OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Castellania de Gant

La castellania de Gant fou una jurisdicció feudal del Sacre Imperi Romanogermànic. Inicialment fou el domini laic de l'abadia de Sant Pere de Gant. Com que el càrrec d'abat laic de les abadies era generalment hereditari, és possible que els primers abats laics o procuradors de Sant Pere fossin parents però la relació existent és desconeguda i probablement emparentats amb els després foren els castellans o vescomtes de Gant (des del segle xii anomenats burggravis de Gant).

## Abats laics

* Wenemar esmentat el 8 de juliol del 941 i 22 de novembre de 945.
* Odgald o Odacre, esmentat l'agost del 948, 8 de setembre de 954, 1 d'octubre del 959, 29 d'octubre de 965 i 27 d'abril de 969
* Balduí, esmentat el 5 de maig i el 17 de juny del 962
* Engelbert, esmentat el 2 de juliol del 964, 11 d'abril del 969, 26 d'octubre del 970, 31 de gener del 972, 21 de gener de 974 i 4 de març de 981
* Folbert, esmentat el 26 d'octubre de 970 junt amb Engelbert
* Gerolf, esmentat el 9 de gener del 984
* Watbert, esmentat l'1 d'abril del 988 i 19 d'octubre del 994
* Reingard, esmentat el 26 de juny de 989 junt amb Waltbert
* Lambert I, esmentat vers 996-1031
* Folcard, era viu encara el 1073 quan, si està ben identificat, tindria més de 75 anys, primer castellà de Gant. Probablement fill de Lambert I.

## Castellans de Gant

* Folcard I vers 1031-1073 (abans abat laic de sant Pere de Gant)
* Lambert II vers 1073-1075 (fill)
* Folcard II vers 1073-1075 (germà)
* Wenemar I 1075-1118 (fill?)
    casat amb Lutgarda
    casat en segones noces amb Gisela de Guînes (filla de Balduí I comte de Guînes), el seu fill Arnold I fou comte de Guînes (1137).
* Siger I 1118-1122 (fill segon de Wenemar), senyor de Bornhem
* Wenemar II 1118-1135 (germà)
* Alícia, filla de Siger I, va heretar el bruggraviat de Gant, 1135-1154
    casada amb Hug d'Encre, burggravi de Gant 1135-1139
    casada en segones noces (vers 1145) amb Estepó de Viggezele senyor de Bornhem vers 1145. Vivia encara el 1172.
* Siger II 1154-1202, castella de Gant i el 1200 de Kortrijk, fill
    casat amb Petronila de Kortrijk, filla de Roger I de Kortrijk (+ vers 1214)
* Siger III, 1202- 1227, fill, Burggravi de Gant.
    casat amb Beatriu d'Houdain
* Hug I 1227-1232, fill
    Casat amb Oda (Odeta) de Xampanya que fou regent del seu fill (1232-1234)
* Hug II 1232-1264, senyor de Heusden, fill
    casat amb Maria de Gavere
* Hug III 1264-1287, fill
    casat amb Maria de Reux
* Gerard, 1287-1307, senyor de Zottegem
* Hug IV, vers 1318, darrer burggravi efectiu, va lluitar al costat del rei de França contra el comte de Flandes i el burggraviat fou confiscat.
Els Zottegem van conservar el títol i avançat el segle xiv van pletejar i van recuperar alguns drets com a batlles de Gant. Posteriorment el títol va passar dels Zottegem als d'Antoign (segle xvi) i als Melun (segle xvii) titulats vescomtes de Gant. Avançat el segle xviii el títol va passar als Rohan fins a la revolució francesa.
# Cellino San Marco

Cellino San Marco (anomenada Cellino fino al 1862) és un comune italià de 6.420 habitants de la província de Bríndisi, a la Pulla.
Es troba entre Lecce i Bríndisi, de les quals hi ha una distància de 22 i 18 km respectivament.

