OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Parc Nacional d'Ağ Göl

El Parc Nacional d'Ağ Göl (en àzeri: Ağ göl Milli Parkı) és un parc nacional de l'Azerbaidjan. Va ser establert per decret del President de l'Azerbaidjan, Ilham Alíev, en una zona entre les divisions administratives del raió d'Ağcabədi i el de raió de Beyləqan, el 5 de juliol de 2003, sobre la base de la primera Reserva estatal d'Ağ göl i la Reserva de caça d'Ağ göl, a les que va substituir. Posseeix una superfície de 17.924 hectàrees (179,24 quilòmetres quadrats).
Una gran part del parc està constituïda pel llac Ağgöl, una zona reconeguda internacionalment per la seva importància mundial, ja que va ser declarada com a Àrea Important per a les Aus (IBA), quan va ser col·locada a la llista de Convenció de Ramsar d'importància internacional el 2001.

## Referències

* ↑ http://laoek.botanik.uni-greifswald.de/literatur/diplom/Gaude%202005.pdf Arxivat 2011-07-19 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial: parc nacional d'ağ göl - ministeri d'ecologia i recursos naturals de l'Azerbaidjan (anglès)
* Parcs nacionals: parc nacional d'ağ göl - ministeri d'ecologia i recursos naturals de l'Azerbaidjan Arxivat 2011-07-26 a Wayback Machine. (anglès)
# Elacatinus lori

Elacatinus lori és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Golf d'Hondures.

## Referències

* ↑ Jordan D. S. 1904. Notes on the fishes collected in the Tortugas Archipelago. Bull. U. S. Fish Comm. v. 22 [1902]. 539-544.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bussing, W.A., 1990, New species of gobiid fishes of the genera Lythrypnus, Elacatinus and Chriolepis from the eastern tropical Pacific., Revista de Biología Tropical, 38(1):99-118.
* Colin, P. L. 2002. A new species of sponge-dwelling Elacatinus (Pisces: Gobiidae) from the western Caribbean. Zootaxa Núm. 106: 1-7.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Brookridge

Brookridge és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 3.279 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brookridge tenia 3.279 habitants, 1.823 habitatges, i 1.168 famílies. La densitat de població era de 623,7 habitants per km².
Dels 1.823 habitatges en un 2,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59% hi vivien parelles casades, en un 4% dones solteres, i en un 35,9% no eren unitats familiars. En el 33,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 29% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,76 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 2,9% tenia menys de 18 anys, un 1,3% entre 18 i 24, un 5,4% entre 25 i 44, un 19% de 45 a 60 i un 71,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 72 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.774 $ i la renda mediana per família de 30.139 $. Els homes tenien una renda mediana de 19.519 $ mentre que les dones 15.194 $. La renda per capita de la població era de 18.122 $. Entorn del 4,2% de les famílies i el 5,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Brookridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Brookridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pacci

Pacci és el nom dels següents personatges:
* Pacci (bruci), caps dels brucis.
* Pacci Antíoc, metge romà
# Sempronia de limitibus

La lex Sempronia de limitibus va ser una antiga llei romana de les anomenades Agrariae proposada per Tiberi Semproni Grac l'any 133 aC, quan eren cònsols Publi Muci Escevola i Luci Calpurni Pisó Frugi. Sembla que renovava les disposicions de la llei Cornelia de limitibus.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 147.
# Jordan (Montana)

Jordan és una població dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 364 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jordan tenia 364 habitants, 169 habitatges, i 98 famílies. La densitat de població era de 390,4 habitants per km².
Dels 169 habitatges en un 26% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,2% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 42% no eren unitats familiars. En el 39,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,08 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 23,1% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 26,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.250 $ i la renda mediana per família de 34.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.250 $ mentre que les dones 11.979 $. La renda per capita de la població era de 17.426 $. Aproximadament el 10,4% de les famílies i el 19,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jordan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jordan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Clube Ferroviário de Nampula

El Clube Ferroviário de Nampula és un club de futbol de la ciutat de Nampula, Moçambic.

