OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eleccions parlamentàries finlandeses de 2011

Les eleccions parlamentàries finlandeses del 2011 es van celebrar el 17 d'abril de 2011 a Finlàndia. El partit més votat fou el Partit de la Coalició Nacional, i el seu líder Jyrki Katainen fou nomenat primer ministre de Finlàndia i formà un govern de coalició que integrà el Partit Socialdemòcrata, l'Aliança d'Esquerra, la Lliga Verda, el Partit Popular Suec i els Demòcrata-Cristians. El partit Veritables Finlandesos, d'extrema dreta, va sofrir un espectacular ascens, situant-se com a tercera força política de l'arc parlamentari. També cal destacar la important davallada que va patir el Partit del Centre.
Total :
| Cens | Cens | Cens | Cens | Participació | Participació | Participació | Abstenció | Abstenció | Abstenció |
| Cens | Cens | Cens | Cens | Vots | Vots | Percentatge | Vots | Vots | Percentatge |
| 4.159.857 | 4.159.857 | 4.159.857 | 4.159.857 | 2.955.865 | 2.955.865 | 70,50% | 1.203.992 | 1.203.992 | 29,50% |
| Vots totals ||||||||||
| Vàlids | Vàlids | Vàlids | Vàlids | Vàlids | Vàlids | Vàlids | Nuls | Nuls | Nuls |
| 2.955.865 | 2.955.865 | 2.955.865 | 2.955.865 | - | - | - | | | Nuls | Nuls | Nuls |
| | Vots a candidatures | Vots a candidatures | Percentatge | Vots en blanc | Vots en blanc | Percentatge | Nuls | Nuls | Nuls |
| | 2.939.571 | 2.939.571 | 99,40% | - | - | - | 16.294 | 16.294 | 0,60% |
| Candidatures ||||||||||
| Candidatura | Candidatura | Candidatura | Candidatura | Candidatura | Vots | % | Diferència | Diputats | Diferència |
| | Partit de la Coalició Nacional | Partit de la Coalició Nacional | Partit de la Coalició Nacional | Partit de la Coalició Nacional | 599.138 | 20,4% | -1,9% | 44 | -6 |
| | Partit Socialdemòcrata | Partit Socialdemòcrata | Partit Socialdemòcrata | Partit Socialdemòcrata | 561,558 | 19,1% | -2,3% | 42 | -3 |
| | Veritables Finlandesos | Veritables Finlandesos | Veritables Finlandesos | Veritables Finlandesos | 560.075 | 19,1% | +15,0% | 39 | +34 |
| | Partit del Centre | Partit del Centre | Partit del Centre | Partit del Centre | 463.266 | 15,8% | -7,3% | 35 | -16 |
| | Aliança d'Esquerra | Aliança d'Esquerra | Aliança d'Esquerra | Aliança d'Esquerra | 239.039 | 8,1% | -0,7% | 14 | -3 |
| | Lliga Verda | Lliga Verda | Lliga Verda | Lliga Verda | 213.172 | 7,3% | -1,2% | 10 | -5 |
| | Partit Popular Suec | Partit Popular Suec | Partit Popular Suec | Partit Popular Suec | 125,785 | 4,3% | -0,3% | 9 | = |
| | Demòcrata-Cristians | Demòcrata-Cristians | Demòcrata-Cristians | Demòcrata-Cristians | 118.453 | 4,0% | -0,9% | 6 | -1 |
| | Representant de les Illes Åland | Representant de les Illes Åland | Representant de les Illes Åland | Representant de les Illes Åland | 8.546 | 0,3% | -% | 1 | = |
| | Altres | Altres | Altres | Altres | 59.085 | 2,0% | -% | 0 | = |
# La Tour-du-Pin

La Tour-du-Pin és un municipi de França, situat al departament de la Isèra i la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.
# Wendla (cràter)

Wendla és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 5,7 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim suec, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Wendla». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Orizaba

Orizaba és una ciutat de Mèxic pertanyent a l'estat de Veracruz. El municipi té una superfície de 27,9 km².

