OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rosalina (satèl·lit)

Rosalina és un satèl·lit interior d'Urà. Va ser descobert mercès a les fotografies del satèl·lit Voyager 2 el 13 de gener de 1986, i se li va assignar la denominació temporal S/1986 U 4. La seva denominació definitiva es deu a la filla del desterrat Duc de l'obra Al vostre gust de William Shakespeare. També se'l coneix amb el nom Urà XIII.
Rosalina pertany al grup de satèl·lits de Pòrcia, que inclou també Bianca, Crèssida, Julieta, Pòrcia, Desdèmona, Cupid, Belinda i Perdita. Aquests satèl·lits presenten òrbites i propietats fotomètriques similars. Desgraciadament es coneix poca cosa més que la seva òrbita, radi de 36 km i albedo geomètrica de 0,08.
En les imatges de la Voyager 2 Rosalina apareix com un objecte quasi esfèric. La relació dels eixos de l'esferoide prolat de Rosalina és 1,0-0,8. La seva superfície és de color grisós.

## Referències

* 1 2 3 URL de la referència: http://adsabs.harvard.edu/abs/1998AJ....115.1195J.
* ↑ «NASA FACTS» (en anglès). NASA.
* ↑ URL de la referència: https://ssd.jpl.nasa.gov/?sat_phys_par. Data de consulta: 5 setembre 2020.
* ↑ Smith, B. A. «IAU Circular No. 4164», 16-01-1986. [Consulta: 6 agost 2006].
* ↑ «Planet and Satellite Names and Discoverers». Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology, 21-07-2006. [Consulta: 6 agost 2006].
* 1 2 3 Karkoschka, Erich «Voyager's Eleventh Discovery of a Satellite of Uranus and Photometry and the First Size Measurements of Nine Satellites». Icarus, 151, 2001, pàg. 69–77. DOI: 10.1006/icar.2001.6597.
* ↑ Jacobson, R.A. «The Orbits of the Inner Uranian Satellites From Hubble Space Telescope and Voyager2 Observations». The Astronomical Journal, 115, 1998, pàg. 1195–1199. DOI: 10.1086/300263.
* 1 2 3 Karkoschka, Erich «Voyager's Eleventh Discovery of a Satellite of Uranus and Photometry and the First Size Measurements of Nine Satellites». Icarus, 151, 2001, pàg. 69–77. DOI: 10.1006/icar.2001.6597.

## Enllaços externs

* Rosalind - NASA Science
# Rosalie Sjöman

Rosalie Sofie Sjöman (nascuda Hammarqvist, 16 d'octubre de 1833, Kalmar, Suècia – 1919, Estocolm, Suècia) fou una fotògrafa pionera sueca. Des de mitjan dècada de 1860, es va convertir en una de les retratistes de fotografia més respectades d'Estocolm.

## Biografia

Sjöman era la filla de John Peter Hammarqvist, capità d'un vaixell mercant. Als 22 anys es va casar amb el Capità Sven Sjöman, 15 anys més gran que ella. Després de mudar-se a Estocolm el 1857, la parella va tenir dos fills i una filla. Quan el seu marit va morir d'alcoholisme l'any 1864, ella va treballar com a ajudant del fotògraf Carl Johan Malmberg, quie havia establert un dels primers estudis fotogràfics de la ciutat el 1859. Posteriorment es va fer càrrec de l'estudi i va treballar en ell amb el seu propi nom.
Sjöman es va guanyar de seguida la reputació com una de les millors fotògrafes retratistes d'Estocolm. Finalment va contractar a un equip d'uns deu ajudants i va obrir estudis a Kalmar, Halmstad i Vaxholm. Estava familiaritzada amb les tècniques més avançades i recobria les seves imatges amb una fina pel·lícula de col·lodió per obtenir un efecte lluminós. També va fer retrats acolorits amb tint, diversos dels quals poden veure's en el museu nòrdic d'Estocolm. Artur Hazelius va comprar 26 dels seus treballs per a la seva col·lecció el 1877, quatre anys després que fundés el museu. Exemples dels seus retrats també poden ser vists a la Biblioteca Nacional de Suècia.
L'any 1875, es va casar amb el fotògraf Gustaf Fredrik Diehl que havia treballat a Vyborg (Finlàndia). Després de donar a llum a un tercer fill i una segona filla, l'any 1881 es va mudar amb els seus cinc nens a una propietat nova de Regeringsgatan on va obrir un estudi nou, separada de Diehl. A principis de la dècada de 1880, va realitzar el seu retrat més cèlebre, una fotografia de la seva filla Alma envoltada per roses. Va continuar amb el seu estudi a Regeringsgatan fins a 1905.
Sjöman va morir a Estocolm l'any 1919, a l'edat de 86 anys. És recordada com una de les fotògrafes professionals pioneres de Suècia juntament amb Emma Schenson a Uppsala, Hilda Sjölin a Malmö i Wilhelmina Lagerholm a Örebro.

