OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mesquita d'Ascó

La Mesquita d'Ascó és una obra de la localitat d'Ascó a la comarca de la Ribera d'Ebre inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La plaça Major (antiga plaça de l'Ajuntament) havia ocupat el mercat local. Sota la plaça, amb accés per unes escales laterals, hi ha quatre arcs de mig punt de pedra, els dels extrems tapiats. L'interior està cobert amb volta de canó, i sota el nivell de terra hi ha les sitges, on era emmagatzemat el gra. Es creu que en la proximitat de la plaça hi hauria hagut la mesquita de la moreria.

## Història

El Comte Ramon Berenguer IV donà privilegis per conservar la llengua, la religió i els costums a la comunitat morisca d'Ascó, com els tenien els de Saragossa i de Tortosa. L'any 1418, els jurats de l'Aljama d'Ascó demanaren al Castellà d'Amposta permís per engrandir la Mesquita amb dues arcades més. El 1509 els moros d'Ascó tenien, encara, "jure propio in perpetuum". El 22 de maig de 1509, Ferran el Catòlic, des de Valladolid, escrivia als moros d'Ascó atorgant-los la reducció dels fruits a donar del quart i sisè al delme, si es convertien. El 1520 el Comanador d'Ascó prengué la mesquita, en convertir-se oficialment els moros al cristianisme. El 1605, Fra Pere Jaureche, Comanador d'Ascó, declarava: "Ytem, Mas tiene un granero llamado la Mesquita" Etc. EL 1607, la Carnisseria es trobava, per una part, amb la mesquita, travessant el carrer major. El 1611 "una botiga en que los cristianos nuevos solian poner sus trigos que esta en la calle Major...".

## Referències

* 1 2 «Mesquita d'Ascó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 agost 2015].

## Enllaços externs

* «Mesquita d'Ascó». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Rayleigh (cràter marcià)

* No s'ha de confondre amb Rayleigh (cràter).
Rayleigh és un cràter d'impacte situat en el quadrangle Mare Australe de Mart, localitzat en les coordenades 75.6° de latitud sud i 240.9° de longitud oest. Té 148,7 km en diàmetre i deu el seu nom a Lord Rayleigh, denominació aprovada en 1973 per la Unió Astronòmica Internacional (UAI). Les imatges mostren trets estratificats. Aquestes característiques poden haver resultat de l'erosió de les capes del mantell

## Per què els cràters són importants

La densitat de cràters d'impacte pot contribuir a determinar l'edat de zones de la superfície de Mart i d'altres cossos del sistema solar. Com més antiga és una superfície, major presència de cràters mostra. La forma dels cràters pot revelar la presència de gel en el terreny.

## Referències

* ↑ "Rayleigh (cràter marcià)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ http://www.lpi.usra.edu/publications/slidesets/stones/

## Vegeu també

* Clima de Mart
* Cràter d'impacte
# Tissint

Tissint (en àrab تسينت, Tisīnt; en amazic ⵜⵉⵙⵉⵏⵜ) és una comuna rural de la província de Tata, a la regió de Souss-Massa, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 9.434 persones.
Tissint és el lloc de la caiguda d'un meteorit el 18 de juliol de 2011. A l'octubre de 2011, els nòmades van començar a trobar pedres molt fredes, amb crosta de fusió en una àrea remota de la conca de l'intermitent Oued Drâa, centrada al voltant del 50 km ESE de Tata i 48 km al SSO de Tissint, prop del drenatge d'Oued el Gsaïb i també prop de l'altiplà de Ga'ïdat conegut com a Hmadat Bou Rba'ine. Les peces més grans van ser recuperades a l'altiplà del Ga'ïdat, i les més petites (uns pocs grams) es troben més a prop de les muntanyes d'El Aglâb. S'ha documentat la trobada d'una crosta de pedra de 47 grams a 29°28.917’ N, 7°36.674’ W.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
* ↑ «Meteoritical Bulletin: Entry for Tissint». The Meteoritical Society, 17-01-2012. [Consulta: 16 octubre 2012].
# Chrysiridia

Chrysiridia és un gènere de lepidòpters ditrisis de la família dels urànids (Uraniidae). Es troben a Àfrica, Santa Helena i Madagascar. Malgrat ser una arna tenen activitat diürna i presenten coloracions iridescents fruit d'efectes òptics.

