OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Poble murat Cova Foradà

El Poble murat "Cova Foradà", està situat sobre el Cabezo de l'Ermita al terme municipal de Llíria, comarca del Camp de Túria, a l'oest de la província de València, i està catalogat com a Bé d'interès cultural, amb número d'anotació ministerial : 67 i data d'anotació 18 febrer 2010.

## Descripció

La primera excavació arqueològica que es va dur a terme en aquest enclavament va ser a 1932, sota la direcció de Domingo Fletcher, Salvador Espí, i Josep Maria Montañana, mentre que l'última excavació va tenir lloc a 1967, sota la direcció de Milagros Gil - Mascarell i José Aparicio.
El poblat, que té uns 5.000 metres quadrats, destaca pel bon estat de conservació del seu recinte emmurallat, tot i les actuacions extractives que el circumden. S'ha datat a l'edat de bronze la primera ocupació de l'assentament i una segona, de llarga durada, des de l'Ibèric Ple fins a l'Imperi Romà (segle IV ane al segle II ne).
L'orografia del terreny, sobretot en el vessant occidental del turó, que presenta fortes escarpes, que fan molt difícil l'accés, fan innecessàries les defenses artificials. El vessant oriental, però, de pendent més suau, concentra el sistema defensiu. Al sud-oest s'eleva una gran torre defensiva, de planta rectangular, de 17 metres de llarg per 11 d'ample i els murs presenten un gruix de 175 cm. El material constructiu són carreus, ben escairats i de grans dimensions, conservant una altura que ronda els 2 metres a la banda nord. A partir d'aquesta construcció s'inicia la muralla, després d'un petit espai amb funció de porta. El llenç de la muralla (d'aproximadament un metre d'ample) discorre paral·lel a les corbes de nivell, amb una longitud de 25 metres, fins a arribar a l'elevació de l'extrem nord on gira. Aquest llenç es troba en un excel·lent estat de conservació, aconseguint en alguns llocs els 2 metres d'altura conservada. Com succeeix en altres poblats ibèrics, la muralla estaria formada per un sòcol de pedres sobre el qual s'aixecaria un alçat de toves.

## Referències

* ↑ «Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià».
* 1 2 3 4 http://www.cult.gva.es/dgpa/BIC/detalles_bics.asp?IdInmueble=3547
# Podgórnoie (Arkadak)

* Per a altres significats, vegeu «Podgórnoie».
Podgórnoie (en rus: Подгорное) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 549 habitants. Pertany al districte municipal d'Arkadak.

## Referències

* ↑ «Почтовый индекс село Подгорное, Аркадакский р-н, Саратовская обл». Arxivat de l'original el 2015-01-06.
# Michel Nédélec

Michel Nédélec (Plougastel-Daoulas, 7 de març de 1940) va ser un ciclista francès que fou professional entre 1962 i 1967. Durant la seva carrera professional aconseguí 3 victòries.

## Palmarès

* 1963
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Oise
* 1964
** 1r a la Bordeus-París
* 1965
** Campió de França de persecució

### Resultats al Tour de França

* 1964. Abandona (5a etapa)
* 1965. Abandona (6a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa de Michel Nédélec
# Bothriomyrmex kusnezovi

Bothriomyrmex kusnezovi és una espècie de formiga de la subfamília Dolichoderinae. Descrita per Emery el1925, l'espècie és endèmica de la República Popular de la Xina, el Kazakhstan i el Kirguizstan.
Tenen un cap més llarg que ample. Són de color marró grisós amb potes i collelet de colors groguencs.