## Referències

* ↑ «Sistema de Información Municipal. Orizaba». Gobierno del Estado de Veracruz. Arxivat de l'original el 8 d’abril 2019. [Consulta: 8 abril 2019].
# Derivada covariant exterior

En el camp matemàtic de la geometria diferencial, la derivada covariant exterior és una extensió de la noció de derivada exterior a la configuració d'un fibrat principal diferenciable o fibrat vectorial amb una connexió.

## Definició

Sigui G un grup de Lie i P → M un grup G principal en una varietat llisa M. Suposem que hi ha una connexió a P ; això produeix una descomposició natural de suma directa $T_{u}P=H_{u}\oplus V_{u}$ de cada espai tangent als subespais horitzontal i vertical. Sigui $h:T_{u}P\to H_{u}$ la projecció al subespai horitzontal.
Si ϕ és una forma k a P amb valors en un espai vectorial V, aleshores la seva derivada covariant exterior Dϕ és una forma definida per
$D\phi (v_{0},v_{1},\dots ,v_{k})=d\phi (hv_{0},hv_{1},\dots ,hv_{k})$
on v $_i$ són vectors tangents a P en u.
Suposem que ρ : G → GL(V) és una representació de G en un espai vectorial V. Si ϕ és equivariant en el sentit que
$R_{g}^{*}\phi =\rho (g)^{-1}\phi$
on $R_{g}(u)=ug$, aleshores Dϕ és un tensorial (k + 1) (k + 1) -forma sobre P del tipus ρ : és equivariant i horitzontal (una forma ψ és horitzontal si ψ(v$_0$, ..., v$_k$) = ψ(hv$_0$, ..., hv$_k$).)
Per abús de notació, el diferencial de ρ a l'element d'identitat es pot denotar de nou per ρ :
$\rho :{\mathfrak {g}}\to {\mathfrak {gl}}(V).$
Sigui $\omega$ la connexió d'una forma i $\rho (\omega )$ la representació de la connexió en ${\mathfrak {gl}}(V).$ Això és, $\rho (\omega )$ és un ${\mathfrak {gl}}(V)$ -forma valorada, desapareixent en el subespai horitzontal. Si ϕ és una k -forma tensorial de tipus ρ, aleshores
$D\phi =d\phi +\rho (\omega )\cdot \phi ,$
on, seguint la notació en àlgebra de Lie, vam escriure
$(\rho (\omega )\cdot \phi )(v_{1},\dots ,v_{k+1})={1 \over (1+k)!}\sum _{\sigma }\operatorname {sgn} (\sigma )\rho (\omega (v_{\sigma (1)}))\phi (v_{\sigma (2)},\dots ,v_{\sigma (k+1)}).$
A diferència de la derivada exterior habitual, que quadra a 0, la derivada covariant exterior no ho fa. En general, es té, per a una forma tensorial zero ϕ ,
$D^{2}\phi =F\cdot \phi .$
on F = ρ(Ω) és la representació a ${\mathfrak {gl}}(V)$ de la curvatura de dues formes Ω. La forma F de vegades es coneix com el tensor de la força de camp, en analogia amb el paper que juga en l'electromagnetisme. Tingueu en compte que D $^2$ s'esvaeix per a una connexió plana (és a dir, quan Ω = 0 ).
Si ρ : G → GL(R$^n$), llavors es pot escriure
$\rho (\Omega )=F=\sum {F^{i}}_{j}{e^{j}}_{i}$
on ${e^{i}}_{j}$ és la matriu amb 1 a l'entrada (i, j) i zero a les altres entrades. La matriu ${F^{i}}_{j}$ les entrades de les quals són 2-formes a P s'anomena matriu de curvatura.