## Palmarès

* Lliga moçambiquesa de futbol:
** 2004
* Copa moçambiquesa de futbol:
** 2003

## Referències

* ↑ Clube Ferroviário de Nampula. SoccerWay
* ↑ «Mozambique - List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Mozambique - List of Cup Winners». RSSSF.
# Parc Nacional d'Andringitra

El Parc Nacional d'Andringitra és un parc nacional dins la regió Haute Matsiatra de Madagascar, 47 quilometres (29 mi) al sud d'Ambalavao. Aquest parc va ser fundat el 1999 i el gestiona la Madagascar National Parks Association. És Patrimoni de la Humanitat des de 2007 com a part de les Selves plujoses d'Atsinanana.
Ocupa 31,160 km² (una superfície pràcticament igual a la de Catalunya).

## Flora i fauna

Aquest parc és un dels llocs de més biodiversitat de Madagascar, amb molts endemismes. Hi ha un miler d'espècies de plantes, un centenar d'espècies d'ocells i 55 espècies de granotes.
Hi ha unes cinquanta espècies de mamífers, incloent 13 espècies de lemurs.
Llista d'espècies de lèmursal parc d'Andringitra :
| Èpocs de visió | Espècies |
| Diürnes | (Lemur catta) (Hapalemur meridionalis) (Hapalemur aureus) (Prolemur simus) (Eulemur fulvus) (Eulemur rufifrons) (Eulemur rubriventer) (Propithecus edwardsi) |
| Nocturns | (Microcebus rufus) (Cheirogaleus major) (Lepilemur microdon) (Avahi peyrierasi) (Daubentonia madagascariensis) |

## Referències

* ↑ Mittermeier, R. A.; Louis, E. E.; Richardson, M. [et al.].. Lemurs of Madagascar (en anglès). S. D. Nash (il·lustrador). 3a ed.. Conservation International, 2010. ISBN 978-1-934151-23-5.

## Enllaços externs

* Official Website Arxivat 2018-09-16 a Wayback Machine.
* A tent camp close to the entrance of Andringitra park
* Photos within and around Andrigitra park
* Details from FAO Corporate Document Repository
# Elacatinus multifasciatus

Elacatinus multifasciatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les Bahames i l'Amèrica Central fins al nord de Sud-amèrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bussing, W.A., 1990, New species of gobiid fishes of the genera Lythrypnus, Elacatinus and Chriolepis from the eastern tropical Pacific., Revista de Biología Tropical, 38(1):99-118.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Steindachner, F. 1876. Ichthyologische Beiträge (V). [Subtitles i-v.]. Sitzungsber. Akad. Wiss. Wien v. 74 (1. Abth.): 49-240, Pls. 1-15.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pacci (bruci)

Pacci (en llatí Paccius) va ser un dels caps dels brucis. Titus Livi el menciona junt amb el seu germà Vibi com els més nobles dels brucis que probablement vol dir que eren els màxims dirigents d'aquest poble.
L'any 209 aC es va presentar al cònsol Quint Fabi Màxim Berrugós per demanar el perdó dels romans per la seva aliança amb Hanníbal.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XXVII,15
# Sempronia de militibus

La lex Sempronia de militibus (o Sempronia de militaris sacrata) va ser una llei romana proposada per Gai Semproni Grac l'any 123 aC. Disposava que cap menor de disset anys podria ser soldat i que s'havien de donar als membres de l'exèrcit de manera gratuïta vestimenta costejada pel tresor romà.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 147 [Consulta: 17 abril 2022].
# Josep Ferragut Pou

Josep Ferragut Pou (1912, Palma, Mallorca - 26 de febrer de 1968) fou un arquitecte mallorquí. La seva obra evolucionà des d'un tradicionalisme local cap a un estil més modern, caracteritzat per la introducció del formigó armat a les Balears.
Ferragut estudià a la Universitat de Barcelona i es llicencià el 1942. Projectà i construí el col·legi de Sant Francesc d'Assís (1947-48). Fou col·laborador de l'arquitecte Gabriel Alomar i Esteve en la reforma de Palma (Pla Alomar), del 1950, que dona lloc a la construcció de part dels edificis del carrer Jaume III amb estil tradicionalista de postguerra. Entre 1955 i 1962 projectà i construí l'església de Sant Alonso Rodríguez.
Fou arquitecte municipal de Pollença. Realitzà el poblat de treballadors de la central tèrmica de Gas i Electricitat (GESA) al Port d'Alcúdia el 1957 i les urbanitzacions des Mal Pas, el 1964, i des Barcarets, el 1966. El 1963 projectà l'edifici d'oficines de GESA a Palma, que fou una revolució dins l'arquitectura balear, degut a la introducció d'un nou concepte de funcionalitat. Entre 1965 i 1968 projectà i construí l'església de Nostra Senyora dels Àngels de la Porciúncula.
A més, també fou fotògraf i cineasta aficionat.
L'any 2018 s'estrenà un documental sobre la mort de l'arquitecte, Vida i mort d'un arquitecte, de Miguel Eek. Tot i que la primera hipòtesi fou que morí assassinat per dos delinqüents comuns, el cas no es va resoldre definitivament i els motius del seu assassinat no han estat determinats.