## Referències

* 1 2 Emery, C. «Les espèces européennes et orientales du genre Bothriomyrmex». Bulletin de la Societe Vaudoise des Sciences Naturelles, 56, 1925, pàg. 12.
# Resolució 1027 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1027 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 30 de novembre de 1995. Després de recordar les anteriors resolucions del Consell de Seguretat, inclosa la Resolució 983 (1995) sobre la República de Macedònia, el Consell va prorrogar el mandat de la Força de Desplegament Preventiu de les Nacions Unides (UNPREDEP) fins al 30 de maig de 1996.
El Consell de Seguretat va reafirmar el seu compromís amb la independència, la sobirania i la integritat territorial de Macedònia i va reiterar la seva preocupació per qualsevol evolució que pogués posar en perill la seva estabilitat. En aquest sentit, el mandat de la UNPREDEP es va ampliar fins al 30 de maig de 1996 i es va instar a continuar la cooperació amb l'Organització per a la Seguretat i la Cooperació a Europa. Es consideren favorablement les sol·licituds del Secretari General per prestar assistència a la UNPREDEP. El 31 de gener de 1996, es va demanar al Secretari General Boutros Boutros-Ghali que informés al Consell sobre les novetats que afectessin el mandat de la UNPREDEP.

## Referències

* ↑ Cohen, Ben. With no peace to keep...: United Nations peacekeeping and the war in the former Yugoslavia. Grainpress, 1995, p. 176.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1001 a la 1100 (1995 - 1997)
* Dissolució de Iugoslàvia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Horreum Margi

Horreum Margi fou una ciutat de Mèsia, a la riba del riu Margus. L'Itinerari d'Antoní diu que la Legió XIV Gèmina hi era estacionada i Notitia Imperii esmenta la Legió XIII Gèmina. La ciutat apareix amb els noms Oromagus, Arthemarchos i Orrea; els otomans l'anomenaren Morawa Hissar i és la moderna Ćuprija (Ћуприја) a Sèrbia.
# Licor de roses

El licor de roses és un licor molt aromàtic que se serveix típicament als bateigs a Menorca, on aquest es fa casolà o comercial. Originari de Grècia, on encara es fa, va ser introduït i popularitzat a l'illa a partir d'una ona d'emigració de grecs a Menorca (i també al nord de la Costa Brava) que es produí al segle xviii. A més es fa en altres països de l'est de la mediterrània, com Turquia, etc.
A Sicília es fa un licor de roses similar que s'anomena rosolio el qual, en comptes d'aigua de flor de taronger, macera les peles de taronja. A Sícilia s'oferia tradicionalment com a símbol de bons presagis però actualment es fa servir sobretot com a base d'altres licors.

## Referències

* ↑ Fàbrega i Colom, Jaume. El llibre de la ratafia. Cossetània, 2001, p. 58. ISBN 8497913132.

## Enllaços externs

* Licor de roses a la Web Oficial de les Illes Balears
# Lluís Carles de Borbó

Lluís Carles de Borbó, comte d'Eu fou un aristòcrata francès, duc d'Aumale (1736), sobirà de Dombes (1755- 1762), duc de Gisors (1762), comte de Dreux, príncep d'Anet, baró de Sceaux va néixer al Castell de Sceaux el 15 d'octubre de 1701 i mort al mateix indret el 13 de juliol de 1775.
Era fill del duc del Maine, bastard legitimat de Lluís XIV de França i de la seva esposa Anne-louise Bénédicte de Borbó-Condé. Es va quedar solter i no va tenir fills.
Fou Gran Mestre de l'Artilleria de França des de la defunció del seu pare (1736) a 1755.
A la defunció del seu germà gran el sobirà de Dombes (1755), va esdevenir coronel general dels Suïssos i Grisons (fins a 1762), governador del Llenguadoc i va heretar les seves propietats, sobretot el castell d'Anet on va fer freqüents sojorns i on es dedica a la seva passió per la caça. Fins i tot gran, la continuava seguint en un petit cotxe amb ruletes.
El 28 de març de 1762 va intercanviar amb Lluís XV de França la Dombes pel ducat de Gisors i les terres de Gretz-Armainvilliers i de Pontcarré.
Apreciat del poble per a la seva generositat, va cedir la majoria de les seves propietats - el ducat d'Aumale, el comtat d'Eu, i el principat d'Anet principalment- a Lluís XV el 1773 per a la suma de 12 milions de lliures. Però la transacció que no havia estat acabada quan el rei va morir, fou anul·lada per Lluís XVI. Quan el comte d'Eu va morir el 1775, el seu cosí Lluís de Borbó-Penthièvre duc de Penthièvre va heretar tots els seus béns. Fou inhumat a l'església de Saint-Jean-Baptiste de Sceaux.
# Howard City (Nebraska)