## Referències

* ↑ «exterior covariant derivative» (en anglès). [Consulta: 20 abril 2024].
* ↑ «Formulas with the covariant exterior derivative» (en anglès). [Consulta: 20 abril 2024].
* ↑ If k = 0, then, writing $X^{\#}$ for the fundamental vector field (i.e., vertical vector field) generated by X in ${\mathfrak {g}}$ on P, we have:
* ↑ Proof: Since ρ acts on the constant part of ω, it commutes with d and thus
* ↑ «9.4: The Covariant Derivative» (en anglès), 27-09-2016. [Consulta: 20 abril 2024].
# Claret Papiol

Antoni Maria Claret Papiol (Barcelona, 1954) és un pallasso, actor i pedagog català, que dirigeix la seva pròpia companyia, Claret Clown. Va estudiar interpretació a Barcelona, Itàlia i París.
El 1976, en el context del bon moment del teatre al carrer a Catalunya, juntament amb Tortell Poltrona van formar el duo de pallassos Germans Poltrona. La formació del grup té a veure amb Comediants, ja que anys enrere Jaume Mateu havia conegut Montse Trias en un curs.
El duo fou iniciativa de Tortell Poltrona, que li ho va proposar a Claret Papiol el 1975, quan estava fent el servei militar al Prado. Els Germans Poltrona van guanyar popularitat gràcies a una campanya de la promotora Enllaç, que fomentava espectacles a les escoles catalanes a canvi de domiciliacions en una entitat financera. Després les seves carreres es van separar.
Va cofundar el primer Circ Cric. El 1988 va fundar la seva companyia, Claret Clown. És professor de clown a l'Escola de teatre "El Galliner" (Girona), a l' Escola d'Art Dramàtic "La Casona de Barcelona, i l'Escola "Memory" de Barcelona.

## Premis i reconeixements

* Premi Sabatot Alegre
* Premi FAD Sebastià Gasch

## Referències

* 1 2 espailudic-admin. «Claret Papiol». [Consulta: 27 desembre 2022].
* ↑ Sánchez, José Antonio; Abellan, Joan; ARTEA; Conde-Salazar, Jaime; Cornago, Óscar. Artes de la escena y de la acción en España: 1978-2002 (en castellà). Univ de Castilla La Mancha, 2006, p. 179. ISBN 978-84-8427-440-7.
* ↑ Pallarès, Aída; Pérez, Manuel. El carrer és nostre: Un viatge per la història recent de les arts de carrer i un parèntesi per pensar on són. Rayo Verde Editorial, 2018-01-17. ISBN 978-84-16689-52-1.
* ↑ Serra d'or. Abadia de Montserrat, 2002, p. 405.
* 1 2 Navarro, Alex. «Claret Clown - Clownplanet.com» (en castellà). [Consulta: 27 desembre 2022].
* ↑ «Claret Clown actua dissabte al Teatre Principal de Valls». Arxivat de l'original el 2022-12-27. [Consulta: 27 desembre 2022].
# Tinc un somni

"Tinc un somni" (originalment en anglès, I Have a Dream) és la frase més identificativa i el nom popular del discurs més famós de Martin Luther King, una part important pel Moviment afroamericà pels drets civils. El discurs va ser pronunciat als graons de l'escala del Lincoln Memorial, a Washington DC el 28 d'agost del 1963, com a part de la Marxa sobre Washington per la Feina i la Llibertat. Parla poderosament i eloqüentment del desig de King per un futur en què els blancs i els negres poguessin coexistir en harmonia i en igualtat.
Aquest és el fragment on Luther King utilitza la frase que ha donat nom a tot el discurs:
| « | A vosaltres, avui us dic, amics meus, que malgrat les dificultats d'avui i demà, jo encara tinc un somni. És un somni profundament arrelat en el somni americà. Tinc un somni que un dia aquesta nació s'alçarà i viurà el veritable significat del seu credo: "Creiem que aquestes veritats són evidents per si mateixes: que tots els homes són creats iguals." | » |

## Notes i referències

* ↑ Younge, Gary. «Martin Luther King: the story behind his 'I have a dream' speech». The Guardian, 09-08-2013. [Consulta: 20 gener 2016].
* ↑ I say to you today, my friends, so even though we face the difficulties of today and tomorrow, I still have a dream. It is a dream deeply rooted in the American dream. I have a dream that one day this nation will rise up and live out the true meaning of its creed: "We hold these truths to be self-evident: that all men are created equal.

