OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vacceus

Els vacceus (en llatí Vaccaei) foren un poble de la província Tarraconense a la regió del riu Duero, a la vora del riu Esla. Els vacceus eren d'origen indoeuropeu (celta); però, a diferència d'altres pobles celtes del centre peninsular, no eren pastors sinó pagesos, i practicaven una agricultura de tipus col·lectivista, que Diodor descriu explicant que es dividien la terra i després feien comú el producte, i el que es quedava alguna part per a ell mateix era subjecte de la pena capital. Tenien a l'oest els àsturs, al nord els càntabres, a l'est els celtibers i al sud els vetons. El seu territori era part de les províncies de Zamora, Palència, Burgos i Valladolid. Les ciutats principals en foren Pallantia, Cauca i Intercatia (potser Villalpando, a l'actual província de Zamora). El seu territori fou atacat el 151 aC per Luci Licini Lucul·le durant la Guerra lusitana, i més endavant, els vacceus van ajudar els celtibers de Numància durant la Guerra contra Roma, però després de la guerra foren sotmesos pels romans.

## Referències

* ↑ Ó hÓgáin, Dáithí. The Celts: A History (en anglès). Boydell Press, 2002, p. 75. ISBN 0851159230.
# Valprato Soana

Valprato Soana (arpità Vâlprât) és un municipi italià, situat a la ciutat metropolitana de Torí, a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 127 habitants. Està situat a la Vall Soana, una de les Valls arpitanes del Piemont. Limita amb els municipis Champorcher, Cogne, Ronco Canavese, Traversella i Vico Canavese.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Silvano Edoardo Crosasso | Llista cívica |
# Varman

«Varman» té aquests significats:
* Dinastia Varman del sud-est de Bengala 1080-1150
* Dinastia Barman (o Varman), dinastia de Kamarupa (Assam), 350-655
# Varna

«Varna» té aquests significats:
* Varna (hinduisme), classificació social
* Cultura de Varna, cultura neolítica del nord-est de Bulgària que agafa el nom de la ciutat de Varna
* Toponímia:
** Varna (Bulgària), ciutat de Bulgària
** Província de Varna, província de Bulgària
** Llac Varna, llac de Bulgària
** Varna (Azerbaidjan), localitat de l'Azerbaidjan
** Varna (Illinois), vila del comtat de Marshall, a Illinois (Estats Units)
** Varna (Nova York), comunitat de la ciutat de Dryden, a Nova York (Estats Units)
** Varna (Ontario), vila d'Ontario, al Canadà
** Varna (Tessalònica), àrea de la prefectura de Tessalònica, a Grècia
** Varna (italià) o Vahrn, municipi del Tirol del Sud (Itàlia)
** Varna o Varamin
* Esdeveniments:
** Setge de Varna (1828), en què els russos van conquerir la ciutat als otomans
** Setge de Varna (1201), batalla en què els búlgars van conquerir la ciutat als romans d'Orient
** Croada de Varna, expedició cristiana a Orient anomenada així per haver acabat amb la batalla de Varna
** Batalla de Varna (1444), en què els croats foren derrotats pels otomans
# Vauriella

Vauriella és un gènere d'ocells de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) que es troben a Borneo i les Filipines.
Els seus membres estaven classificats anteriorment al gènere Rhinomyias, però es van traslladar a Vauriella quan un estudi filogenètic molecular detallat publicat el 2010 va trobar que Rhinomyias era polifilètic. El gènere Vauriella havia estat introduït per l'ornitòleg alemany Hans Wolters el 1980.

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.1, 2022) aquest gènere està format per 4 espècies:
* Vauriella gularis - Papamosques embridat.
* Vauriella albigularis - Papamosques de Negros.
* Vauriella insignis - Papamosques de Luzon.
* Vauriella goodfellowi - papamosques de Mindanao.
En anglès aquestes quatre espècies s'anomenen jungle flycatchers (papamosques selvàtics). Tanmateix, hi ha altres espècies anomenades també jungle flycatchers en el gènere Cyornis.

