OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mipmap

En les textures dels gràfics 3D per ordinador, els mapes MIP (comunament anomenats mipmaps), són col·leccions d'imatges de mapes de bits que acompanyen a una textura principal per augmentar la velocitat de renderitzat i reduir els seus artefactes. Es fan servir molt en els videojocs en 3D, simuladors de vol, i altres aplicacions amb imatges tridimensionals. La tècnica es coneix com a mipmapping. L'acrònim "MIP" prové de la frase en llatí multum in parvo, que significa "molt en poc espai". Encara que necessiten més espai en memòria, formen la base de la compressió d'imatges basada en transformació d'ones. El mipmapping va ser inventat per Lance Williams el 1983 i es descriu en el seu text Pyramidal parametrics. Va anomenar piramidal al conjunt de mapes, que es poden veure com una imatge sobre una altra.

## Funcionament

Cada imatge de mapa de bits del conjunt és una versió reduïda de la textura principal. El renderitzador utilitza la textura principal quan es renderitza a tot detall, i canvia al mipmap adequat quan renderitza la textura des de certa distància o en una mida menor. En realitat el que es fa és interpolar els dos mipmaps més propers. La velocitat de renderitzat augmenta perquè la quantitat de píxels (texel) processats pot ser molt menor que en una textura comú. A més es redueixen els artefactes, ja que després del processament les imatges mipmap es troben sense aliàsing, i el renderitzador no necessita fer antialiàsing. Augmentar o reduir la mida (zoom in o zoom out) d'un mipmap es fa més eficientment.
Per exemple, si la textura principal té una mida de 256 per 256 píxels (típicament les textures són quadrades i la longitud del seu costat és un múltiple de dos), el conjunt de mipmaps associats podria ser de vuit imatges, cadascuna d'un quart de la mida de l'anterior: 128 × 128 píxels, 64 × 64, 32 × 32, 16 × 16, 8 × 8, 4 × 4, 2 × 2, 1 × 1 (un sol píxel). Si l'escena renderitza aquesta textura en un espai de 40 × 40 píxels, es faria servir una interpolació entre els mipmaps de 64 × 64 i 32 × 32. La manera més simple de generar la textura és per mitjanes successius, però poden emprar algoritmes més sofisticats (basats en el processament de senyals i les transformades de Fourier).
L'espai d'emmagatzematge necessari per a aquests mipmaps és d'un terç més que el de la textura original, perquè la suma d'aquestes àrees 1/4 1/16 1/64 1/256 ... convergeix a 1/3 (assumint que no es fa cap mena de compressió).

## Vegeu també

* Antialiàsing

## Referències

* ↑ (anglès) Lance Williams, Pyramidal parametrics
# Khamis Mushayt

Khamis Mushayt o Khamis ibn Mushayt fou la principal localitat (de fet agrupació de petites viles) de la regió d'Asir a l'interior de l'Aràbia Saudita a uns 32 km d'Abha, la capital, prop del uadi Bisha. El nom correspon al clan mushayt de la fracció tribal dels rushyad de la tribu sharan; els llogarets principals són Darb i Kambar. És un centre comercial i agrícola i a la primera meitat del segle xx va tenir importància per la seva situació estratègica. Disposa d'una base aèria.

## Referències

* ↑ H. Pilby, Arabian Heights, Ithaca, Nova York, 1952
* ↑ Cordesmar, Anthony H. Western strategic interests in Saudi Arabia (en anglès). Taylor & Francis, 1987, p. 170. ISBN Taylor & Francis.

## Enllaços externs

* http://www.f-117a.com/Timeline2.html
* http://www.fas.org/man/dod-101/sys/ac/docs/961000-air3.htm
* http://mylima.com/airforce/s.htm Arxivat 2006-07-16 a Wayback Machine.
# Vull parlar sobre Duras

Vull parlar sobre Duras (originalment en francès, Vous ne désirez que moi) és una pel·lícula francesa del 2021 dirigida per Claire Simon. S'ha subtitulat al català.
És una adaptació de Je voudrais parler de Duras (Pauvert, 2016), una entrevista inèdita a l'escriptor Yann Andréa amb la periodista Michèle Manceaux.

## Sinopsi

A Neauphle-le-Château, Yann Andréa, que fa dos anys que viu amb l'escriptora Marguerite Duras, explica com s'hi va establir i continua la seva relació amb una periodista, Michèle Manceaux. Això l'empeny a ser el més precís possible.

