OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Repel·lent

Un repel·lent és una substància dissenyada per mantenir certs animals allunyats d'alguns objectes, zones, persones, plantes o altres animals. Els repel·lents generalment operen prenent l'avantatge de l'aversió natural dels animals a alguna cosa i sovint la cosa escollida és alguna que ja l'animal ha après a evitar (o que de manera instintiva evita) en el seu ambient natural. Per exemple l'orina dels depredadors allunya les seves preses. Són molt efectives com repel·lents l'orina del tigre del coiot i de la guineuentre altres. Els compostos químics imiten les substàncies que repel·len els animals o són substàncies irritants, alguns productes químics combienen aquestes dues estratègies. Per exemple el fertilitzant de la gespa milorganita és un repel·lent efectiu per la seva olor. Els repel·lents es troben segons dues categories olor i gust. Entre els repel·lents que no són productes químics hi ha la tanca electrificada del pastor elèctric o el filferro amb punxes. Contra els taurons s'ha provat sistemes elèctrics. Les freqüències altes o ultrasons s'han provat contra insectes i rosegadors. Contra les serps s'ha provat l'oli de llorer, de trèvol i l'eugenol. Les arrels d'Acacia polyacantha subsp. campylacantha emeten compostos químics que repel·len els animals incloent les rates, serps i cocodrils.

## Vegeu també

* Repel·lent d'insectes

## Referències

* ↑ «Deer Repellent Recipes For Homemade Deer Repellent». www.deer-departed.com. Arxivat de l'original el 2022-01-22. [Consulta: 14 gener 2009].
* ↑ http://www.aphis.usda.gov/lpa/pubs/tn_wmsnakerepellent.html Arxivat 2010-10-14 a Wayback Machine.
* ↑ «Acacia polyacantha». www.plantzafrica.com. Arxivat de l'original el 2011-05-14. [Consulta: 14 gener 2009].
* ↑ «Species Information». www.worldagroforestrycentre.org. Arxivat de l'original el 2007-09-28. [Consulta: 14 gener 2009].

## Enllaços externs

* http://cmip.pasteur.fr/cmed/voy/Repulsifs-Afssaps2008.pdf Arxivat 2009-07-04 a Wayback Machine.
* http://altmedicine.about.com/od/aznaturalremedyindex/a/mosquito.htm Arxivat 2015-02-18 a Wayback Machine.
* http://www.chups.jussieu.fr/polys/dus/diumedvoyages/Lundwall1.pdf Arxivat 2020-07-19 a Wayback Machine.
* "Solar Animal Repeller - Keep unwanted pests out of your yard" Arxivat 2021-10-20 a Wayback Machine.
# Tesis (mitologia)

* No s'ha de confondre amb Tesis, pel·lícula d'Alejandro Amenábar..
A la mitologia grega, Tesis o Tetis (en grec antic Θεσις o Θετις, 'creació') era la deessa primordial de la creació, identificant-se-la amb Fusis (la Natura). Era un dels déus Protògens.
El seu nom només es troba a les teogonies de l'orfisme, que expliquen que va ser el primer ser que va existir, juntament amb Hydros, el déu de les Aigües Primordials. Hom la considera també la part femenina d'un altre déu protògen, Fanes, l'essència creadora. El nom de Tesis no consta als textos coneguts, sinó que se l'anomena Tetis i Metis, però amb aquestes atribucions. Es creu que és la deessa creadora que cita Alcman a la seva Teogonia i a diferents textos de l'Orfisme.
Alcman diu que a l'inici va existir Tetis (Tesis), la Creació, i després d'ella van aparèixer dos déus primordials, Poros, el Camí, l'Inici, i Tècmor, el Final (que podrien ser el Temps i la Necessitat per altres autors). A la creació, el principi i el final van ser els que van engendrar totes les coses, que van aparèixer de forma simultània. Sembla però que als textos òrfics tardans es va desestimar l'aportació de Tesis, que es va substituir per Fanes. Es creu que Homer, quan diu que Tetis i Oceà van ser els creadors dels déus fa referència al paper de Tesis (Tetis) com a deessa de la creació. Nonnos coincideix en aquesta apreciació.
Tesis apareix en altres mites amb el nom de Metis, la deessa filla d'Oceà que va ser devorada per Zeus, però com a déu masculí, una personificació del poder creador, semblant a Fanes. Plató diu que Metis, la Saviesa, va tenir dos fills, Poros, l'Oportunitat, i Pènia, la Pobresa, i explica que la saviesa es troba a partir de la falta de recursos i de les oportunitats.
Tesis era la forma primigènia de Tetis, la filla de Gea, amb la qual es va identificar després.

