OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sous les pavés, la plage!

Sous les pavés, la plage! (Sota les llambordes, la platja!), és un eslògan del moviment de protesta del maig de 1968 a França. Va ser encunyat per l'activista estudiantil Bernard Cousin, en col·laboració amb l'expert de relacions públiques Bernard Fritsch.
La frase es va convertir en un símbol dels esdeveniments que van tenir lloc durant la primavera de 1968, quan els estudiants van començar a construir barricades en els carrers de ciutats importants, usant paviment urbà. Després de l'aixecament de les primeres barricades, els estudiants van veure que les pedres del paviment estaven situades sobre sorra. La declaració corresponia amb la visió del moviment sobre la urbanització i la societat moderna alhora de forma literal i metafòrica.

## Referències

* ↑ Mai 68 : le créateur de "Sous les pavés, la plage" est mort, at La Nouvelle République du Centre-Ouest; published April 15, 2014; retrieved June 13, 2018
* ↑ «Sous les pavés la plage», «Il est interdit d'interdire»... les slogans phares de mai 68, at CNews; published January 26, 2018; retrieved June 13, 2018
# Berenguer de Pau

Berenguer de Pau (? - Nàpols, 5 de novembre de 1506) fou bisbe de Girona del mateix llinatge del mateix bisbe Bernat de Pau. Prengué possessió del càrrec el 3 de febrer de 1486 i el 5 de setembre de 1492 foren traslladades amb autoritat apostòlica, les religioses cistercenques del monestir de Sant Feliu de Cadins de la parròquia de Cabanes (Alt Empordà) a l'església del Mercadal d'aquesta ciutat on s'afegí al costat d'aquesta església el seu monestir. Havent estat bisbe durant vint anys marxà a la ciutat de Nàpols amb el rei Ferran el Catòlic on morí.

## Bibliografia

* Roig y Jalpi, Juan G. Iacinto Andrev. Resumen historial de las grandezas, y antiguedades de la ciudad de Gerona, y cosas memorables suyas eclesiasticas, y seculares, assi de nuestros tiempos, como de los passados (en castellà). Barcelona: Iacinto Andrev, 1678, p. 297 [Consulta: 8 desembre 2014].
# Boudinage

El boudinage (del francès boudin, botifarra) és una estructura geològica menor d'origen tectònic que generalment presenta aspecte de salsitxes delimitades per lligats en la seva forma transversal —pot presentar-se, de vegades, en forma rectangular, lenticular o d'altres—, cadascuna de les quals s'anomena boudin. Es forma quan un cos tabular competent, més rígid que la roca que l'envolta, es deforma per estirament o aixafament, adaptant-se la roca més plàstica al contorn deformat. Poden formar-se a roques sedimentàries, ígnies o metamòrfiques, sempre que es donin les condicions d'estirament i diferència de ductilitat entre capes. En el procés de la deformació per aixafament es donen engruiximents i aprimaments locals, arribant a poder-se dividir les capes. En els casos d'estirament a zones de cisalla poden donar-se morfologies en «S», en forma de fitxes de dòmino, i d'altres.

## Referències

* ↑ «Boudinage». Encyclopædia Britannica. [Consulta: 20 octubre 2015].
* 1 2 Fregenal, M.; López Gómez, J. y Martín Chivelet, M. (coords.). Ciencias de la Tierra. Madrid: Editorial Complutense, 2009, p. 879. ISBN 978-84-89784-77-2.
* ↑ Goscombe, B. D.; Passchier, C. W. y Hand, M. «Boudinage classification: end-member boudin types and modified boudin structures». Journal of Structural Geology, 26, 2004, pàg. 739–763. DOI: 10.1016/j.jsg.2003.08.015 [Consulta: 5 juny 2013].
# Krsko

