OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dirty Harry (cançó)

"Dirty Harry" és el tercer senzill de l'àlbum Demon Days, del grup britànic Gorillaz, i va comptar amb la col·laboració de Bootie Brown. Llançat el 25 de novembre de 2005, va arribar a la sisena posició a la llista anglesa de senzills i fou nominada als premis Grammy com a millor actuació urbana/alternativa.

## Informació

Dirty Harry també és una pel·lícula del 1971 dirigida per Don Siegel. El protagonista de la pel·lícula era Clint Eastwood, que casualment també és un anterior senzill de Gorillaz. La portada del senzill és similar a la portada de la pel·lícula Full Metal Jacket. Les lletres de la cançó contenen la frase "The war is over so says the speaker with the flight suit on", una referència al discurs de "Mission Accomplished" de George W. Bush.
El videoclip fou llançat el 25 d'octubre de 2005 pels subscriptors de la llista de distribució del web de Gorillaz. Es tracta de l'únic videoclip de Gorillaz filmat in situ. Inicialment van proposar fer l'animació per ordinador d'un desert, però degut al seu elevat cost econòmic, finalment van gravar les imatges a l'exterior. Posteriorment van afegir les animacions dels personatges de la banda i també un grup de nens del Children's Choir San Fernandez. Sembla que els nens viatjaven en un helicòpter pilotat per en 2D que s'estrella enmig del desert però sobreviuen tots i esperen l'arribada dels rescatadors, un camió Casspir de les Forces de Defensa de Sud-àfrica on van els altres components del grup. Posteriorment, apareix amagat a la sorra el raper Bootie Brown vestit amb uniforme militar per cantar la seva part de la lletra. El videoclip està relacionat amb el de "El Mañana".

## Llista de cançons

| CD1 (Regne Unit) "Dirty Harry" "All Alone" (directe) CD2 (Regne Unit) "Dirty Harry" "Hongkongaton" "Dirty Harry" (Chopper Remix) Promo CD "Dirty Harry" "Dirty Harry" (instrumental) "Dirty Harry" (a cappella) DVD "Dirty Harry" (vídeo) "Murdoc Is God" "Dirty Harry" (animatic) "Dirty Harry" (instrumental) | CD (Austràlia) "Dirty Harry" "Hongkongaton" "Dirty Harry" (Chopper Remix) "Dirty Harry" (vídeo) "Dirty Harry" (animatic) "Dirty Harry" (instrumental) CD (Japó) "Dirty Harry" "All Alone" (directe) "Hongkongaton" "Dirty Harry" (Chopper Remix) "Dirty Harry" (vídeo) EP iTunes "Dirty Harry" (vídeo) "Dirty Harry" (directe) "Highway (Under Construction)" "Hongkongaton" |
# Pujol dels Graus

El Pujol dels Graus és una muntanya de 522 metres que es troba al municipi de l'Espluga Calba, a la comarca catalana de les Garrigues.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Eurolagus fontannesi

Eurolagus fontannesi és una espècie extinta de mamífer lagomorf que visqué a Europa entre el Miocè mitjà i el Miocè superior. Se n'han trobat restes fòssils a Alemanya, Catalunya, França, Hongria, Polònia, Romania, Rússia i Suïssa. Es tracta de l'única espècie reconeguda del gènere Eurolagus. Classificat anteriorment entre els ocotònids, avui en dia es considera que pertanyia a un llinatge troncal de lagomorfs. Era un lagomorf semihipsodont de grans dimensions, més petit que Megalagus, però més gros que Amphilagus, Desmatolagus, la majoria de les espècies de Gobiolagus, Gripholagomys, Mytonolagus, Piezodus, Titanomys i qualsevol de les espècies de Palaeolagus tret de P. intermedius. El desgast observat a les seves dents indica que era un animal silvícola de dieta mixta que consumia fulles, herba, fruita i llavors fines. La seva extinció probablement té a veure amb el refredament del clima d'Europa a la darreria del Miocè. Fou l'últim lagomorf semihipsodont d'Europa. Fou anomenat en honor del geòleg francès Charles-François Fontannes.