## Referències

* ↑ Rodríguez Adrados, Francisco (ed.). Lírica griega arcaica: poemas corales y monódicos 700-300 aC. Madrid: Gredos, 1980, p. 146-147, nota 30. ISBN 8424935462.
* ↑ Teogonies òrfiques, fragment 54, recollit per Damasci
* ↑ Homer. Ilíada, XIV, 200 i seg.
* ↑ Nonnos. Dionisíaques, XXIII, 280
* ↑ Plató. El convit, 178

## Enllaços externs

* Thesis, (anglès)
Viccionari
# Resolució 1476 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1476 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 24 d'abril de 2003. Després de recordar totes les resolucions anteriors sobre Iraq, incloses les resolucions 661 (1991), 986 (1995), 1409 (2002), 1454 (2002) i 1472 (2003) en relació amb la prestació de l'ajuda humanitària al poble iraquià, el Consell va aprovar estendre el Programa Petroli per Aliments fins al 3 de juny de 2003.
L'extensió es va promulgar sota el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides i estava subjecta a noves renovacions per part del Consell. La resolució anterior sobre aquest tema va donar al secretari general de les Nacions Unides més autoritat per administrar el programa. En el moment de l'adopció de la Resolució 1476, el valor dels articles prioritaris d'enviament a l'Iraq va arribar als 548,6 milions de dòlars.

## Referències

* ↑ «Security Council extends 'Oil-for-Food Programme' until 3 June». United Nations, 24-04-2003.
* ↑ McCormack, T.; McDonald, Avril Yearbook of International Humanitarian Law – 2003, Volume 6; Volume 2003. Cambridge University Press, 2006, p. 275. ISBN 978-90-6704-203-1.
* ↑ «Value of “Shippable” Priority Items for Iraq Reaches $549 million Under New Resolution». UN Office of the Iraq Program – Oil for Food, 29-04-2003.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1401 a la 1500 (2002 - 2003)
* Guerra de l'Iraq

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Tevfik Rüştü Aras

Ahmet Tevfik Rüştü Aras, més conegut com a Tevfik Rüştü Aras (Çanakkale, 1883 - Istanbul, 5 de gener de 1972), fou Ministre d'Afers Exteriors, entre 1925 i 1938, i cinc cops diputat a la Gran Assemblea Nacional de Turquia entre 1920 i 1938. Metge de professió, ja en temps otomans (1918) era Membre de l'Alta Comissió de Salut. També ha escrit diversos llibres, com Görüşlerim (Les Meves Opinions, 2 volums) i Atatürk'ün Dış Politikası (Política Exterior d'Atatürk). Va ser ambaixador de Turquia a Londres durant la Segona Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ Ali Balcı. Türkiye Dış Politikası. Nesil Basım Yayın Gıda Ticaret ve Sanayi A.Ş, 1 setembre 2013, p. 213–. ISBN 978-605-131-631-4.
* ↑ Tevfik Rüştü Aras. Görüşlerim. Yöruk Matbaası, 1968.
* ↑ Tevfik Rüştü Aras. Atatürk'ün dış politikası. Kaynak, 2003. ISBN 978-975-343-362-4.
# Teve.cat

Teve.cat va ser un canal de televisió generalista amb seu a Barcelona, propietat de Publicitat i Comunicació del Vallès, SL. La cadena s'emetia en alta definició (HD), a través de la televisió digital terrestre en vuit demarcacions locals de Catalunya entre elles a Osona, Segrià, Camp de Tarragona, La Selva, Barcelonès, Vallès Occidental, Vallès Oriental i per streaming.