Krško és una ciutat d'Eslovènia. La ciutat de Krško és coneguda pel fet de tenir l'única central nuclear d'Eslovènia. El gener del 2001, els presidents d'Eslovènia i de Croàcia, van arribar a un acord de copropietat de la planta d'aquesta localitat, assumint-ne la responsabilitat dels residus nuclears i les compensacions sanitàries. Aquest acord entrà en vigor l'1 de gener del 2002.
Les indústries establertes a Krško inclouen construcció, metal·lúrgia, papereria, tèxtil, tractament de fusta, agricultura, comerç i transport. Mentre, el turisme està creixent.
La conca de Krško és fèrtil per la vinya, pomes, peres, préssecs i albercocs. Les vinyes locals produeixen vins com els Cvicek, Laski Rizling, Modra, Frankinja i el blanc i el tint Sremican.
Les vistes inclouen la Cova Kostanjevica, al peu de la serralada Gorjanci. El Bosc Krakovo és l'únic bosc verge d'Eslovènia on el Roure Anglès (Quercus robur) hi creix i el qual serveix d'hàbitat per a molts animals.
Moltes figures de la història eslovena estan relacionats amb la ciutat de Krško. Adam Bohorič, nascut a prop de Brestanica, va ser un gràtic Eslovè. El seu deixeble, Jurij Dalmatin, va néixer a Krško, qui va traduir la Bíblia a l'Eslovè el 1584. L'historiador i erudit Janez Vajkard Valvasor, qui va escriure La Glòria del Duc de Carniola (1689) va fer que Eslovènia fos famosa arreu, va viure un temps a Krško.

## Enllaços externs

* Entrada per Krško a la base de dades randburg.com Arxivat 2007-06-12 a Wayback Machine. (anglès) (alemany)
* Més info. de la zona (anglès)
* Pàgina de la central nuclear (croat) (anglès)
# Marc I Crispo

Marc I Crispo, nascut el 1394, era fill de Francesc I Crispo, i va rebre del seu pare, el 1397 la senyoria de Ios, amb només 4 anys. La va exercir fins a la seva mort el 1450 i el va succeir el seu fill gran Jaume I Crispo d'Ios, que només li va sobreviure dos anys recaient la successió en son germà Francesc I Crispo d'Ios.
# Oak Harbor (Ohio)

Oak Harbor és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 2.841 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oak Harbor tenia 2.841 habitants, 1.162 habitatges, i 788 famílies. La densitat de població era de 824,7 habitants per km².
Dels 1.162 habitatges en un 33,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53% hi vivien parelles casades, en un 10,8% dones solteres, i en un 32,1% no eren unitats familiars. En el 27,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.275 $ i la renda mediana per família de 53.458 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.144 $ mentre que les dones 22.857 $. La renda per capita de la població era de 23.809 $. Aproximadament el 2,3% de les famílies i el 3,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oak Harbor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oak Harbor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Eleccions parlamentàries poloneses de 1919

Les Eleccions parlamentàries poloneses de 1919 foren les primeres celebrades a la Segona República Polonesa per a elegir el Sejm del 26 de gener de 1919 pel sistema de sufragi universal directe i representació proporcional. Les eleccions foren boicotejades tant pels socialistes jueus de la Bund com pel Partit Comunista de Polònia. Entre les primeres tasques de la Sejm hi havia l'elaboració de la constitució, i la Petita Constitució de 1919 que va ser votat deu dies després del primer període de sessions, el 20 de febrer de 1919. El 1921 es va votar una constitució nova, més gran però també més controvertida (amb el suport de la dreta, però l'oposició d'esquerra), va ser votat a favor de la Constitució de març de Polònia. En els territoris on es va dur a terme l'elecció, els votants va ser del 70% al 90%. Els partits de dreta va obtenir el 50% dels vots, els partits d'esquerra un 30%, les organitzacions jueves més del 10%.
Atès que el 1919 les fronteres del nou Estat polonès encara no s'havien establert, el govern de Polònia de Józef Piłsudski havia tingut problemes amb la creació de districtes electorals. Després d'un decret, signat per Piłsudski el 28 de novembre de 1918, Polònia va ser dividida en diversos districtes, alguns dels quals ni tan sols eren part del país. La llista d'aquests districtes representa més una declaració de les reivindicacions territorials poloneses que no pas la situació real de finals de 1918. It covers whole territory of the Kingdom of Poland (1916–1918), formerly Russian Belostok Oblast, as well as whole former Austrian province of Galicia, even though its eastern part was area of a conflict between Poles and Ukrainians (see Polish–Ukrainian War). Abasta tot el territori del Regne de Polònia (1916-1918), l'antic Oblast de Belostok, així com tota l'antiga província austríaca de Galítsia, tot i que la seva part oriental era la zona de conflicte entre polonesos i ucraïnesos (vegeu Guerra polonesa-ucraïnesa).
La situació era més complicada a l'Oest, als territoris que havien pertangut a l'Imperi Alemany. Els legisladors polonesos van crear diversos districtes electorals, fins i tot en terres que mai no van formar part de la Segona República Polonesa. Així, a més dels districtes de Poznan, Torun, Kartuzy, Katowice, i Gostyn, el govern establí la creació de districtes en llocs com ara Bytom (Beuthen), Nysa (Neisse), Złotów (Flatow), Gdańsk (Danzig), i Olsztyn (Allenstein). Les eleccions de 1919 no va ser organitzades a aquestes zones, donat que seguiren sent part d'Alemanya fins al 1945.
A més, els legisladors polonesos volien l'elecció que s'organitzarà a tota la Silèsia de Cieszyn. Per tant, hi foren creats els districtes de Cieszyn i Frydek-Mistek. Així mateix, el districte de Nowy Targ abastava diversos municipis d'Orawa i Spisz, amb ciutats com Kie˝mark, Lubowla, i Spiska Nowa Wies (aquests llocs havien estat part de Polònia fins alsegle xviii, vegeu: Tractat de Lubowla).