Boelus és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 221 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Boelus tenia 221 habitants, 92 habitatges, i 58 famílies. La densitat de població era de 120,2 habitants per km².
Dels 92 habitatges en un 31,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,2% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 35,9% no eren unitats familiars. En el 34,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,9% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 19% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 109,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.500 $ i la renda mediana per família de 28.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.792 $ mentre que les dones 22.750 $. La renda per capita de la població era d'11.797 $. Aproximadament el 12,1% de les famílies i el 20,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Boelus». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Boelus». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Howard (Pennsilvània)

Howard és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 699 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Howard tenia 699 habitants, 282 habitatges, i 210 famílies. La densitat de població era de 771,1 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 282 habitatges en un 28,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,8% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 25,5% no eren unitats familiars. En el 20,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,7% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 30,9% entre 25 i 44, un 23,7% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.981 $ i la renda mediana per família de 47.885 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.205 $ mentre que les dones 23.393 $. La renda per capita de la població era de 18.549 $. Entorn de l'1% de les famílies i l'1,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Howard». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Howard». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Howard (Wisconsin)

Howard és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 13.546 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Howard tenia 13.546 habitants, 5.236 habitatges, i 3.691 famílies. La densitat de població era de 291 habitants per km².
Dels 5.236 habitatges en un 38,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,7% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 29,5% no eren unitats familiars. En el 21,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,8% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 34,8% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 7,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.974 $ i la renda mediana per família de 56.579 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.081 $ mentre que les dones 25.900 $. La renda per capita de la població era de 21.688 $. Aproximadament el 3,2% de les famílies i el 4,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Howard» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Howard». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ligney

Ligney és un nucli del municipi de Geer, a la província de Lieja de la regió valona de Bèlgica. Fins al 1977 era un municipi independent. El 2007 hi havia 485 habitants
Es troba a l'altiplà molt fèrtil d'Haspengouw i és regat pel Jeker. Fins a la fi de l'antic règim, Ligney era una senyoria de la batllia de Hannut dins del ducat de Brabant, directament sota la juridicció del duc fins al 1630, quan Felip V d'Espanya per manca de diners va empenyorar-lo. Mai no va tenir església pròpia i depenia de la parròquia de Sant Martí de Darion, que pertanyia al capítol de Sant Dionís de Lieja, dins del Principat de Lieja, al qual la població havia de pagar el delme, una font de conflicte. Sota l'ocupació francesa es va crear el municipi que va continuar sota l'administració neerlandesa (1815-1830) i belga fins a la fusió, el 1977 amb Geer.

## Llocs d'interès

* El castell «Château de l'Enclos» inicialment era la seu d'una senyoria. L'edifici actual data del segle xviii, però va subir força transformacions. Durant un temps era una caserna de la polícia militar.
* Unes masies quadrades de maons i pedra calcària

## Referències

* ↑ Mertens, Joseph «Le conflit entre Ligney (Geer) et le chapitre Saint-Denis à Liège a la fin du XVIIIe siècle» (en francès). Bulletin de la société royale Le Vieux-Liège, 11, 1989, pàg. 540-545.
* ↑ «Geer» (en francès). Hesbaye-Meuse Tourisme. Arxivat de l'original el 2016-05-16. [Consulta: maig 2016].
* ↑ «Château de l'Enclos» (en francès). Hesbaye-Meuse Tourisme. Arxivat de l'original el 2016-06-24. [Consulta: maig 2016].
* ↑ «Ligney». A: Le patrimoine monumental de la Belgique: Wallonie. Province de Liège, Arrondissement de Waremme. volum 18. Lieja: Editions Mardaga, 1994, p. 327-332. ISBN 9782870095812.
# Histèrids

Els histèrids (Histeridae) són una família de coleòpters polífags amb uns 350 gèneres i 4300 espècies. La seva mida oscil·la entre 1 i 15 mm. Són bàsicament depredadors de larves d'insectes.

