OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tüljebach

El Tüljebach és un rierol de Bèlgica i d'Alemanya que neix a Aquisgrà a Alemanya i desemboca al Geul a Kelmis. Fins a la fi de l'antic règim va fer de frontera entre la ciutat imperial al barri Bildchen d'Aquisgrà i l'actual Neu-Moresnet al ducat de Limburg.
El riu va utilitzar-se per a tota mena d'indústries que profitaven l'aigua i l'energia hidràulica. D'aquest passat industrial, només queda una fàbrica de feltre, la Heimbach Specialities, prop de la frontera alemanya. El seu nom popular és Schleifmühle (molí per a agusar) com que antigament hi havia un molí d'aigua utilitzat per a agusar agulles. Tot just abans la seva embocadura al Geul, el 1861 va construir-se el Casinoweiher, un pantà que servia per a aprovisionar la mina de smithsonita que s'explotava a l'aleshores estat de Neutral Moresnet. Aquest llac forma en l'actualitat una reserva natural al municipi de Kelmis.

## Galeria

* Conflent del Tüljebach i del Geul
* El Tüljebach prop del carrer d'Altenberg
* El pont al Tüljebach del carrer d'Altenberg

## Referències

* ↑ www.earthtools.org 50° 27′ 42.84″ N, 4° 52′ 14.88″ E﻿ / ﻿50.4619000°N,4.8708000°E﻿ / 50.4619000; 4.8708000
* ↑ Ökologie Zentrum Aachen, Die Aachener Bäche Arxivat 2013-07-08 a Wayback Machine., consulta el 21 der juny de 2012 (en català: Els rierols d'Aquisgrà)
* ↑ «Das Göhltal» Arxivat 2012-01-21 a Wayback Machine., al web oficial de Kelmis. (en català: La vall del Geul)
* ↑ Landschaftatlas Wallonien, pàgina 208, (en català: Àtles dels paisatges de Valònia)
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Tüljebach
* Afluents del Mosa en orde davall->damunt
Dieze - Niers - Swalm - Roer - Geleenbeek- Geul - Jeker - Voer - Berwijn - Julienne - Llègia - Ourthe - Hoyoux - Mehaigne - Samson -Sambre - Bocq - Burnot - Molignée - Lesse - Viroin - Semois - Bar - Kuer (Chiers) :
Vegeu també : • Mosa • França • Bèlgica • Països Baixos :
# Can Pica

Can Pica és una masia del municipi de Tordera (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

La masia està situada a Hortsavinyà, molt a prop de l'església de Sant Llop i de la carretera de Pineda a Vallmanya. Per la seva estructura pertany al grup I. A la banda esquerra té un cos afegit, amb la teulada que desaigua a la façana lateral. D'aquest cos en surt un altre de perpendicular destinat a corral de bestiar. Els elements arquitectònics de la façana principal són el portal d'arc de mig punt dovellat (de 13 dovelles) i dues finestres gòtiques, una sobre el portal i l'altra al costat esquerre. Actualment està restaurada.

## Referències

* ↑ «Can Pica». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 febrer 2016].
# Hyperolius albofrenatus

Hyperolius albofrenatus és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Tanzània.

## Referències

* Schiøtz, A. 2004. Hyperolius albofrenatus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 d'abril del 2008.
# David de Limón

David de Limón és un artista urbà valencià. Els primers anys signava com Lemon o Limón.
En actiu des del 1998, és conegut pel bombing que ha fet a la ciutat de València, primer d'una llima i posteriorment d'una icona característica, que representa un ninja. La figura del ninja-limón, que dibuixa des del 2013, té al centre del pit un cercle blanc on l'autor dibuixa signes de puntuació o corets. El 2015 funda Crew BNT amb La Nena i Flug.