## Espècies

* Chrysiridia croesus (Gerstaecker, 1871) – Papallona crepuscular africana (Tanzània)
* Chrysiridia prometheus (Drapiez, 1819) – (Santa Helena)
* Chrysiridia rhipheus (Drury, 1773) – Papallona crepuscular de Madagascar (Madagascar)

## Referències

* ↑ Chrysiridia, funet.fi
# Miguel Ángel Cuadros

Miguel Ángel Cuadros (Lima, 5 de juliol de 1928 - Lima, 1995) va ser un pintor peruà. Va ingressar de l'Escola Nacional de Belles Arts el 1950. Reunit a Juan Manuel Ugarte Eléspuru i Arturo Kubotta; en el seu taller, s'han format nombroses generacions, de diversos pintors joves. Abanderat per les avantguardes, les seves obres abstractes es van exhibir des de 1960, tant al país com a l'estranger. Va participar en la VI Biennal de Sao Paulo, Brasil el 1961, en l'Exposició Interamericana de Santiago de Xile el 1962 i aquest mateix any en la Unió Panamericana de Washington, Estats Units d'Amèrica, VII Biennal de Sao Paulo en l963 i en la Societat de Belles Arts de Montevideo, el 1964; Universitat de Houston, el 1965; en La Paz, Bolívia, el 1969; a Buenos Aires, Argentina, el 1970; en la XIII Biennal de Sao Paulo el 1975 i a Tòquio, Yokohama, Osaka, Kobe i Nagoya al Japó, el 1981.

## Referències

* ↑ ENSABAP 1918-2009 Recuerdos de la edad de oro (2010), Editorial ENSABAP
* ↑ La Coctelera. «Miguel Ángel Cuadros» (en castellà).
# Rawson (Ohio)

Rawson és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 465 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rawson tenia 465 habitants, 159 habitatges, i 127 famílies. La densitat de població era de 448,8 habitants/km².
Dels 159 habitatges en un 43,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,4% hi vivien parelles casades, en un 11,3% dones solteres, i en un 19,5% no eren unitats familiars. En el 16,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,92 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,21.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 32,3% entre 25 i 44, un 17% de 45 a 60 i un 10,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.969 $ i la renda mediana per família de 43.542 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.528 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 14.259 $. Aproximadament el 6,3% de les famílies i el 5,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Fills Il·lustres

* Cassius Jackson Keyser (1862-1947), matemàtic i lògic.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rawson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rawson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Torre Solanes

Torre Solanes és un edifici d'Els Hostalets de Pierola que va ser construït l'any 1911 seguint l'estil modernista.

## Història

L'any1911 Joan Solanes Manonelles, agent immobiliari, va fer construir una torre d'estil modernista, amb un gran jardí al voltant. La va ubicar al carrer Major del municipi dels Hostalets de Pierola que des d'aquest lloc compta amb unes vistes increïbles de la muntanya de Montserrat. L'edifici va ser batejat amb el nom de“Villa Rosa' en homenatge a la seva dona, Rosa Ventura Munné. Anys després, el nom va ser canviat a Torre Solanes.
La funció principal de l'edifici va ser una residència d'estiu que, durant l'estiu de l'època, la torre s'omplia de vida a l'espera de passar els mesos de calor, frescos i airejats. Avui la finca pertany a la família Llopart.

## La família Solanes Ventura

La família Solanes Ventura es va emparentar amb els Martí Ribó. Gràcies a un doble matrimoni es van fer molt importants. Tot i només tenir una filla (Mercè) la família va decidir casar també una neboda afillada (Rosa). Les van casar, amb els germans Enric i Josep Maria Martí Ribó.

