OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 1106 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1106 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 16 d'abril de 1997 després de reafirmar la Resolució 696 (1991) i totes les resolucions següents sobre Angola, el Consell dona la benvinguda a la formació del Govern d'Unitat Nacional i Reconciliació (GUNR) i decideix estendre el mandat de la Tercera Missió de Verificació de les Nacions Unides a Angola (UNAVEM III) fins al 30 de juny de 1997.
La resolució va assenyalar la millora de la situació a Angola pel que fa al procés de pau. L'Assemblea Nacional d'Angola va aprovar l'estatut del líder de la UNITA Jonas Savimbi com a líder del partit opositor més gran i, al mateix temps, també va aprovar els diputats d'UNITA a l'Assemblea. UNITA comptava amb 4 dels 29 ministres i 7 dels 58 viceministres.
El Consell de Seguretat va acollir amb beneplàcit l'establiment del GURN tal com es demanava a la resolució 1102 (1997). Es va demanar a les parts que implementessin altres aspectes del procés de pau, com ara la integració dels soldats d'UNITA a les Forces Armades Angoleses, la desmobilització i la millora de l'administració estatal a tot el país. En aquest sentit, el Consell preveia una reunió entre el president d'Angola José Eduardo dos Santos i el líder de la UNITA Jonas Savimbi per contribuir al procés de reconciliació nacional.
El mandat de la UNAVEM III es va ampliar perquè pogués ajudar en la implementació de la resta dels aspectes del procés de pau. Es preveu que UNAVEM III iniciï la transició cap a una missió d'observació amb la retirada del component militar de la missió. Finalment, es va demanar al secretari general Kofi Annan que presentés un informe al Consell abans del 6 de juny de 1997 sobre els costos, l'estructura i els objectius de la missió d'observació proposada.

## Referències

* ↑ «Security Council extends Angola verification mission until 30 June, with understanding of transition towards observer mission». United Nations, 16-04-1997.
* ↑ Nohlen, Dieter; Krennerich, Michael; Thibaut, Bernhard. Elections in Africa: a data handbook. Oxford University Press, 1999, p. 67. ISBN 978-0-19-829645-4.

## Vegeu també

* MONUA
* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 - 1998)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Malcoha gorja-roig

El malcoha gorja-roig (Zanclostomus javanicus) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) i única espècie del gènere Zanclostomus si bé s'ha inclòs a Phaenicophaeus. Habita selva i boscos de la Península Malaia, Sumatra, Borneo i Java.
# Futbol a Bahrain

El futbol és l'esport més popular a Bahrain. És dirigit per l'Associació de Futbol de Bahrain.

## Competicions

* Lligues:
** Lliga bahreniana de futbol
* Copes:
** Copa del Rei de Bahrain
** Copa del Príncep de la Corona de Bahrain
** Copa Federació de Bahrain
** Copa Elite de Bahrain
** Supercopa de Bahrain de futbol

## Principals clubs

Clubs amb més títols nacionals a 2021.
* Al-Muharraq SC
* Al-Riffa SC
* Al-Ahli SC Manama
* Al-Bahrain SC
* East Riffa SCC
* Al-Hidd SCC

## Jugadors destacats

Fonts:
Des de 1970
* Ahmed Salmeen
Des de 1990
* Hamood Sultan
Des de 2000
* Salman Isa
* Husain Ali
* A'ala Hubail
* Jaycee John Okwunwanne
* Hussain Ali Baba
* Rashid Al-Dosari
* Mohamed Salmeen
* Talal Yousef
Des de 2010
* Sayed Mohammed Jaffer
* Mohamed Husain Bahzad
* Abdullah Omar Ismail
* Faouzi Aaish
* Abdulwahab Al-Safi
* Ismail Abdul-Latif

## Principals estadis

| # | Estadi | Capacitat | Ciutat |
| 1 | Estadi Nacional de Bahrain | 24.000 | Riffa |
| 2 | Estadi Al Muharraq | 20.000 | Arad |
| 3 | Estadi Ciutat Esportiva Khalifa | 15.000 | Madinat 'Isa |
| 4 | Estadi Al Ahli | 10.000 | Manama |