## Referències

* 1 2 3 Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 5. Palma: Promomallorca, p. 254. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ Fundación Documentación y Conservación de la Arquitectura y el Urbanismo del Movimiento Moderno
* ↑ Detención de los supuestos autores del asesinato de un arquitecto mallorquín. Diario ABC
* ↑ Manresa, Andreu «Una muerte de novela» (en castellà). EL PAÍS, 14-07-2015.

## Bibliografia i enllaços externs

* BROTONS CAPÓ, Magdalena Maria (2020). "Palma is "Booming": el documental Ciudad de Mallorca (1960) de José Ferragut". Estudios Turísticos, n.220, p. 133-164.
* FERRAGUT CANALS, José (coord.) (2015). El arquitecto José Ferragut Pou. Palma: José J. de Olañeta.
* FERRER FORÉS, Jaime J. (2018). "El legado moderno de José Ferragut Pou en Mallorca". REIA. Revista Europea de Investigación en Arquitectura, n.14, p. 75-92.
* José Ferragut Pou (Blog sobre l'arquitecte editat per la família)
* SEBASTIÁN SEBASTIÁN, María (2022). "¿Internacional o local? ¿Modernidad o eclecticismo? José Ferragut Pou y el espacio turístico". Temporánea. Revista de Historia de la Arquitectura, n.3, p.128-151.
# Clube Desportivo de Tondela

El Clube Desportivo de Tondela és un club de futbol portuguès de la ciutat de Tondela.

## Història

El club va ser fundat el 6 de juny de 1933, amb la fusió de Tondela Football Club, fundat el 1925, i Operário Atlético Clube, fundat el 1932. L'any 2012 jugà per primer cop a la segona divisió (Liga de Honra). La temporada 2014-15 guanyà el campionat de segona divisió, assolint el seu primer ascens a primera.
* Tondela primer escut

## Palmarès

* Segona divisió portuguesa de futbol:
** 2014-15
* Tercera divisió portuguesa de futbol:
** 2008-09
* AF Viseu Liga de Honra: 5
** 1940-41, 1941-42, 1949-50, 1985-86, 2004-05
* AF Viseu Primeira Divisão:
** 1951-52, 1963-64, 1972-73
* Taça AF Viseu:
** 2003-04, 2004-05
Font:

## Referències

* ↑ «Tondela sagra-se campeão da II Liga» (en portuguès). sapo, 24-05-2015. [Consulta: 25 maig 2015].
* ↑ Tondela e U. Madeira sobem à Liga (Tondela e U. Madeira promoted to Liga); Record, 24 maig 2015 (Portuguès)
* ↑ Tondela Palmarès

## Enllaços externs

* CD Tondela Web oficial
# Party

Party és una pel·lícula portuguesa dirigida per Manoel de Oliveira, estrenada l'any 1996. Va estar a la selecció oficial a la Mostra de Venècia 1996. Manoel de Oliveira va aconseguir el Globus d'Or portuguès al millor director l'any 1997. Ha estat doblada al català.

## Argument

Leonor i Rogerio porten deu anys casats, i ella vol celebrar el seu aniversari amb una festa en tota regla, en el jardí de la seva luxosa casa de les Açores.