## Característiques

Tenen el cos curt i compacte, amb tegument molt dur. El seu color és predominantment negre, de vegades amb taques vermelles o grogues. El cap està retret en el protòrax. Les antenes són curtes, en forma de colze i proveïdes d'una maça terminal formada per la dilatació dels tres últims artells. Els èlitres són més curts que l'abdomen, deixant al descobert el pigidi. Les potes són curtes, robustes i espinoses; les ales estan ben desenvolupades.

## Biologia i ecologia

Tant les larves com els adults són depredadors de larves d'altres insectes, a les quals amb freqüència busquen en la carronya o el fem, en els quals excaven amb les seves fortes potes. Diverses espècies estan associades a arbres morts i altres materials vegetals en descomposició; unes altres viuen com a comensals en formiguers. Els adults, quan són molestats, entren en un estat de rigidesa replegant fortament les potes contra el cos.

## Taxonomia

Segons la darrera revisió de la taxonomia dels coleòpters, els histèrids incloguen les següents subfamílies:
* Subfamília Niponiinae Fowler, 1912
* Subfamília Abraeinae MacLeay, 1819
* Subfamília Trypeticinae Bickhardt, 1913
* Subfamília Trypanaeinae Marseul, 1857
* Subfamília Saprininae Blanchard, 1845
* Subfamília Dendrophilinae Reitter, 1909
* Subfamília Onthophilinae MacLeay, 1819
* Subfamília Tribalinae Bickhardt, 1914
* Subfamília Histerinae Gyllenhal, 1808
* Subfamília Haeteriinae Marseul, 1857
* Subfamília Chlamydopsinae Bickhardt, 1914

## Referències

* ↑ Ślipiński S.A., Leschen R.A.B., Lawrence J.F. 2011. Order Coleoptera Linnaeus, 1758. In: Zhang Z.-Q. (ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness. Zootaxa 3148: 203–208, 2011
* ↑ Bouchard, P. et al.2011. Família-group names in Coleoptera (Insecta). ZooKeys 88: 1.
# Podstawy BHP w kopalni miedzi

Podstawy BHP w kopalni miedzi (Conceptes bàsics de seguretat i salut laboral en una mina de coure) és un curtmetratge documental polonès dirigit l'any 1972 per Krzysztof Kieślowski..

## Argument

Pel·lícula encarregada sobre les condicions de seguretat i higiene a la mina de coure Lyubin.

## Referències

* ↑ Kieślowski on Kieślowski, 1993, p. 242.
* ↑ «Podstawy BHP w kopalni miedzi» (en polonès). Сайт «FilmPolski.pl». Arxivat de l'original el 2022-12-13. [Consulta: 15 desembre 2022].
* ↑ Kieślowski a Kieślowski, 1993, p. 242.

## Bibliografia

Krzysztof Kieślowski, Danusia Stok. Kieślowski on Kieślowski / Edited by Danusia Stok. — London: Faber and Faber, 1993. — xxiii, 268 p. — ISBN 0-571-16733-0.

