OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mary Augusta Arnold

Mary Augusta Arnold (Hobart, Tasmània, 11 de juny de 1851-Londres, 26 de març de 1920) va ser una escriptora britànica que va publicar amb el seu nom de casada, Mrs. Humphry Ward.
Mary Augusta Arnold va néixer a Hobart, Tasmània (Austràlia) l'any 1851. Era filla de Tom Arnold, un professor de literatura, i Julia Sorrell. El seu oncle era el poeta Matthew Arnold i el seu avi havia estat Thomas Arnold, el famós director de l'escola Rugbi School. La seva germana, Julia, es va casar amb Leonard Huxley, el fill de Thomas Henry Huxley i els seus fills van ser Julian i Aldous Huxley. De jove, Mary es va casar amb Humphry "Thomas" Ward, escriptor i editor.
Mary Augusta Ward va començar escrivint articles per a revistes mentre preparava un llibre infantil, Milly and Olly, publicat l'any 1881. Les seves novel·les tenen un fort contingut religiós, en relació amb la moral victoriana que ella mateixa practicava. La seva popularitat va arribar als Estats Units, on les seves novel·les Lady Rose's Daughter i The Marriage of William Ashe van ser les més venudes els anys 1903 i 1905, respectivament. La seva novel·la més famosa és Robert Elsmere.
Va morir a Londres, Anglaterra, i va ser enterrada a Aldbury, a Hertfordshire, en un lloc proper a la seva estimada casa Stocks House.

## Obra literària

* Milly and Olly - (1881)
* Miss Bretherton - (1884)
* Robert Elsmere - (1888)
* Marcella - (1894)
* Sir George Tressady - (1896)
* Helbeck of Bannisdale - (1898)
* Eleanor - (1900)
* Lady Rose's Daughter - (1903)
* The Marriage of William Ashe - (1905)
* Fenwick's Career - (1906)
* The Testing of Diana Mallory - (1908)
* Daphne - (1909)
* Canadian Born - (1910)
* The Case of Richard Meynell - (1911)
* The Mating of Lydia - (1913)
* The Coryston Family - (1913)
* Delia Blanchflower - (1914)
* Eltham House - (1915)
* A Great Success - (1915)
* England's Effort, Six Letters to an American Friend - (1916)
* Lady Connie - (1916)
* Towards the Goal - (1917)
* Missing - (1917)
* The War and Elizabeth - (1918)
* A Writer's Recollections - (1918)
* Fields of Victory - (1919)
* Helena - (1919)
* Harvest - (1920)

## Referències

* Serle, Percival. «Ward, Mary Augusta». A: Dictionary of Australian Biography. Sydney: Angus and Robertson, 1949.
* Aquest article incorpora text d'una publicació actualment en domini públic: Chisholm, Hugh, ed. (1911). Encyclopædia Britannica (11a ed.). Cambridge University Press.
* ↑ Gwynn, Stephen (1917). Mrs. Humphry Ward. New York: Henry Holt and Company.

## Enllaços externs

* Obres de o sobre Mary Augusta Arnold a Internet Archive
* Obra de Mary Augusta Ward, a Hathi Trust.
* Obra de Mary Augusta Ward, en Unz.org.
* Mary Ward Centre.
# Mary Bateson

Mary Bateson (Robin Hood's Bay, 12 de setembre del 1865 - Cambridge, 30 de novembre del 1906) fou una historiadora i feminista britànica.

## Biografia

Mary Bateson era filla de William Henry Bateson, mestre de St John's College, a Cambridge, i d'Anna Aikin. El genetista William Bateson era germà seu, i la periodista Margaret Heitland germana seua.
Estudià al Perse School for Girls i Newnham College, Cambridge. Passà tota la seua vida professional a Newnham, ensenyant-hi des del 1888, i en fou titular al 1903. Coneguda pels seus estudis sobre història medieval, els historiadors Mandell Creighton i F. W. Maitland la van secundar.
Està enterrada al cementeri de Histon Road, Cambridge.

