OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tesia

Tesia és un gènere d'ocells, de la família dels cètids (Cettiidae).

## Taxonomia

No hi ha consens taxonòmic sobre la família a la que pertany Tesia. Segons la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, 2023) aquest gènere està inclòs en els cètids (Cettidae). Ja el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), consideren que estaria inclòs en els escotocèrtids (Scotocercidae).

## Llistat d'espècies

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, 2023), aquest gènere conté 4 espècies:
* Tesia olivea - tèsia fumada.
* Tesia cyaniventer - tèsia grisa.
* Tesia superciliaris - tèsia de Java.
* Tesia everetti - tèsia d'Everett.

## Referències

* 1 2 3 «Cupwings, crombecs, cettiid bush warblers, Streaked Scrub Warbler, yellow flycatchers, hylias» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 10 octubre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 628. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Torre de Casanova

La Torre de Casanova o Mas Casanova de la Torre és un mas situat al terme municipal de Moià, a la comarca natural del Moianès (comarca del Bages). Està situada a l'extrem de llevant del terme municipal, a prop del termenal amb Collsuspina. És també a prop i al nord de la carretera N-141c, al punt quilomètric 30,5. És una obra declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

És una masia rural orientada a migdia, de planta rectangular i coberta a dues aigües. Es troba tancada per un pati amb parament de pedra, a la part davantera del qual hi ha una torre (possiblement de defensa), de planta quadrada, parament de pedra i coberta de teula a 4 vents. En el portal d'accés d'aquesta torre hi ha un escut amb l'any 1575. Així mateix en el d'entrada a la masia hi ha l'any 1812. A l'interior del pati hi ha les dependències complementàries. (estables, femers, etc.).

## Història

El llinatge dels Casanova es documenta ja des del segle xiii en la persona d'Andreu Casanova, el tronc més antic del llinatge; Andreu Casanova era propietari del mas Casanova a Sant Cugat de Gavadons (Collsuspina), una parròquia propera a Moià que aleshores formava part del terme del castell de Tona. El 1461 el llinatge dels Casanova s'establí al municipi de Moià, on comprà el mas anomenat «Torre de Casanova». Dos segles després els Casanova havien esdevingut una de les famílies més poderoses de la comarca i vers el 1650 deixaren el conreu directe de les terres, abandonaren la «Torre de Casanova», i s'establiren al centre de Moià on compraren una casa pairal que progressivament anaren engrandint, Can Casanova. Des d'allí administraven les seves propietats, masos i terres, i es dedicaven al comerç de gra i llana subministrant a la potent indústria tèxtil de la sotsvegueria del Moianès, i fou en la casa situada al centre de Moià on nasqué Rafael Casanova. Gràcies al portal de pedra amb l'any 1575, sabem que la part més antiga de l'edifici correspon a aquesta torre de defensa. Posteriorment s'han afegit diverses dependències durant els s. XVII i XVIII.

## Vegeu també

* Museu Casa Natal Rafael Casanova

## Referències

* ↑ «Torre de Casanova». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 «Torre de Casanova». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 agost 2014].
* ↑ Tarter i Fonts, Ramón: Rafael Casanova Arxivat 2022-01-28 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Torre de Casanova: Un projecte de vida, d'aprenentatge i de retorn a l'origen.
# Reichel

Reichel és el nom dels següents personatges:
* Adolf Reichel (Turmitz, Alemanya, 1817 - Berna, Suïssa, 1896), compositor alemany.
* Friedrich Reichel (Oberoderwitz, 1833 - Dresden, 1889), compositor alemany.
* Ingrid Reichel (1961, Sankt Pölten, Baixa Àustria), artista, pintora i assagista austríaca
# Tonnoiriella disneyi

Tonnoiriella disneyi és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Anglaterra (com ara, Hampshire).