## Vegeu també

* Associació de Futbol de Bahrain
* Selecció de futbol de Bahrain

## Referències

* ↑ Mapa Mundial
* ↑ «Team sports in Bahrain». TimeOut Bahrain.
* ↑ «Football in Bahrain: A house divided». The Economist, 13-08-2011.
* ↑ Bahraini Premier League, Goalzz.com, consulta 15 Juny 2012.
* ↑ «Bahrain - List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Bahrain - List of Cup Winners». RSSSF.
* ↑ «West Asia(excluding Iran and Saudi Arabia)». soccerfootballwhatever.blogspot.com. [Consulta: 9 febrer 2021].
* ↑ «West Asia Union». xtralegend.blogspot.com. [Consulta: 9 febrer 2021].
* ↑ «Bahrain All Stars». pesmitidelcalcio.com. [Consulta: 9 febrer 2021].
* ↑ «Football Classic Teams». pespespes.wordpress.com. Arxivat de l'original el 2021-07-09. [Consulta: 9 febrer 2021].
# Juan José Cañas Gutiérrez

Juan José Cañas Gutierrez (Rota, 17 d'abril de 1972) és un futbolista andalús retirat que va desenvolupar tota la seva carrera esportiva professional Reial Betis, per acabar més tard jugant al CD Alcalá.

## Carrera esportiva

Es va formar en la categories inferiors del club verd-i-blanc, debutant en Primera Divisió el 4 de setembre de 1994 davant el CD Logroñés. Va romandre 11 temporades en la màxima categoria, totes elles en el Betis, en les quals va jugar 228 partits de lliga i va marcar 10 gols. En finalitzar la temporada 2005-2006 va decidir retirar-se del futbol d'elit i va fitxar pel CD Alcalá per a finalitzar allí la seva carrera esportiva. En finalitzar la temporada 2007-2008 el jugador decideix penjar les botes al no poder evitar el descens del seu equip a 3a Divisió.

## Enllaços externs

* Estadístiques a Primera divisió - LFP (castellà)
* Fitxa de Cañas a BDfutbol
# Joventut Valencianista

* Aquest article tracta sobre el grup fundat en 1908. Si cerqueu l'associació fundada en 1992, vegeu «Joventut Valencianista (1992)».
Joventut Valencianista (JV) fou el primer grup obertament nacionalista del País Valencià, fundat el 1908 per sectors escindits de València Nova, llavors anomenada Centre Regionalista Valencià. A Joventut Valencianista van participar Miquel Duran de València, Marià Ferrandis i Agulló, Salvador Ferrandis i Luna, Enric Navarro i Borràs, Adolf Pizcueta i Alonso, Vicent Tomàs i Martí, Ignasi Villalonga i Villalba, Eduard Martínez-Sabater i Seguí i Jacint Maria Mustieles i Perales de Verdonces.
El seu objectiu era valencianitzar els partits polítics existents, sense aconseguir-ho. El 1914 va reorganitzar-se, fent públic el seu programa on exigia l'autonomia política i administrativa pel País Valencià, ensenyament gratuït i obligatori i instauració d'un servei militar voluntari, postulació del crèdit agrícola, i rebaixes de les tarifes ferroviàries i marítimes.
L'any 1918 l'associació va editar una Síntesi del criteri valencianista escrit que es considera el primer text teòric del valencianisme d'arrel catalanista.
Fou dissolt durant la Dictadura de Miguel Primo de Rivera. En 1992 diversos joves provinents de les Joventuts d'Unió Valenciana van fundar una nova associació amb el mateix nom.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Joventut Valencianista». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Cucó Giner, Alfons. El valencianisme polític: 1874-1939. Editorial Afers, 1999, p. 115. ISBN 8486574730.
* ↑ Lluís Bertomeu i Josep Miquel Bisbal i Sanç en Cap a una Valencia Lliure, Joventut Valencianista, 1994. pg.101, ISBN 84-604-7499-2
* ↑ «El valencianisme republicà. Fundació Josep Irla». Arxivat de l'original el 2014-12-22. [Consulta: 6 gener 2015].
# Francesc Caballer i Soteras