## Referències

* ↑ Dahlman, Eva. «Kvinnliga pionjärer osynliga i fotohistorien» (en suec). Tidskrift för genusvetenskap: University of Gothenburg. Arxivat de l'original el 2018-09-26. [Consulta: 11 maig 2016].
* ↑ Dahlman, Eva. Women photographers, European experience. Acta Universitatis Gothoburgensis, 2004, p. 178-.
* ↑ . Fotografiska Museet Stockholm.

## Enllaços externs

* Digitalt museum Bilder Rosalie Sjöman
# Florenville

Florenville (en lorenès Floravile) és un municipi belga de la província de Luxemburg a la regió valona. Comprèn les seccions de Chassepierre, Florenville, Fontenoille, Lacuisine, Muno, Sainte-Cécile, Villers-devant-Orval, Azy, Laiche, Martué

## Galeria d'imatges

* Panorama sobre la Semois
* Meandre de la Semois inundat (19/01/2007)
* Sainte-Cécile
# Roxy (marca de roba)

Roxy és una marca de roba de Quiksilver dedicada a l'elaboració de roba, accessoris i equips per surf dirigit al mercat femení.
El seu mercat se centra en la classe mitjana, i alta. El logo reflecteix dos logos de Quiksilver units de front de manera horitzontal cap avall que formen un cor.
El 1990 les surferes van començar a tenir una firma de roba exclusiva per a elles: és el naixement de Roxy. Així aquest concepte de vida es va fer més popular encara, protagonitzant una infinitat de cartells publicitaris.
Sorgeix la moda surfera: dissenys atrevits, femenins, espontanis d'inspiració floral. Un concepte que es va dur tant al mar com a les muntanyes perquè al cap ia la fi, la seva filosofia es basa en l'art d'acariciar la natura.
La línia femenina de Quiksilver llança la primera fragància per a bussejar per les ones. Roxy Parfums, neix compromesa amb la natura utilitzant ingredients bio i de cultiu ecològic com l'exquisida nota floral de "ylang-ylang" de Madagascar. A més, conté extracte de perla per hidratar i nodrir la pell. El nou perfum, sense pesticides ni productes nocius per al medi ambient, ha obtingut el segell Ecocert, insígnia de material 100% biològic.

## Referències

* ↑ «Roxy Report». Jeremy Shum et al. Arxivat de l'original el 2012-02-22. [Consulta: 1r abril 2009].
* ↑ (In French) L'Express. «Surf La planche à billet», 13-07-2000. [Consulta: 6 setembre 2009].
* ↑ «Global Boardsports Market». Companiesandmarkets.com. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ Perfume Roxy para chicas surferas que acarician las olas (Surf Style 1ª parte)
# Roxy Gordon

Roxy Gordon (1945-2000) és un artista estatunidenc, barreja d'assiniboine i de choctaw. Ha viscut a Talpa (Texas), i després marxà a Anglaterra. En la dècada del 1970 va publicar la revista de música country Picking up the Tempo, a Albuquerque, Nou Mèxico. El seu primer CD es titulava Smaller Circles. Juntament amb la seva esposa va dirigir l'editorial Wowapi.

## Obres

* Gordon, Roxy. Breeds. Austin, Tex. : Place of Herons, 1984. ISBN 0916908283

## Referències

* ↑ «Roxy Gordon Memorial Page». Arxivat de l'original el 2004-04-04. [Consulta: 14 agost 2012].
* ↑ «Roxy Gordon on Native American Authors». [Consulta: 14 agost 2012].

## Enllaços externs

* «Roxy Gordon, First Coyote Boy». Arxivat de l'original el 2006-08-22. [Consulta: 18 agost 2006].
# Roxy Jezel

Roxy Jezel (n. 5 de juny de 1982) és una actriu porno britànica. Roxy és filla de pare anglès i mare tailandesa. Va néixer i va créixer a Londres, concretament a la zona est, coneguda com a East London.