## Repartiment

* Swann Arlaud: Yann Andréa
* Emmanuelle Devos: Michèle Manceaux
* Christophe Paou: l'amic de Michèle Manceaux
* Philippe Minyana

## Premis i reconeixements

* Festival de Cinema de Cabourg de 2022: Swann d'Or al millor actor per Swann Arlaud
* Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià de 2021: en competició

## Referències

* 1 2 Vull parlar sobre Duras a la Base de dades de cinema en català
* ↑ «Vous ne désirez que moi» (en francès). [Consulta: 9 febrer 2022].
* ↑ Fanny Ardant, Pascal Elbé, Françoise Fabian et Sandrine Kiberlain récompensés aux 36e journées romantiques du Festival du film de Cabourg, sur francetvinfo.fr, consulté le 19 juin 2022
# Meijel

Meijel (en limburguès: Mael) és una població i antic municipi de la província de Limburg, al sud-est dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 5.984 habitants repartits sobre una superfície de 20,04 km² (dels quals 0,2 km² corresponen a aigua). Limitava al nord amb Asten i Deurne, a l'est amb Helden i al sud amb Leudal i Nederweert.
L'1 de gener de 2010, juntament amb Kessel, Maasbree i Helden es van unir per a formar el nou municipi de Peel en Maas.

## Ajuntament

El consistori municipal consta d'11 membres, format des del 2006 per:
* FWM/PvdA, 5 regidors
* CDA, 3 regidors
* VVD, 2 regidors
* Volkspartij, 1 regidor

## Enllaços externs

* www.meijel.nl
# Afrarchaea

Afrarchaea és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels arquèids (Archaeidae). Fou descrita per primera vegada l'any 1984 per Forster & Platnick.

## Taxonomia

Afrarchaea, segons el World Spider Catalog del 2017, te reconegudes 14 espècies, totes de Sud-àfrica i/o Madagascar:
* Afrarchaea ansieae Lotz, 2015
* Afrarchaea bergae Lotz, 1996
* Afrarchaea entabeniensis Lotz, 2003
* Afrarchaea fernkloofensis Lotz, 1996
* Afrarchaea fisheri Lotz, 2003
* Afrarchaea godfreyi (Hewitt, 1919)
* Afrarchaea haddadi Lotz, 2006
* Afrarchaea harveyi Lotz, 2003
* Afrarchaea kranskopensis Lotz, 1996
* Afrarchaea lawrencei Lotz, 1996
* Afrarchaea mahariraensis Lotz, 2003
* Afrarchaea ngomensis Lotz, 1996
* Afrarchaea royalensis Lotz, 2006
* Afrarchaea woodae Lotz, 2006

## Referències

* 1 2 «Archaeidae». Natural History Museum Bern. [Consulta: 16 març 2017].

## Enllaços externs

* (anglès) World Spider Catalog: Afrarchaea Forster & Platnick, 1984 en la família Archaeidae +base de dades
# Resolució 1104 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1104 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 8 d'abril de 1997 després de reafirmar les resolucions 808 (1993) i 827 (1993) i examinar les candidatures per als càrrecs de magistrats del Tribunal Penal Internacional per a l'antiga Iugoslàvia rebudes pel Secretari General Kofi Annan el 13 de març de 1997, el Consell va establir una llista de candidats en concordança a l'article 13 de l'Estatut del Tribunal Internacional. La llista de nominats va ser la següent:
* Masoud Mohamed Al-Amri (Qatar)
* George Randolph Tissa Dias Bandaranayake (Sri Lanka)
* Antonio Cassese (Itàlia)
* Babiker Zain Elabideen Elbashir (Sudan)
* Saad Saood Jan (Pakistan)
* Claude Jorda (França)
* Adolphus Godwin Karibi-Whyte (Nigèria)
* Richard May|Richard George May (Regne Unit)
* Gabrielle Kirk McDonald (Estats Units)
* Florence Ndepele Mwachande Mumba (Zàmbia)
* Rafael Nieto Navia (Colòmbia)
* Daniel David Ntanda Nsereko (Uganda)
* Elizabeth Odio Benito (Costa Rica)
* Fouad Abdel-Moneim Riad (Egipte)
* Almiro Simtes Rodrigues (Portugal)
* Mohamed Shahabuddeen (Guyana)
* Jan Skupinski (Polònia)
* Wang Tieya (Xina)
* Lal Chand Vohrah (Malàisia)
11 dels 19 candidats serien escollits per a la Tribunal.