## Referències

* ↑ Sangster, G.; Alström, P.; Forsmark, E.; Olsson, U. Molecular Phylogenetics and Evolution, 57, 1, 2010, pàg. 380–392. DOI: 10.1016/j.ympev.2010.07.008. PMID: 20656044.
* ↑ Wolters, H.E.. Die Vogelarten der Erde. Lief 6 (en german). Hamburg: Paul Parey, 1980, p. 401–452.
* 1 2 «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2022. [Consulta: 16 gener 2022].
# Vicente Ferrer Peset

Vicente Ferrer Peset fou un empresari i polític valencià, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.
Empresari del sector navilier, era administrador de la societat Ferrer Peset Hermanos i en 1916 fou un dels fundadors de la Companyia Transmediterranea amb Enrique García Corrons, Joaquim Maria Tintoré i Punyed i José Juan Dómine. D'ideologia republicana, milità al Partit d'Unió Republicana Autonomista (PURA), amb el que fou elegit diputat per Sueca a les eleccions generals espanyoles de 1920. Alhora va col·laborar amb l'exiliat Vicente Blasco Ibáñez en la distribució de propaganda republicana a España.

## Referències

* ↑ «Un siglo a bordo de Trasmediterránea». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 26 setembre 2015].
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Cómo entraron en España los folletos de Blasco Ibáñez Arxivat 2015-09-27 a Wayback Machine. per Vicent Marco Miranda
# Vicent Josep Escartí i Soriano

Vicent Josep Escartí i Soriano (Algemesí, la Ribera Alta, 16 de febrer de 1964) és un escriptor valencià. Es llicencià en filologia catalana i en història medieval. És professor del departament de filologia catalana a la Universitat de València, i ha col·laborat al diari Levante i a la revista Saó. Guanyà el Premi Andròmina de narrativa el 1996.

## Obres
### Narrativa

* Barroca mort (1988)

### Novel·la

* Dies d'ira (1992) Premi de Novel·la Ciutat d'Alzira
* Els cabells d'Absalom (1996)
* Espècies perdudes (1997) Premi Andròmina de narrativa
* Nomdedéu (2002)
* Naumaquia (2004)
* L'abellerol mort (2009) Premi Blai Bellver de narrativa
* El mas de les ànimes (2019) Premi Enric Valor de Novel·la en Valencià

### Estudis literaris

* Memòria privada. Literatura memorialística valenciana dels segles XV al XVIII (1998)

## Referències

* ↑ «Dies d'ira - Edicions bromera». www.bromera.com. [Consulta: 21 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Currículum de les obres de V.J. Escartí Arxivat 2011-01-31 a Wayback Machine.
* Pàgina web personal de l'autor
# Veldória

Veldória (en rus: Велдоръя) és un poble (un possiólok) de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 118 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Vida (escultura)

L'escultura urbana coneguda pel nom Vida, ubicada a la plaça Donants de Sang (barri de Pumarín), a la ciutat d'Oviedo, Principat d'Astúries, Espanya, és una de les més d'un centenar que adornen els carrers de l'esmentada ciutat espanyola. El paisatge urbà d'aquesta ciutat, es veu adornat per obres escultòriques, generalment monuments commemoratius dedicats a personatges d'especial rellevància en un primer moment, i més purament artístiques des de finals del segle xx.
L'escultura, feta de bronze, és obra de Luis Sanguino, i està datada 1999.
"Vida", inaugurada l'11 de juny de 1999, sent alcalde Gabino de Lorenzo; és una escultura simbòlica, que segueix un estil figuratiu i purista, típic de Luis Sanguino. S'hi pot veure una mare jugant amb la seva filla a llançar a l'aire, les dues nues. A través d'aquesta escultura, la ciutat d'Oviedo homenatja la Germandat de Donants de Sang a la seva aniversario.
La plaça Donants de Sang, situada al barri de Pumarín, va ser urbanitzada per la societat Cinturó Verd, la qual va suprimir el terraplè i la via del tren i va desmuntar el pont de Pumarín, seguint la planificació municipal que pretenia aprofitar l'espai que la Ciutat guanyava en eliminar les vies férrees que impidien el desenvolupament d'Oviedo des de la seva instauració al segle xix.

## Referències

* 1 2 http://www.vivirasturias.com/quehacer/Oviedo/Qu%C3%A9+hacer%7CPatrimonio+civil%7CEsculturas/es Arxivat 2014-08-11 a Wayback Machine.
* 1 2 http://www.esculturaurbana.com/paginas/oviedo.htm Arxivat 2014-07-17 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.turismoviedo.es/
* ↑ http://luissanguinoblog.blogspot.com.es/search?updated-max=2006-10-01T19:39:00-05:00%5BEnllaç+no+actiu%5D
* 1 2 Adolfo Casaprima, «Escultura pública d'Oviedo», Ajuntament d'Oviedo, 2001
Viccionari
# Venerupis

Venerupis és un gènere de mol·luscs bivalves marins de la família Veneridae. Es proper a Tapes i Ruditapes, i algunes espècies han estat classificades en un gènere o l'altre en algun moment.

