaco | 7 | 2 | 6 | | J. Mónaco | 7 | 6 | | | | | | |
| | G. Müller | 3 | 2 | | 3 | R. Gasquet | 6$^7$ | 4 | | | | | | |
| 3 | R. Gasquet | 6 | 6 | | | | | | | | J. Mónaco | 6 | 3 | 0 |
| | R. Berankis | 4 | 6¹ | | | | | | | 2/WC | A. Murray | 2 | 6 | 6 |
| | L. Lacko | 6 | 7 | | | L. Lacko | 3 | 5 | | | | | | |
| | S. Devvarman | 3 | 3 | | 2/WC | A. Murray | 6 | 7 | |
| 2/WC | A. Murray | 6 | 6 | | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Jean-Julien Rojer Horia Tecău | 6 | 5 | [10] |
| | Ievgueni Donskoi Teimuraz Gabaixvili | 4 | 6 | [7] | 1 | Jean-Julien Rojer Horia Tecău | 3 | 6 | [10] |
| 3 | Rohan Bopanna Aisam-ul-Haq Qureshi | 4 | 6$^4$ | | | Santiago Giraldo Michael Venus | 6 | 1 | [5] |
| | Santiago Giraldo Michael Venus | 6 | 7 | | | | | | | 1 | Jean-Julien Rojer Horia Tecău | 6 | 7 |
| | Sam Groth Chris Guccione | 6$^7$ | 7 | [10] | | | | | | | Sam Groth Chris Guccione | 4 | 6$^4$ |
| 4 | Mariusz Fyrstenberg Maks Mirni | 7 | 6$^4$ | [4] | | Sam Groth Chris Guccione | 7 | 6 | |
| | Johan Brunström Nicholas Monroe | 6 | 4 | [5] | 2 | Juan Sebastián Cabal Robert Farah Maksoud | 6⁵ | 4 | |
| 2 | Juan Sebastián Cabal Robert Farah Maksoud | 4 | 6 | [10] | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2014-09-20 a Wayback Machine. (xinès) (anglès)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre dobles masculins PDF
Shenzhen :
2014
2015
2016
2017
2018 :
ATP World Tour 2014
< 2013
2015 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Província d'Es-Semara

La província d'Es-Semara (en àrab إقليم السمارة, iqlīm as-Samāra; en amazic ⵜⴰⵙⴳⴰ ⵏ ⵙⵙⵎⴰⵔⴰ) és una de les províncies creades pel govern marroquí al Sàhara Occidental, un territori no autònom sota supervisió del Comitè de Descolonització de l'Organització de les Nacions Unides. El seu procés de descolonització va ser interromput en 1976, quan Espanya, la seva potència administradora, va abandonar el territori en virtut de l'Acord Tripartit de Madrid, no vàlid segons el Dret internacional. Part del territori està ocupat pel Marroc, qui l'inclou dins de la regió Laâyoune-Sakia El Hamra, i reclamat per l'autoproclamada República Àrab Sahrauí Democràtica. Per a més informació, vegeu Estatus polític del Sàhara Occidental. Té una superfície de 61.760 km² i 60.426 habitants censats en 2004.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1982 | 1994 | 2004 | 2007 |
| 17.753 | 39.726 | 60.426 | 65.594 |
| 1982, 1994: cens secundari; 2004: cens oficial; 2007: càlcul. ||||

## Comunes de la província

| Comunes | Població en 1994 | Població en 2004 |
| Smara | 28.728 | 40.347 |
| Haouza | 2.940 | 8.769 |
| Tifariti | 2.666 | 3.092 |
| Jdiriya | 2.195 | 2.000 |
| Amgala | 1.960 | 4.398 |
| Sidi Ahmed Laaroussi | 1.215 | 1.820 |

## Referències

* ↑ «La région». centre régional d'investissement de Guelmim-Es Smara. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 2 desembre 2011].
# Peñaranda de Duero

Peñaranda de Duero és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Ribera del Duero.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 658 | 617 | 588 | 583 |