## Referències

* ↑ Vaillant, 1982. Travaux Lab. Hydrobiol. Piscic. Univ. Grenoble 71-73: 213.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ The Society for the study of flies (Diptera) - The British Entomological and Natural History Society (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Thomas Berthold

Thomas Berthold (Hanau, 12 de novembre de 1964) és un exfutbolista alemany de la dècada de 1990.
Fou 62 cops internacional amb la selecció alemanya amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1986, a la Copa del Món de futbol de 1990 i a la Copa del Món de futbol de 1994.
Pel que fa a clubs, defensà els colors d'Eintracht Frankfurt, Hellas Verona, AS Roma, FC Bayern Múnic i VfB Stuttgart.

## Palmarès
### A.S. Roma

* Coppa Italia: 1990-91

### VfB Stuttgart

* Copa alemanya de futbol: 1996-97

### Alemanya

* Copa del Món de futbol: 1990

## Referències

* ↑ Arnhold, Matthias. «Thomas Berthold - International Appearances». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 02-07-2015. [Consulta: 16 juliol 2015].
* ↑ Thomas Berthold a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «German Soccer Personalities». abseits-soccer.com. Arxivat de l'original el 2008-12-22. [Consulta: 9 febrer 2018].
* ↑ Arnhold, Matthias. «Thomas Berthold - Matches and Goals in Bundesliga». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 02-07-2015. [Consulta: 16 juliol 2015].
* ↑ Thomas Berthold Fitxa a Fussballdaten
* ↑ Thomas Berthold a worldfootball.net
Thomas Berthold amb la selecció alemanya - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Copa del Món de Futbol 1986
1 Schumacher •
2 Briegel •
3 Brehme •
4 Förster •
5 Herget •
6 Eder •
7 Littbarski •
8 Matthäus •
9 Völler •
10 Magath •
11 Rummenigge •
12 Stein •
13 Allgöwer •
14 Berthold •
15 Augenthaler •
16 Thon •
17 Jakobs •
18 Rahn •
18 K. Allofs •
18 Hoeneß •
18 Rolff •
18 Immel •
Seleccionador: Beckenbauer
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Copa del Món de Futbol 1990
1 Illgner •
2 Reuter •
3 Brehme •
4 Kohler •
5 Augenthaler •
6 Buchwald •
7 Littbarski •
8  Häßler •
9 Völler •
10 Matthäus •
11 Mill •
12 Aumann •
13 Riedle •
14 Berthold •
15 Bein •
16 Steiner •
17 Möller •
18 Klinsmann •
19 Pflügler •
20 Thon •
21 Hermann •
22 Köpke •
Seleccionador: Beckenbauer
Selecció de futbol d'Alemanya – Copa del Món de futbol 1994
1 Illgner •
2 Strunz •
3 Brehme •
4 Kohler •
5 Helmer •
6 Buchwald •
7 Möller •
8 Häßler •
9 Riedle •
10 Matthäus •
11 Kuntz •
12 Köpke •
13 Völler •
14 Berthold •
15 Gaudino •
16 Sammer •
17 Wagner •
18 Klinsmann •
19 Kirsten •
20 Effenberg •
21 Basler •
22 Kahn •
Seleccionador: Vogts :
# Resolució 697 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 697 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 14 de juny de 1991, va assenyalar un informe del Secretari General de les Nacions Unides que, a causa de les circumstàncies actuals, la presència de la Força de les Nacions Unides pel Manteniment de la Pau a Xipre (UNFICYP) continuaria sent essencial per a un acord pacífic. El Consell va demanar al Secretari General que tornés a informar abans del 30 de novembre de 1991 per seguir l'aplicació de la resolució.
El Consell va reafirmar les seves resolucions anteriors, inclosa la Resolució 365 (1974), va expressar la seva preocupació per la situació, va instar les parts implicades a treballar junts per la pau i una vegada més va estendre l'estacionament de la Força a Xipre, establerta a la Resolució 186 (1964), fins al 15 de desembre de 1991.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 601 a la 700 (1987 - 1991)
* Línia Verda (Xipre)
* Invasió turca de Xipre