## Demografia
### Ètnies i minories estrangeres

El 31 de desembre de 2014, 67 persones estrangeres regularitzades (14 homes i 53 dones) estaven registrades al territori municipal, el que equival aproximadament a l'1,0% de la població resident. La comunitat més gran és, de llarg, la romanesa.
Es reporten les nacionalitats més representades:
* Romania: 55
* Rússia: 5
* Albània: 5

## Referències

* ↑ «Italy Postal Code 72020 Profile and Map». [Consulta: 21 juny 2020].
* ↑ «Statistiche demografiche ISTAT». Arxivat de l'original el 2010-02-19. [Consulta: 21 juny 2020].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-10-26. [Consulta: 21 juny 2020].
# Cerchiaraïta-(Fe)

La cerchiaraïta-(Fe) és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la cerchiaraïta.

## Característiques

La cerchiaraïta-(Fe) és un silicat de fórmula química Ba₄Fe$^{3+}$₄O₃(OH)₃(Si₄O₁₂)[Si₂O₃(OH)₄]Cl. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional el 2012, sent publicada l'any 2013. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5. És l'anàleg ferro de cerchiaraïta-(Mn) (abans simplement cerchiaraïta) i de la cerchiaraïta-(Al). Químicament és semblant a la fencooperita, i una mica a la traskita i a la hyttsjöïta.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb els números de catàleg: 63515, 63516, 63517 i 63518.

## Formació i jaciments

Va ser descrita a partir de mostres recollides a la mina Cerchiara, situada al municipi italià de Borghetto di Vara (La Spezia, Ligúria), així com a Big Creek, dins el comtat de Fresno (Califòrnia, Estats Units d'Amèrica). També ha estat descrita en altres indrets dels Estats Units, Mèxic i el Canadà.

## Referències

* ↑ «Cerchiaraite-(Fe)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 juny 2022].
# Cerceda

Cerceda és un municipi de la província de la Corunya a Galícia. Pertany a la comarca d'Ordes, a mig camí entre La Corunya i Santiago de Compostel·la.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 4.803 | 5.949 | 7.418 | 7.201 | 5.499 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

* Cerceda (San Martiño)
* As Encrobas (San Román)
* Meirama (Santo André)
* Queixas (Santa María)
* Rodís (San Martiño)
* Xesteda (Santa Comba)

## Esport

L'equip més destacat del municipi és el Clube Patín Cerceda d'hoquei patins, que juga a la màxima categoria, l'OK Lliga. L'equip de futbol, el Centro Cultural e Deportivo Cerceda, juga a la Segona divisió B.
# Celles-en-Bassigny

Celles-en-Bassigny és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 76 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Celles-en-Bassigny era de 76 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 12 eren unipersonals (12 homes vivint sols), 12 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 48 habitatges, 33 eren l'habitatge principal de la família, 10 eren segones residències i 5 estaven desocupats. 47 eren cases i 1 era un apartament. Dels 33 habitatges principals, 32 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 3 tenien dues cambres, 5 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 31 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Celles-en-Bassigny el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 4 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 8 | 75 a 79 | 8 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 41 persones, 30 eren actives i 11 eren inactives. De les 30 persones actives 28 estaven ocupades (17 homes i 11 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 11 persones inactives 4 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Celles-en-Bassigny hi havia 6 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 576 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Celles-en-Bassigny a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Celles-en-Bassigny a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Cecenon

Cecenon (en francès Cessenon-sur-Orb) és un municipi occità del Llenguadoc, de la regió d'Occitània, al departament de l'Erau.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Christopher Gibbons

Christopher Gibbons (Londres, 22 d'agost, 1615 - Idem. 20 d'octubre, 1676) va ser un organista i compositor anglès.
Christopher Gibbons, fill del compositor anglès Orlando Gibbons, va quedar orfe als onze anys i acollit pel seu oncle Edward Gibbons (1568–1650), que era mestre de cor al King's College (Cambridge). Des de 1638 va treballar inicialment com a organista a la catedral de Winchester, abans que també havia ocupat aquest càrrec a la Chapel Royal i l'Abadia de Westminster a partir de 1660, com a successor del seu pare.
Alguns dels seus himnes per a ús de l'església, així com diverses fantasies per a cordes, han sobreviscut.