## Referències

* 1 2 «Security Council forwards to General Assembly 19 nominations for International Criminal Tribunal for former Yugoslavia». United Nations, 08-04-1997.

## Vegeu també

* Guerra de Bòsnia
* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 - 1998)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Wadi Qash

El Wadi Qash és un riu gairebé sempre sec entre Luxor i la Mar Roja on s'ha trobat un serekh predinàstic d'un cap desconegut. S'han fet excavacions a la zona. Flueix 50 km gairebé directament cap a l'est abans de desembocar en el Wadi Zaydun.

## Referències

* ↑ Rothe, Miller i Rapp, 2008, p. 90.

## Bibliografia

* Rothe, R. D.; Miller, W. K.; Rapp, G. R.. Pharaonic Inscriptions from the Southern Eastern Desert of Egypt (en anglès). Eisenbrauns, 2008. ISBN 9781575061474.
# Wadi Muqaddam

Wadi Muqaddam és un wadi del Sudan, que s'inicia a la wilaya del Kordufan, segueix per la de Nahr an-Nil i acaba a la d'Ash-Shamaliyah.
Aquesta regió fou el centre d'una cultura de la que resten túmuls i cementiris. Importants troballes s'han fet a Al-Meragh, 225 km al nord de Khartum i 65 km al sud de Korti, amb les restes de túmuls. En aquesta ciutat s'han localitzat també les restes d'un antic assentament meroític que fou destruït per uns invasors identificats com els meded, que les inscripcions diuen que vivien a l'oest de Krtn que sembla la transcripció de Korti. La seu originària dels meded podria haver estat a Gireid-Fuweika, uns 50 km al nord d'Al-Meragh, i foren els meded els que desenvoluparen la cultura dels túmuls.

## Referències

* ↑ «Wādī Muqaddam, Sudan - Geographical Names, map, geographic coordinates». [Consulta: 11 febrer 2017].

## Vegeu també

* Meded
# Petr Jèkov

Petr Jèkov (búlgar: Петър Петров Жеков) (Knizhovnik, 10 d'octubre de 1944 - Sofia, 18 de febrer de 2023), de nom complet Petr Petrov Jèkov, fou un futbolista búlgar.
Jèkov començà la seva trajectòria al FK Dimitrovgrad. Posteriorment, jugà al Beroe Stara Zagora, on fou dos cops màxim golejador de la primera divisió búlgara. Entre 1968 i 1975 jugà al CSKA Sofia, club on marcà 144 gols, essent un dels màxims golejadors de la història del club. Fou el màxim golejador europeu, Bota d'Or l'any 1969 i dos cops més Bota de Bronze.
Amb la selecció de Bulgària guanyà la medalla d'argent als Jocs Olímpics de 1968 i participà en els Mundials de 1966 i 1970.
Va morir el 18 de febrer del 2023, a 78 anys.

## Palmarès

* Lliga búlgara: 6
** 1968–69, 1970–71, 1971–72, 1972–73, 1974–75
* Copa búlgara: 4
** 1969, 1972, 1973, 1974

### Individual

* Bota d'Or: 1969
* Màxim golejador de la lliga búlgara :
** 1967, 1968, 1969, 1970, 1972, 1973

## Referències

* ↑ «Почина легендарният голмайстор Петър Жеков, носител на "Златната обувка"» (en búlgar). 24 Часа, 18-02-2023. [Consulta: 18 febrer 2023].
# Monestir de Txúlevi

El monestir de Txúlevi o monestir de Txúlevi de Sant Jordi (en georgià: ჭულევის მონასტერი) és un edifici monàstic de l'Església ortodoxa georgiana del segle xiv, situat al sud-oest de Geòrgia dintre de la regió de Samtsje-Yavajeti. El monestir es coneix com a Txule (ჭულე) o Txúlevi (ჭულები).