## Enllaços externs

* Podstawy BHP w kopalni miedzi a YouTube
# Resolució 1029 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1029 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 12 de desembre de 1995. Després de reafirmar les resolucions sobre la situació a Ruanda, en particular les resolucions 872 (1993) 912 (1994), 918 (1994), 925 (1994), 955 (1994), 965, 978 (1995) i 997 (1995) el Consell va prorrogar el mandat de la Missió d'Assistència de les Nacions Unides a Ruanda (UNAMIR) per a un temps final, acabat el 8 de març de 1996, i va ajustar el seu mandat.
Es va observar que encara hi havia elements de l'antic règim fent preparatius militars i incursions a Ruanda i els països veïns prenent mesures per evitar això, i en aquest context dona la benvinguda a l'aprovacoó de la Resolució 1013 (1995). Ruanda havia de proporcionar un clima de confiança i seguretat per al retorn segur de refugiats. El Govern de Ruanda va ser elogiat pels seus esforços per promoure la pau, la seguretat, la reconstrucció i la rehabilitació al país.
Després d'estendre el mandat de la UNAMIR per un temps definitiu fins al 8 de març de 1996, les condicions actuals justificarien un ajust en el seu mandat, de la següent manera:
    (a) ajudar a contribuir al retorn segur dels refugiats;
    (b) ajudar el govern de Ruanda a promoure un clima de confiança i seguretat per al retorn dels refugiats;
    (c) ajudar a l'Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Refugiats i proporcionar suport logístic;
    (d) contribuir a la seguretat del Tribunal Penal Internacional per a Ruanda.
Es va demanar al Secretari General Boutros Boutros-Ghali:
    (a) reduir el nivell de força de la UNAMIR a 1.200 efectius;
    (b) reduir el nombre d'observadors militars, caserna i altres personal de suport a 200;
    (c) iniciar la planificació per a la retirada completa de la UNAMIR;
    (d) retirar el component de Policia Civil de la UNAMIR;
    (e) examinar la viabilitat de la transferència de l'equip no letal de la UNAMIR per al seu ús a Ruanda.
Es va acollir i instar ajuda humanitària a Ruanda, i es va demanar al Secretari General que informés al Consell l'1 de febrer de 1996 sobre la retirada de la UNAMIR. La resolució va ser aprovada enmig de anomenats de Ruanda que es donés per acabada la missió, i que no s'havia fet "res per prevenir les matances i ells [UNAMIR] ni tan sols ajudar les persones en perill".

## Referències

* ↑ «Continued incursions by former government forces: UNAMIR gets a final extension and adjusted mandate». UN Chronicle, 1996.
* ↑ Hilaire, Max. United Nations law and the Security Council. Ashgate Publishing, Ltd, 2005, p. 84. ISBN 978-0-7546-4489-7.
* ↑ Sitkowski, Andrzej. UN peacekeeping: myth and reality. Greenwood Publishing Group, 2006, p. 120. ISBN 978-0-275-99214-9.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1001 a la 1100 (1995 - 1997)
* Guerra Civil ruandesa

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Sonorolux fluminis

Sonorolux fluminis és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i bentopelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sarawak (Borneo).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Trewavas E., 1977. The sciaenid fishes (croakers or drums) of the Indo-West-Pacific. Trans. Zool. Soc. Lond. v. 33 (pt 4). 253-541.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Trewavas, E., 1977. The sciaenid fishes (croakers or drums) of the Indo-West-Pacific. Trans. Zool. Soc. Lond. v. 33 (pt 4): 253-541, Pls. 1-14.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Sasaki, K., 2001. Sciaenidae. Croakers (drums). p.3117-3174. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Volum 5. Bony fishes part 3 (Menidae to Pomacentridae). Roma, FAO. pp. 2791-3380.
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Torrent Mitger de Ca n'Amat

El torrent Mitger de Ca n'Amat és un curs d'aigua de Terrassa que neix a la serra del Troncó. Passa a prop de Ca n'Amat de la Muntanya, finca que dona nom al torrent. Desemboca a la riera del Palau al barri del Poblenou.

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Torrent Salat (Bassella)

* Aquest article tracta sobre el corrent fluvial del municipi de Bassella. Vegeu-ne altres significats a «Torrent Salat».
El Torrent Salat és un afluent per l'esquerra de la Riera de Madrona que neix a menys de 250 m. a llevant del nucli de Mirambell, a l'extrem sud del terme municipal de Bassella. De direcció global cap al nord, desguassa al seu col·lector quan aquest ja es troba embassat a l'embassament de Rialb, per l'interior del qual hi transcorren els 388 m. finals del seu curs el qual transcorre íntegrament per l'interior del terme municipal de Bassella.

## Xarxa hidrogràfica

La seva xarxa hidrogràfica, que també transcorre íntegrament pel municipi de Bassella, està constituïda per 5 cursos fluvials la longitud total dels quals suma 3.336 m.

## Referències

* 1 2 3 Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
* ↑ Les coordenades del lloc on neix, segons el web de la XRCC, són 41° 58′ 7.541″ N, 1° 16′ 21.47″ E﻿ / ﻿41.96876139°N,1.2726306°E﻿ / 41.96876139; 1.2726306