## Biografia

En els seus anys de col·legi i institut era molt bona estudiant, fins a tal punt que en secundària va rebre el premi del seu col·legi a la millor estudiant. Després d'acabar el col·legi, va anar a la universitat i es va llicenciar en filosofia i ètica. Poc després d'acabar els seus estudis universitaris va començar a viatjar pel món, la qual cosa li va portar a Austràlia, on va començar a treballar com stripper.

## Carrera com a actriu porno

Mentre estava a Austràlia treballant com stripper, va començar a treballar per a un lloc web d'internet, arribant als ulls i cridant l'atenció d'un caçador de talents pornogràfic dels Estats Units que va contactar amb ella i li va oferir treball en la indústria X. Roxy va acceptar l'oferta i en poc temps va acudir a Los Angeles, Estats Units.
Va rodar la seva primera escena a l'abril de 2003 per a l'estudi Redlight District, per a la pel·lícula Me Luv O Long Time 4 al costat dels actors porno Erik Everhard i Lexington Steele. Va continuar treballant molt activament en un gran nombre d'escenes molt dures de gènere gonzo fins a l'estiu de 2006, realitzant pràctiques sexuals molt extremes, destacant pràctiques de sexe anal, fent-se cèlebre per això i fins a convertir-se en un dels màxims exponents i en una de les actrius més famoses de la pornografia gonzo extrema de l'actualitat.
Al juliol de 2006 Roxy va participar en la segona edició del concurs de l'actriu porno Jenna Jameson emès en Playboy TV Jenna's American Sex Star, en el qual diverses actrius porno competeixen per un contracte amb ClubJenna, la productora de Jenna Jameson. Roxy va sortir com a guanyadora, unint-se així a l'imperi d'estels de ClubJenna i convertint-se en l'última addició a la productora, adquirint un contracte exclusiu.
Després d'haver signat el seu contracte exclusiu amb l'estudi ClubJenna, l'estil de les pel·lícules en les quals Roxy treballava va canviar completament, deixant enrere el gonzo extrem per aparèixer en pel·lícules més suaus per les quals la productora es caracteritza. Roxy va fer un cameo apareixent en la tercera sessió final de les sèries de HBO sèries Entourage.
Al febrer de 2007 va sortir a la venda la seva primera pel·lícula de ClubJenna, titulada Rockin' Roxy.

## Referències

* ↑ Big D. «Entrevista a Roxy Jezel». xrentdvd.com, 26-07-2006. [Consulta: 3 març 2007].
* ↑ «Roxy Jezel gana Estrella Sexual Ametricana Jenna». AVN News, 30-07-2006. Arxivat de l'original el 2007-04-02. [Consulta: 26 abril 2016].
# Fakhr-al-Mulk

Abu-Ghàlib Muhàmmad ibn Alí ibn Khàlaf al-Wassití Fakhr-al-Mulk (àrab: ابوغالب محمد بن علی بن خلف الواسطی فخرالملك, Abū Ḡālib Muḥammad b. ʿAlī b. Ḫalaf al-Wāsiṭī Faẖr al-Mulk), més conegut simplement pel seu làqab Fakhr-al-Mulk, va ser un noble àrab musulmà dels segles XI i xii, visir dels buwàyhides Bahà-ad-Dawla i Sultan-ad-Dawla.
A la seva cort hi residí l'estudiós d'àlgebra Abu-Bakr al-Karají.
Després de la mort en 1015 del poeta i dirigent xiïta aix-Xarif ar-Radi, Fakhr-al-Mulk va rebre l'encàrrec de portar el seu germà, el sàyyid aix-Xarif al-Murtada de tornada a casa.
Ell era el destinatari d'almenys cinc cartes de l'estudiós sufí al-Ghazalí.

## Referències

* ↑ http://www.netmuslims.com/info/mathematics.html Arxivat 2007-02-03 a Wayback Machine.
* ↑ «49». Arxivat de l'original el 2004-06-02. [Consulta: 2 juny 2004].
# Fakhr-ad-Din I

Fakhr-ad-Din I fou emir del Xuf (al Líban) de la dinastia drusa mànida sota sobirania otomana.
Governava el Xuf quan els otomans van conquerir el país (1516) i es va sotmetre al sultà Selim I conservant el poder i rebent el títol d'amir al-barr (senyor de la terra) amb la muntanya drusa, el Xuf i territoris propers (Gharb i Djurd).
Va governar fins al 1544 quan fou assassinat per ordre del governador otomà de Damasc. El va succeir el seu fill Korkumaz.