## Activisme

Com a sufragista, Mary Bateson organitzà a Cambridge la Societat Central per al Sufragi de les Dones al 1888. A l'any següent, fou membre del comité executiu de l'Associació de Sufragi de Dones de Cambridge.
El 1906 formà part d'una delegació per al Parlament que presentà al primer ministre Henry Campbell-Bannerman una petició de "dones doctores en lletres, ciències i dret de les universitats del Regne Unit i de les colònies britàniques, en les universitats també d'Europa i dels Estats Units". La petició afirmava que les signants "creuen que la privació de drets d'un sexe n'és perjudicial per a tots dos i un mal nacional en un estat que pretén ser governat per un sistema representatiu".

## Obra

* Register of Crabhouse Nunnery, 1889
* Origin and History of Double Monasteries (Origen i història dels monestirs dobles), 1899
* Records of the borough of Leicester; being a sèries of extracts from the arxivis of the Corporation of Leicester (Registres del municipi de Leicester; una sèrie d'extractes dels arxius de la Corporació de Leicester), 3 vols, 1899-1901
* Mediaeval England (Anglaterra medieval), 1066-1350, 1903
* The French in America (1608-1744), capítol 3 de Cambridge Modern History, vol. 7 (1903)

## Referències

* 1 2 Dockray-Miller, Mary (2004). "Mary Bateson (1865–1906)". En l'obra Matthew, H. C. G.; Harrison, Brian (eds.). Oxford Dictionary of National Biography.
* ↑ Poole, Reginald L. «Mary Bateson». The English Historical Review, 22, 01-01-1907, pàg. 64–68. DOI: 10.1093/ehr/XXII.LXXXV.64.
* 1 2 Mary Bateson at the Venn Project database.
* ↑ «Mary Bateson 1865-1906». Histon Road Cemetery.
* ↑ Simkin. «Mary Bateson». Spartacus Educational, 1995. [Consulta: 10 juliol 2021].
* ↑ Dockray-Miller, Mary; Jane Chance. «Mary Bateson (1865-1906): Scholar and Suffragist». A: Women medievalists and the academy. Madison, Wis.: University of Wisconsin Press, 2005, p. 73–74. ISBN 0-299-20750-1. OCLC 56913313.
* ↑ «Review of Mediaeval England, 1066–1350 by Mary Bateson». The Athenaeum, 4044, 29-04-1905, pàg. 527.
# Abd-as-Salam al-Ujaylí

Abd-as-Salam al-Ujaylí (àrab: عبد السلام العجيلي, ʿAbd as-Salām al-ʿUjaylī) (Raqqa, 1918 - 5 d'abril de 2006) fou un escriptor i polític sirià. Algunes obres destacades seves són: Somrient entre llàgrimes (1958), L'andana de la verge negra (1960), La filla de la bruixa (1948), Comtes de viatge (1954) o La nit i les estrelles (1951, poesia).

## Traduccions

* al Uyayli, 'Abd al-Salam. Relatos de un nómada mediterráneo (en castellà). Madrid: Agencia Española de Cooperación Internacional, 1998, p. 152 (Autores árabes contemporáneos; 21). ISBN 8472327973.

## Bibliografia

* Boloyan K. J., Il narratore del deserto: 'Abd al-Salam al-'Ugayli
# Mariano Veloy García

Mariano Veloy García (La Corunya, 17 de maig de 1923 - Barcelona, 3 de febrer de 1988) fou un futbolista espanyol de les dècades de 1940 i 1950.

## Trajectòria

Centrecampista gallec que arribà al RCD Espanyol l'any 1943 procedent del Fabril Deportivo. Al club blanc-i-blau romangué durant deu temporades, en les quals fou finalista de la Copa d'Espanya el 1947, va viure les mítiques golejades per 7 a 1 al Reial Madrid i per 6 a 0 al FC Barcelona i formà part de l'anomenat equip de l'oxigen d'Alejandro Scopelli. Romangué al club fins al 1954, la darrera temporada a l'equip B, any en què fitxà per l'Avilés Industrial. Un cop retirat s'establí a Barcelona on morí l'any 1988.