## Referències

* 1 2 Entrada «Eurolagus fontannesi» de la Paleobiology Database (anglès). [Consulta: 13 juny 2023].
* ↑ Fostowicz-Frelik, Nadachowski i Kowalewska-Groszkowska, 2012, p. 2.
* 1 2 Fostowicz-Frelik, Nadachowski i Kowalewska-Groszkowska, 2012, p. 1.
* ↑ Fostowicz-Frelik, Nadachowski i Kowalewska-Groszkowska, 2012, p. 6.
* ↑ Fostowicz-Frelik, Nadachowski i Kowalewska-Groszkowska, 2012, p. 16.
* ↑ Fostowicz-Frelik, Nadachowski i Kowalewska-Groszkowska, 2012, p. 17.

## Bibliografia

* Fostowicz-Frelik, Ł.; Nadachowski, A.; Kowalewska-Groszkowska, M. «New data on the Miocene stem lagomorph Eurolagus fontannesi, and its northernmost record» (en anglès). Acta Palaeontologica Polonica, 57, 1, 2012, pàg. 1-20. DOI: 10.4202/app.2010.0109.
# Polinomi de Laurent

Un polinomi de Laurent és una generalització de la noció de polinomi on es permet que la indeterminada prengui potències negatives. Van ser introduïts pel matemàtic francès Pierre Alphonse Laurent l'any 1843 per a l'estudi de les funcions, amb la finalitat de generalitzar la sèrie de Taylor a través de la sèrie de Laurent. Apareixen en nombroses branques de les matemàtiques i de la física teòrica, en particular en àlgebra, en l'estudi de les algèbres de Lie i en relació amb l'anàlisi de Fourier.

## Definició

Sigui A un anell commutatiu, un polinomi de Laurent és una expressió de la forma :
    $p(X)=\sum _{k\in \mathbb {Z} }a_{k}X^{k},\quad a_{k}\in A$
on només hi ha una quantitat finita de coeficients $a_{k}$ que siguin diferents del zero de A.

## L'anell dels polinomis de Laurent

El conjunt dels polinomis de Laurent a coeficients en un anell commutatiu A es denota $A[X,X^{-1}]$ (en la indeterminada X). Aquest conjunt està proveït d'una estructura d'anell amb les mateixes operacions que l'anell de polinomis a coeficients en A. En particular, l'anell dels polinomis de Laurent s'obté com a localització de l'anell de polinomis.
Per tant, té les operacions següents :
    $\left(\sum _{i\in \mathbb {Z} }a_{i}X^{i}\right)+\left(\sum _{i\in \mathbb {Z} }b_{i}X^{i}\right)=\sum _{i}(a_{i}+b_{i})X^{i}$
    $\left(\sum _{i\in \mathbb {Z} }a_{i}X^{i}\right)\cdot \left(\sum _{j\in \mathbb {Z} }b_{j}X^{j}\right)=\sum _{k\in \mathbb {Z} }\left({\underset {i+j=k}{\sum _{i,j\in \mathbb {Z} }}}a_{i}b_{j}\right)X^{k}.$
A més, l'estructura natural de A-mòdul permet definir la multiplicació per un escalar:
    .$a\cdot \sum _{i\in \mathbb {Z} }a_{i}X^{i}\,=\,\sum _{i\in \mathbb {Z} }(aa_{i})\,X^{i}$

## Propietats

L'anell A[X, X$^{−1}$] és un subanell de l'anell de les fraccions racionals A(X). Igualment, també és un subanell del cos de les sèries de Laurent formals A((X)).
L'anell A[X, X$^{−1}$] és un anell noetherià però no pas artinià. És isomorf a l'anell de grup ℤA i hereta per tant una estructura commutativa i cocommutativa d'àlgebra de Hopf. Si A és un cos, llavors A[X, X$^{−1}$] és una A-àlgebra.

## Vegeu també

* Sèrie de Laurent
# Casa Josep Vilaseca i Mogas

La Casa Josep Vilaseca i Mogas és un edifici del municipi de Cardedeu (Vallès Oriental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatge entre mitgeres, coberta a dues vessants i amb una torratxa. Capcer en línia corba i amb elements als seus extrems propers a les formes modernistes. La façana és plana, a la planta baixa de carreus i arrebossat a la resta de l'edifici. La simetria de la façana es perd pel desplaçament del portal. Les finestres, excepte la de la planta baixa són de llinda plana amb guardapols.
Consta de planta soterrani, planta baixa i dos pisos.