## Taxonomia

El gènere Venerupis inclou nou espècies:
* Venerupis anomala (Lamarck, 1818)
* Venerupis aspera (Quoy & Gaimard, 1835)
* Venerupis corrugata (Gmelin, 1791)
* Venerupis cumingii (G. B. Sowerby II, 1852)
* Venerupis galactites (Lamarck, 1818)
* Venerupis geographica (Gmelin, 1791)
* Venerupis glandina (Lamarck, 1818)
* Venerupis largillierti (Philippi, 1847)
* Venerupis rugosa (G. B. Sowerby II, 1854)
El nombre d'espècies incloses en aquest gènere s'ha reduït molt, ja que diverses han estat canviades de gènere (com ara Venerupus decussata i Venerupis philippinarum, ara al gènere Ruditapes) i d'altres han estat sinonimitzades.

## Referències

* ↑ Barrett, John; Yonge, Charles Maurice. Collins Pocket Guide to the Sea Shore (en anglès). Londres: Collins, 1958, p. 158. ISBN 9780002193214.
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 7 març 2021].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Venerupis Lamarck, 1818». [Consulta: 7 març 2021].
# Veneta

Veneta és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 2.755 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Veneta tenia 2.755 habitants, 966 habitatges, i 732 famílies. La densitat de població era de 399,9 habitants per km².
Dels 966 habitatges en un 43,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,7% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 24,2% no eren unitats familiars. En el 18,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,85 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 30,5% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 7,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.326$ i la renda mediana per família de 40.909$. Els homes tenien una renda mediana de 33.897$ mentre que les dones 18.730$. La renda per capita de la població era de 16.239$. Aproximadament l'11,4% de les famílies i el 9,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Veneta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Veneta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Venetianskan

Venetianskan és un telefilm suec dirigit per Ingmar Bergman, difós el 1958. Es basa en l'obra italiana del segle XVI La Venexiana escrita per un dramaturg anònim.

## Repartiment

* Maud Hansson: Nena
* Sture Lagerwall: Bernardo
* Gunnel Lindblom: Valeria
* Helena Reuterblad: Oria
* Eva Stiberg: Angela
* Folke Sundquist: Julio

## Referències

* ↑ «The Venetian». Ingmar Bergman Foundation which owns "ingmarbergman.se". [Consulta: 17 gener 2018].
* ↑ Bergman, Ingmar. Ingmar Bergman: Interviews (en anglès). Univ. Press of Mississippi, 2007, p. xxxvii. ISBN 978-1-57806-218-8.
# Villa Remedio (Vallmoll)

La Villa Remedio és un monument protegit com a bé cultural d'interès local del municipi de Vallmoll (Alt Camp).

## Descripció

L'edifici està situat en un jardí, al costat de l'ermita del Roser. És una casa aïllada, de planta rectangular, amb coberta de teula a dues vessants. Té planta baixa i un pis. A la planta baixa s'obre, centrada, la porta d'accés, i una finestra per cada banda. El primer pis l'ocupen tres finestres. Totes les obertures són rectangulars. A la part posterior de la casa hi ha una porta d'entrada a la planta baixa i una escala d'accés al primer pis. Tots els elements ornamentals de la construcció es basen en la utilització combinada de maó i de la ceràmica verda vidriada (resseguiment d'obertures, línia d'imposta, ràfec, etc.)

### Banc del jardí

Aquest banc, situat en un extens jardí privat presenta una estructura molt simple. Dos petits blocs rectangulars de maó emmarquen el banc pròpiament dit, totalment recobert de rajola. El respatller és format per rajoles de temàtica tradicional en la ceràmica catalana (arts i oficis, gegants ...), mentre que el seient és de trencadís, aplicat d'acord amb uns criteris que responen a l'estètica es veu subratllada per una delicada estructura de ferro que l'emmarca l'obra.

## Història

"Villa Remedio" forma part d'un conjunt residencial d'edificacions d'estètica modernista que inclou també elements del mateix estil (pavellons, banc ...) tots ells integrats en un extens jardí.
Actualment manté la seva funció original d'habitatge.

## Referències

* «Pat.mapa: arquitectura». Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 abril 2012].

## Enllaços externs

* «Mapa de recursos culturals». Diputació de Tarragona.
# Villa Pepita

Villa Pepita és una masia de Calldetenes (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia de planta rectangular coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana orientada a migdia. En aquest sector hi ha un mur de tàpia que tanca la lliça amb dos portals: un orientat a l'est, mentre a ponent hi ha un altre que comunica amb l'habitatge. La masia consta d'un portal rectangular, de diverses finestres i d'un porxo d'arc rebaixat a nivell del segon pis. A les golfes s'hi obre un òcul. La part del nord és cega i s'hi adossa un cos. A llevant s'hi observen diversos afegitons recents i per la part de ponent s'adossa a la part residencial. És construïda amb maçoneria, tàpia i arrebossat de calç. L'estat de conservació és mitjà.