## Enllaços externs

* The Speech (anglès)
# Erasmus

«Erasmus» té aquests significats:
* Erasme de Rotterdam: Humanista i teòleg neerlandès.
* Programa Erasmus: Part del programa d'intercanvi d'estudiants de la Unió Europea.
# Webmàsters Independents en Català, de Cultura i d'Àmbits Cívics

Webmàsters Independents en Català, de Cultura i d'Àmbits Cívics, acrònim WICCAC, és una agrupació d'administradors de webs independents amb webs sense interès comercial, professional o polític i amb propòsits culturals, cívics i de promoció de la llengua catalana. L'objectiu bàsic de WICCAC és impulsar l'ús del català a Internet, especialment en els webs de les grans empreses i multinacionals amb presència en terres de parla catalana. WICCAC va néixer amb la finalitat de posar en contacte els webmàsters independents en català, intercanviar opinions i experiències i ajudar-se mútuament per fer i millorar els respectius webs i difondre’ls. Una de les activitats més rellevants és el Baròmetre de l'ús del català a Internet, elaborat per un dels coordinadors i creadors de l'agrupació, Joan Soler Martí, que actualitza cada mes amb la confecció d'un resum de situació, en el qual s'hi detallen els percentatges globals i per sectors de la presència del català en més de 3.000 webs analitzats. Aquest baròmetre fa també distincions a les empreses segons ús del català en un rànquing que també s'actualitza. La difusió de les activitats de WICCAC es fan mitjançant notes al web, difusió els mitjans de comunicació, xerrades i a través de la llista de correu WICCAC.

## Història

WICCAC va néixer el 16 de febrer del 2001 a partir dels promotors Carles Montoto, Ramon Torrents, Pere Forés i Joan Soler. Després de la participació en una tertúlia sobre la situació del català a Internet, al programa La Malla Ràdio de COMRàdio (ara La Xarxa) de Barcelona, el 12 de juny del 2002, va elaborar un petit estudi que seria l'embrió del baròmetre. De manera periòdica els seus membres han fet trobades en diferents indrets dels Països Catalans. Wiccac ha col·laborat activament amb altres organitzacions com Softcatalà, Plataforma per la Llengua, Fundació puntCAT, Viquipèdia en català o institucions públiques i mitjans de comunicació electrònics en català. Amb la Plataforma per la Llengua treballa periòdicament en la tramesa de cartes a empreses i sectors amb forts dèficits en l'ús del català als webs després d'un acord de col·laboració iniciat el 2007. L'any 2011 va celebrar els 10 anys, i el 2016 els 15. El 2016 tenia uns 120 membres actius.

## Referències

* ↑ «Baròmetre de l'ús del català a Internet». [Consulta: 9 febrer 2016].
* ↑ «Distincions empreses segons ús del català al web». [Consulta: 9 febrer 2016].
* ↑ «Acord entre la Plataforma per la Llengua i WICCAC». Plataforma per la Llengua. [Consulta: 9 febrer 2016].
* ↑ «WICCAC celebra deu anys amb un una xerrada sobre l'estat del català a la xarxa». Nació Digital. [Consulta: 9 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Wiccac
# Palencia Club de Fútbol

* No s'ha de confondre amb Club de Fútbol Palencia.
El Palencia Club de Fútbol fou un antic club de futbol espanyol de la ciutat de Palència. El primer club fundat a la ciutat fou el CD Palencia, nascut el 1929. La temporada 1951-52 hi havia sis clubs de la ciutat jugant a primera regional: CD Palencia, Gimnástica, SD Unión Castilla, Deportivo Piel, SD Avenida de Santander i Fábrica de Armas. A partir de membres dels clubs Avenida de Santander i CD Palencia, es fundà el club Atlético Palencia. Més tard, el 1960 Atlético i Union Castilla es fusionaren per crear el primer Palencia Club de Fútbol.
Aquest primer Palencia CF va desaparèixer el 1964. Quatre anys més tard, a partir d'un club anomenat Otero CF, es fundà novament un club anomenat Palencia Club de Fútbol. El dia 6 d'agost de 1986 el club desaparegué per deutes de més de 21 milions de pessetes.
L'herència del club fou recollida pel Club de Fútbol Palencia.