## Història

Pere Comas opina que la casa es construí el 1880, puix l'any 1882 es construí la vorera i el 1900 es posaren parallamps i timbres a la casa. L'any 1926 la casa va ser venuda a Joaquim Oliveras. Posteriorment compartimentada en habitatges de lloguer.
En 1915 es portà a terme la reforma urbanística de la Plaça Sant Joan a on està ubicada la casa. Es va enderrocar un bloc central, que separava els carrers de baix i de dalt. Estava format per l'antiga torre Lledó i altres cases veïnals. El planejament d'aquesta reforma fou obra de l'arquitecte municipal M.J. Raspall.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa Josep Vilaseca i Mogas». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Les noies enamorades

Les noies enamorades és un sainet barceloní en dos actes, el segon dividit en dos quadres, original d'Avel·lí Artís i Balaguer, estrenat per primera vegada al teatre Romea de Barcelona, la vetlla del 21 d'octubre de 1924.
L'acció passa a Barcelona.

## Sinopsi

L'argument de la història gira al voltant d'un jove que galanteja amb les noies del barri, desvetllant en elles esperances amoroses. Un dia, s'assabenten que el noi és vidu i que està a punt de casar-se per segona vegada. La resta de "desenganyades" li posen un parany per tal d'avergonyir-lo i deixar-lo en ridícul per tot el veïnat.

## Repartiment de l'estrena

* En Sebastià, 29 anys: Pius Daví.
* La Mercè, 20 anys: Pepeta Fornés.
* La Carmeta, 20 anys: Maria Lluïsa Rodríguez.
* En Baldiró, 40 anys: Joaquim Montero
* La senyora Pepa, 50 anys: Maria Morera.
* El Taverner, 28 anys: Domènec Aymerich
* La Teresa, 28 anys: Teresa Gay.
* La Roseta, 18 anys: Elvira Jofre.
* L'Encenalls, 18 anys: Enric Lluelles.
* En Garlopa, 26 anys: Just Gómez.
* En Barberet, 30 anys: August Barbosa.
* En Cisquet, 26 anys: Avel·lí Galceran.
* En Miquel, 30 anys: Lluís Teixidor.
* Peixetera 1ª, 40 anys: Emília Baró.
* Peixetera 2ª, 40 anys: Matilde Xatart.
* L'Home del carretó, 50 anys: Antoni Martí.
* La Senyora Caterina, 60 anys: Maria Redó.
* L'Urbà, 40 anys: Francesc Ferrándiz.
* La noia rossa, 20 anys: Maria Redó.
* El noi que festeja, 17 anys: Miquel Arbós.
* Un home, 35 anys: Delfí Biosca.
* Un altre home, 24 anys: Miquel Arbós
* La Promesa, 18 anys: Francisca Arroyo.

## Referències

* ↑ Publicació de la crítica de l'obra a La Vanguardia (23 d'octubre de 1924).
# Tormo de l'Englora

El Tormo de l'Englora és una muntanya de 604 metres que es troba al municipi de Margalef, a la comarca catalana del Priorat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pteruthius

Pteruthius és un gènere d'ocells de la família dels vireònids (Vireonidae ).

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional, versió 13.1, 2023, aquest gènere està format per 7 espècies:
* Pteruthius rufiventer - vireó garser capnegre.
* Pteruthius aeralatus - vireó garser ala-rogenc.
* Pteruthius flaviscapis - vireó garser alagroc.
* Pteruthius xanthochlorus - vireó verdós.
* Pteruthius melanotis - vireó orellut.
* Pteruthius aenobarbus - vireó de front castany.
* Pteruthius intermedius - vireó espetec.
Altres classificacions han contemplat 6o encara 9 espècies.

## Referències

* ↑ Gill, F.; Donsker, D.; Rasmussen, P. (Eds). 2023. IOC World Bird List (v13.1). doi: 10.14344/IOC.ML.13.1.
* ↑ Handbook of the Birds of the World and BirdLife International (2022). Handbook of the Birds of the World and BirdLife International digital checklist of the birds of the world. Version 7. http://datazone.birdlife.org/userfiles/file/Species/Taxonomy/HBW-BirdLife_Checklist_v7_Dec22.zip.
* ↑ Frank E Rheindt et James A Eaton. (2009). "Species limits in Pteruthius (Aves: Corvida) shrike-babblers: a comparison between the Biological and Phylogenetic Species Concepts". Zootaxa. 2301: 29–54.
# Eurojust

L'Eurojust és l'agència de la Unió Europea (UE) encarregada del reforç de la cooperació judicial entre els Estats membres, mitjançant l'adopció de mesures estructurals que faciliten la millor coordinació de les investigacions i les actuacions judicials que cobrixen el territori de més d'un Estat membre.
La seva seu es troba en la ciutat neerlandesa de La Haia.