Francesc Cavaller i Soteras (Barcelona, Catalunya, 14 d'octubre de 1932 — Barcelona, 4 de setembre de 2011) fou un jugador d'hoquei sobre herba barceloní guanyador d'una medalla olímpica (bronze a Roma 1960).
Fou jugador del Reial Club de Polo de Barcelona, on arribà a assolir la capitania de l'equip. Guanyà cinc Campionats de Catalunya (1954, 1955, 1957, 1958, 1960), quatre Copes del Rei (1957-60) i una Lliga (1958). Fou internacional per Catalunya en dotze ocasions. Amb la selecció espanyola jugà 27 partits i obtingué la medalla de bronze als Jocs Olímpics de Roma (1960). Es retirà l'any 1961.
Membre del Reial Club de Polo de Barcelona, va participar, als 27 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 realitzats a Roma (Itàlia), on va aconseguir guanyar la medalla de bronze en la competició masculina.

## Referències

* ↑ El Comitè Olímpic Espanyol (COE) l'anomena Francisco Cavaller Saleras mentre el Comitè Olímpic Internacional (COI) l'anomena Francisco Caballer Soteras
* 1 2 3 4 5 6 «Francesc Cavaller Soteras». Gran Enciclopèdia Catalana-Enciclopèdia de l'Esport, 31-12-2011. [Consulta: 7 setembre 2016].
# Gai Decimi Flavus

Gai Decimi Flavus (llatí: Gaius Decimius Flavus) va ser un militar romà del segle ii aC.
Va ser tribú militar l'any 209 aC i va salvar a Marc Claudi Marcel de la derrota, rebutjant una càrrega dels elefants d'Hanníbal. Va ser també pretor urbà l'any 184 aC, any en què va morir mentre exercia el càrrec.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XXVII,14; XXXIX,32,38,39
# Fraxinus nigra

Fraxinus nigra (freixe negre) és és una espècie del gènere Fraxinus (freixes) nativa de gran part de l'est del Canadà i el nord-est dels Estats Units, des de l'oest occidental de Terranova fins al sud-est de Manitoba, i el sud d'Illinois i el nord de Virgínia. Anteriorment abundant, a partir de 2014 l'espècie està amenaçada amb quasi l'extirpació total de tot el seu rang, com a resultat de la infestació per un insecte paràsit conegut com el barrinador maragda del freixe.

## Referències

* ↑ Germplasm Resources Information Network: Fraxinus nigra Arxivat 2008-10-16 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Arbustrum Americanum: The American Grove, or, an Alphabetical Catalogue of Forest Trees and Shrubs, Natives of the American United States, Arranged according to the Linnaean System. Philadelphia 51. 1785
* Flora of China Editorial Committee. 1996. Flora of China (Myrsinaceae through Loganiaceae). 15: 1–387. In C. Y. Wu, P. H. Raven & D. Y. Hong (editors) Fl. China. Science Press & Missouri Botanical Garden Press, Beijing & St. Louis.
* Wallander. 2008. Systematics of Fraxinus (Oleaceae) and evolution of dioecy. Pl. Syst. Evol. 273(1–2): 25–49.
# Funció zeta de Ruelle

En matemàtiques, la funció zeta de Ruelle és una funció zeta associada a un sistema dinàmic.

## Definició

Sigui f una funció definida en una varietat M, de tal manera que el conjunt de punts fixos Fix(f$^n$) és finit per a tot n> 1. A més fem que φ sigui una funció de M amb valors en d × d matrius complexes. La funció zeta de la primera classe és
    $\zeta (z)=\exp \left({\sum _{m\geq 1}{\frac {z^{m}}{m}}\sum _{x\in \mathrm {Fix} (f^{m})}\mathrm {Tr} \left({\prod _{k=0}^{m-1}\phi (f^{k}(x))}\right)}\right)$

## Exemples

En el cas especial d = 1, φ = 1, tenim
    $\zeta (z)=\exp \left({\sum _{m\geq 1}{\frac {z^{m}}{m}}\left|{\mathrm {Fix} (f^{m})}\right|}\right)$
que és la funció zeta d'Artin-Mazur.
La funció zeta d'Ihara és un exemple d'una funció zeta de Ruelle.