## Palmarès

* Segona Divisió B espanyola de futbol (1): 1978-79

## Referències

* ↑ La Futbolteca, Historia del club
* ↑ Crónica de dos muertes asociadas, Mundo Deportivo, 1 agost 1986
* ↑ Seis clubes descienden por impago de sus deudas a futbolistas El País
* ↑ Se disuelve el Palencia, Mundo Deportivo, 6 agost 1986
# Derivada exterior

A matemàtiques, l'operador de derivada exterior (o diferencial exterior) de la topologia diferencial, amplia el concepte de l'diferencial d'una funció a formes diferencials d'un grau més alt. Va ser inventat, en la seva forma actual, per Élie Cartan. La derivada exterior d'una forma diferencial de grau k és una forma diferencial de grau k+1. La diferenciació exterior satisfà tres propietats importants:
    $D(\omega \wedge \eta )=d\omega \wedge \eta +(-1)^{{\rm {deg\,}}\omega }(\omega \wedge d\eta )$
Pot ser demostrat que la derivada exterior està determinada unívocament per aquestes propietats i la seva coincidència amb el diferencial en 0-formes (funcions).
Els casos especials de la diferenciació exterior corresponen als operadors diferencials familiars del càlcul vectorial al llarg d'aquestes línies que el diferencial correspon a gradient. Per exemple, a l'espai euclidià tridimensional, la derivada exterior d'una 1-forma correspon al rotacional i la derivada exterior de 2-formes correspon a la divergència. Aquesta correspondència mostra més d'una dotzena de fórmules del càlcul vectorial com a casos especials de les tres regles esmentades de la diferenciació exterior. L'nucli de l'operador $d\,$ consisteix en les formes tancades , i la imatge en les formes exactes (cf. diferencials exactes).

## Referències

* ↑ Stephanie. «Exterior Calculus: Simple Definition» (en anglès americà), 16-08-2020. [Consulta: 23 agost 2021].
* ↑ Weisstein, Eric W. «Exterior Derivative» (en anglès). [Consulta: 23 agost 2021].

## Enllaços externs

* The exterior derivative of a k-form Mathematics for Physics (anglès)
# Vicent Cucarella Tormo

Vicent Cucarella Tormo (Alzira, 1967) és un economista valencià, especialitzat en temes de finançament autonòmic i investigador de l'Institut Valencià d'Investigacions Econòmiques (IVIE). Fou nomenat Síndic Major de Comptes de la Comunitat Valenciana el juny de 2016.
Cucarella ha format part de la Comissió d'Experts nomenada per les Corts Valencianes el 2012 per a l'anàlisi del sistema de finançament valencià. El 25 d'abril de 2016 va rebre l'Alta Distinció Parlamentària de les Corts “Francesc de Vinatea” amb la resta de la Comissió d'Experts formada per Francisco Pérez García, Rafael Beneyto Cabanes, José Antonio Pérez García, José Ismael Fernández Guerrero i Vicent Peiró Ibáñez.

## Referències

* ↑ «Las Corts eligen a Vicent Cucarella para dirigir la Sindicatura de Comptes» (en castellà). Levante-EMV, 15-06-2016. [Consulta: 17 juny 2016].
* ↑ «Programació d'actes amb motiu del 25 d'Abril, Dia de les Corts Valencianes». infocorts.net. Arxivat de l'original el 2016-08-12. [Consulta: 17 juny 2016].
# Webster (Nou Hampshire)

Webster és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 1.579 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Webster tenia 1.579 habitants, 581 habitatges, i 464 famílies. La densitat de població era de 21,9 habitants per km².
Dels 581 habitatges en un 34,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,3% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 20,1% no eren unitats familiars. En el 14,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 31,7% entre 25 i 44, un 27,9% de 45 a 60 i un 9,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.052$ i la renda mediana per família de 57.396$. Els homes tenien una renda mediana de 35.449$ mentre que les dones 24.250$. La renda per capita de la població era de 20.852$. Entorn del 3,6% de les famílies i el 5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Webster». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Webster». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Palemonoïdeus

Els palemonoïdeus (Palaemonoidea) són una superfamília de crustacis decàpodes, la més nombrosa de l'infraordre dels carideus. Alguns dels seus exemplars litorals es capturen fàcilment i s'han convertit en uns dels decàpodes més estudiats.