## Galeria

* El ninja de David de Limón sosté una figura de La Nena wapa wapa.
* Graffiti de David de Limón
* El ninja de David Limón en una registre d'enllumenat públic al carrer Guillem de Castro

## Referències

* 1 2 3 4 López Giménez, Diego. Valencia en graffitis. Dilatando Mentes, 2019, p. 68-71. ISBN 978-84-120153-2-4.
# Trinxada

* Aquest article tracta sobre tècnica culinària. Si cerqueu el plat cerdà, vegeu «trinxat».
La picolada, trinxada o picada és una tècnica culinària bàsica en la qual s'esmicola amb carn i més recentment també peix, de vegades amb l'ús d'un estri anomenat picoladora, sense qualsevol altre additiu. La carn trinxada venuda tot feta a les supermercats sovint conté tota mena d'additius, condiments i altres components que no conformes a la recepta. Els menjars trinxats s'han de fabricar en condicions d'higiene extrema, com que no es conserven gaire. Per garantir-ne la qualitat sense additius o conservants, se l'ha de preparar tot just abans de consumir-la.
Cal no confondre la picolada de carn amb la picada de pa i condiments al morter.

## Referències

* ↑ «Trinxada». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Carn trinxada: Un estudi de l'OCU evidencia que sovint és una barreja dubtosa». Jornal.cat, el diari digital de l'economia social i la sostenibilitat, 26-02-2015. [Consulta: 28 juliol 2020].
Viccionari
# Trofeu Catalunya Internacional 2012

El Trofeu Catalunya Internacional 2012 va enfrontar el dia 3 de gener del 2013 la Selecció de futbol de Catalunya amb la Selecció de futbol de Nigèria, un partit disputat a l'Estadi de Cornellà-El Prat, que va acabar amb un empat a 1 gols. Va ser el darrer partit del seleccionador català Johan Cruyff.
El públic va reivindicar l'oficialitat de les seleccions catalanes, així com la creació d'un estat català independent.

## Jugadors convocats

* Porters: Kiko Casilla i Jordi Codina.
* Defenses: Gerard Piqué, Carles Puyol, Jordi Amat, Marc Bartra, Joan Capdevila i Méndez, Martín Montoya, Jordi Alba.
* Migcampistes: Xavi Hernàndez, Sergio Busquets, Joan Verdú, Sergi Roberto, Sergio Tejera, Víctor Sánchez, Sergio González
* Davanters: Sergio García, Bojan Krkic, Jonathan Soriano, Cristian Tello, "Piti", Álvaro Vázquez
Entrenador: Johan Cruyff

## Detalls del partit

3 de gener de 201319 h
Catalunya
1-1
Nigèria
Sergio González  3' (p.)
Bright Dike  54'
Estadi Cornellà-El Prat, El Prat de Llobregat 27.234 espectadors Óscar Sauleda Torrent (Catalunya) :
| Catalunya | Nigèria |

## Vegeu també

* Trofeu Catalunya Internacional

## Referències

* ↑ Solé, Sergi. «1-1: Empate ante Nigeria en el adiós de Cruyff a Catalunya» (en castellà). Mundo Deportivo, 02-01-2013. [Consulta: 8 maig 2024].
* ↑ esport3. «Catalunya empata amb Nigèria (1-1) en l'últim partit de Cruyff a la banqueta», 02-01-2013. [Consulta: 8 maig 2024].
* ↑ «Clam independentista al partit de la selecció catalana». Vilaweb, 02-01-2013. [Consulta: 8 maig 2024].
# Carrera de l'Índia

La coneguda com a carrera de l'Índia (portuguès: Carreira da Índia) era una ruta o enllaç marítim anual que realitzaven les anomenades armades de l'Índia entre Lisboa i Goa, i viceversa.
La ruta va començar poc després del descobriment de la ruta marítima a l'Índia per Vasco da Gama en inaugurar la ruta del cap. Aquesta connexió es va perllongar des de 1497 fins a l'arribada de la navegació a vapor i l'obertura del canal de Suez al segle xix. Entre les escales regulars de la carrera, la de l'illa de Moçambic i la de les illes Açores (a la badia d'Angra do Heroísmo, a l'illa Terceira) van arribar a tenir una gran importància estratègica, sent un dels punts de trobada de les naus que de vegades es perdien en el viatge d'anada, així com a port d'atracament de les que eventualment s'endarrerien i perdien el monsó. Per aquesta raó, es va construir a l'illa de Moçambic una poderosa fortalesa (fortalesa de São Sebastião) i un hospital.