## Situació

El monestir de Txúlevi es troba a la riba esquerra del riu Kvabliani, a prop de la ciutat d'Adigeni, a la històrica província de Samtskhé. La seu era la llar d'una comunitat monàstica ja al segle xi, però va ser en l'última part del segle xiv quan es va construir l'edifici actual per convertir-se en un important centre religiós i cultural del sud de Geòrgia. Una inscripció al fresc en el model d'alfabet asomtavruli (ასომთავრული) georgià medieval, revela el nom de l'artista «Arsen» que va pintar l'interior de Txúlevi l'any 1381.

## Descripció

Els murals pintats a l'interior representen, entre d'altres, un retrat grupal de la casa principesca local de Jaqeli, mecenes del monestir.
El monestir de Txúlevi comparteix una sèrie de característiques comunes amb les esglésies contemporànies i situades a prop dels monestirs Zarzma i Sapara, com el model general típicament allargat i l'espai interior de forma rectangular sense projeccions; la construcció principal és una cúpula que descansa sobre les parets de l'altar i dos creuers. Sant Jordi és la icona representativa de monestir, com a símbol: «El Déu de les tribus i l'Esperit Sant de Jordi de Txule, l'església completa de Chiesi».

## Història posterior

Després de la conquesta otomana de l'àrea, el monestir de Txúlevi es va abandonar per complet el 1595. Els vilatans, que encara practicaven el cristianisme en aquest moment, van salvar les campanes i alguns altres articles de l'església enterrant-los al bosc adjacent. Les campanes es van descobrir accidentalment en la dècada de 1980 i es van donar al museu local d'Akhaltsikhé, però finalment es van lliurar al monestir una vegada restaurat per l'Església ortodoxa georgiana a l'octubre de 1999.
Un equip d'arquitectes russos va intentar, sense èxit, reparar l'església entre 1935 i 1936 i es van perdre diversos detalls arquitectònics en el procés. Un altre intent de rehabilitació es va realitzar als anys 1970 i 1980, però va ser interromput. No va ser fins al 2003 que es van iniciar els treballs de camp de reconstrucció sistemàtica i el monestir ha estat reparat en gran part de llavors ençà.

## Vegeu també

* Monestir de Zarzma.
* Monestir de Sapara.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Chulevi» (en georgià). Orthodoxy.ge. [Consulta: 4 juliol 2019].
# Kamimuria chungnanshana

Kamimuria chungnanshana és una espècie d'insecte pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Àsia: la Xina.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Wu, C.F., 1938. Bull. Pek. Soc. Nat. Hist. 13(1):53-87.
* ↑ Du & Sivec, 2005. A: Yang, X. K. (Ed.). Insect Fauna of Middle-west Qinling Range and South Montains of Gansu Province, 44.
* ↑ New Species of Kamimuria (Klapálek) (Plecoptera: Perlidae) from Thailand and Vietnam, with notes on Chinese Species (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Claassen, 1940. Mem. Cornell agric. Exp. Sta. 232:122.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:288.
* Sivec & Stark, 2008. Illiesia 4(12):137.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 1977. Entomol. Basil. 2:116.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 10 octubre 2011].

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
# Resolució 1781 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1781 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 15 d'octubre de 2007. Després de reafirmar totes les resolucions sobre Abkhàzia i Geòrgia, particularment la Resolució 1716 (2006), el Consell va ampliar el mandat de la Missió d'Observació de les Nacions Unides a Geòrgia (UNOMIG), que expirava el 15 d'octubre de 2007, fins al 15 d'abril de 2008. A més, "incitava a cadascuna de les parts a que consideressin i adrecessin seriosament les legítimes qüestions de seguretat de l'altra, que s'abstinguessin de qualsevol acte de violència i provocació, inclosa l'acció política o la retòrica, i que complissin plenament els acords previs sobre l'alto el foc i la no-violència."

## Referències

* ↑ SECURITY COUNCIL EXTENDS 0BSERVER MISSION IN GEORGIA UNTIL 15 APRIL 2008, UNANIMOUSLY ADOPTING RESOLUTION 1781 Accessed 17 October 2008.
* ↑ SECRETARY-GENERAL STRONGLY URGES BOTH SIDES TO GEORGIAN-ABKHAZ CONFLICT TO REFRAIN FROM ANY ACTS OF VIOLENCE, PROVOCATION; CALLS FOR CALM, RESTRAINT Arxivat 2007-05-21 a Wayback Machine. Accessed 17 October 2008.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2007 - 2008)
* Guerra d'Abkhàzia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1783 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1783 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 31 d'octubre de 2007 després de reafirmar totes les resolucions anteriors del Sàhara Occidental, el consell va ampliar el mandat de la Missió de Nacions Unides pel Referèndum al Sàhara Occidental (MINURSO) per dosis mesos fins al 30 d'abril de 2008.