## Referències

* Wojciech Roszkowski, "Historia Polski 1918-2006"
* Hubert Zawadzki, A Concise History of Poland, p. 223 «Enllaç».
# Sousa Esporte Clube

El Sousa Esporte Clube és un club de futbol brasiler de la ciutat de Sousa a l'estat de Paraíba.

## Història

El club va ser fundat el 10 de juliol de 1991. El Sousa guanyà el campionat de Paraíba de Segona Divisió el 1991, i el de Primera Divisió el 1994 i 2009. Participà en el Campeonato Brasileiro Série C el 1994, quan fou eliminat pel CSA a la segona ronda. A la Copa do Brasil de 1995 fou eliminat a la ronda preliminar pel Flamengo. A la Série C de 1995 fou eliminat a la tercera ronda per l'Icasa. També fou eliminat a la tercera ronda pel Sergipe a la Série C del 2003. A la Copa do Brasil de 2008 fou eliminat a la primera ronda pel Vitória. Participà novament a la Copa do Brasil de 2010, essent eliminat pel Vasco.

## Estadi

El Sousa Esporte Clube juga els seus partits com a local a l'Estadi Governador Antônio Mariz, anomenat Marizão. Té una capacitat per a 10.000 espectadors.

## Palmarès

* Campionat paraibano:
** 1994, 2009
* Campionat paraibano de Segona Divisió:
** 1991

## Referències

* 1 2 Rodolfo Rodrigues. Escudos dos Times do Mundo Inteiro. Panda Books, 2009, p. 61.
* ↑ Placar Guia 2011, 1350-C, 01-01-2011, pàg. 94.
* ↑ «Paraíba State League - List of Champions». RSSSF, 13-04-2014. [Consulta: 1r juliol 2014].
* ↑ «Brazil Third Level 1994 Série C» (en portuguès). RSSSF Brazil, Desembre 8, 2000. [Consulta: Març 15, 2011].
* ↑ «Brazil Cup 1995» (en portuguès). RSSSF Brazil, Octubre 3, 1999. [Consulta: Març 15, 2011].
* ↑ «Brazil 1995 Third Level Série C» (en portuguès). RSSSF Brazil, Febrer 25, 2006. [Consulta: Març 15, 2011].
* ↑ «Brazil 2003 Championship - Third Level (Série C)» (en portuguès). RSSSF Brazil, Març 3, 2009. [Consulta: Març 14, 2011].
* ↑ «Brazil Cup 2008» (en portuguès). RSSSF Brazil, Desembre 12, 2008. [Consulta: Març 15, 2011].
* ↑ «Brazil Cup 2010» (en portuguès). RSSSF Brazil, Agost 4, 2010. [Consulta: Març 15, 2011].
* ↑ «CNEF - Cadastro Nacional de Estádios de Futebol» (PDF) (en portuguès). Confederação Brasileira de Futebol. Arxivat de l'original el 2013-09-27. [Consulta: Març 15, 2011].
# Bazaia

Bazaia o Bāzāiu va ser el 52è rei d'Assíria segons la Llista dels reis d'Assíria. Va regnar potser entre els anys 1648 aC i 1620 aC.
No se sap segur si era fill d'Iptar-Sin, a qui va succeir, o ho era de Belubani. Segons la Llista dels reis va regnar durant 28 anys, i no en queden inscripcions conegudes. La durada del seu regnat sembla afavorir la versió que era fill d'Iptar-Sin. Si era besoncle del seu antecessor, la branca directa de la família reial s'hauria extingit al morir Iptar-Sin encara jove i segurament sense descendència i Bazaia hauria arribat al tron com a degà de la família o com el parent més proper. Al final del seu regnat, Lullaia va usurpar el tron que va conservar poc temps. Xuninua, fill de Bazaia, va organitzar una revolta i va ecuperar el tron.