## Referències

* ↑ Carreira da india.net.
* ↑ guinyot, Paulo J. A .. Ascensão i Declínio da Carreira da Índia (séculos XV-XVIII)

## Bibliografia complementària

* do Amaral Lapa, José Roberto. A Bahia e a Carreira da Índia. Ed. facs. São Paulo: Editora Hucitec, 2000. ISBN 85-271-0544-6.

## Enllaços externs

* http://fabiopestanaramos.blogspot.com/2012/05/os-naufragios-na-rota-da-india-entre.html
* RAMOS, Fábio P .. os problemas enfrentados no cotidiano das navegações portuguesas da carreira da índia: fator de abandono gradual da rota das especiarias
# Hyperolius acuticeps

Hyperolius acuticeps és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Burundi, la República Democràtica del Congo, Etiòpia, Kenya, Malawi, Moçambic, Ruanda, Somàlia, Sud-àfrica, el Sudan, Tanzània, Uganda, Zàmbia, Zimbàbue i, possiblement també, a Botswana, la República Centreafricana, el Txad, Namíbia i Eswatini.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Schiøtz, A., Channing, A., Largen, M., Howell, K. & Lötters, S. 2004. Hyperolius acuticeps. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 d'abril del 2008.
# Narcissus pseudonarcissus subsp. leonensis

Narcissus pseudonarcissus subsp. leonensis és una subespècie de planta bulbosa que pertany a la família de les amaril·lidàcies. És originària del nord d'Espanya.

## Taxonomia

Narcissus pseudonarcissus subsp. leonensis va ser descrita per (Pugsley) Fern.Casas i Laínz i publicat a Fontqueria 6: 50, l'any 1984.

### Etimologia

Narcissus nom genèric que fa referència del jove narcisista de la mitologia grega Νάρκισσος (Narkissos) fill del déu riu Cefís i de la nimfa Liríope; que es distingia per la seva bellesa.
El nom deriva de la paraula grega: ναρκὰο, narkào (= narcòtic) i es refereix a l'olor penetrant i embriagant de les flors d'algunes espècies (alguns sostenen que la paraula deriva de la paraula persa نرگس i que es pronuncia Nargis, que indica que aquesta planta és embriagadora).
pseudonarcissus: epítet llatí que significa "fals narcís".
leonensis: epítet geogràfic que al·ludeix a la seva localització a la Província de Lleó.

### Sinonímia

* Narcissus leonensis Pugsley, J. Roy. Hort. Soc. 58: 75 (1933).
* Narcissus nobilis var. leonensis (Pugsley) A.Fern., Daffodil Tulip Year Book 33: 61 (1968).
* Narcissus pseudonarcissus var. leonensis (Pugsley) Fern.Suárez ExM.Laínz, Els meus Contrib. Conocim. Fl. Astúries: 77 (1982).
* Narcissus varduliensis Fern.Casas i Uribe-Ech., Estud. Inst. Alabès Naturalesa 3: 232 (1988).