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 699 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 699 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 17 de juny de 1991 després de recordar la Resolució 687 (1991) i assenyalar l'informe del Secretari General de les Nacions Unides, va demanar que el Consell, actuant en virtut del Capítol VII, va confirmar que l'Agència Internacional de l'Energia Atòmica i la Comissió Especial de les Nacions Unides tenen l'autoritat d'emprendre inspeccions d'armes a Iraq i eliminar o fer inofensives les armes.,
El Consell va demanar al Secretari General que presentés un informe sobre el progrés de l'aplicació de la resolució actual, i també va demanar als Estats membres que prestessin tota la seva assistència perquè les activitats abans esmentades es duguin a terme amb eficàcia. Tanmateix, només els Estats Units van aportar 2 milions de dòlars EUA a la Comissió, una petita fracció del que es requeria. També va decidir que el Govern d'Iraq hauria de ser responsable dels costos de dur a terme les inspeccions, a causa de la seva recent invasió de Kuwait.

## Referències

* ↑ Niblock, Tim. "Pariah States" & Sanctions in the Middle East: Iraq, Libya, Sudan. Lynne Rienner Publishers, 2002, p. 113. ISBN 978-1-58826-107-6.
* ↑ «Statement by Thomas Pickering, US Ambassador to the UN, in testimony before the House Foreign Affairs Committee.». GlobalSecurity.org, 18-07-1991.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 601 a la 700 (1987 - 1991)
* Guerra del Golf

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Batec (grup musical)

Batec és un grup de punk rock format a finals de 2015 a cavall entre Rubí i Almacelles per mitjà de l'amistat de Nando (guitarra) i Manu (veu i guitarra). Des de llavors, Batec ha recorregut part de la geografia catalana trepitjant els escenaris de les principals sales i festivals com Razzmatazz, La Mirona, Cafè del Teatre de l'Escorxador, Estraperlo Club del Ritme, el Kalikenyo Rock o el Barna'n'Roll.

## Discografia

* Ara i sempre (2016)
* Cicatrius de guerra (2018)
* Rebels de cor (EP, 2021)
* No és un simulacre (compartit amb Groggy Rude, 2023)

## Referències

* ↑ Puig Bru, Gemma. «Batec publica "El cor a un puny", segundo adelanto de su nuevo trabajo» (en castellà). Mondo Sonoro, 29-01-2021. [Consulta: 24 desembre 2023].
* ↑ Amat, Carles. «Fiesta de punk rock català con Batec y Groggy Rude» (en castellà). Science of Noise, 11-11-2021. [Consulta: 24 desembre 2023].
* ↑ «La gente necesitaba algo fresco y bandas como Crim o The Anti-Patiks lo han ofrecido» (en castellà). Science of Noise, 11-07-2018. [Consulta: 24 desembre 2023].
* ↑ «“Maquinària”, primer avançament i videoclip del nou treball de Batec». underground.cat, 04-12-2020. [Consulta: 24 desembre 2023].
* ↑ «Batec - Ara I Sempre» (en castellà), 10-10-2016. [Consulta: 24 desembre 2023].
* ↑ Luna, Joan S. «Cada banda hace su camino por méritos propios» (en castellà). Mondo Sonoro, 17-07-2019. [Consulta: 24 desembre 2023].
* ↑ Fo, Jordian. «Batec - Rebels de cor (EP)» (en castellà). Science of Noise, 10-03-2021. [Consulta: 24 desembre 2023].
* ↑ Rodríguez García, Andrés. «Tres bandes de punk en una "Gira de germanor"». La Manyana, 15-12-2023. [Consulta: 24 desembre 2023].
# Pepuza