## Història

Va començar la programació el 27 d'abril de 2020.
El 10 de novembre de 2021 Publicitat i Comunicació del Vallès, SL va sol·licitar al CAC l'autorització per puges vendre la freqüència que tenia a La selva a Catalònia Audiovisual Media, SL. El 27 d’abril de 2022 el CAC autoritza la venda de la freqüència que Publicitat i Comunicació del Vallès, SL té a La selva a Catalònia Audiovisual Media, SL, i un dia després es fa efectiu la venda de la freqüència.
El 8 de juny de 2022 Publicitat i Comunicació del Vallès, SL va sol·licitar al CAC l'autorització per puges vendre la freqüència que tenia a Barcelonès, Vallès Occidental i Vallès Oriental a Canal 4 Catalunya, SL. El 27 de juliol de 2022 el CAC autoritza la venda de la freqüència que Publicitat i Comunicació del Vallès, SL té a Barcelonès, Vallès Occidental i Vallès Oriental a Canal 4 Catalunya, SL, i un dia després es fa efectiu la venda de la freqüència.
El 29 de setembre de 2022 Publicitat i Comunicació del Vallès, SL sol·licita al CAC la renuncio de les freqüències que té a Osona, Segrià i Camp de Tarragona. El 17 de novembre de 2022 el CAC autoritza la renúncia de les freqüències que Publicitat i Comunicació del Vallès, SL té a Osona, Segrià i Camp de Tarragona.
El 12 de setembre del 2022 Publicitat i Comunicació del Vallès, SL posar fi a les emissions de Teve.cat definitivament i desapareix després de més de 2 anys del seu posat en funcionament.

## Referències

* ↑ «Neix Teve.cat, una nova televisió privada catalana». Nació Digital, 20-04-2020. [Consulta: 2 setembre 2022].
* ↑ Gutiérrez, Àlex. «L'esperit de Canal Català reviu amb Teve.cat». Ara, 20-04-2020. [Consulta: 2 setembre 2022].
* ↑ «[https://www.cac.cat/sites/default/files/2022-05/Acord_38_2022_ca.pdf ACORD 38/2022, de 27 d’abril, del Ple del Consell de l’Audiovisual de Catalunya]». CAC.
* ↑ «[https://www.cac.cat/sites/default/files/2022-09/Acord_80_2022_ca.pdf ACORD 80/2022, de 27 de juliol, del Ple del Consell de l’Audiovisual de Catalunya]». CAC.
* ↑ «[https://www.cac.cat/sites/default/files/2022-12/Acord_114_2022_ca.pdf ACORD 114/2022, de 17 de novembre, del Ple del Consell de l’Audiovisual de Catalunya]». CAC.
# Retorn a l'abisme

Retorn a l'abisme (original: Conflict) és un pel·lícula estatunidenca, un thriller en blanc i negre, dirigida per Curtis Bernhardt, estrenada a l'estiu de 1945. El guió, escrit per Arthur T. Horman i Dwight Taylor, és basat en la història The Pentacle, escrita per Alfred Neumann i Robert Siodmak. Ha estat doblada al català.

## Argument

Richard i Katherine Mason semblen formar una parella feliç. En realitat, Richard està enamorat d'Evelyn, la germana petita de la seva esposa. Quan aquesta última descobreix el seu secret i declara no voler divorciar-se, Richard imagina llavors una maquinació per tal de desfer-se'n.
Richard, ric arquitecte, fingint ser confinat a una cadira de rodes com a conseqüència d'un accident de cotxe, projecta fredament un pla per assassinar la seva dona en un viatge amb cotxe a una estació termal de muntanya, on ha de ser cuidat. A l'últim minut, amb el pretext d'acabar un treball urgent, Richard retarda la seva sortida i Katherine va sola amb cotxe. Agafa llavors un itinerari més curt per arribar a la carretera, esperar Katherine, escanyar-la i precipitar el cotxe en el buit. Torna ràpidament al seu domicili i al seu lloc a la cadira de rodes.
És el crim perfecte? Tenen lloc estranys esdeveniments que fan pensar que Katherine és potser viva...

## Repartiment

* Humphrey Bogart: Richard Mason
* Alexis Smith: Evelyn Turner
* Sydney Greenstreet: Doctor Mark Hamilton
* Rose Hobart: Kathryn Mason
* Charles Drake: Professor Norman Holsworth
* Grant Mitchell: Doctor Grant
* Ann Shoemaker: Nora Grant

## Referències

* ↑ esadir.cat. . esadir.cat.
* ↑ «Conflict». The New York Times.
# David de Navas Alcalá

David De Navas Alcalà, més conegut com a David De Navas, fou un futbolista espanyol nascut a Alcobendas, Madrid, el 7 de desembre del 1976. Va ser el porter titular del Centre d'Esports Sabadell, a Segona Divisió espanyola.