## Referències

* ↑ «The Assyrian king list». Livius.org. [Consulta: 1r novembre 2021].
* ↑ Parpola, Simo (ed.). The Prosopography of the Neo-Assyrian Empire, vol. 1, part 2. Helsinki: Neo-Assyrian Text Corpus Project, 1998, p. 278. ISBN 9789514581632.

## Bibliografia

* A. Poebel. "The Assyrian King List from Khorsahabad". A: Journal of Near Eastern Studies, 1, 4.
* Assíria
# Boudry

Boudry és un municipi suís del cantó de Neuchâtel, cap del districte de Boudry. Limita al nord amb les comunes de Bôle i Rochefort, al nord-est amb Colombier, a l'est amb Neuchâtel, Chevroux (VD), Delley-Portalban (FR) i Gletterens (FR), al sud amb Cortaillod i Bevaix, al sud-oest amb Gorgier, i a l'oest amb Val-de-Travers i Brot-Dessous.

## Personatges il·lustres

* Philippe Suchard (1797 - 1884), mestre xocolater i empresari suís.
* Jean-Paul Marat (1743 - 1793), revolucionari francès.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].

## Enllaços externs

* Web oficial de la comuna de Boudry
# Opercle (peixos)

L'opercle és una estructura dura que cobreix les brànquies dels peixos ossis per tal de protegir-les i suposa la major part del costat del cap darrere de l'ull; en la majoria de peixos, la seva vora posterior sol delimitar la unió entre el cap i el cos.
Es tracta d'una estructura òssia recoberta per un estoig cutani, el qual s'obre per darrere. L'opercle crea un corrent d'aigua que permet respirar a l'animal, fent que l'aigua entri per la boca i surti per les brànquies. Els peixos cartilaginosos no tenen opercle sinó escletxes branquials i, a diferència dels peixos ossis, que només tenen un parell d'opèrcles, els cartilaginosos poden tenir més d'un parell d'escletxes branquials.

## Referències

* 1 2 Club d'Immersió Biologia :: 24. Glossari, · Peix òssi, Facultat de Biologia · UB
* 1 2 Robert B. Hole, Jr. «Biologybase: External Fish Anatomy: Operculum» (en anglès). Biologybase. Arxivat de l'original el 2006-03-13. [Consulta: 7 gener 2023].
* ↑ Opercle a Enciclopedia.cat
Viccionari
# Stéphane Udry

Stéphane Udry (Vuisse, Suïssa, 1961) és un astrofísic suís de l'Observatori Astronòmic de Ginebra, especialitzat en la detecció i caracterització d'exoplanetes, dels quals n'ha descobert vuit, com a primer autor, emprant el mètode de la velocitat radial.
Udry estudià física a la Universitat de Ginebra. Una vegada doctorat el 1992 realitzà una estada post-doctoral a la Universitat Rutgers, Nova Jersey, EUA. El 2007 aconseguí plaça de professor del Departament d'Astronomia de la Universitat de Ginebra, que dirigeix des del 2010.
Ha descobert, com a primer autor, utilitzant el mètode de la mesura de la velocitat radial de l'estrella els exoplanetes: HD 75289 b i HD 130322 b (2000); HD 202206 b, HD 162020 b i HD 141937 b (2002); HD 73256 b (2003); HD 4308 b (2006); i GJ 581 c (2007), el qual podria tenir aigua líquida a la seva superfície i que fou el primer exoplaneta habitable en ser descobert.