## Referències

* ↑ «Mariano Veloy García». La Vanguardia, 04-02-1988. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «Fitxa de Veloy». Periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Mariano VELOY». hallofameperico. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «Falleció Veloy». Mundo Deportivo, 04-02-1988. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «La Segunda División». Mundo Deportivo, 11-09-1954. [Consulta: 20 gener 2013].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Franco Navarro

Franco Enrique Navarro Monteiro (Lima, 10 de novembre de 1961) és un exfutbolista peruà de la dècada de 1980 i entrenador.
Fou internacional i va formar part de l'equip peruà a la Copa del Món de 1982.
Pel que fa a clubs, destacà defensant els colors de Deportivo Municipal, Sporting Cristal, Alianza Lima, Independiente i Grasshoppers.

## Referències

* ↑ rsssf: Peru record international footballers Arxivat 2 February 2009$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Franco Navarro a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Franco Navarro a FootballDatabase.eu
# Tres Ciutats

Les Tres Ciutats és una descripció col·lectiva que es dona a tres ciutats fortificades de l'illa de Malta i que tanquen el costat sud-oriental del Gran Port. Es tracta de Cospicua, Vittoriosa i Senglea. Aquestes tres ciutats foren ben fortificades per l'Orde de Sant Joan de Jerusalem i es va donar el nom de Línia Cotonera a aquest grup de defenses en honor del Gran Mestre Nicolau Cotoner.

## Referències

* ↑ Rudolf, Uwe Jens. Historical Dictionary of Malta, 2018, p. 252. ISBN 9781538119181.
* ↑ Crespo, M. «Malta, l’altra illa catalana de la Mediterrània». VilaWeb, 20 desembre 2020. [Consulta: 10 juny 2023].
# Aegukka

Aegukka (Hangul: 애국가, Hanja: 愛國歌, Romanització revisada del coreà: Aegukga, McCune-Reischauer: Aegukka) en català com la Cançó del País Estimat és l'himne nacional de Corea del Nord. Abans de la divisió de la península coreana, l'himne nacional era el mateix que utilitza actualment Corea del Sud. La cançó patriòtica és l'himne nacional de la República popular democràtica de Corea, segons l'article 165 de la Constitució de Corea del Nord. Va esser aprovat com a himne nacional l'any 1947, un any abans de la proclamació de la República Popular de Corea. La lletra fou escrita per Pak Se-yong. La música fou composta per Kim Won-yun.

## Himne

| Coreà | Hanja |
| 아침은 빛나라 이 강산 은금에 자원도 가득한 이세상 아름다운 내 조국 반만년 오랜 력사에 찬란한 문화로 자라난 슬기론 인민의 이 영광 몸과 맘 다 바쳐 이 조선 길이 받드세 백두산 기상을 다 안고 근로의 정신은 깃들어 진리로 뭉쳐진 억센 뜻 온 세계 앞서 나가리 솟는 힘 노도도 내밀어 인민의 뜻으로 선 나라 한없이 부강하는 이 조선 길이 빛내세 | 아침은 빛나라 이 江山 銀金에 資源도 가득한 이世上 아름다운 내 祖國 半萬年 오랜 歷史에 燦爛한 文化로 자라난 슬기론 人民의 이 榮光 몸과 맘 다 바쳐 이 朝鮮 길이 받드세 白頭山 氣像을 다 안고 勤勞의 精神은 깃들어 眞理로 뭉쳐진 억센 뜻 온 世界 앞서 나가리 솟는 힘 怒濤도 내밀어 人民의 뜻으로 선 나라 限없이 富强하는 이 朝鮮 길이 빛내세 |
| Romanització revisada del coreà | Traducció al català |
| Achimŭn pinnara i kangsan Ŭnkume, cawŏnto katŭk han I Sesang, arŭmtaun nae chokuk, Panmannyŏn oraen ryŏksa e. Chanranhan munhwaro charanan Sŭlkiron inmin yi i yŏngkwang. Momkwa mam tapachyŏ, i, chosŏn Kili pattŭse. Paektusan Kisangŭl ta anko. Kŭlloyi chŏngsinŭn kittŭlŏ. Chilriro mungchyŏchin ŏksen ttŭs On sekye aphsŏ nakara. Sonnŭn him nototo naemilŏ, Inminyi ttŭsŭro sŏn nara. Han ŏpsi pukanghanŭn I chosŏn kili pinnaese. | Que la brillantor del matí il·lumini l'or i l'argent d'aquesta terra. Aquest mon de riquesa natural, la meva bella pàtria. La glòria d'un sabi poble, amb una història de cinc mil·lennis d'antiguitat. Deixans esser devots amb el nostre cos i amb la nostra ment per ajudar a Corea per sempre. La ferma voluntat moldejada amb la veritat i el treball, Embellint l'atmosfera de la Muntanya Paektu, anirem cap endavant per tot el món. El país que fou establert per la voluntat del poble, I que va abraçar les ones del mar amb gran força. Deixans glorificar a Corea per sempre, il·limitadament rica i forta. |