## Característiques

És un edifici de 4 plantes. A la tercera planta té un balcó on, al costat del balcó, hi podem veure dos dibuixos un a cada costat. Al costat esquerre trobem un dibuix d'una dona rentant la roba en un riu/safareig. Al costat dret hi ha un dibuix d'un pastor amb dos gossos. Al mig del balcó hi podem trobar dos ocells menjant fruits d'una copa. Al costat de la porta hi ha un altar dedicat a la Moreneta. A la dreta de la casa hi ha un rellotge de sol amb un mosaic al fons. Les façanes del balcó de l'última planta tenen decorats florals. Com s'organitza l'interior de la casa, a planta baixa hi ha cuina, menjador, despatxos, i una habitació del servei, al pis superior hi ha les habitacions de la família Solanes, a l'últim pis hi trobem el terrat (mirador de Montserrat), amb la xemeneia modernista.
A continuació, farem una comparació de les característiques d'aquest edifici amb les característiques del modernisme. Una de les característiques del modernisme era utilitza elements de natura, aquest edifici compleix la característica perquè a la 4 planta hi ha uns gravats de flors. Un altre de les característiques que té, és que conté imatges femenines fent tasques delicades, en aquest cas rentar la roba. La següent característica ens parla d'animals mitològics al balcó de la tercera planta hi ha dues aus que no se sap exactament que són aquestes podrien ser els animals mitològics dels quals el modernisme en parla molt.

## Referències

* ↑ «Que fer a Hostalets de Pierola». Que fer a Hostalets de Pierola, pàg. segona pagina.
* 1 2 «Els Hostalets de Pierola. Ruta modernista i noucentista». [Consulta: 15 febrer 2024].
# Charqaoua

Charqaoua (en àrab شرقاوة, Xarqāwa; en amazic ⵛⵕⵇⴰⵡⴰ) és una comuna rural de la prefectura de Meknès, a la regió de Fes-Meknès, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 5.526 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Jōmon Sugi

El Jōmon Sugi (縄 文 杉) és un gran arbre mil·lenari del gènere Cryptomeria que es troba a Yakushima, al Japó. Aquesta illa va ser declarada Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO, el 1993 per la particularitat dels boscos on es troba aquest arbre. El Jōmon Sugi constitueix l'exemplar més gran i més antic d'entre tots els arbres que es troben als boscos primaris de criptomèria de l'illa i se li estima una antiguitat entre 2.170 i 7.200 anys. Altres estimacions de l'edat d'aquest arbre oscil·len entre un mínim de 5.000 i un màxim de més de 6.000 anys, o fins i tot més de 7.000 anys. El seu nom procedeix del període Jōmon de la prehistòria japonesa. El Jōmon Sugi es troba al nord de la Miyanoura-dake, el pic més alt de Yakushima, en una alçada de 1300 metres. El seu descobriment l'any 1968 va iniciar els moviments per protegir els boscos de l'illa i va donar també origen a la indústria turística de Yakushima, que suposa més de la meitat de la seva economia.
Al Jomon Sugi s'accedeix a través de la ruta de Kusugawa (est de Miyanoura) i el camí d'Arakawa (a partir de la presa de Arakawa), per arribar-hi, s'han de caminar unes quatre o cinc hores des de la carretera més propera. Després de la designació de Yakushima com a Patrimoni de la Humanitat el 1993, les autoritats locals van restringir l'accés a l'arbre a una plataforma d'observació construïda a una distància de 15 metres de'aquest. L'arbre té una alçada de 25,3 metres i un perímetre de 16,4 metres. El seu volum aproximat és de 300 m³, fet que el converteix en la conífera més gran del Japó. Des de l'abril de 2009 està agermanat amb el Tane Mahuta de la selva de Waipoua a Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ Pakenham, Thomas, 1933-. Remarkable trees of the world. First American edition. ISBN 0393049116.
* 1 2 Dodd, Jan.. The rough guide to Japan. 2a edició. Londres: Rough Guides, 2001. ISBN 1858286999.
* ↑ Ciencia Actual. Universidad de San Buenaventura.
* ↑ Let's go. Japan 2004. 1st ed. Nova York: St. Martin's Press, 2004. ISBN 0312320078.
* ↑ Kanagy, Ruthy.. Living abroad in Japan. Emeryville, Calif.: Avalon Travel, 2004. ISBN 1566916720.
* ↑ Thompson, Chuck.. The 25 best World War II sites : Pacific theater : the ultimate traveler's guide to battlefields, monuments and museums. 1st ed. San Francisco, Calif.: Greenline Publications, 2002. ISBN 0966635264.
* ↑ Wild crop relatives : genomic and breeding resources. Forest trees. Berlín: Springer, 2011. ISBN 9783642212505.
* ↑ «Iconic trees in world-first partnership» (en anglès). Stuff, 2009. [Consulta: 3 novembre 2019].
# Barraca de la plana de la Graiera 3