## Trajectòria esportiva
### Inicis com a professional

David es va iniciar com a professional, al CD Amorós (actualment Atlètic de Madrid C, durant la temporada 1998-1999. El bon paper que va realitzar el va dur al Manchego Ciudad Real, on va estar una altra temporada jugant al Grup III de la Segona Divisió Autonòmica .

### Primers èxits

La bona temporada al Manchego Ciudad Real, el va dur al Racing de Ferrol, on va aconseguir els seus primers tornejos com a professional, la Copa diputació provincial i dos Trofeos Emma Cuervo.

### Debut a Segona Divisió B

L'any 2003, David De Navas, debutà a Segona divisió B, amb el Real Jaén. Tot i quedar en dotzena posició, De Navas va destacar com a porter. La temporada 2004/2005, De Navas va debutar en Copa del Rei, tot i quedar eliminiat pel RUD Carolinense. Aquell any, el Jaén, va quedar novè a la lliga.

### Benidorm CF i UD Melilla

La temporada 2005-2006 De Navas, va marxar al Benidorm Club de Futbol, on tot i fer una bona temporada l'equip va quedar en 7a posició. La següent temporada, De Navas jugaria a l'UD Melilla, on no destacà gaire.

### CE Sabadell FC

Va arribar al Centre d'Esports Sabadell l'any 2007 quan aquest jugava a 3a Divisó. De Navas, tot i no tenir la titularitat absoluta, va disputar un total de 20 partits, i va encaixar 12 gols. Aquell any, el CE Sabadell, va pujar a la Segona Divisió, amb un De Navas protagonista a la tanda de penals davant el RCD Mallorca B amb victòria dels arlequinats per 3-0. Al balcó de l'Ajuntament, David va ser aclamat i proclamat heroi del Centre d'Esports. La següent temporada 2007-2008, el Sabadell es mantingué a la divisió, en catorzena posició. No trigaria gaire el Sabadell encapçalat per De Navas anar als Play-offs d'ascens a Segona Divisió A. La temporada següent, el Sabadell quedà quart i optà als Play-offs d'ascens, que va anar superant de mica en mica. Quan només quedaven dues rondes per acabar el Play-offs, el Sabadell va quedar eliminat davant el Reial Club Unión d'Irún en un partit molt polèmic, amb un gol no indicat de Joel, que hagués significat la classificació del Sabadell.
Tot i així, el Sabadell no es rendiria, i al cap de dues temporades, a la 2010-2011 va quedar primer de grup i David De Navas va rebre el Trofeu Zamora de Segona B. Aquell any el Sabadell assolí l'ascens a Segona Divisió A l'Estadi Municipal d'Ipurua.

## Distincions individuals

| Distinció | Equip | Any |
| Zamora de 2a B | CE Sabadell | 2006-2007 |
| Zamora de 2a B | CE Sabadell | 2010-2011 |

## Palmarès

| Distinció | Equip | Any |
| Copa provincial | R.Ferrol | 2000-2001 |
| Lliga Segona B | CE Sabadell | 2010-2011 |

## Referències

* ↑ «Plantilla del Primer equip del CE Sabadell». web. CE Sabadell. Arxivat de l'original el 9 d'agost 2015. [Consulta: 22 agost 2014].
# Kalanchoe rhombopilosa

Kalanchoe rhombopilosa és una espècie de planta suculenta del gènere Kalanchoe, que pertany a la família Crassulaceae.