## Resolució

El Consell, prenent nota de les dues rondes de negociacions realitzades sota els auspicis del Secretari General i acollint amb satisfacció els progressos realitzats per les parts per iniciar negociacions directes, va instar a les parts a continuar aquestes negociacions sense condicions prèvies i de bona fe amb vista d'aconseguir una solució política justa, duradora i mútuament acceptable, que permeti l'autodeterminació de la població del Sàhara Occidental en el marc de disposicions coherents amb els principis i propòsits de la Carta de les Nacions Unides.
El Consell convidava els Estats membres a prestar assistència adequada a les converses i els va demanar que consideressin contribucions voluntàries per finançar mesures de foment de la confiança que permetessin un major contacte entre familiars separats, així com altres mesures que es poguessin acordar entre les parts.
Abans de la votació, el representant de Sud-àfrica va expressar la seva desil·lusió que la resolució no mencionés les violacions dels drets humans al Sàhara Occidental, malgrat que el secretari general demana a les parts que continuïn dialogant amb l'Oficina de l'Alt Comissariat de les Nacions Unides per als Drets Humans, amb vista a garantir el respecte dels drets humans del poble sahrauí occidental. El Consell, que era molt vocal sobre les violacions dels drets humans a altres parts del món, havia decidit romandre callat en el cas del Sàhara Occidental. Aquest "doble estàndard" significava que les decisions del Consell sovint no es prenien seriosament.

## Vegeu també

* Zona Lliure
* Estatut polític del Sàhara Occidental
* República Àrab Sahrauí Democràtica
* Mur marroquí
* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2006 – 2008)

## Referències

* ↑ «Security Council extends western sahara mission until 30 april 2008, Unanimously adopting resolution 1783 (2007)». United Nations, 31-10-2007.

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Ergòtel d'Hímera

Ergòtel d'Hímera o Ergòteles (en grec antic Ἐργοτέλης) fill de Filànor, va ser un atleta grec, un corredor dels Jocs Olímpics, famós per haver guanyat sis vegades la carrera a peu anomenada dòlic, una cursa de llarga distància als Jocs panhel·lènics.
Va néixer a Cnosos, a Creta, d'on va haver de marxar a causa d'una estasi o guerra civil entre dues ciutats. Va anar a Sicília i es va instal·lar a Hímera, on va obtenir la ciutadania i li van donar diversos honors.
Va participar en els Jocs Olímpics de l'any 472 aC on va obtenir la primera victòria en el dòlic, una cursa de quasi 4'8 quilòmetres, i va tornar a guanyar en les del 464 aC. També va guanyar dues vegades en la mateixa especialitat als Jocs Pítics i als Jocs Nemeus, i després altres dues als Jocs Ístmics.

## Referències

* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, VI, 4, 11
# Retrat de Simonetta Vespucci

El retrat de dona conegut com a retrat de Simonetta Vespucci és un retrat pòstum de Simonetta Vespucci, realitzat entre 1480 i 1520 per en Piero di Cosimo com a encàrrec de qui fou l'amant, el gran duc Giuliano de Mèdici. Actualment es troba a la rotonda de la galeria de les pintures del museu Condé, a Chantilly, als afores de París.
Ella va morir jove, als 23 anys, quan el pintor tindria encara uns 15 anys. Segurament el retrat respon a un desig d'idealització i de voler recordar la seva bellesa. Característiques com la puresa i definició del perfil, la corba irreal però harmoniosa de les espatlles, la nuesa i el refinament dels accessoris evoquen a una encarnació de la Bellesa. Es pensa que la Venus del Naixement de Venus de Botticelli també era Simonetta Vespucci.
Aquesta obra compta amb molts símbols, un dels quals és la serp que es menja la cua, que se solia pintar en retrats pòstums, i que és el símbol neoplatonià de la immortalitat, vista com l'etern recomençament. A més, Simonetta apareix de perfil, donant l'esquena a un cel blau i arbres verds mentre que mira a un paisatge desolat i amb núvols negres, evocant el món dels morts i la seva mort precoç.