Pepuza (en llatí Pepuza, en grec antic Πέπουζα) va ser una ciutat de l'oest de Frígia que és esmentada tardanament. Va donar nom a una secta herètica, el montanisme, esmentada per Epifani, que diu que al seu temps (segle iv) la ciutat ja estava abandonada. Són probablement unes ruïnes al sud de la província d'Uşak, al districte de Karahallı.
Des de l'any 2001, Peter Lampe, de la Universitat de Heidelberg ha dirigit campanyes anuals arqueològiques a Frígia, Turquia. Durant aquestes campanyes interdisciplinàries, juntament amb William Tabbernee de Tulsa, es van descobrir nombrosos assentaments antics desconeguts que van ser documentats arqueològicament. Dos d'ells són els millors candidats fins ara en la recerca de la identificació dels dos centres sagrats dels antics montanistes, Pepuza i Timion. Els estudiosos han estat buscant aquests llocs perduts des del segle xix.
L'antic assentament a la zona de Karahallı, a prop del poble de Karayakuplu, va ser descobert i identificat com a Pepuza per William Tabbernee i Lampe. Durant l'Imperi Romà d'Orient, un important monestir excavat a la roca pertanyia a la ciutat.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Pepuza». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 2 setembre 2022].
* ↑ «Pepouza». The Discovery of Pepouza ant Tymion. Universitat d'Heidelberg. Arxivat de l'original el 2005-03-26. [Consulta: 2 setembre 2022].

## Enllaços externs

* Peter Lampe: "Zwischen Ekstase und Askese". In: "SpiegelOnline" 3.7.2010
* Vídeo del lloc
# Toms Brook

Toms Brook és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 255 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Toms Brook tenia 255 habitants, 100 habitatges, i 70 famílies. La densitat de població era de 656,4 habitants per km².
Dels 100 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53% hi vivien parelles casades, en un 12% dones solteres, i en un 30% no eren unitats familiars. En el 24% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 32,5% entre 25 i 44, un 26,3% de 45 a 60 i un 9,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.214 $ i la renda mediana per família de 44.688 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.750 $ mentre que les dones 20.972 $. La renda per capita de la població era de 16.712 $. Entorn del 2,5% de les famílies i el 5,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Toms Brook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Toms Brook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Martinet rogenc

El martinet rogenc (Egretta rufescens) és una espècie d'ocell de la família dels ardèids (Ardeidae).

## Hàbitat i distribució

Viu a manglars, aiguamolls i platges del sud d'Amèrica del Nord, les Antilles i Amèrica Central. A la llarga de la costa del Pacífic, des de Baixa Califòrnia, cap al sud fins a Panamà. A la costa de Florida, illes Bahames, Cuba i la Hispaniola. A la llarga de la costa de Texas, fins a la Península de Yucatán. Nord de Colòmbia.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 211. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Maties Ruiz Esteve

Maties Ruiz Esteve (Mislata, Horta Oest, València, 1876 -1956) fou un literat i poeta valencià.
Nascut el 1876 al carrer Major de Mislata,va viure després al carrer Sant Pasqual on va morir el 12 d’octubre de 1956 a l'edat de 80 anys Encara que no va arribar a poder viure dels seus versos, els va dedicar tota la seva vida. Va escriure gairebé sempre en valencià. Els seus poemes són costumistes adornats amb gran sentit de l'humor. També va escriure goigs a la Mare de Déu dels Àngels, sainets, revistes musicals, dècimes i, principalment, miracles de Sant Vicent Ferrer. Va escriure una única obra en castellà anomenada “Recuerdo de los episodios acaecidos en España hasta el siglo XV” l'any 1924.
Era un fervent catòlic. A partir de 1944 es va centrar gairebé exclusivament en escriure els miracles de Sant Vicent Ferrer. Els seus primers miracles es van representar a Xirivella i, ja en els anys 50, també a Mislata.
La seua estima per la llengua i la recerca per trobar referents de la cultura valenciana el van portar a Lo Rat Penat, L’Associació Cultural Valenciana fundada en 1878 i que durant molts anys fou aixopluc i referent dels lletraferits del país.
La formació de Maties Ruiz era escassa, pertanyia a una família molt humil, de fet, treballava en una fàbrica d’assaonats de cuir a Mislata per treure endavant una família amb cinc fills: dos xics i tres xiques. La innata intuïció i l'estima pel valencià el portaren a escriure la seua variada obra i ser reconegut com a poeta per mèrits propis.
Quan va decidir crear l’Altar dels Miracles en Mislata on un grup de xiquets i xiquetes interpretaven Miracles de Sant Vicent Ferrer,(la majoria escrits per ell), triava els “actors” anant a les escoles del poble per vore qui parlava millor el valencià. No de bades, quasi sempre, el primer premi del concurs de Lo Rat Penat que es representava al teatre de la Casa dels Obrers, a València, era per a l’Altar de Mislata.
Al llibre” A Riures Toquen” publicat el 1952, hi ha un recull de poesies festives de l’autor. També conegut pels mislaters com el” tio Pelussa”. El seu poble li ha fet diversos reconeixements. A l’antic carrer de la Pilota li posaren el seu nom. El concurs de teatre “ Villa de Mislata” també el recorda amb el nom del poeta. I al llibre “ Mislata, biografies del meu poble” un dels set homenatjats és Maties Ruiz Esteve.