## Descripció

És un arbust perenne, poc ramificat i suculent, de 10 a 20 cm d'alçada.
Les arrels són fibroses, curtes (10 cm).
Les tiges són primes (uns 8 mm de diàmetre), rígides, llenyoses, verticals o esteses amb pèls llargs.
Les fulles són petites, d'uns 2 a 3 cm de llargada, carnoses, rígides, alternes o oposades en pecíols d'1-3 mm de llargada. Limbe lleugerament llanós, obovat a més o menys triangular, lleugerament còncau a l'anvers, convex al revers, de 2 a 3 mm de gruix, blavós, gris, verd platejat, verd groc o verd oliva amb nombroses taques de color verd fosc, carmí o marró coure o sense taques (segons clons). Les parts exposades al sol tendeixen a tenir un to marró platejat i estan tacades amb taques marrons fosques contrastades, mentre que les de l'ombra són més verdes amb punts verds apagats. El limbe és arrodonit a la punta i irregularment dentat o sinuat, la base està fortament estrenyida i té forma de falca. Les fulles són molt fràgils i es desprenen al mínim tacte.
La inflorescència és paniculada, esvelta de 8 a 12 cm d'alçada, ramificada i glabra.
Les flors tenen pedicel vertical de 1,2 a 2,5 mm de llarg. Tub de calze de color verd-groc, de 0,2 a 0,3 mm de llarg que acaba en lòbuls circulars a oblongs d'1,2 a 1,5 mm de llarg i 1,2 a 1,4 mm d'ample. Corol·la de color groc verdós a rosa amb línies morades. Tub de corol·la de 3,5 a 4 mm de llarg amb lòbuls ovats i contundents de 2 a 3 mm de llarg i d'1,5 a 2 mm d'ample. Estams que sobresurten fixats just per sobre de la meitat del tub de la corol·la. Anteres ovades, d'uns 0,6 mm de longitud, grogues. Els nectaris gairebé quadrats d'uns 0,4 mm de diàmetre. Carpel de 3 a 3,5 mm de llarg. Estil d'uns 2,5 mm de llarg.

## Distribució

Planta endèmica del sud-oest de Madagascar. Creix en zones arbustives i seques generalment en llocs ombrejats.

## Taxonomia

Kalanchoe rhombopilosa va ser descrita per Octave Mannoni i Pierre Louis Boiteau (Mannoni & Boiteau) i publicada a Notulae Systematicae. Herbier du Museum de Paris 13: 153–154, f. 1(20–21). 1947.

#### Etimologia

Kalanchoe: nom genèric que deriva de la paraula cantonesa "Kalan Chauhuy", 伽藍菜 que significa 'allò que cau i creix'.
rhombopilosa: epítet format per les paraules gregues ρόμβος 'rhombo' = 'rombe' i πῖλoς 'pilos' = 'pel'.

#### Sinonímia

* Kalanchoe rhombopilosa var. argentea Rauh
** Kalanchoe rhombopilosa var. alba hort.
* Kalanchoe rhombopilosa var. viridifolia Rauh
** Kalanchoe rhombopilosa var. viridis hort.

## Referències

* ↑ «The Encyclopedia of Succulents». Llifle. Arxivat de l'original el 2020-10-26. [Consulta: 25 octubre 2020].
* ↑ «Kalanchoe rhombopilosa Mannoni & Boiteau». International Plant Names Index.
# Contrail·luminació

La contrail·luminació és un mètode de camuflatge mitjançant el qual un animal (o també un vehicle militar) produeix llum amb l'objectiu de confondre's amb un fons il·luminat tal com la superfície oceànica o el cel. Es diferencia del contraombreig pel fet que tan sols utilitza pigment –com la pintura del vehicle o la melanina de la pell de l'animal– per "pintar" l'aparició d'ombres. Afegint una quantitat determinada de llum mitjançant bioluminescència o làmpades controlades electrònicament, la contrail·luminació pot arribar a aconseguir coincidir de manera exacta amb la brillantor del fons, la qual cosa converteix aquest mètode de camuflatge en més efectiu que el contraombreig. Com que la contrail·luminació permet que s'ajusti la intensitat de la llum generada, el camuflatge pot ser adaptat activament a les variacions de llum i de fons.
La contrail·luminació és un dels mètodes dominants del camuflatge d'organismes marins, juntament amb la transparència i la reflexió. Tots tres mètodes fan que els animals en aigües obertes s'assemblin al seu entorn.