### Villa Pepita

Casa residencial adossada a ponent de la masia de la Novíssima. És de planta quadrada i coberta de manera diversa. La façana principal està situada vers ponent i a cada angle s'hi eleva una torre, la de la part dreta és de secció circular, de tres pisos i acabada amb merlets, mentre que el de l'esquerre és rectangular i també disposa de tres pisos, coberta de forma piramidal. Al centre de la façana s'hi obre un portal rectangular. A la part de tramuntana hi ha un altre portal d'accés. D'arc deprimit còncau, el qual correspon a la planta baixa de la torre quadrada. A l'esquerra d'aquesta hi ha un cos de galeries a nivell del primer pis cobert a tres vessants i adossades a la casa vella. És construïda en gres gris, arrebossada i decorada amb estucs, mentre els ràfecs són de rajola vidriada, així com les teules i els caps de les bigues que es troben decorades. Hi ha alguns elements decoratius de ferro forjat. També s'observa algun element de pedra artificial.

### Cobert de la Novíssima

Cobert destinat a tasques agrícoles. És de planta rectangular, cobert a dues vessants i amb el carener paral·lel al portal orientat a llevant. El ràfec de la teulada presenta un ampli voladís a la part de l'antiga façana, orientada a migdia, on s'hi obre un portal d'arc de mig punt format per dovelles de pedra i el portal de fusta. És construït amb maçoneria a la part baixa i tàpia a la part superior. La teulada és feta amb teules i bigues de fusta. L'estat de conservació és mitjà.

## Història

Masia que es troba al nomenclàtor de la província de Barcelona de l'any 1860, aquesta data i el topònim que duu ens fa pensar que es tracta d'una edificació no gaire més antiga. A l'inici del segle xx, s'hi construí una casa senyorial destinada a ser la residència dels propietaris; estructura que encara avui es manté.

## Referències

* 1 2 3 4 «Villa Pepita». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 setembre 2017].
# Villarino de los Aires

Villarinu és un municipi de la província de Salamanca, de llengua astur-lleonesa a la comunitat autònoma de Castella i Lleó situat entre Pereña de la Ribera i Trabanca.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1306 | 1171 | 1081 | 1091 |
# Verbindungsgraben

El Verbindungsgraben (canal de connexió) és un canal de desguàs de Neuland, un barri d'Hamburg. Desguassa el parc natural dels Aiguamolls de Neuland (Neuländer Moorwiesen).
Naix del Fünfhausener-Landweg-Wettern i desemboca via la resclosa de desguàs «Neuland-Ost» a l'Elba gairebé un quilòmetre més avall tot just després de rebre les aigües del Neuländer Wettern al llogaret de Fünfhausen, prop de la frontera amb la Baixa Saxònia. Ans al contrari de la principal estació de bombatge més avall, la resclosa permet el pas als peixos migratoris, molts obstacles i ribes encara poc naturalitzades encara no creen el biòtop ideal.

## Referències

* ↑ Stadtatlas-Großraum Hamburg (en alemany). Hamburg: PAS Verlags GmbH, 2009, p. 72-73. ISBN 978-3-934272-92-7.
* ↑ Nyary, Josef «Neuland - der herbe Reiz des Wettern» (en alemany). Hamburger Abendblatt, 18-10-2006.
* ↑ Ajuntament d'Hamburg. Herstellung der Fließgewässerdurchgängigkeit in Hamburg-Neuland (pdf) (en alemany), març de 2013, p. 21.
# Verbier

Verbier és un poble suís, situat al municipi de Bagnes, al cantó de Valais. Forma part del domini esquiable de 4 Vallées.

## Anomenada de l'estació

Verbier és conegut gràcies al festival de música clàssica que té lloc cada estiu gràcies a l'Xtrême de Verbier, competició de freeride que es fa als pendents del Bec-des-Rosses. L'estació també és coneguda en el món de la btt com a punt de sortida de la cursa Verbier-Grimentz anomenada Gran Raid Cristalp, però també amb el saló anual de 4x4. I finalment també és lloc de pas de l'Haute route que uneix Chamonix a Zermatt.
En el ciclisme en carretera ha acollit diverses etapes del Tour de Suïssa i el 2009 del Tour de França.
Diversos famosos tenen casa a l'estació d'esquí.