## Bibliografia

* John Harley: Orlando Gibbons i la família de músics Gibbons. Ashgate, Aldershot et al. 1999, ISBN 1-84014-209-X.
# Estació de Saint-Lazare

Saint-Lazare és una estació de ferrocarril i del metro de París. El 2004 van passar per l'estació del metro fins a 34,53 milions de viatgers. El nom de l'estació prové d'estar al carrer de Saint-Lazare.

## Referències

* ↑ ricardo «Gare Saint Lazare» (en castellà). Vive Paris, 15-12-2014.
# Tirà vellutat

El tirà vellutat (Knipolegus nigerrimus) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones amb malesa i matolls de l'est i sud-est del Brasil.

## Referències

* ↑ «Tirà vellutat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Pere Altarriba

Pere Altarriba, conegut com l'"Estudiant Altarriba" (Belianes s. XVI - ?) fou un bandoler partidari del senyor de Ciutadilla Bernat de Guimerà. El 1591 ell i la seva partida foren acusats de l'assassinat dels cavallers Dimes Llordat i Janot Cadell.

## Referències

* 1 2 Diccionari d'Història de Catalunya, p. 35, ed. 62, Barcelona, 1998, ISBN 84-297-3521-6

## Vegeu també

* Llorenç Coll
* Joan de Serrallonga
* Jaume el Barbut
* Panxa-ampla
* Perot Rocaguinarda
# Liríope

Segons la mitologia grega, Liríope (en grec antic Λιριόπη) va ser una nimfa filla d'Oceà i de Tetis que, seduïda pel riu Cefís, va ser la mare de Narcís. Liríope va preguntar a l'oracle si el seu fill arribaria a la vellesa i va rebre una, llavors enigmàtica resposta, "si no arriba a conèixer-se".
La seva història està recollida al llibre III de Les Metamorfosis d'Ovidi.

## Referències

* ↑ Diccionario Akal de mitología universal (en castellà). Ediciones AKAL, 1998, pàg. 163. ISBN 9788446002185 [Consulta: 8 desembre 2015].
* ↑ Conti, Natale. Mitología (en castellà). EDITUM, 2006, pàg.701. ISBN 9788483715994 [Consulta: 8 desembre 2015].
* ↑ Parramon i Blasco, Jordi. Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 139. ISBN 8429741461.
# Galeus priapus

Galeus priapus és una espècie de peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 44,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima subtropical que viu entre 620-830 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Caledònia i Vanuatu.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Rafinesque C. S., 1810. Caratteri di alcuni nuovi generi e nuove specie di animali e piante della sicilia, con varie osservazioni sopra i medisimi. (Part 1 involves fishes, pp. (i-iv) 3-69 (70 blank), Part 2 with slightly different title, pp. ia-iva + 71-105 (106 blank)). Caratteri
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Séret, B. & Last, P.R., 2008. Galeus priapus sp. nov., a new species of sawtail catsharks (Carcharhiniformes: Scyliorhinidae) from New Caledonia. Zootaxa, 1813: 19–28.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Séret, B. i P.R. Last, 2008. Galeus priapus sp. Nov., a new species of sawtail catsharks (Carcharhiniformes: Scyliorhinidae) from New Caledonia. Zootaxa 1813:19-28.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* Compagno, L.J.V. i V.H. Niem, 1998. Scyliorhinidae. Catsharks. p. 1279-1292. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO Identification Guide for Fishery Purposes. The Living Marine Resources of the Western Central Pacific. FAO, Roma, Itàlia.
* Compagno, L.J.V., D. Dando i S. Fowler, 2005. A field guide to the sharks of the world. Harper Collins Publishing Ltd., Londres, Gran Bretanya, 368 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# São Vicente