## Referències

* ↑ Morel, Philippe «Destination Earth!». Horizons, 101, 01-06-2014, pàg. 24-25. Arxivat de l'original el 2017-02-28 [Consulta: 27 febrer 2017]. Arxivat 2017-02-28 a Wayback Machine.
* ↑ Udry, S.; Bonfils, X. et al. «The HARPS search for southern extra-solar planets». A&A, 469, 3, 2007, pàg. L43 - L47.
* ↑ «Exoplanets.org» (en anglès). [Consulta: 27 febrer 2017].
* ↑ «Encuentran el primer planeta habitable similar a la Tierra» (en castellà). ESO, 25-04-2007. [Consulta: 27 febrer 2017].
# Baza australià

El baza australià (Aviceda subcristata) és un ocell rapinyaire de la família dels accipítrids (Accipitridae). Habita zones de bosc i selva de l'arxipèlag Malai, Melanèsia i Austràlia, a les illes Petites de la Sonda des de Lombok cap a l'est, Moluques, Tanimbar, Kai, Aru i illes Raja Ampat, Nova Guinea, Arxipèlag D'Entrecasteaux, Arxipèlag de Bismarck, illes Salomó i costa nord i est d'Austràlia. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Baza australià». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 8 desembre 2022 (català)
* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 269. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Pacific Baza. Aviceda subcristata» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 7 novembre 2022].
# Boudu

Boudu és una pel·lícula francesa dirigida per Gérard Jugnot estrenada l'any 2005. És una recuperació de Boudu sauvé des eaux, film de Jean Renoir de 1932, amb Michel Simon. Ha estat doblada al català.
Boudu és una nova versió, més aviat que una recuperació, del film de Jean Renoir Boudu sauvé des eaux de 1932 amb Michel Simon. Es tracta del 10è film del director Gérard Jugnot que acabava d'assolir un gran èxit com a actor del film Les choristes.

## Argument

Mentre flirteja amb la seva ajudant a la vora del canal a Ais de Provença, Christian Lespinglet (Gérard Jugnot), marxant de quadres i tanmateix sobreendeutat, salva la vida d'un SDF (Gérard Depardieu) que intentava ofegar-se. Recollit per Lespinglet i la seva dona, la vida de la qual era més aviat monòtona, es mostra molest ben ràpidament i pertorba la seva vida. El film constitueix una crònica de la societat contemporània amb un fons de precarietat, una comèdia social amb accents de cel blau i d'olors de la Provença.Gérard Jugnot fa un paper de personatge malvat de cor tendre mentre Catherine Frot encarna un nou paper d'esposa una mica molesta. Gérard Depardieu, per la seva banda, encarna d'una manera inspirada el paper d'un personatge groller, fonamentalment lliure i que rebutja tota mena de lligam.

## Repartiment

* Gérard Depardieu: Boudu
* Gérard Jugnot: Christian Lespinglet
* Catherine Frot: Yseult Lespinglet
* Jean-Paul Rouve: Hubert, l'artista
* Serge Riaboukine: Géronimo, l'antic amic de Boudu
* Constance Dollé: Coralie
* Hubert Saint-Macary: Bob
* Bonnafet Tarbouriech: Perez
* Dominique Ratonnat: El metge
* Jean-Pierre Foucault: Ell mateix
* Frédéric Restagno: Bomber 1
* Marc Pistolesi: Bomber 2
* Agnès Régolo: La mare de Coralie
* Didier Lafaye: El pare de Coralie
* Christiane Conil: La clienta al mercat
* Aïssa Busetta: El visitant de la galeria d'art
* Paul Fructus: El foraster a l'estand de tir
* Richard Guedj: El pare del marrec a la fira d'atraccions
* Pierre Haudebourg: El visitant de la galeria
* Véronique Balme: La cambrera del restaurant

## Referències

* ↑ «Boudu». Ésadir.cat. [Consulta: 25 desembre 2018].
* ↑ «Boudu». allocine.
# Yola Berrocal

Yolanda del Prado Pascual Berrocal, coneguda com a 'Yola Berrocal' (Ciudad Real, 15 setembre de 1970), és un personatge mediàtic d'Espanya que ha fet alguns treballs com ballarina, cantant i actriu.