## Taxonomia

Aquesta superfamília se subdivideix en 8 famílies:
* Família Desmocarididae Borradaile, 1915
* Família Euryrhynchidae Holthuis, 1950
* Família Palaemonidae Rafinesque, 1815
* Família Typhlocarididae Annandale & Kemp, 1913
La principal família al Mediterrani occidental és la dels palemònids, amb algunes espècies litorals molt comunes.

## Referències

* 1 2 «Història Natural dels Països Catalans. Enciclopèdia Catalana. Vol 9, "Artròpodes I"». [Consulta: 28 setembre 2021].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Palaemonoidea Rafinesque, 1815» (en anglès). [Consulta: 28 setembre 2021].
# Diaphus ehrhorni

Diaphus ehrhorni és una espècie de peix de la família dels mictòfids i de l'ordre dels mictofiformes.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 382 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S., 1890. Additions to the fauna of San Diego. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 3. 1-24.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Diaphus ehrhorni». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20):977 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hulley, P.A., 1984. Myctophidae. p. 429-483. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.). Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París, França. Vol. 1.
* Hulley, P.A., 1990. Myctophidae. p. 398-467. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI; París; i UNESCO, París. Vol. 1.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Paxton, J.R., 1979. Nominal genera and species of lanternfishes (Family Myctophidae). Contrib. Sci. Natur. Hist. Mus. Los Angeles County, 322:1-28.
* Paxton, J.R. i P.A. Hulley, 1999. Myctophidae. Lanternfishes. p. 1957-1964. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cobra (desambiguació)

«Cobra» té aquests significats:
* Organitzacions:
** Cobra (empresa), empresa, filial d'ACS
** Cobra (moviment artístic) (1948-1951)
** Cobra (organització), organització terrorista fictícia, Nemesi de G.I. Joe
* Miscel·lània:
** Cobra (pel·lícula), amb Sylvester Stallone
** Cobra, mena de serp
# Jacinto Convit García

Jacinto Convit García (Caracas, 11 de setembre de 1913 − Caracas, 12 de maig de 2014) fou un científic i metge veneçolà, fill de Flora García Marrero, d'origen canari i d'un català, Francesc Convit Marti, naturalitzat veneçolà.

## Biografia

Va ingressar a l'escola de medicina de la Universitat Central de Veneçuela, graduant-se el 1938. Com alumne de Martín Vegas, pioner en els estudis sobre la lepra, a partir de 1937 visita, sent encara estudiant de medicina, el recinte de leprosos de Cabo Blanco, a l'estat veneçolà de Vargas, fent-se resident després de graduat.
La seva estada amb els leprosos marcaria la seva vida. En una època on s'aïllava els leprosos, tenint la societat general por de contagiar-se, Convit mostrà el seu vessant més humà tractant-los d'una manera normal i demanant fi al seu aïllament. Convit s'adonà en aquells moments que no només s'havia de lluitar contra la maltaltia sinó també contra el seu perjudici.
Jacinto Convit realitzà grans avanços en estudis epidemiològics, desenvolupant la primera vacuna per la cura de la lepra, i després, una vacuna contra la leishmaniasis.
«Per les seves contribucions al coneixement d'importants malalties infeccioses i parasitàries, especialment la immunopatologia de la lepra», el 10 d'abril de 1987 va rebre el premi Príncep d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica, juntament amb Pablo Rudomín Zevnovaty.

## Referències

* ↑ «Muere Jacinto Convit, creador de la vacuna contra la lepra» (en castellà). El Mundo, 12-05-2014. [Consulta: 12 maig 2014].

## Enllaços externs

* Fundació Príncep d'Astúries, Príncep d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica 1987 Arxivat 2010-05-05 a Wayback Machine. (castellà)