«São Vicente» té aquests significats:
* São Vicente (Madeira), municipi de l'arxipèlag de Madeira
* São Vicente (São Paulo), municipi de l'Estat de São Paulo
* São Vicente (Cap Verd)
* São Vicente (Guarda), freguesia del municipi de Guarda (Portugal)
* Illa de São Vicente, a Cap Verd
* Cap de São Vicente, accident geogràfic a l'extrem sud-oest de la península Ibèrica
* Lliga de São Vicente de futbol, lliga regional de l'illa de São Vicente, Cap Verd
# Perdiu de roca

La perdiu de roca (Alectoris graeca) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae).
D'hàbits sedentaris, habita en països relativament àrids i sovint muntanyosos, de la zona dels Balcans, Alps, Apenins i Sicília. En època prehistòrica i fins fa pocs segles, es trobava també a l'Est dels Pirineus, on està extingida a l'actualitat.
Fa un niu molt senzill a terra, on pon 5-21 ous.
Menja principalment llavors, afegint algun insecte a la seva dieta.
Molt semblant a la perdiu chukar, ambdues es diferencien clarament de la perdiu roja per la manca de petites taques negres al pit.

## Llista de subespècies

S'han descrit tres subespècies:
* A. g. graeca (Meisner, 1804). Des de Grècia fins a Bulgària i Bòsnia, i també als Apenins.
* A. g. saxatilis (Bechstein, 1805). Des dels Alps fins a l'oest de Bòsnia.
* A. g. whitakeri Schiebel, 1934. Únicament a Sicília.
# Perdiu del Dulit

La perdiu del Dulit (Rhizothera dulitensis) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) endèmic d'algunes muntanyes de l'illa de Borneo. S'ha considerat coespecífic de la perdiu becllarga.
# Detlev Karsten Rohwedder

Detlev Karsten Rohwedder (Gotha, 16 d'octubre de 1932 – Düsseldorf, 1 d'abril de 1991) va ser un polític i empresari alemany, militant del Partit Socialdemòcrata d'Alemanya. Va ser el director de l'agència Treuhandanstalt, encarregada de les privatitzacions de les empreses estatals de la República Democràtica Alemanya (RDA), quan el govern i el sistema comunista va caure, i aquesta es va unificar amb la República Federal Alemanya (RFA).
Va ser assassinat per un franctirador a la seva casa de Düsseldorf. El grup armat alemany d'ideologia marxista-leninista, Fracció de l'Exèrcit Roig (RAF), va reivindicar l'autoria de l'assassinat, però el franctirador mai va ser identificat.

## Assassinat

El dilluns 1 d'abril de 1991, a les 23:30h, Detlev va ser disparat i assassinat pel primer dels tres trets provinents d'un rifle, que va travessar el vidre de la finestra del primer pis de casa seva, situat al suburbi de Düsseldorf-Niederkassel (Kaiser-Friedrich-Ring 71). El segon tret va ferir la seva dona Hergard; el tercer va tocar una prestatgeria.
Els trets van ser disparats des de 63 metres de distància, el cartutx del rifle tenia un calibre estàndard de 7.62×51mm OTAN, i es tractava del mateix rifle que va ser utilitzat durant l'atac d'un franctirador de la RAF a l'ambaixada americana al febrer. Una inspecció a l'escena del crim va trobar tres cascos de cartutx, una cadira de plàstic, una tovallola, i una carta que reclamava la responsabilitat de l'acció a un comando de la RAF anomenat després Ulrich Wessel, una militant de la RAF que havia mort el 1975.
El 2001, mitjançant l'anàlisi d'ADN trobada en un pèl a l'escena del delicte, es va descobrir que pertanyia a Wolfgang Grams, membre de la RAF. El fiscal no va considerar aquest evidència suficient per considerar a Grams com a sospitós de l'assassinat.
El 10 d'abril de 1991, Detlev va ser homenatjat a Berlín amb un dia de condol pel President alemany Richard von Weizsäcker, el Ministre-President de Rin del Nord-Westfàlia, Johannes Rau, i el President de l'agència Treuhandanstal, Jens Odewald.