## Enllaços externs

* Himne nacional de Corea del Nord
# Acco (nimfa)

Acco (Ἀκκώ) és una nimfa de la mitologia grega. Segons el seu mite, Acco era una nimfa de molta bellesa durant la seva joventut. Així mateix, la nimfa tenia una mania constant en mirar-se al mirall, tota presumida contemplava el seu aspecte i deia a si mateixa tota mena d'alabances per la seva bellesa sense cap mena de mesura, un fet que es va traslladar a la llengua grega amb un antic refrany: «Es mira en les seves armes, com Acco en el seu mirall», i que servia per definir als homes i dones que tenien aquest tipus de comportament. Finalment, Acco fou condemnada per Zeus a fer-se vella, i quan es mirà novament en el seu mirall perdé el seny i enfollí a causa d'haver perdut la seva bellesa i encants. Segons diuen, la seva mania per mirar-se al mirall també l'afectava en privar-se de tot allò que ella desitjava.

## Referències

* 1 2 Fontán Barreiro, Rafael. Diccionario de la mitología mundial (en castellà). Madrid: Editorial Edaf, 1981, p. 41.
* 1 2 3 Díez Canseco, Vicente. Diccionario biográfico universal de mujeres célebres (en castellà). Tom I, 1844, p. 21.
* 1 2 Q. S., E. M.. Diccionario histórico, ó Biografia universal compendiada (en castellà). Barcelona: Librería de Narciso Oliva, 1830, p. 59.
* ↑ Domínguez, Ramón Joaquín. Diccionario nacional, ó, Gran diccionario clásico de la lengua española (en castellà). Establecimiento tipográfico de Mellado: Madrid, 1849, p. 13.
* ↑ Booth, John. A Lexicon of the Primitive Words of the Greek Language... (en anglès). Londres: Law & Whitaker, 1817, p. 139.
# Aaron Plessinger

Aaron Plessinger (Hamilton, 25 de gener de 1996) és un pilot professional de motocròs nord-americà que competeix als Campionats AMA des del 2015. El 2018 en va guanyar un títol de motocròs i un de supercross, tots dos de 250cc. Actualment corre per a l'equip Red Bull KTM.

## Palmarès
### Títols per any

    A 1 de gener de 2023
| Any | Equip | Campionat | Classe |
| 2018 | Yamaha | AMA Supercross | 250cc West |
| 2018 | Yamaha | AMA Motocross | 250cc |