## Història

L'Eurojust fou creada pel Consell de la Unió Europea el 28 de febrer de l'any 2002, a partir del projecte presentat en el Consell Europeu celebrat a la ciutat finlandesa de Tampere el 1999.

## Objectius

Els principals objectius d'aquesta agència són:
* Fomentar i millorar la coordinació entre les autoritats competents referent a les investigacions i les actuacions judicials en els Estats membres.
* Millorar la cooperació entre les autoritats competents, facilitant la prestació d'ajuda judicial mútua i l'execució de peticions d'extradició.
* Donar suport a les autoritats competents per a reforçar l'eficàcia de les investigacions i actuacions judicials.

## Direcció

El director de l'Eurojust és designat per consens pel Consell de la Unió Europea:
| Mandat | Director | Estat |
| 2002 – present | Michael G. Kennedy | Regne Unit |

## Enllaços externs

* (anglès) Portal de l'Eurojust
# Capella de la Verge del Vinyet

La Mare de Déu del Vinyet és una capella d'origen romànic, però en etapes posteriors ha estat molt modificada És al costat de la masia de Cal Noia, a prop de les Cases Noves de la Riera al terme municipal de Castellví de la Marca (Alt Penedès). Catalogada a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya, la capella del Vinyet és una construcció d'una sola nau, coberta amb volta de canó. Té arcs torals amb impostes i un arc triomfal. La capçalera és quadrada. La part exterior ha experimentat diverses modificacions. Presenta portal d'accés d'arc rebaixat, adovellat. Hi ha un petit campanar d'espadanya, i la coberta és a dos vessants, de teula àrab.

## Notes

* 1 2 «Capella de la Verge del Vinyet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Les noves aventures del Gulliver

Les noves aventures del Gulliver (originalment en anglès, Gulliver Returns) és una pel·lícula ucraïnoxipriota de fantasia animada del director Ilià Maksimov. Va ser produïda per l'estudi Kvartal 95. Es basa en Els viatges de Gulliver, de Jonathan Swift. L'estrena mundial de la pel·lícula va tenir lloc al Festival Internacional de Cinema de Xangai de 2021. Després de diversos ajornaments a causa de la pandèmia de la COVID-19, la data d'estrena final de la pel·lícula a Ucraïna va ser el 19 d'agost de 2021. La versió doblada al català es va estrenar el 22 de juliol de 2022.

## Sinopsi

El viatger Gulliver és convidat a tornar a Lilliput, la ciutat que havia salvat d’una flota enemiga. Però en arribar, només hi troba sorpresa i indignació, ja que el rei havia fet creure al seu poble que tornava a la ciutat el llegendari gegant. Decebut, el rei n’ordena l’execució mentre una amenaçadora flota és a punt d’assaltar la ciutat. Gulliver només podrà salvar la pell si demostra que no cal ser un gegant per aconseguir grans fites.

## Producció

L'agost de 2021, el productor general de la pel·lícula, Oleh Khodatxuk, va afirmar que el pressupost final de la pel·lícula era de 10 milions de dòlars. 35 animadors ucraïnesos i una trentena més de l'estranger van treballar en la creació de la pel·lícula d'animació.

## Referències

* ↑ «Gulliver Returns review – nonsensical animated take on Swift’s classic» (en anglès). the Guardian, 22-12-2021. Arxivat de l'original el 2022-02-25. [Consulta: 27 febrer 2022].
* ↑ Jones, Dave. «GULLIVER RETURNS Review» (en anglès britànic). Get Your Comic On, 21-12-2021. Arxivat de l'original el 2021-12-21. [Consulta: 27 febrer 2022].
* ↑ 24-ий Шанхайський міжнародний кінофестиваль Arxivat 2021-09-04 a Wayback Machine. shanghai.mfa.gov.ua.
* ↑ «Гулівер повертається»: прем'єра мультика відбудеться до Дня Незалежності України (трейлер) Arxivat 2021-08-02 a Wayback Machine.. unian.ua. 17.06.2021
* ↑ «Гуллівер повертається» і проблеми зростання. Як «Квартал 95» створював свою першу повнометражну анімацію Arxivat 2021-08-27 a Wayback Machine.. mbr.com.ua/uk/. 19 agost 2021
* 1 2 «Les noves aventures del Gulliver». Cinema en Català, Departament de Cultura. [Consulta: 17 juny 2022].
* ↑ «'Les noves aventures del Gulliver' arriba aquest divendres als cinemes en català». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 juliol 2022].
* ↑ Генеральний продюсер «Гуллівер повертається» Олег Ходачук: Ми продали цей мультфільм для половини світу. cinema.in.ua. 13 agost 2021
* ↑ Перший повнометражний мультфільм Студії «Квартал 95» вийде на екрани 29 квітня 2021 року. kvartal95.com/ua/. 2020