## Vegeu també

* Característiques de les amaril·lidàcies

## Referències

* ↑ Narcissus pseudonarcissus subsp. leonensis a Tropicos
* ↑ A Epítets botànics
* ↑ Narcissus pseudonarcissus subsp. leonensis a PlantList

## Enllaços externs

* Royal Botanic Gardens, Kew: N. pseudonarcissus.
# David de Miguel Martínez

David de Miguel Martínez (Xulilla, Serrans, 6 d'octubre de 1980) és un polític valencià, diputat a les Corts Valencianes en la IX legislatura.
És llicenciat en Dret per la Universitat de València amb un postgrau en administració concursal. Ha treballat en entitats financeres i en una empresa d'externalització de serveis financers fins que fou elegit diputat per Castelló com a número dos de la llista de Ciutadans - Partit de la Ciutadania a les eleccions a les Corts Valencianes de 2015. Fou secretari de la Comissió Permanent no legislativa d'Afers Europeus.
El juny de 2017 no obstant va abandonar el grup parlamentari de Ciutadans amb Alexis Marí, Alberto García Salvador i Domingo Rojo.

## Referències

* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 16 setembre 2015].
* ↑ Los cuatro ex de Ciudadanos de las Cortes Valencianas pasan al grupo de no adscritos; article del diari El País de 03/07/2017.
* ↑ Alexis Marí: “Nos hemos rodeado de los peor de la extrema derecha”; article de La Vanguardia de 23/06/2017.
# Joseph Leopold Edler von Eybler

Joseph Leopold Edler von Eybler (Schwechat, prop de Viena, 8 de febrer de 1765 - Viena, 24 de juliol de 1846) fou un compositor austríac.
Eybler va néixer en una família de músics. El seu pare era mestre, director de cor i amic de la família Haydn. Joseph Eybler va estudiar música amb el seu pare abans de rebre classes en Stephansdom al Col·legi de Nens de la Catedral de Sant Esteve de Viena. Va estudiar composició amb Johann Georg Albrechtsberger, que va declarar que Eybler era el geni més gran de la música que hi havia a Viena, a part de Mozart. També va rebre elogis de Haydn, que era el seu amic, cosí llunyà i mecenes.
El 1792 es va convertir en director de cor a la Karmeliterkirche (església carmelita) de Viena. Dos anys més tard es va mudar a Schottenkloster, on va habitar durant trenta anys (1794-1824). Eybler també va ocupar alguns llocs en la cort, inclòs el de Kapellmeister (mestre de capella) (1824-1833). L'emperadriu Maria Teresa li va encarregar nombroses obres, incloent el Rèquiem en do menor (1803).
A través de Joseph Haydn, Eybler va conèixer Mozart, el qual li va donar algunes lliçons. A més, Eybler va interpretar com a violinista l'òpera Così fan tutte. L'amistat entre Mozart i Eybler es va mantenir fins al final. Eybler va escriure: "He tingut la sort de mantenir la seva amistat sense reserves fins que va morir, i aixecant, atenent i ajudant a la infermera durant la seva última i dolorosa malaltia". Després de la mort de Mozart, Constanze Mozart va demanar a Eybler que completés el rèquiem del seu marit. Eybler ho va intentar però no va poder completar l'obra potser, com es pensa, a causa del gran respecte que sentia per la música de Mozart (Franz Xaver Süssmayr va completar la tasca).
El 1833, Eybler va patir un vessament cerebral mentre dirigia el Rèquiem de Mozart i, posteriorment, no va poder complir amb les seves funcions a la Cort. Pels seus serveis a la Cort, Eybler es va elevar a la noblesa el 1835 i en endavant va ser conegut com a Joseph Leopold Edler von Eybler. Va morir el 1846.

## Bibliografia

* H. C. Robbins Landon: 1791: El último año de Mozart (Madrid, 2005; ediciones Siruela) ISBN 84-7844-908-6 (Amb referències a Joseph Leopold Eybler a les pàgines 185, 188, 257, 258).
# Ortòsia