## Referències

* ↑ Moreno, Cristina «Els meus cèlebres veïns (III PART)». Melic, 6, 01-12-2006. Arxivat de l'original el 2019-10-22 [Consulta: 22 octubre 2019].
# Censorí (desambiguació)

Censorí és un cognom romà originàriament referit a persones que exerciren el càrrec de censor o els seus descendents. Pot fer referència a:
* Censorí, escriptor del segle iii autor d'un tractat intitulat De Die Natali
* Censorí, de nom complet Api Claudi Censorí, usurpador del tron imperial romà al segle iii
* Els Marcis Censorins foren una branca de la gens Màrcia que portaren el cognom Censorí:
** Gai Marci Rútil Censorí, cònsol el 310 aC
** Luci Marci Censorí, cònsol el 149 aC
** Gai Marci Censorí, un dels dirigents del partit popular en la Primera Guerra Civil Romana
** Luci Marci Censorí, cònsol el 39 aC
** Gai Marci Censorí, cònsol el 8 aC
# Charles Young

Charles Young (setembre 1686 - 12 de desembre de 1758) va ser un organista i compositor anglès. Va formar part d'una coneguda família anglesa de músics que incloïa diversos cantants i organistes professionals durant els segles XVII i XVIII.

## Biografia

Charles Young va néixer en una família de músics, els seus estudis inicials van ser amb el seu pare al costat del seu germà gran Anthony Young, que també es convertiria en un organista d'èxit i compositor menor. Es va convertir en corista a la catedral de Sant Pau a finals de la dècada de 1690, on va cantar durant més d'una dècada. El 1713, Young va ser nomenat organista d'"All Hallows, Barking-by-the-Tower", on va romandre fins a la seva mort el 1758. El seu net, Charles John Frederick Lampe, el va substituir com a organista a "All Hallows" després de la seva mort.
Com a compositor, Young va escriure música principalment per a l'Església d'Anglaterra. No va ser prolífic, produint només un grapat d'himnes i alguns preludis d'orgue. També va compondre algunes cançons d'art vocal. La seva reputació rau més en les seves habilitats com a organista i va ser considerat com un dels millors intèrprets d'Anglaterra durant el segle XVIII.
Diversos dels fills de Young van tenir carreres exitoses. La seva filla gran Cecilia Young (1712-1789) va ser una de les més grans sopranos angleses del segle XVIII i l'esposa del compositor Thomas Arne. El seu fill i net de Charles, Michael Arne, va ser un compositor d'èxit. La seva filla Isabella també va ser una soprano d'èxit i l'esposa del compositor John Frederick Lampe, i la seva filla Esther era una coneguda contralt i esposa de Charles Jones, un dels editors musicals més grans d'Anglaterra durant el segle XVIII. L'únic fill de Young, Charles, era un empleat del Tresor, les filles del qual, Isabella, Elizabeth i Polly van seguir els passos de les seves ties per convertir-se en cantants d'èxit.