## Enllaços externs

* Tràiler en català
# Earl Hurd

Earl Hurd (14 de setembre de 1880 - 28 de setembre de 1940) va ser un animador pioner i director de cinema estatunidenc. Ell és conegut per crear i produir la sèrie de curtmetratges animats muts Bobby Bumps per Bray Productions, la productora d'animació de J.R. Bray. Hurd i Bray són responsables conjuntament de desenvolupar els processos implicats en Animació tradicional i es van concedir patents per als seus processos el 1914.
L'animador Andy Luckey és un cosí matern llunyà de Hurd.
Hurd, natural de Kansas City, Missouri, va treballar més tard a l'estudi Terrytoons de Paul Terry abans de començar el seu propi estudi Earl Hurd Productions el 1923.
Hurd també va ser un dibuixant de còmics, il·lustrant les tires Trials of Elder Mouse (1911-1915), Brick Bodkin's Pa (1912) i Susie Sunshine (1927-1929). Posteriorment, va treballar a l’ estudi Ub Iwerks i a l'Walt Disney Studio com a artista de guió il·lustrats. L'historiador de l'animació Giannalberto Bendazzi ha anomenat Hurd "probablement el millor animador nord-americà del seu temps" després de Bray i ha dit de les seves pel·lícules que "mostren una invenció visual poc habitual, un humor suau i una atenció al dibuix i l'escenografia".
Hurd va morir el 28 de setembre de 1940 a Burbank, Califòrnia.

## Galeria

* Bobby Bumps Starts a Lodge (1916)
* Bobby Bumps and the Stork (1916)
* Bobby Bumps Starts For School (1917)
* Bobby Bumps' Fourth (1917)
* Bobby Bumps puts a Beanery on the Bum (1918)
* Bobby Bumps in Their Master's Voice (1921)

## Referències

* ↑ Barrier, Michael. Hollywood cartoons : American animation in its golden age (en anglès). Oxford University Press, 1999, p. 14-15.

## Enllaços externs

* Earl Hurd a Lambiek Comiclopedia (anglès)
# Salt d'aigua del Rossinyol

El Salt d'aigua del Rossinyol és un salt d'aigua del terme municipal de Bigues i Riells, dins del territori del poble de Riells del Fai, al Vallès Oriental. Tanmateix, el punt superior del salt és en terme de Sant Quirze Safaja, al Moianès.
Està situat a l'extrem nord-oest del terme, també al nord-oest de Riells del Fai, al capdamunt de la Vall de Sant Miquel, al costat de ponent de Sant Miquel del Fai. El forma el curs del Rossinyol en el moment que l'aigua salta els Cingles de Bertí en el lloc on es troba l'antic monestir de Sant Miquel del Fai.
És, juntament amb el Salt d'aigua del Tenes i el Salt d'aigua del Torrent del Gat, una de les espectaculars cascades que hi ha en aquella vall, als peus de Sant Miquel del Fai. Als seus peus ha obert una gran balma, coneguda com les Coves de Sant Miquel.
# Proceedings of the American Philosophical Society

Proceedings of the American Philosophical Society, (abreujat Proc. Amer. Philos. Soc.), és una revista editada per la Societat Filosòfica Americana que ha publicat Transactions of the American Philosophical Society des de 1771. Actualment, cinco periòdics apareixen cada any. Els números de Proceedings of the American Philosophical Society s'han publicat des de 1838: i és on es publiquen els documents presentats en les reunions bianuals de la Societat.

## Referències

* ↑ a Tropicos

## Enllaços externs

* Descripció a IPNI
# Ricaut de Tarascon

Ricaut de Tarascon (o Richautz) (fl. 1201-1237) fou un trobador occità. Se'n conserven dues composicions.

## Vida

Ricaut fou originari de Tarascó, com ens informa la vida, que indica que era cavaller de Provença, del castell de Tarascó. La resta de la vida no és gaire informativa, ja que només indica que fou bon cavaller, i bon trobador i servidor i que va fer bons sirventesos i cançons. En realitat no se n'ha conservat cap sirventes, tot i que podria ser que n'hagués escrit. Sí que se sap que Ricaut participava en el govern de Tarascó i era un home de Ramon Berenguer V de Provença.