## Enllaços externs

* (francès) Site de la station de Verbier
* (francès) Verbier Festival
# Vespertilio

Vespertilio és un gènere de ratpenats microquiròpters de la família dels vespertiliònids que s'estenen per Europa i Àsia.

## Taxonomia

Se n'han descrit les següents:
* Vespertilió bicolor (Vespertilio murinus) (Linnaeus, 1758)
** Vespertilio murinus murinus (Linnaeus, 1758)
** Vespertilio murinus ussuriensis (Wallin, 1969)
* Vespertilio sinensis (Peters, 1880)
** Vespertilio sinensis anderssoni (Wallin, 1963)
** Vespertilio sinensis namiyei (Kuroda, 1920)
** Vespertilio sinensis noctula (Namie, 1889)
** Vespertilio sinensis orientalis (Wallin, 1969)
** Vespertilio sinensis sinensis (Peters, 1880)

## Referències

* ↑ Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Vespertilioninis

Els vespertilioninis (Vespertilionini) són una tribu de ratpenats microquiròpters de la família dels vespertiliònids.

## Taxonomia

Comprèn els següents gèneres:
* Afronycteris, Monadjem, Patterson i Demos, 2020
* Cassistrellus, Ruedi et al., 2018
* Chalinolobus, Peters, (1866).
* Eudiscopus, Conisbee, (1953).
* Falsistrellus, Troughton, (1943).
* Glauconycteris, Dobson, (1875).
* Histiotus, Gervais, (1856).
* Hypsugo, Kolenati, (1856).
* Ia, Thomas, (1902).
* Laephotis, Thomas, (1901).
* Mimetillus, Thomas, (1904).
* Neoromicia, Roberts, (1926).
* Parahypsugo, Hutterer et al., 2019
* Philetor, Thomas, (1902)
* Pseudoromicia, Monadjem et al., 2020
* Tylonycteris, Peters, (1872).
* Vespadelus, Troughton, (1943).
* Vespertilio, Linnaeus, (1758).

## Referències

* ↑ Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Vågan

Vågan és un municipi situat al comtat de Nordland, Noruega. Té 9,086 habitants i té una superfície de 477.71 km².

## Galeria

Fotografies d'algunes entitats de població del municipi de Vågan:
* Vågan
* Austvågøya
* Henningsvær
* Kabelvåg
* Kabelvåg kirke
* Sildpollnes
* Svolvær
* Raftsund
* Digermulen

## Referències

* ↑ «Personnemningar til stadnamn i Noreg» (en noruec). Språkrådet.
# Vågåmo

Vågåmo és el centre administratiu del municipi de Vågå, al comtat d'Innlandet, Noruega. La seva població era de 1.463 habitants el 2005. El poble està situat a la sortida del llac Vågåvatn a la vall d'Ottadalen. El riu Otta i l'autopista 15 passen pel poble. Vågåmo és la llar d'un museu local, el Museu Popular de Jotunheimen. També té una escola i una gran granja que data del segle xv.
# Våler (Østfold)

* No s'ha de confondre amb Våler, Hedmark.
Våler és un municipi situat al comtat d'Østfold, Noruega. Té 5.186 habitants (2016) i té una superfície de 257 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Kirkebygden. Vaaler va ser establert com a municipi l'1 de gener de 1838.

## Informació general
### Nom

El nom en nòrdic antic era Válir. Aquesta és la forma plural de váll que significa "un clariana als boscos". Abans del 1921, el nom era escrit Vaaler.

### Escut d'armes

L'escut d'armes és modern. Se'ls hi va concedir el 20 de juny de 1986. Les armes estan basades en les armes de la família local Bolt, que van exercir diverses altes funcions en els segles XIII i xiv. Aquestes armes es podien veure ja en el segell d'Agmund Berdorsson Bolt des del 1400. L'escut mostra un fons blau dividit per la meitat verticalment. A la meitat esquerra apareix una flor de lis d'argent i a la dreta dos xebrons d'or.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 22 abril 2016].
* ↑ Norske Kommunevåpen. «Nye kommunevåbener i Norden», 1990. [Consulta: 15 desembre 2008].
* ↑ «Kommunevåpenet». Våler kommune. Arxivat de l'original el 2007-10-22. [Consulta: 15 desembre 2008]. (noruec)

## Enllaços externs

* Våler - Lloc web oficial
# Veľké Blahovo

Veľké Blahovo és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1162.

## Fills ilustres

* János Bihari (1764-1827), violinista i director de banda.