## Referències

* 1 2 Terras, 2010, p. 28.
* ↑ Terras, 2010, p. 29.

## Bibliografia

* Lapidus, Michel L.; van Frankenhuijsen, Machiel. Fractal geometry, complex dimensions and zeta functions. Geometry and spectra of fractal strings. Nova York, NY: Springer-Verlag, 2006. ISBN 0-387-33285-5.
* Kotani, Motoko; Sunada, Toshikazu «Zeta functions of finite graphs». J. Math. Sci. Univ. Tokyo, 7, 2000, pàg. 7-25.
* Terras, Audrey. Zeta Functions of Graphs: A Stroll through the Garden. 128. Cambridge University Press, 2010. ISBN 0-521-11367-9.
# Juan Ulloa

Juan Ulloa (Alajuela, 5 de febrer de 1935 - 11 de febrer de 2017) fou un futbolista costa-riqueny de les dècades de 1950 i 1960.
Fou 27 cops internacional amb la selecció de Costa Rica.
Pel que fa a clubs, destacà a Alajuelense, Aurora, León, i Reial Betis.

## Referències

* ↑ «Exgoleador de Alajuelense Juan Ulloa fallece en el Hospital de Alajuela». La Nación, 11-02-2017 [Consulta: 12 febrer 2017].
* ↑ Juan Ulloa - Goals in International Matches a rsssf
* ↑ Goalscoring for Costa Rica National Team Arxivat 2009-07-06 a Wayback Machine. - RSSSF
* 1 2 Trayectoria de Juan Ulloa Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. - Nación (castellà)
* ↑ Juan Ulloa Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ juan ulloa ramirez - Real Betis (castellà)
* ↑ Juan Ulloa y Carlos Ml. Barrantes Bienvenidos a la inmortalidad Arxivat 2020-09-29 a Wayback Machine. - Nación (castellà)
* ↑ Juan Ulloa a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Profile Arxivat 2014-12-28 a Wayback Machine. - Alajuelense
* ↑ «Perfil a salfadeco.or.cr». Arxivat de l'original el 2016-07-30. [Consulta: 16 maig 2019].
# Juan Valera

* No s'ha de confondre amb Juan Varela.
Juan Valera és el nom dels següents personatges:
* Juan Valera y Alcalá Galiano (1824, Cabra — 1905, Madrid), diplomàtic, polític i escriptor espanyol.
* Juan Valera Espín (1984, Múrcia), futbolista que juga com a centrecampista.
# Freedom (Pennsilvània)

Freedom és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 1.763 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Freedom tenia 1.763 habitants, 687 habitatges, i 469 famílies. La densitat de població era de 1.153,7 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 687 habitatges en un 32,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44% hi vivien parelles casades, en un 18,5% dones solteres, i en un 31,6% no eren unitats familiars. En el 26,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 10,4% entre 18 i 24, un 29% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 14% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.741 $ i la renda mediana per família de 38.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.303 $ mentre que les dones 23.438 $. La renda per capita de la població era de 16.261 $. Entorn del 12,2% de les famílies i el 14,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Freedom». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Freedom». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Garota de roca

La garota de roca (Paracentrotus lividus) és una espècie d'eriçó de mar, la de consum més comú a Catalunya. És l'espècie tipus del seu gènere. Es troba en aigües del Mediterrani i a l'est de l'oceà Atlàntic.

## Descripció

La garota de roca té una testa verdosa, aplanada i circular amb un diàmetre d fins a 7 cm. Les espines de la testa normalment són de color porpra però poden ser d'altres colors.
* Costat aboral.
* Costat oral.
* Espines de prop.
* Exemplar jove.

## Hàbitat

P. lividus normalment es troba a fondàries de fins a 20 metres i de vegades en les roques o en praderies d'algues Zostera marina i d'herbes submarines de Posidonia oceanica.