## Referències

* ↑ «Aaron Plessinger career statistics» (en anglès). racerxonline.com. [Consulta: 23 agost 2023].
* ↑ «Aaron Plessinger Bio» (en anglès). racerxonline.com. [Consulta: 4 gener 2023].
Campions AMA de supercross 250$^{1,2}$ :
1985 - Moore/Warren
1986 - Schmit/Turpin
1987 - Surratt/Tichenor
1988 - Matiasevich/DeHoop
1989 - Matiasevich/Bradshaw
1990 - Davis/Stephenson
1991 - McGrath/Swink
1992 - McGrath/Swink
1993 - Gaddis/Henry
1994 - Huffman/Lusk
1995 - Huffman/Pichon
1996 - Windham/Pichon
1997 - Windham/Ferry
1998 - Dowd/Carmichael
1999 - Ramsey/Fonseca
2000 - Bentley/Roncada
2001 - Fonseca/Pastrana
2002 - Preston/Reed
2003 - Stewart/Jesseman
2004 - Tedesco/Stewart
2005 - Tedesco/Langston
2006 - Langston/Millsaps
2007 - Villopoto/Townley
2008 - Lawrence/Canard
2009 - Dungey/Pourcel
2010 - Weimer/Pourcel
2011 - Tickle/Barcia
2012 - Tomac/Barcia
2013 - Roczen/Hahn
2014 - Anderson/Bogle
2015 - Webb/Musquin
2016 - Webb/Stewart
2017 - Hill/Osborne
2018 - Plessinger/Osborne
2019 - Ferrandis/Sexton
2020 - Ferrandis/Sexton
2021 - Cooper/Nichols
2022 - Craig/J.Lawrence
2023 - J. i H. Lawrence :
$^1$Del 1985 al 2005 era el Campionat AMA de suprecross 125cc/SX Lites del 2006 al 2012.   $^2$Esquerra: West/Dreta: East. :
Campions AMA de motocròs 250$^1$ :
1974 - Smith
1975 - Smith
1976 - Hannah
1977 - Glover
1978 - Glover
1979 - Glover
1980 - Barnett
1981 - Barnett
1982 - Barnett
1983 - O'Mara
1984 - Ward
1985 - Lechien
1986 - Dymond
1987 - Dymond
1988 - Holland
1989 - Kiedrowski
1990 - Cooper
1991 - Kiedrowski
1992 - Emig
1993 - Henry
1994 - Henry
1995 - Lamson
1996 - Lamson
1997 - Carmichael
1998 - Carmichael
1999 - Carmichael
2000 - Pastrana
2001 - Brown
2002 - Stewart
2003 - Langston
2004 - Stewart
2005 - Tedesco
2006 - Villopoto
2007 - Villopoto
2008 - Villopoto
2009 - Dungey
2010 - Canard
2011 - Wilson
2012 - Baggett
2013 - Tomac
2014 - Martin
2015 - Martin
2016 - Webb
2017 - Osborne
2018 - Plessinger
2019 - Cianciarulo
2020 - Ferrandis
2021 - J. Lawrence
2022 - J. Lawrence
2023 - H. Lawrence :
$^1$Del 1974 al 2005 era el Campionat AMA de motocròs 125cc, MX Lites del 2006 al 2008. :
# Agustín Delgado

Agustín Delgado (Ambuquí, 23 de desembre de 1974) és un exfutbolista equatorià de la dècada de 1990.
Fou 71 cops internacional amb la selecció de l'Equador amb la qual participà en el Mundial de 2002 i 2006.
Pel que fa a clubs, defensà els colors del CD Espoli, el Barcelona SC, El Nacional, Necaxa, Southampton FC, UNAM i LDU Quito, entre d'altres.
A les eleccions de 2013, Delgado fou escollit membre de l'Assemblea Nacional per la Província d'Imbabura.

## Referències

* ↑ International statistics at rsssf
* ↑ Ecuador - International Appearances by Player a rsssf
* ↑ «Agustin Delgado». BBC, 10-04-2002 [Consulta: 3 octubre 2013].
* ↑ «Saints shock Arsenal». BBC Sport, 23-11-2002 [Consulta: 25 agost 2009].
* ↑ «Kirkland thwarts Saints». BBC, 06-11-2002 [Consulta: 11 març 2010].
* ↑ Agustín Delgado a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Mariela Rosero. «Alianza País podría controlar 2/3 de la Asamblea». El Comercio, 19-02-2013. Arxivat de l'original el 28 d'abril 2014. [Consulta: 14 juny 2013].
# Agustín Díaz de Mera García Consuegra