## Bibliografia

* Salibi, Kamal, “Fak̲h̲r al-Dīn”, a: Encyclopédie de l'Islam. Consultat en línia el 3 de juliol del 2016
# Font del Comó (l'Hostal Roig)

La Font del Comó és una font de l'antic terme de Sant Salvador de Toló, actualment pertanyent al municipi de Gavet de la Conca. És dins del territori de l'antiga caseria de l'Hostal Roig.
Està situada a 1.094,4 m d'altitud al sud-est de l'Hostal Roig, al costat meridional del Corral del Petit, a tocar del Camí de les Boïgues i al nord-est del Corral de l'Hostaler.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Font del Collet

La Font del Collet és una surgència del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Està situada a 433 metres d'altitud, a la riba esquerra de la Golarda, al nord del poble, a llevant de la carretera B-124 al Pont del Collet, i al sud-est dels Horts dels Pins. És a l'extrem de llevant del Camp de les Garses.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# Farmacogenòmica

La Farmacogenòmica és l'estudi de com l'herència genètica d'una persona afecta a la resposta de l'organisme a un fàrmac. Existeix un matís conceptual entre la farmacogenòmica i la farmacogenètica. Mentre que la farmacogenòmica es refereix a assumptes que tenen en compte les característiques de les seqüències genòmiques, mitjançant una visió integradora que inclouria interaccions entre gens per exemple, la farmacogenètica queda circumscrita a la detecció de modificacions de gens individuals en la resposta a fàrmacs.
L'objectiu de la farmacogenòmica és la creació de fàrmacs a mida per a cada pacient i adaptats a les seues condicions genètiques. El medi ambient, la dieta, estil de vida i estat de salut, tot això pot influir sobre la resposta d'una persona a un fàrmac. Entendre el funcionament genètic es creu que serà la "clau" per a crear fàrmacs personalitzats amb major eficàcia i seguretat.
# Farmacologia clínica

La farmacologia clínica s'ha definit com "aquella disciplina que ensenya, investiga, i dona directrius, informació i assessorament sobre les accions i els usos adequats dels medicaments en humans; implementant aquest coneixement en la pràctica clínica". La farmacologia clínica és inherentment una disciplina translacional sustentada per la ciència bàsica de la farmacologia, dedicada a l'estudi experimental i observacional dels efectes dels fàrmacs en humans, i compromesa amb la traducció pràctica de la investigació farmacologia en la medicina basada en l'evidència. Té un abast ampli, no tant el descobriment de noves molècules diana, com els efectes de l'ús de fàrmacs en poblacions senceres o en determinats grups de persones amb certs factors de risc o trastorns de la salut.
Els farmacòlegs clínics tenen una formació científica que els permet avaluar l'evidència de les noves dades obtingudes d'assaigs clínics ben dissenyats. Els farmacòlegs clínics han de tenir accés a prou pacients per a l'atenció clínica i la recerca. Les seves responsabilitats amb els pacients inclouen, entre d'altres, detectar i analitzar els efectes i reaccions adverses dels medicaments, la terapèutica i la toxicologia, inclosa la toxicologia reproductiva, el tractament perioperatori amb fàrmacs i la psicofarmacologia.
Els farmacòlegs clínics moderns també estan formats en habilitats d'anàlisi de dades. Els seus enfocaments per analitzar dades poden incloure tècniques de modelització i simulació (per exemple, anàlisi de població, modelització no lineal d'efectes mixts).

## Referències

* ↑ Aronson JK. A manifesto for clinical pharmacology from principles to practice. Br J Clin Pharmacol 2010; 70: 3–13.
* ↑ Martin, Jennifer H., David Henry, Jean Gray, Richard Day, Felix Bochner, Albert Ferro, Munir Pirmohamed, Klaus Mörike, and Matthias Schwab. "Achieving the World Health Organization's vision for clinical pharmacology." British journal of clinical pharmacology 81, no. 2 (2016): 223-227.
* ↑ «Clinical Pharmacology & Therapeutics».
* ↑ Atkinson, Arthur. Principles of clinical pharmacology. London: Elsevier Academic Press, 2012. ISBN 978-0123854711.
# Ferdinand Münz