## Biologia

Els individus de garota de roca poden ser o bé mascles o bé femelles però s'ha observat casos d'hermafroditisme. Alliberen gàmetes a la columna d'aigua. Les seves larves formen part del zooplàncton.
Els seus principals depredadors al Mediterrani són el cranc aranya (Maja crispata), els peixos Diplodus sargus, Diplodus vulgaris, Labrus merula i Coris julis el gastròpode, Hexaplex trunculus. L'estrella de mar (Marthasterias glacialis) és un dels seus principals depredadors arreu.

## Com a aliment

Les seves gònades són considerades una delícia a frança, Itàlia, Espanya i a zones de Croàcia i en mennor grau també a Grècia.

## Referències

* 1 2 Paracentrotus lividus (Lamarck, 1816) World Register of Marine Species. Retrieved 2011-08-23.
* ↑ «Garota de roca». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Ros, Joandomènec. El Segle de l'ecologia. Universitat de València, 2004, p. 106. ISBN 8476609566.
* ↑ Purple sea urchin - Paracentrotus lividus Marine Life Information Network. Retrieved 2011-08-23.
* 1 2 3 4 Ecology of Paracentrotus lividus Google Books. Retrieved 2011-08-24.
# Gaston Roelants

Gaston Roelants (Opvelp, 5 de febrer de 1937) és un atleta belga, ja retirat, especialista en curses d'obstacles i fons, que va competir durant les dècades de 1960 i 1970. S'inicià en els 3.000 metres obstacles, però a partir de 1966 es dedicà a llargues distàncies.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on fou quart en la cursa dels 3.000 metres obstacles del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Tòquio, guanyà la medalla d'or en la mateixa prova. El 1968, als Jocs de Ciutat de Mèxic, disputà dues proves del programa d'atletisme. En els 3.000 metres obstacles fou setè, mentre en la marató fou onzè. El 1972, a Múnic, disputà, sense sort, la marató. Entre 1964 i 1976 fou l'abanderat belga en les cerimònies inaugurals dels Jocs.
En el seu palmarès també destaquen quatre medalles al Campionat d'Europa d'atletisme: d'or el 1962 i de bronze el 1966 en els 3.000 metres obstacles i de plata el 1969 i bronze el 1974 en la marató. També va guanyar el Cros de les Nacions el 1962, 1967, 1969 i 1972. Va ser campió de Bèlgica dels 1.500 metres el 1963, dels 5.000 metres el 1969, dels 10.000 metres el 1965, 1966, 1969 i 1972, dels 3.000 metres d'obstacles de 1960 a 1967 i en la de cros de 1961 a 1964, de 1966 a 1970 i el 1972.
El 7 de juny de 1963 va establir un nou rècord mundial dels 3.000 metres obstacles amb un temps de 8' 29.3", millorant el rècord de Zdzisław Krzyszkowiak. Aquest rècord el va millorar el 6 de setembre de 1965 establint un temps de 8'26.4". El 1966 va establir els rècords mundials dels 20.000 metres (58'06.2") i l'hora (20.664 metres). El 1972 va millorar els seus propis rècords mundials dels 20.000 metres (57'44.4") i l'hora (20.878 metres).

## Millors marques

* 5.000 metres. 13'34.6" (1969)
* 10.000 metres. 28'03.8" (1972)
* 3.000 metres obstacles. 8'26.4" (1965)

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Gaston Roelants». [Consulta: 4 octubre 2022].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «International Cross Country Championships». [Consulta: 4 octubre 2022].
* ↑ «Belgian Championships». [Consulta: 4 octubre 2022].
* ↑ Progression of IAAF World Records. 2015 Edition. IAAF, 2015, p. 111.
* 1 2 Progression of IAAF World Records. 2015 Edition. IAAF, 2015, p. 101, 103.
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 4 octubre 2022].
# Gaston Tarry

Gaston Tarry (1843-1913) va ser un matemàtic aficionat francès, amb una gran habilitat en el càlcul combinatori.