## Referències

* ↑ Olive Baldwin, Thelma Wilson: "Charles Young", Grove Music Online ed. L. Macy (Accessed January 09, 2009), (subscription access) Archived 16 May 2008 at the Wayback Machine
* ↑ Davey, Henry (2007). History Of English Music. Kessinger Publishing Company. ISBN 978-1-4286-0670-8.
* ↑ Olive Baldwin, Thelma Wilson: "Cecilia Young", Grove Music Online ed. L. Macy (Accessed January 09, 2009), (subscription access) Archived 16 May 2008 at the Wayback Machine
# Adin Djoixnas

Adin Djoixnas o Adin Goixnasp (en algunes fonts transcrit com a Adin Joshnas, Ayin Goshasp, Azin Joshnas, Azen Goshnasp) fou un comandant militar sassànida a les ordes del rei Ormazd IV (579-590). Algunes fonts l'assenyalen també com a escrivà (dabir), com a wazir (ministre) o com a ministre principal. Al-Taalibi diu que el rei el consultava alguns afers però no assenyala cap títol. Alguns historiadors àrabs el fan nadiu del Khuzestan. Sembla que quan el general Bahram Txobin va aconseguir la gran victòria de Shava sobre els turcs, Adin va tenir enveja i va acusar al general d'haver-se apropiat per a si mateix de la millor part del botí enviant al rei només una petita part. Però algunes fonts donen com acusadors del general a altres personatges com Bahmuda, el fill del kakhan dels turcs, que era ostatge a la cort, o alguns cortesans. Fou enviat a lluitar contra el general rebel Bahram Txobin i va morir assassinat en el camí, a Hamadan. Algunes fonts diuen que en realitat se li havia encarregat anar a demanar excuses al general per les sospites sense motiu que havien provocat la seva revolta. En tot cas la mort no li va deixar acabar la tasca. Se sospita que hi podria haver confusió a les fonts entre Adin Goixnasp i Yazd Goixnasp, que fou visir de Cosroes I (531-579) però fou executat per orde d'Ormazd.

## Referències

* ↑ Tafazzoli, A. «ĀZĪN JOŠNAS». A: Encyclopaedia Iranica, Vol. III, Fasc. 3, 1988.
# Castell de Tibi

El castell de Tibi (Alcoià), és un castell d'origen almohade en el qual es van efectuar posteriorment transformacions i reformes, i que se situa en un monticle exempt denominat Coll de les Monges, a un quilòmetre del municipi de Tibi. És llistat com Bé d'Interés Cultural des del 28 de desembre de l'any 2000.

## Descripció

El recinte, de planta irregular, se situa en la part més escarpada del turó, adaptant-se a la topografia. Compta amb una fossa de 3 metres d'ample tallat en la roca que la separa de la resta del turó. Si bé actualment compta amb escassos elements per sobre de la rasant del terreny, poden observar-se diversos llenços de muralla així com les restes de dues torres, rastres de diverses dependències circumdant la part més elevada del turó, i un aljub parcialment destruït.
La torre situada a l'est, de planta quadrada, està construïda en maçoneria irregular i tapial. A l'oest i sobre el cim del turó se situa altra torre també de planta quadrada però talossada, construïda en tapial, de la qual es manté en peus el primer pis, on s'observa en la seva part sud l'obertura d'una gran finestra reforçada amb carreus i arc rebaixat de pedra.

## Referències

* 1 2 URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=1743.
* ↑ «Castell» (en castellà). Generalitat Valenciana.
* ↑ Pont Sifre, Toni. «Castell de Tibi». Torres i castells medievals del País Valencià, 25-02-2013. [Consulta: 23 febrer 2018].