Ferdinand Münz (1888-1969) fou un químic austríac que va sintetitzar l'EDTA (àcid etilendiamintetraacètic) per primer cop el 1935 a IG Farben. El va patentar a Alemanya (anònimament, segurament per evitar discriminació pels seus orígens jueus) i als Estats Units (amb el seu nom), amb la intenció de produir un substitut de l'àcid cítric, per reduir la dependència del govern alemany dels productes químics d'importació. Münz va notar que l'àcid aminocarboxílic actuava molt millor com a agent quelant que l'àcid cítric i va deduir que un àcid poliaminocarboxílic seria ideal, portant-lo a sintetitzar l'EDTA. Actualment l'EDTA és un dels compostos químics més utilitzats en la indústria.
El 1945 va treballar amb el futur Premi Nobel Kurt Alder (1902-1958). Junts van publicar un article sobre la síntesi de diens el 1949.

## Referències

* ↑ «The Austrian Scientist Time Forgot Because He Was a Jew» (en anglès). [Consulta: 1r abril 2018].
* ↑ Ferdinand Münz, US Polyamino carboxylic acids and process of making same 2130505
* ↑ Paolieri, Matteo «Ferdinand Münz: EDTA and 40 years of inventions». Bull. Hist. Chem.. ACS, 42, 2, 01-12-2017, pàg. 133–140.
* ↑ Münz, Ferdinand; Alder, Kurt «Diensynthese und substituierende Addition beim Divinyl-methan-typus Addition von Maleinsäure-anhydrid an Pentadien-1,4 und an 1,4-Dihydro-benzol». Justus Liebigs Ann. Chem., 565, 1949, pàg. 126–135.
# Rupen II

Rupen II (armeni: Ռուբեն Բ) (vers 1155–1170) fou príncep del Regne Armeni de Cilícia, de la dinastia rubènida. Va succeir el seu pare Toros II sota regència del seu oncle Tomàs (fill d'una germana de Toros II). El pare va entrar en un monestir i va morir als pocs mesos (vers 1169).
El seu oncle Mleh (germanastre del seu pare), que havia servit darrerament amb l'atabeg Nur al-Din d'Alep, només saber la mort del seu germanastre va tornar al país amb un exèrcit posat al seu servei pel seu sobirà d'Alep. Tomàs va fugir a Antioquia i Rupen II fou confiat al patriarca Narsès IV a Hromgla, però aquest va ser assassinat per agents de Mleh el mateix 1169. Mleh es va proclamar príncep.
Rupen II fou assassinat el 1170.

## Referències

* ↑ Neumann, 1831, p. 40-41.

## Bibliografia

* Neumann, K.F.. Vahram's Chronicle of the Armenian Kingdom in Cilicia, during the time of the Crusades. Oriental Translation Fund, 1831.
| Precedit per: Toros II | Regne Armeni de Cilícia 1168-1169 | Succeït per: Mleh |
# Ferrierita-NH₄

La ferrierita-NH₄ és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la ferrierita.

## Característiques

La ferrierita-NH₄ és una zeolita de fórmula química (NH₄,Mg$_{0.5}$)₅(Al₅Si$_{31}$O$_{72}$)·22H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2018. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscú (Rússia), amb el número de registre: 5120/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Libous, a la localitat de Březno, dins el districte de Chomutov (Regió d'Ústí nad Labem, República Txeca). També ha estat descrita a Jenišův Újezd, a la també localitat txeca de Bílina, al districte de Teplice, i al dipòsit de carbó de Handlová, a la regió de Trenčín (Eslovàquia). Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Ferrierite-NH4» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 juliol 2021].
# Estoc de pop

Estoc de pop és un magazín cultural emès a la cadena TV3 entre el 18 de gener de 1984 i el 1985, realitzat per Manuel Huerga conjuntament amb Elena Posa. Va ser el primer programa musical i d'actualitat cultural de TV3, amb continguts innovadors, i comptava amb un equip provinent de l'escola experimental amb Juan Bufill i Jordi Beltrán. Va comptar amb prominents actuacions musicals d'autors destacats de la dècada del 1980 com Gato Pérez, Depeche Mode, Talking Heads, The Pretenders, Simple Minds, The Human League o Joe Jackson.
A finals de 1985 Huerga va proposar a la direcció de TV3 substituir el programa amb "un full en blanc sense contingut ni duració fixa". Així va néixer el seu programa successor, Arsenal. En total es van fer 76 programes.