## Obra

Se'n conserven dues composicions; una cançó i una tençó jocosa amb un tal Cabrit, que tradicionalment s'ha identificat amb Gui de Cavalhon però que també podria ser un personatge de la ciutat d'Arles.

### Cançons

* (422,1) Ab tant de sen com dieus m'a dat
* (422,2 = 192,1a) Cabrit, al mieu vejaire (tençó; escrita cap a 1215 o 1216)

## Referències

* 1 2 Harvey et al, p. 1134
* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.

## Bibliografia
### Edicions

* Saverio Guida, La tenzone fra Ricau de Tarascon e 'Cabrit', in: Miscellanea di studi in onore di Aurelio Roncaglia a cinquant’anni dalla sua laurea, Modena 1989, pp. 637-661
* Ruth Harvey, Linda M. Paterson, Anna Radael, The Troubadour Tensos and Partimens: A Critical Edition, Woodbridge / Nova York / Londres, 2010, p. 1130-37
* Peter T. Ricketts, La chanso de Ricau de Tarascon (PC 422,1): Edition critique, traduction et notes, in: Romance Philology 57,1, p. 65-70

### Repertoris

* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Ricaut de Tarascon és el número PC 422]
* Guido Favati (editor), Le biografie trovadoriche, testi provenzali dei secc. XIII e XIV, Bologna, Palmaverde, 1961, pàg. 364
* Martí de Riquer, Vidas y retratos de trovadores. Textos y miniaturas del siglo XIII, Barcelona, Círculo de Lectores, 1995 p. 277- 279 [Reproducció de la vida, amb traducció a l'espanyol, i miniatures dels cançoners I i K]

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz

## Enllaços externs

* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-422/422%20-%20Ricau%20de%20Tarascon.htm
* http://www.rialto.unina.it/BdT.htm
# Domagné

Domagné (en bretó Dovanieg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.933 habitants. Limita al nord amb Châteaubourg, a l'oest amb Ossé, a l'est amb Louvigné-de-Bais, al sud amb Piré-sur-Seiche, al nord-est amb Daint-Didier, al nord-oest Servon-sur-Vilaine i Noyal-sur-Vilaine, al sud-oest amb Saint-Aubin-du-Pavail i al sud-est amb Chancé.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1138 | 1232 | 1220 | 1487 | 1499 | 1633 | 1933 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1959-1968 | Joseph Roinson |
| 1968-1977 | Francis Renault |
| 1977-1995 | Louis Raison |
| 1995- | Bernard Renou |
# Castia de la Branda

Castia de la Branda (francès Casties-Labrande) és un municipi occità del Savès, a Gascunya, en el departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Torrent de l'Oró

El torrent de l'Oró és un torrent que neix prop del llogaret d'El Far (Torrefeta i Florejacs, a la comarca de la Segarra), més amunt de les granges del Tàcies, al clot dels arenals, prop del camí d'El Far a Vicfred, a 549 m. d'altitud; i desemboca al riu Sió a Concabella (Els Plans de Sió), a pocs metres a la dreta del Km. 13 de la carretera L-310 de Tàrrega a Guissona, a 403 m. sobre el nivell del mar. En el seu recorregut, de prop de nou kilòmetres, presenta un desnivell de 146 m, equivalent a un pendent de l'1,6%.
El seu curs discorre pel Fondo de Santa Llúcia a El Far, la partida de Sant Ermini i el Fondo de la Font a El Llor, abans d'arribar a Bellveí, rep per la dreta un petit afluent format per una séquia procedent de la cabana del Barquers, i, ja a Bellveí, rep també per la dreta el torrent de Terrauba que, vorejant la Font i el Molí de Baix, porta les aigües procedents del Pou de Madern, prop de Vicfred, després travessa la carretera L-311 de Cervera a Guissona per arribar a Torrefeta, segueix pel fondo de Les Sorts i les Peixeres, vorejant la masia de la Roureda i el molí del Vidal, recorre el Clot de la Casa Nova, per endinsar-se al terme de Concabella, travessa pel sud de poble, i acaba desembocant al riu Sió.
És un torrent de caràcter estacional: pel que durant el període estival discorre pràcticament sec, i en estació hivernal el seu cabal depèn molt de les pluges.