Agustín Díaz de Mera García Consuegra (Daimiel, província de Ciudad Real, 27 de setembre de 1947) és un polític espanyol, membre del Partit Popular. És llicenciat en Història Moderna i Contemporània i diplomat en Comunitats Europees. ha treballat com a director del Col·legi Major "Sant Joan Evangelista" de Madrid.
Militant del Partit Popular, ha estat secretari general del partit a la província d'Àvila, membre de la Junta Directiva Nacional i membre de la Comissió Permanent a Castella i Lleó.
Amb aquest partit fou escollit senador per la província d'Àvila a les eleccions generals espanyoles de 1989, diputat a les eleccions generals espanyoles de 1993 i novament senador a les eleccions generals espanyoles de 1996 i 2000. De 1993 a 1996 fou Vocal de la Comissió de Defensa del Congrés dels Diputats. De 1997 a 2000 fou president de la Comissió de Migracions, Refugiats i Demografia del Consell d'Europa, i de 2000 a 2002 president de la Delegació espanyola davant l'Assemblea Parlamentària de la Unió Europea Occidental.
Entre 1999 i 2002 fou alcalde d'Àvila i entre 2002 i 2004 fou Director General de la Policia. Durant aquest mandat es van produir els atemptats de Madrid de l'11 de març de 2004 a Madrid. Deixà el càrrec quan fou elegit diputat a les eleccions al Parlament Europeu de 2004, sent reelegit en les de 2009. És membre de la Comissió de Llibertats Civils, Justícia i Afers d'Interior del Parlament Europeu.
El 27 de març de 2007 se li va imposar una multa de 1.000 euros per negar-se a facilitar al tribunal el nom de la persona que li va informar de l'existència d'un document secret que recollia les suposades vinculacions entre ETA i el món del terrorisme islamista, durant la seva compareixença en el judici de l'11-M. El 7 de novembre de 2007 el Tribunal Suprem va arxivar el seu cas després que facilités a la Justícia el nom de l'agent que li va comunicar l'existència del citat informe a través d'una carta al tribunal.

## Referències

* ↑ Notícia multa 1.000 euros Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine. a elconfidencial.com
* ↑ El Supremo archiva el caso 'Díaz de Mera' por su declaración en el juicio del 11-M a El Mundo, 7 de juliol de 2007

## Enllaços externs

* Fitxa del Senat
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Fitxa del Parlament Europeu
# Abu l-Fath Khan Zand

Abu l-Fath Khan Zand (1755/1756-1787) fou el fill gran de Karim Khan Zand wakil de llinatge inak dels Zand. La seva mare era germana d'Ismail Sultan Kurd-i Kučānī.
A la mort de Karim Khan (2 de març de 1779) alguns volien proclamar a Abu l-Fath Khan Zand i altres donaven suport al seu germà Muhammad Ali Khan Zand (que era cinc anys més jove; un fill entremig havia mort abans que el pare) i com a compromís es va decidir que governarien en comú. Zaki Khan del llinatge budaq (originalment oposat a Abu l-Fath) va agafar les regnes del poder.
Mentre a Bàssora es va proclamar xa el germà de Karim, Muhammad Sadik Khan Zand i es va dirigir a Xiraz. Llavors Zaki Khan va empresonar a Abu l-Fath per sospitar que tenia simpaties per l'oncle rebel i va proclamar a Muhammad únic sobirà. Un altre pretendent es va alçar poc després, el nebot de Zaki Khan, Ali Murad Khan. Assassinat Zaki Khan en una revolta popular Abu l-Fath fou alliberat i restaurat al tron a Shiraz el 19 de juny de 1779 però amb la condició de compatir les decisions amb Sadik Khan.
Una vegada va poder dirigir els afers va demostrar que era incompetent i distret. Sadik Khan amb el suport d'alguns nobles el va deposar el 22 d'agost de 1779 i el va fer cegar (en aquell moment o el 1781 quan Ali Murad va entrar a Shiraz).
Temps després fou enviat al Mazanderan per Aga Muhammad Shah.
Estava casat (poc abans de ser proclamat per primer cop) amb la germana de Hedaytallah Khan Gilani, governador de Rasht. Va morir als 32 anys (1787) i fou enterrat a Xiraz. Va deixar un fill, Husain Ali Khan-e Zand que fou castrat per orde d'Agha Muhammad Shah Qajar.

## Bibliografia

* J. Malcolm, History of Persia, Londres, 1829
* J. R. Perry, Karim Khan Zand, A History of Iran, 1747-79, Chicago, 1979
* H. Busse, “Abu'l-Fath Khan Zand,” Encyclopædia Iranica, I/, p. 286; una versió actualitzada es troba disponible en línia a http://www.iranicaonline.org/articles/abul-fath-khan-zand
# Adamovské Kochanovce

Adamovské Kochanovce és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1332.
# Ahmad Asim

Ahmad Asim (Ain Tab, (Imperi Otomà), 1757 - Scutari, Istanbul, 28 de novembre de 1819) fou un historiador otomà. Fill del poeta Seyyid Mehmed conegut com a Djenani, i membre d'una família de notables de la ciutat d'Ain Tab (avui Gaziantep a Turquia. Després d'ocupar diversos càrrecs i oficis va esdevenir vakanüvis (historiador oficial) el 1807 i va compilar una història de l'Imperi Otomà entre el tractat de Sistova (4 d'agost de 1791) i la pujada al tron de Mahmud II (28 de juliol de 1808). Va fer també diverses traduccions.