La Barraca de la plana de la Graiera 3 és una obra de Calafell (Baix Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una edificació de planta quadrangular amb un sol espai interior. La porta d'entrada, que és situada al costat dret de la cara est, és de forma rectangular i té una llinda constituïda per una llosa de pedra. La coberta és una volta cònica -o falsa cúpula- feta amb la superposició de filades de lloses planes, formant anells, el radi dels quals va decreixent progressivament. Ha perdut la part superior de la volta i parts concretes dels murs.
Els murs i la volta són fets amb peces irregulars de pedra unides en sec amb l'ajut de falques, també de pedra, de dimensions més petites. Els murs tenen un rebliment de pedruscall.

## Referències

* 1 2 «Barraca de la plana de la Graiera 3». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].
# Miquel Ferrer

Miquel Ferrer és el nom dels següents personatges:
* Miquel Ferrer i Bauçà (Palma 1770-1857), frare trinitari, escriptor i periodista
* Miquel Ferrer, alcalde de Palafrugell durant el 1751 i 1753
* Miquel Ferrer Flórez, (Palma, 1922), historiador mallorquí
* Miquel Ferrer i Garcés, polític català del segle XIX
* Miquel Ferrer Sanxis, (Castelldefels, 1899 - Barcelona, 1990), polític i sindicalista català
* Miquel Ferrer Viver, batlle d'Alcúdia i secretari general d'Unió Mallorquina
* Miquel de Ferrer i de Marimon (?-1552), cavaller de l'orde de Sant Joan i Gran Prior de Catalunya (1537-51) i president de la Diputació del General (1552)
* Miquel Ferrer (Saragossa, 1526-Barcelona), jurista
* Miquel Ferrer i Aymamí (Les Borges del Camp, 1931), futbolista català
# Rawstudio

Rawstudio és una aplicació lliure, que utilitza el joc d'eines GTK+, per llegir i manipular imatges en cru des de càmeres digitals. Està dissenyada per a facilitar el treball amb un volum gran d'imatges, a diferència d'eines similars, com UFRaw, que estan dissenyades per treballar amb una imatge alhora.
Rawstudio és en desenvolupament i només l'última revisió dona suport a la reconstrucció del color per interpolació (demosaicing).
Rawstudio llegeix les imatges en cru utilitzant Dcraw i suporta la gestió del color utilitzant LittleCMS per permetre l'ús de perfils de color (gestió del color de Linux).
Rawstudio dona virtualment suport a totes les varietats d'imatges en cru de tots els fabricants de càmeres digitals, gràcies a l'extens suport de càmeres de Dcraw.

## Vegeu també

* RAW - Imatges en cru que contenen la totalitat de les dades de la imatge tal com ha estat captada pel sensor digital
* Dcraw - Programa de codi obert capaç de llegir diversos formats RAW d'imatges i convertir-los en formats PPM i TIFF
* UFRaw - Aplicació que pot llegir i manipular imatges en cru, generades per moltes càmeres digitals.

## Enllaços externs

* http://rawstudio.org/
* (anglès) Entrevista de Joel Cornuz a Anders Brander
# Ankeny

Ankeny és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2009 tenia 43.319 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ankeny tenia 27.117 habitants, 10.339 habitatges, i 7.278 famílies. La densitat de població era de 624,3 habitants per km².
Dels 10.339 habitatges en un 38,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,7% hi vivien parelles casades, en un 7,3% dones solteres, i en un 29,6% no eren unitats familiars. En el 21,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,1% tenia menys de 18 anys, un 11,4% entre 18 i 24, un 33,4% entre 25 i 44, un 20,1% de 45 a 60 i un 8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 55.162 $ i la renda mediana per família de 66.433 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.220 $ mentre que les dones 29.083 $. La renda per capita de la població era de 25.143 $. Entorn del 2,5% de les famílies i el 4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ankeny». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ankeny». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Clover Hill