## Referències

* ↑ «Portrait de femme dit de Simonetta Vespucci» (en francès). Musée Condé. [Consulta: 11 desembre 2011].
* ↑ Schneider, Norbert. The Art of the Portrait: Masterpieces of European Portrait-Painting, 1420–1670. Cologne / London: Taschen, 2002, p. 54. ISBN 9783822819951.
* ↑ Geronimus, Dennis. Piero di Cosimo: Visions Beautiful and Strange. New Haven, Connecticut: Yale University, 2006, p. 297, note 60. ISBN 9780300109115.
* ↑ Battistini, Matilde. Symbols and Allegories in Art. Los Angeles: The J. Paul Getty Museum, 2005, p. 88. ISBN 9780892368181.

## Enllaços externs

* Web oficial del Musée Condé
# Ernst Stojaspal

Ernst Stojaspal (14 de gener 1925 - 3 d'abril 2002) fou un futbolista austríac de les dècades del 1940 i 1950.
La major part de la seva carrera la va viure a l'Austria Wien (durant 10 anys), guanyant tres lligues i dues copes del país. També fou cinc cops màxim golejador de la competició. Després de la Copa del Món de 1954 marxà a França, on defensà els colors de diversos clubs, com ara Racing Strasbourg, AS Monaco, o FC Metz.
Amb la selecció austríaca jugà entre desembre de 1946 (en un partit davant Itàlia) i 1954. Disputà el Mundial de Suïssa de 1954, on marcà tres gols en quatre partits. El partit per la tercera posició enfront l'Uruguai d'aquest campionat fou el seu darrer partit amb la selecció. En total marcà 15 gols en 32 partits amb Àustria.
Després de retirar-se fou entrenador d'alguns clubs francesos, destacant l'AC Ajaccio.

## Palmarès

* Lliga austríaca de futbol (3):
** 1949, 1950, 1953
* Copa austríaca de futbol (2):
** 1947, 1948
* Màxim golejador de la lliga austríaca de futbol (5):
** 1946, 1947, 1948, 1952, 1953

## Referències

* ↑ Record at FIFA Tournaments Arxivat 2010-06-24 a Wayback Machine. - FIFA
* ↑ Goalscoring for Austrian National Team - RSSSF
* ↑ Llista a RSSSF

## Enllaços externs

* Perfil a austria-archiv
* Perfil a Racing Strasbourg Arxivat 2007-11-01 a Wayback Machine.
* Perfil a National Football Teams
# Ernst Sigismund Fischer

Ernst Sigismund Fischer (Viena, 12 de juliol de 1875 - Colònia, 14 de novembre de 1954) va ser un matemàtic austríac que va fer la seva carrera docent a Alemanya.

## Vida i obra

Fischer va estudiar matemàtiques des del 1894 a la universitat de Viena, en la qual es va doctorar el 1899 sota la direcció de Franz Mertens i Leopold Gegenbauer. Va ampliar estudis amb Hermann Minkowski a Zuric i Göttingen.
El 1902 va començar la docència a la Universitat Tecnològica de Brno. El 1911 va ser nomenat professor titular a la universitat d'Erlangen, on va coincidir amb Emmy Noether i en la qual va romandre fins al 1920, excepte el període 1915-18 en que va participar en la Primera Guerra Mundial. El 1920 va passar a ser professor de la universitat de Colònia en la qual es va retirar el 1938).
Fischer és recordat sobre tot pel teorema de Riesz-Fischer i per la descomposició de polinomis que porta el seu nom.

## Referències

* ↑ Quigg, 2019, p. 5.
* ↑ Gürlebeck, Habetha i Sprößig, 2016, p. 166.

## Bibliografia

* Gürlebeck, Klaus; Habetha, Klaus; Sprößig, Wolfgang. Application of Holomorphic Functions in Two and Higher Dimensions (en anglès). Birkhäuser, 2016. ISBN 978-3-0348-0962-7.
* Quigg, Chris «Colloquium: A Century of Noether's Theorem» (en anglès). arXiv, 2019, pàg. 1-15.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Ernst Sigismund Fischer» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Pinl, Maximilian. «Fischer, Ernst Sigismund». Neue Deutsche Biographie, 1961. [Consulta: 31 octubre 2019]. (italià)