## Notes

* ↑ Gran, Peter. Islamic Roots of Capitalism: Egypt, 1760-1840 (en anglès). Syracuse University Press, 1979, p.104. ISBN 0815605064.

## Bibliografia

* Babinger, Fr. «ʿĀṣim». Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. 21 de maig de 2016 <http://www.encquran.brill.nl/entries/encyclopaedia-of-islam-2/asim-SIM_0802> Primera edició en línia: 2012. Primera edició impresa: ISBN 9789004161214, 1960-2007
# Ahmad Daouk

Ahmad Daouk (àrab: أحمد الداعوق, Aḥmad ad-Dāʿūq) (Beirut, 1892-1979) fou un home d'estat libanès que fou primer ministre del Líban (1941-1942 i 1960).

## Biografia

Era nascut a Beirut el 1893 en una gran família notable que havia tingut al país una activitat beneficiosa, en el domini industrial, comercial i filantròpic.
Després d'haver acabat els seus estudis secundaris a les escoles franceses de Beirut el 1910, va anar a França on va prosseguir els seus estudis tècnic obtenint el diploma d'enginyer de l'Escola Nacional d'Arts i Oficis d'Ais de Provença l'any 1914. Va fer estudis socials superiors de 1914 a 1915. De 1915 a 1919 va treballar com enginyer a la Societat General de les Sucreries i Refineries d'Egipte. De 1919 a 1920, fou conseller tècnic del rei Hussayn I de l'Hedjaz (per qüestions hidràuliques i mineres). De 1920 a 1927 va actuar com a expert pels tribunals libanesos.
Va ser nomenat Conseller municipal de la ciutat de Beirut i de Aley des de 1926 a 1941. Fou conseller a l'administració dels Wakfs musulmans de 1927 a 1941. Fou també administrador en diverses societats de banques, agrícoles, industrials i immobiliàries. No va parar, fora de les seves ocupacions personals, de fer part de grups polítics i econòmics en vista a realitzar un programa d'independència i de sobirania nacional pels països àrabs del pròxim orient.
Fou vicepresident del Consell i Ministre de Treballs Públics i de Correus i Telègrafs del govern libanès l'any 1941 i President del Consell dels Ministres (equivalent a primer ministre) del 1 de desembre de l'any 1941 al 26 de juliol de 1942. Aleshores el Líban era encara un mandat francès i el president que el va nomenar fou Alfred Naccache. El 1943 fou president del Congrés Nacional.
Fou ambaixador del Líban a França i ambaixador del Líban a Espanya de 1944 a 1958. En aquests anys va representar al Líban a França com a ministre plenipotenciari de 1944 a 1953 i com ambaixador de 1953 a 1958. Va prendre part a diverses delegacions a l'ONU, a la UNESCO, i a altres entitats o conferències internacionals.
Va ser nomenat per segona vegada primer ministre pel President Fouad Chehab, el 14 de maig de 1960, al front d'un govern encarregat d'organitzar les eleccions legislatives. Abandonarà la seva plaça prop de tres mes més tard, l'1 d'agost de 1960.
Fou també administrador de Banca de societats industrials, immobiliàries i de telecomunicacions (Ogero).
Va morir a Beirut el 24 d'agost de 1979.

## Distincions Honorifiques

- Coronel honorific de l'exèrcit de l'Hedjaz.
- Gran Creu de la legió d'honor (França).
- Medalla de Vermeil de la Ciutat de París.
- Gran Creu de l'Orde de Crist (Portugal).
- Gran Creu de l'Orde del Mèrit Espanyol.
- Gran Oficial de l'Orde de Sant Carles (Mònaco).
- Gran Oficial de l'Orde de Nahda (Hedjaz).
- Gran Oficial de l'Orde dels Omeies (Síria).
- Gran Oficial de l'Orde del Cedre (Líban).
- Medalla de la Reina Isabel (Anglaterra).

## Referències

Traducció del article del mateix nom de la viquipèdia en francès