## La sèrie

El 25 de setembre de 2020 es va estrenar a Netflix la sèrie d'aquest assassinat no resolt, anomenada Rohwedder: Einigkeit und Mord und Freiheit.

## Referències

* ↑ «Google Translate». translate.google.com. [Consulta: 4 abril 2019].
* ↑ «SHOTS FROM THE GARDEN» (en anglès). looks.film. [Consulta: 30 octubre 2019].
* ↑ «Google Translate». translate.google.com. [Consulta: 4 abril 2019].
* ↑ «Google Translate». translate.google.com. [Consulta: 4 abril 2019].
* ↑ Der Fall Rohwedder.
* ↑ «Netflix: Las series que se estrenan del 21 al 27 de septiembre» (en castellà). SENSACINE, 20-09-2020. [Consulta: 20 setembre 2020].

## Enllaços externs

* FindaGrave.com - Tomba i epitafi (anglès)
# Passengers Alighting from Ferry Brighton at Manly

Passengers Alighting from Ferry Brighton at Manly va ser la primera pel·lícula rodada i projectada a Austràlia.
Marius Sestier va fer una pel·lícula de passatgers baixant del ferri de vapor de pales Brighton a Manly Wharf.
El setembre de 1896, Sestier i Henry Walter Barnett van obrir el primer cinema d'Austràlia, el Salon Lumière a Pitt Street (Sydney). Va ser en aquest cinema on es va estrenar la pel·lícula el 27 d'octubre de 1896 amb la promesa d'arribar-hi més.
Sestier, juntament amb Henry Walter Barnett, va fer aproximadament 19 pel·lícules a Sydney i Melbourne entre octubre i novembre de 1896, essent aquestes les primeres pel·lícules gravades a Austràlia.
No hi ha cap còpia supervivent coneguda de la pel·lícula.

## Referències

* 1 2 «Marius Sestier in Australia». [Consulta: 18 octubre 2020].
* 1 2 «Marius Sestier Collection». Australia: National Film and Sound Archive. [Consulta: 10 març 2014].
* ↑ «THE LUMIERE CINEMATOGRAPHE.». The Daily Telegraph [New South Wales, Australia], 05-12-1896, p. 11 [Consulta: 18 octubre 2020].
* ↑ «Passengers Alighting from Ferry 'Brighton' at Manly». [Consulta: 22 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Passengers Alighting from Ferry Brighton at Manly a Internet Movie Database (anglès)
# Denise Roche

Denise Maree Roche (Helensville, Auckland; 9 de juliol de 1963) és una política neozelandesa i diputada de la Cambra de Representants de Nova Zelanda des de les eleccions de 2011. És membre del Partit Verd.

## Inicis

Roche va néixer el 9 de juliol de 1963 a Helensville, una localitat al nord-oest d'Auckland. Té un certificat en periodisme de la Universitat de Tecnologia d'Auckland i un grau de la Universitat d'Auckland. Ha treballat com a periodista, sindicalista i regidora a Auckland.

## Diputada

Parlament de Nova Zelanda :
| Anys | Leg. | Circumscripció | Llista | Partit |
| 2011-actualitat | 50 | Llista | 11 | Verd |
En les eleccions generals de 2008 Roche fou la candidata del Partit Verd per Auckland Central. Quedà tercera amb el 13,43% del vot. No seria elegida com a diputada de llista al trobar-se 43a en la llista electoral del Partit Verd i aquest partit rebre tan sols nou escons.
Per a les eleccions de 2011 seria candidata de nou a Auckland Central. En aquesta ocasió quedaria tercera amb el 8,73% del vot. Seria elegida com a diputada de llista al trobar-se onzena en la llista d'un total de catorze diputats del Partit Verd electes.