## Vida i Obra

Tarry, després d'estudiar al Lycée Saint-Louis de París, va ingressar a l'Administració Pública i va ser destinat a Algèria, formant part de l'administració colonial francesa fins a la seva jubilació el 1902.
Tarry és recordat per la seva habilitat en el càlcul combinatori. El 1895 va publicar el que avui es coneix com a algorisme de Tarry, que és un procediment sistemàtic per a sortir d'un laberint que evita el perill d'entrar en un bucle continu. El problema ja havia estat abordat per Charles Pierre Trémaux, però l'algorisme de Tarry, basat en l'algorisme de cerca en profunditat, és especialment simple de computar.
En dos articles publicats el 1900 i el 1901, va comprovar que el problema (1779) dels 36 oficials de Leonard Euler no tenia solució. El problema era si es podien col·locar sis oficials de diferent graduació de cadascun de sis regiments diferents en un quadrat màgic de tal forma que a cada fila i columna apareguessin una vegada cada grau i cada regiment. Tarry va reduir els més de 812 milions de combinacions possibles a 9.408 combinacions i, després d'un càlcul detallat de cadascuna d'elles, va concloure que no era possible tal construcció.

## Referències

* ↑ Gross i Yellen, 2006, p. 189.
* ↑ Keedwell, 2011, p. 454.
* ↑ Szpiro, 2010, p. 144.

## Bibliografia

* Gross, Jonathan L.; Yellen, Jay. Graph Theory and Its Applications (en (anglès)). CRC Press, 2006. ISBN 978-1-4200-5714-0.
* Keedwell, A.D. «Gaston Tarry and multimagic squares» (en (anglès)). The Mathematical Gazette, Vol. 95, Num. 534, 2011, pàg. 454-468. ISSN: 0025-5572.
* Szpiro, George. A Mathematical Medley: Fifty Easy Pieces on Mathematics (en (anglès)). American Mathematical Association, 2010. ISBN 978-0-8218-4928-6.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Gaston Tarry» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Tarry, Gaston «Le Probléme de 36 Officiers». Compte Rendu de l'Association Française pour l'Avancement de Science Naturel, 1, 1900, pàg. 122 - 123.
* Tarry, Gaston «Le Probléme de 36 Officiers». Compte Rendu de l'Association Française pour l'Avancement de Science Naturel, 2, 1901, pàg. 170 - 203.
# Gaston Rivierre

Gaston Rivierre (Asnières-sur-Seine, 3 de juny de 1862 - Levallois-Perret, 1 de desembre de 1942) va ser un ciclista francès que va córrer entre 1892 i 1901, aconseguint 9 victòries, 3 d'elles a la Bordeus-París.

## Palmarès

* 1894
** 1r a la Lió-París-Lió
** 1r dels 1.000 km de París
** 1r a la Bol d'or des Monédières Chaumeil
* 1895
** 1r a la Bol d'or des Monédières Chaumeil
* 1896
** 1r de la Bordeus-París
** 1r del Bol d'Or
* 1897
** 1r de la Bordeus-París
** 1r a la Bol d'or des Monédières Chaumeil
* 1898
** 1r de la Bordeus-París

## Enllaços externs

* Palmarès de Gaston Rivierre (francès)
* Fitxa a www.sitiodeciclismo.net
# Gasómetro

«Gasómetro» té aquests significats:
* Tanc de gas de grans dimensions.
* Gasòmetre, un aparell dissenyat per a mesurar volums de gasos.
* Viejo Gasómetro, primer estadi del Club Atlético San Lorenzo de Almagro, argentí.
* Nuevo Gasómetro, estadi Pedro Bidegain, actual estadi del club argentí de futbol San Lorenzo de Almagro.
* Gasómetro (Madrid), fàbrica de gas de Madrid, capital d'Espanya, construïda al segle xix.
* Usina del Gasómetro, antiga central termoelèctrica de Porto Alegre, Brasil, que funciona en l'actualitat com a centre cultural.
* Gasómetros (Viena), antics dipòsits de gas a Viena, Àustria.