## Premis

* Antena de Oro 1987

## Referències

* ↑ 'Arsenal' ressorgeix a la xarxa ara.cat, 3 d'octubre de 2011
* ↑ Fitxa del Programa al web de Manuel Huerga
* ↑ Entregadas las Antenas de Oro de los profesionales de radio y televisión, El País,, 27 de juny de 1985

## Enllaços externs

* Millors moments musicals d'Estoc de pop a ccma.cat
* Llista de programes emesos al web de Manuel Huerga
* Estoc de pop a imdb
# Russian Research Module

El Russian Research Module (RM) va ser un mòdul espacial rus de l'Estació Espacial Internacional (ISS) que hauria proporcionat instal·lacions per a experiments i investigacions científiques russes. Els dissenys originals de l'ISS es caracteritzen amb dos mòduls de recerca en forma arrodonida semblant al Zarià, però els problemes pressupostaris russos va provocar que un d'ells juntament amb el Universal Docking Module fos cancel·lat al principi del programa, deixant només un Mòdul de Recerca. Aquest Mòdul de Recerca va ser programat per ser fabricat i llançat el 2010 o posterior. En el 2007 es va decidir, causa dels continus problemes de pressupost, l'últim Mòdul de Recerca també va ser cancel·lat.
D'acord amb la programació actual, hi ha un nou mòdul amb denominació científica de Russian Orbital Segment, que serà un FGB-2 basat en el Mòdul Laboratori Multipropòsit Naüka aprovat després de la cancel·lació de l'original RM1 i RM2.
A més, el Russian Orbital Segment conté dos mòduls més petits, inicialment anomenats Mini-Research Module (MRM) 1 i 2. El MRM1 Rassvet implementa el Docking and Stowage Module del disseny original i es basaven el compartiment pressuritzat del Science Power Platform. El Rassvet va ser llançat en el 2010 pel STS-132 a bord del Transbordador Espacial Atlantis per la NASA. El MRM2 és un dels noms pel mòdul original del Docking Compartment 2 del Poisk, que va ser cancel·lat, però es va reprogramar altre cop pel llançament en el 2009 per un Progress M-MIM2.
RKK Energia, el fabricant dels components ROS, proposa realitzarun pla similar a l'original de l'ISS amb l'afegiment d'un Mòdul Nodal i dos mòduls addicionals de ciència/energia al segment al voltant del 2013-2015.

## Referències

* ↑ «Russia Needs Billions More To Complete Its ISS Segment». Space-Travel.com, 14-04-2008. [Consulta: 29 gener 2009].
* ↑ Sergei Shamsutdinov. «Program for Development of the Russian ISS Segment» (en russian). Novosti Kosmonavtiki, 01-07-2008. Arxivat de l'original el 6 June 2011. [Consulta: 15 febrer 2009].
# Russinho

Moacyr Siqueira de Queiroz, conegut com a Russinho, (18 de desembre de 1902 - 18 d'abril de 1992) fou un futbolista brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1930.

## Palmarès

* Campionat carioca (4):
    Vasco da Gama: 1924, 1929, 1934
    Botafogo: 1935
* Màxim golejador del campionat carioca de futbol (3):
    1924 (14 gols), 1929 (23 gols), 1931 (17 gols)

## Referències

* ↑ «Idolos: R - S» (en portuguès). Net Vasco. [Consulta: 17 març 2010].
* ↑ Russinho Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Especial - 2006 - Copa» (en portuguès). Folha Online, 09-12-2005.
# FLNC del 22 d'octubre

FLNC del 22 d'octubre és un grup successor del FLNC. Fou creat el 22 d'octubre de 2002, és rival del FLNC UC i ha condemnat la seva treva del 14 de novembre de 2003 i la unió dels diferents moviments nacionalistes en vista a les eleccions territorials de març de 2004.
El FLNC del 22 d'octubre és lligat a Corsica Viva.
El FLNC del 22 d'octubre s'ha beneficiat de la dinàmica engegada pels seus oponents, en particular el FLNC UC, pròxim a Charles Pieri, actualment empresonat. Mai ha declarat cap treva pels atemptats i s'ha mostrat hostil a la «política de mà estesa» vis-à-vis dels càrrecs electes corsos i a la política d'unió amb els autonomistes. El manteniment d'aquesta línia dura li ha assegurat el suport dels partidaris de la "radicalització de cara a l'Estat".