## Bibliografia

* Claes, Julien M., Dag L. Aksnes & Jérôme Mallefet «Phantom hunter of the fjords: camouflage by counterillumination in a shark (Etmopterus spinax)» (PDF) (en anglès). Journal of Experimental Marine Biology and Ecology, 388, 1–2, 2010, pàg. 28–32. Arxivat de l'original el 2011-09-27. DOI: 10.1016/j.jembe.2010.03.009 [Consulta: 22 setembre 2013]. Arxivat 2011-09-27 a Wayback Machine.
* Guerrero-Ferreira, R. C. & M. K. Nishiguchi «Ultrastructure of light organs of loliginid squids and their bacterial symbionts: a novel model system for the study of marine symbioses» (en anglès). Vie et Milieu, 59, 3–4, 2009, pàg. 307–313. ISSN: 0240-8759.
* Jones, B. W. & M. K. Nishiguchi «Counterillumination in the hawaiian bobtail squid, Euprymna scolopes Berry (Mollusca : Cephalopoda)» (PDF) (en anglès). Marine Biology, 144, 6, 2004, pàg. 1151–1155. DOI: 10.1007/s00227-003-1285-3.

## Vegeu també

* Contraombreig
* Llista de mètodes de camuflatge

## Enllaços externs

* Scientific American: 10 Bioluminescent Creatures
* Science Magazine: Bioluminescence in Mesopelagic Squid
* Nova: Science Now: Glowing in the Dark (Squid Abralia veranyi belly lights)
# Tetraleurodes splendens

Tetraleurodes splendens és un hemípter del gènere Tetraleurodes de la família dels Aleiròdids.
L'espècie va ser descrita científicament per primera vegada per Bemis el 1904.

## Referències

* ↑ Jon H. Martin & Laurence A. Mound (2007) "An annotated check list of the world’s whiteflies (Insecta: Hemiptera: Aleyrodidae)" Zootaxa 1492: 1-84 Link
# Tetraleurodes subrotunda

Tetraleurodes subrotunda és un hemípter del gènere Tetraleurodes de la família dels Aleiròdids.
L'espècie va ser descrita científicament per primera vegada per Takahashi el 1937.

## Referències

* ↑ Jon H. Martin & Laurence A. Mound (2007) "An annotated check list of the world’s whiteflies (Insecta: Hemiptera: Aleyrodidae)" Zootaxa 1492: 1-84 Link
# Tetraleurodes quadratus

Tetraleurodes quadratus és un hemípter del gènere Tetraleurodes de la família dels Aleiròdids.
L'espècie va ser descrita científicament per primera vegada per Sampson & Drews el 1941.

## Referències

* ↑ Jon H. Martin & Laurence A. Mound (2007) "An annotated check list of the world’s whiteflies (Insecta: Hemiptera: Aleyrodidae)" Zootaxa 1492: 1-84 Link
# Terrell

Terrell és una ciutat dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2008 tenia 19.527 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Terrell tenia 13.606 habitants, 4.605 habitatges, i 3.292 famílies. La densitat de població era de 286,9 habitants/km².
Dels 4.605 habitatges en un 35,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,4% hi vivien parelles casades, en un 18,8% dones solteres, i en un 28,5% no eren unitats familiars. En el 25% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 10,6% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 13% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.036$ i la renda mediana per família de 40.148$. Els homes tenien una renda mediana de 29.826$ mentre que les dones 21.753$. La renda per capita de la població era de 16.405$. Aproximadament el 15,7% de les famílies i el 19,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Terrell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Terrell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Francesc Balla

Francesc Balla fou un músic i compositor català. Les dades que es conserven sobre aquest són escasses, com ara que va regir el magisteri de la parroquial de la capella de música de Sant Esteve d’Olot al segle XVII, concretament de l'any 977,abans de l’arribada de Josep Carcoler.
Pel que fa als mestres que van regir el magisteri de la parroquial a més a més de Francesc Balla, en trobem alguns com: Antoni Figueres, Joan Verdalet, Esteve Benet Jaume Sala entre d'altres.
Tanmateix, respecte l'església de Sant Esteve d'olot el qual va ser consagrat al 1116, va patir una gran reconstrucció degut als forts terratrèmols que va patir durant els anys 1427-1428.

## Referències

* ↑ Gregori i Cifré, Josep Maria; Monells i Laqué, Carme. Inventaris dels fons musicals de Catalunya. Volum 6: Fons de l'església parroquial de Sant Esteve d’Olot i Fons Teodoro Echegoyen de l’Arxiu Comarcal de la Garrotxa. Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona, 2012
https://ddd.uab.cat/record/125760