## Vida personal

Roche està casada i té dos fills. És descendent d'europeus i de maoris, procedent de les iwis Ngāti Raukawa i Ngāti Huri. Actualment viu a l'illa Waiheke.

## Referències

* ↑ (anglès) «Waiheke Local Board by-election». Consell d'Auckland. [Publicació: 07/05/2012.] [Consulta: 07/07/2013.]
* 1 2 (anglès) «Party Lists of Successful Registered Parties» (2011). Comissió Electoral. [Consulta: 07/07/2013.]
* 1 2 3 (anglès) «Denise Roche – List member, Green Party». Parlament de Nova Zelanda. [Consulta: 07/07/2013.]
* 1 2 (anglès) «Denise Roche MP Arxivat 2013-08-09 a Wayback Machine.». Partit Verd d'Aotearoa Nova Zelanda. [Consulta: 07/07/2013.]
* ↑ (anglès) «Official Count Results -- Auckland Central» (2008). Comissió Electoral. [Consulta: 07/07/2013.]
* ↑ (anglès) «Party Lists of Successful Registered Parties» (2008). Comissió Electoral. [Consulta: 07/07/2013.]
* ↑ (anglès) «Official Count Results -- Auckland Central» (2011). Comissió Electoral. [Consulta: 07/07/2013.]

## Vegeu també

* Partit Verd d'Aotearoa Nova Zelanda

## Enllaços externs

* (anglès) Informació sobre Denise Roche a la pàgina web del Partit Verd Arxivat 2013-08-09 a Wayback Machine.
# País de Redon i Vilaine

El País de Redon-Bretanya Sud abans País de Redon i Vilaine (en bretó Bro Redon ha Gwilum) és un país que agrupa 55 comunes d'elles 28 a Ille i Vilaine, 19 a Morbihan i 7 a Loira Atlàntic, a la Bretanya.

## Territori

El país comprèn cinc comunitats de comunes :
* Redon Aglomeració,
* Bretagne porte de Loire Communauté,
* De l'Oust à Brocéliande Communauté.

## Ille i Vilaine
### Cantó de Redon

* Redon;
* Bains-sur-Oust ;
* Sainte-Marie ;
* Renac ;
* La Chapelle-de-Brain ;
* Langon.

### Cantó de Pipriac

* Bruc-sur-Aff ;
* Lieuron ;
* Pipriac ;
* Saint-Ganton ;
* Saint-Just ;
* Sixt-sur-Aff.

### Cantó de Grand-Fougeray

* Grand-Fougeray ;
* La Dominelais ;
* Sainte-Anne-sur-Vilaine ;
* Saint-Sulpice-des-Landes.

## Morbihan
### Cantó de Guer

* Allaire ;
* Carentoir ;
* Cournon ;
* Béganne ;
* Glénac ;
* La Chapelle-Gaceline;
* La Gacilly ;
* Les Fougerêts ;
* Peillac ;
* Quelneuc ;
* Rieux ;
* Saint-Gorgon ;
* Saint-Jacut-les-Pins ;
* Saint-Jean-la-Poterie ;
* Saint-Martin-sur-Oust ;
* Saint-Perreux ;
* Saint-Vincent-sur-Oust ;
* Tréal.

## Loira Atlàntic
### Cantó de Pontchâteau

* Avessac
* Fégréac
* Plessé,
* Saint-Nicolas-de-Redon

### Cantó de Guémené-Penfao

* Guémené-Penfao
* Conquereuil
* Marsac-sur-Don
* Massérac
* Pierric

## Vegeu també

* Intercomunalitats d'Ille i Vilaine
* Intercomunalitats de Loira Atlàntic
* Intercomunalitats de Morbihan

## Enllaços externs

* Web oficial del país de Redon i Vilaine Arxivat 2013-06-17 a Wayback Machine.
* Comunitat de comunes del país de Redon Arxivat 2011-07-20 a Wayback Machine.
* Scot du pays de Redon et Vilaine Arxivat 2022-03-10 a Wayback Machine.