Clover Hill és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 3.260 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clover Hill tenia 3.260 habitants, 1.133 habitatges, i 984 famílies. La densitat de població era de 1.023,3 habitants per km².
Dels 1.133 habitatges en un 40,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 80,2% hi vivien parelles casades, en un 4,1% dones solteres, i en un 13,1% no eren unitats familiars. En el 10,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,87 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 22,1% entre 25 i 44, un 33,7% de 45 a 60 i un 12,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 87.632 $ i la renda mediana per família de 90.598 $. Els homes tenien una renda mediana de 68.821 $ mentre que les dones 35.147 $. La renda per capita de la població era de 33.378 $. Cap de les famílies i el 0,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clover Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clover Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Leningradski (districte autònom de Txukotka)

Leningradski (en rus, Ленинградский) és un possiólok despoblat del districte autònom de Txukotka (Rússia).

## Referències

* ↑ Схема территориального планирования Иультинского муниципального района Чукотского автономного округа Динамика численности населения по годам 2009-2013 Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (en rus).
# Vassilievski (Oriol)

* Per a altres significats, vegeu «Vassilievski».
Vassilievski (en rus: Васильевский) és un poble (un possiólok) de l'óblast d'Oriol, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 199 habitants. Pertany al districte municipal de Verkhóvie.

## Referències

* ↑ «Орловская область. Общая площадь земель муниципального образования. ФСГС». Arxivat de l'original el 2016-03-06. [Consulta: 3 desembre 2018].
* ↑ «Закон Орловской области от 19 ноября 2004 года № 446-ОЗ «О статусе, границах и административных центрах муниципальных образований на территории Верховского района Орловской области»». Arxivat de l'original el 2018-09-12. [Consulta: 12 setembre 2018].
* ↑ «История Верховского района на сайте областной администрации». Arxivat de l'original el 2018-04-01. [Consulta: 22 maig 2011].
# Barraca de la zona del Mas de la Fam IV

La Barraca de la zona del Mas de la Fam IV és una obra del Pla de Santa Maria (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una gran barraca composta, amb dues estances interiors i un annexe a la part posterior. Al davant i a la seva esquerra hi ha un paravents amb una menjadora, també hi ha una gran era. És de planta rectangular orientada al Sud. La coberta és amb aproximació de filades a dos vessants, i tapada amb lloses (naviforme). Alçada màxima 2'57m.
La nau principal amida: fondària 8'90m, amplada 2'20m.
Segona estança: fondària 1'85m, amplada 2'60m.
L'annex amida: fondària 0'90m, amplada 3'45m.
En aquests interiors hi trobarem dues menjadores, tres cocons, dues fornícules, un pedrís i dues espitjeres.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Barraca de la zona del Mas de la Fam IV». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2018].
# Miquel Ferrando de la Càrcel

Miquel Ferrando de la Càrcel, Ciutat de Mallorca 1576-1652, fou escriptor en català i algutzir reial de Mallorca des de 1608, fou partidari actiu dels Canavall i alhora participà en la repressió dels bandejats.
Com escriptor publicà el tractat moral Vigilant despertador, el 1623 i el poema moral Tractat de vicis i mals costums de la present temporada, el 1625, obra que malgrat la inclusió d'elements cultes aprofita la tradició dels glosadors populars mallorquins i que fou reeditada almenys en cinc ocasions a Mallorca, Barcelona i Girona.
A vegades s'ha cregut que els autors de les dues obres eren pare i fill a causa del fet que Joaquim Maria Bover de Rosselló així ho va considerar al segle xix.

## Bibliografia

* de Riquer, Martí; Comas, Antoni; Molas, Joaquim. Història de la literatura catalana, tom 4, pàg. 509. Barcelona: Ariel, S.A., 1985. ISBN 84-344-7604-5.
* Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 3. Palma: Promomallorca, p. 147. ISBN 84-8661702-2.
* «Miquel Ferrando de la Càrcel». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.