## Repartiment

* Michel Piccoli: Michel
* Irene Papàs: Irene
* Leonor Silveira: Leonor
* Rogério Samora: Rogério
* Sofia Alves: Rapariga

## Crítica

* "Brillants diàlegs que faran als espectadors gaudir d'una estupenda vetllada i una deliciosa i intel·ligent conversa"

## Premis

* 1996: Globus d'Or portuguès al millor director per Manoel de Oliveira
* 1996: Festival de Venècia. Nominada al Lleó d'Or

## Referències

* ↑ «Party». esadir.cat.
* ↑ «Party». Allociné.
* ↑ Garrido, Inma «Party». Cinemanía.
# Elacatinus phthirophagus

Elacatinus phthirophagus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Fernando de Noronha (Brasil).

## Referències

* ↑ Jordan D. S. 1904. Notes on the fishes collected in the Tortugas Archipelago. Bull. U. S. Fish Comm. v. 22 [1902]. 539-544.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bussing, W.A., 1990, New species of gobiid fishes of the genera Lythrypnus, Elacatinus and Chriolepis from the eastern tropical Pacific., Revista de Biología Tropical, 38(1):99-118.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Sazima, I., A. Carvalho-Filho & C. Sazima. 2008. A new cleaner species of Elacatinus (Actinopterygii: Gobiidae) from the Southwestern Atlantic. Zootaxa, 1932: 27-32.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Will Routley

Will Routley (Whistler, Colúmbia Britànica, 23 de maig de 1983) és un ciclista canadenc, professional des del 2005 fins al 2016. En el seu palmarès destaca el Campionat del Canadà en ruta del 2010.

## Palmarès

* 2010
** Campionat del Canadà en ruta
** Vencedor d'una etapa a la Redlands Bicycle Classic
* 2014
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Califòrnia i 1r de la classificació de la muntanya
* 2016
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Liberty Seguros

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Sempronia de provinciis

La lex Sempronia de provinciis va ser una antiga llei romana proposada per Gai Semproni Grac l'any 123 aC. Establia que abans de celebrar-se el comicis consulars de cada any, el senat havia de decretar l'assignació de les dues províncies proconsulars i que els cònsols electes després se les podrien repartir entre ells.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 148 [Consulta: 10 abril 2022].
# Joan de Gènova

Joan de Gènova, conegut també com a Giovanni da Genova o Johannes de Genoa, va ser un orfebre i argenter que va treballar durant el segle xiv i que es trobava establert a Perpinyà.
Es té notícia documental que a primers del segle xiv, va rebre un encàrrec procedent del monestir de Sant Cugat per realitzar la construcció d'una arqueta per a la custòdia de les relíquies de sant Cugat.
| « | caxiam […] de argento ad honorem et servicium beati martiris Sancti Cucuphatis. | » |
Sembla pel seu nom que era procedent de Gènova (Itàlia) encara que es trobava establert a Perpinyà, en aquells dies capital continental del regne de Mallorca. Al document del contracte apareix anomenat junt amb el seu col·laborador l'escultor Arnau Campredon, també al mateix document s'estableix que els desplaçaments a Barcelona dels dos artistes serien a càrrec dels comitents. Es coneix que encara romania en el gremi de Perpinyà el 1354.

## Végeu també

* Arqueta de Sant Cugat

## Referències

* 1 2 Di Fabio 2004: p. 23
* 1 2 Durliat 1989: pp. 290-291

## Bibliografia

* Di Fabio, Clario; Boccardo, Piero; Colomer, José Luis. «Pintura, orfebrería y mercado suntuario». A: España y Génova: obras, artistas y coleccionistas (en castellà). Centro de Estudios Europa Hispánica, 2004. ISBN 8493340340.
* Durliat, Marcel. L'art en el regne de Mallorca. Mallorca: Editorial Moll, 1989. ISBN 9788427306202.
# Comtat d'Usès

El comtat d'Usès fou una jurisdicció feudal iniciada en temps dels visigots i que el 751 el rei dels francs va deixar en mans d'un got. El 759 i va col·locar un franc. Des començaments del segle ix va estar generalment unida al lot de comtats de la Septimània, quasi sempre en mans d'un sol comte. Avançat el segle i no cobert el lloc de comte, els bisbes i els senyors es van fer més poderosos. El segle xi els senyors d'Usès governen l'Usège i foren sempre lleials a la corona francesa. El 1229 el comtat va passar a la corona francesa.

## Comtes

* Niceti d'Alvèrnia (s. VI).