## Biografia

Filla de Manuel Pascual, doctor enginyer de mines, i de María de el Rosario Berrocal, decoradora, va créixer a Pozuelo de Alarcón, a Madrid, i va estudiar Art Dramàtic. La seva primera aparició en televisió va ser el 1994 al programa "Cómo lo ves?" presentat per Joaquín Prat, on va anar amb la seva família com a concursant. El 1997 va aparèixer com ballarina al programa Risas y estrellas de José Luis Moreno. El 2003 va participar en el reality show de Telecinco Hotel Glam i va guanyar. És un personatge habitual en el periodisme de cor. S'ha sotmès a diverses operacions d'augment de pit.
El 2004 Antonio Ortega va utilitzar la seva imatge per un dels seus inusuals projectes, que consistia en obrir una oficina durant una exposició a la Fundació Miró per aconseguir fons d'empreses per tal de reproduir la seva figura. Al febrer de 2006 va aparèixer de nou a la portada de la revista Interviú amb el titular: "Posaré de moda els pits grans a Espanya". En l'estiu d'aquest mateix any es va presentar com a candidata a l'alcaldia de Marbella creant el partit Yıl, Yola Independent Liberal.
El 2007 per treballar com a col·laboradora al programa Sabías a lo que venías de la Sexta, en el qual un cop a la setmana donava la seva particular opinió sobre llibres que prèviament havia llegit. Va aparèixer a Sálvame al juny de 2009. El 2011 va entrar al seu segon reality El reencuentro. Es participava en parelles i al costat de Juan Miguel, va guanyar de nou. El 2012 va formar un nou grup musical, Atrevidas, amb Sonia Monroy, i la cançó més coneguda va ser una versió de la cançó de Sabrina Boys (Summertime Love).
Ha actuat com a figurant per Santiago Segura, i en gairebé 60 programes de televisió. L'11 d'abril de 2016 es va anunciar el seu fitxatge com a concursant de Supervivientes 2016, on va aconseguir el segon lloc a la final. Quatre anys més tard, va entrar en La casa fuerte, on va concursar com a companya de Leticia Sabater, proclamant finalment les dues com a guanyadores.

## Referències

* ↑ Hidalgo, Goretti «Estoy mejor ahora que con 18 años» (en spanish). El Mundo, 06-08-2002.
* ↑ «Adicta a la fama y a la silicona» (en spanish). Telecinco. Arxivat de l'original el 19 novembre 2010.
# Obesogen

Els obesògens són certs compostos químics que se suposa que pertorben el desenvolupament normal i l'equilibri del metabolisme dels lípids, que en alguns casos poden conduir a l'obesitat. Els obesògens es poden definir funcionalment com a substàncies químiques que alteren inadequadament l'homeòstasi dels lípids i l'emmagatzematge de greixos, canvien els punts de consigna metabòlics, alteren l'equilibri energètic o modifiquen la regulació de la gana i la sacietat per promoure l'acumulació de greix i l'obesitat.

## Referències

* ↑ «obesogen». GEC. [Consulta: 5 setembre 2023].
* ↑ Begley, Sharon «Why Chemicals Called Obesogens May Make You Fat». Newsweek, 21-09-2009 [Consulta: 29 abril 2010].
* ↑ «Effects of phthalate esters on lipid metabolism in various tissues, cells and organelles in mammals». Environ. Health Perspect., 45, 01-11-1982, pàg. 41–50. DOI: 10.1289/ehp.824541. PMC: 1568983. PMID: 7140695.
* ↑ «Urinary concentrations of bisphenol A and 4-nonylphenol in a human reference population». Environmental Health Perspectives, 113, 4, 01-04-2005, pàg. 391–5. DOI: 10.1289/ehp.7534. PMC: 1278476. PMID: 15811827.
# Markus Suttner

Markus Suttner (n. 16 d'abril de 1987) és un futbolista professional austríac que juga com a defensa i actualment juga al FC Ingolstadt 04. Suttner va arribar a través del sistema juvenil a Àustria Wien, es va unir oficialment al club l'1 de juliol de 2007. Va estar convocat a l'equip austríac per a la classificació del Campionat europeu Sub-21, i compta amb 5 gols al seu nom. Suttner va fer el seu debut amb la selecció absoluta l'1 de juny de 2012, en una victòria 3–2 contra Ucraïna en un partit amistós.

## Referències

* ↑ Markus Suttner wechselt auf die Schanz Arxivat 2015-06-24 a Wayback Machine., Internetpräsenz des FC Ingolstadt 04, abgerufen am 25. Juni 2015

## Enllaços externs

* Player's profile, eu-football.info
* Player's profile, national-football-teams.com