Ortòsia (en llatí Orthosia, en grec antic Ὀρθωσία) era una ciutat de Síria a l'antic territori de Fenícia, que esmenten Estrabó i Claudi Ptolemeu, propera al riu Eleutheros, entre Simira i Trípoli.
Segons Estrabó era a la part nord de Fenícia, i Pelúsion estava situada a l'extrem sud. Entre les dues ciutats, segons Artemidor d'Efes, hi havia 3.650 estadis. Claudi Ptolemeu diu que Ortòsia i Simira estaven situades al sud del riu Eleutheros, i Estrabó les situa al nord. A la Taula de Peutinger Ortòsia està situada al sud d'Antarados i al nord de Trípoli. Es conserva una moneda de l'època d'Antoní Pius on es veu la deessa Astarte posant el peu damunt d'un riu, per indicar la situació d'Ortòsia, construïda a la part nord del riu, a mig quilòmetre del mar. Les serralades del Mont Líban arriben gairebé fins a la costa, i la ciutat controlava l'únic pas de la via que anava des de l'interior de Fenícia fins a la costa, i per això era un punt estratègic, que la convertí en una ciutat pròspera.
Al nord del riu Eleutheros, modern Nahr al-Berd, hi ha restes d'una ciutat antiga que actualment s'anomena Ortosa. Les seves ruïnes es van descobrir al segle xix i ràpidament es van associar a les de l'antiga ciutat.

## Referències

* ↑ Estrabó. Geografia, XIV, 5,3
* ↑ Smith, William (ed.). «Orthosia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 21 abril 2021].
# Rosa María Rodríguez Magda

Rosa María Rodríguez Magda (València, 1957) és una filòsofa i escriptora valenciana en castellà, dedicada especialment al pensament contemporani i al feminisme. Alguns dels seus texts han estat traduïts a l'anglès, francès, italià i estonià. L'any 1989 va introduir el terme "Transmodernitat" i va desenvolupar-lo a la seva obra.
També és membre del Consell Valencià de Cultura i catedràtica de filosofia. Ha fet de crítica literària i d'opinió de forma habitual a diferents diaris (Las Provincias Valencia, Pueblo Madrid, edició valenciana de El País) i de moltes revistes especialitzades: Claves de la Razón Práctica, Leer, El viejo Topo, Isegoria, Veintiuno, República de las Letras, Cuadernos de pensamiento político, Lateral, Asparkía, etc.
Ha estat promotora i signatària de la Declaració de Responsabilitats i Deures Humans presentada a l'Assemblea General de la UNESCO.

## Premis

Ha obtingut els següents premis:
* Premi Juan Gil Albert d'assaig (1996),
* Premi de la Crítica Valenciana, (1999),
* Premio Internacional de Ensayo Jovellanos 2008.

## Obra

* Discurso/Poder, Madrid, EDE col. Teoría y práctica, 1984. (Assaig)
* La seducción de la diferencia, Valencia, ed. Victor Orenga, 1987. (Assaig)
* En alguna casa junto al mar, Valencia, ed. Victor Orenga.1987. (Narrativa). Segunda edición: Valencia, editorial Palmart, 2002.
* La sonrisa de Saturno. Hacia una teoría transmoderna, Barcelona, ed. Anthropos, 1989. (assaig)
* Tríptico, Madrid, ed. Endymion, 1992. (Narrativa).
* Femenino fin de siglo. La seducción de la diferencia (reedició corregida i augmentada de: La seducción de la diferencia), Barcelona, ed. Anthropos, 1994.
* Las palabras perdidas, Madrid, Huerga & Fierro, 1997. (Aforismes).
* El modelo Frankenstein. De la diferencia a la cultura post (Premio. Juan Gil Albert de Ensayo 1996), Madrid, ed. Tecnos, diciembre de 1997.
* Y de las pavesas surgió el frío, Valencia, ed. Palmart, 1998. (Aforismes)
* Foucault y la genealogía de los sexos, Barcelona, ed. Anthropos, 1999. (assaig)
* El deseo y la mirada, Valencia, ed. Palmart, 2003. (Poesia)
* El placer del simulacro, Barcelona, ed. Icaria, 2003. (assaig)
* Transmodernidad, Barcelona, ed. Anthropos, 2004. (assaig)
* La España convertida al islam, Barcelona, Áltera, 2006. (assaig)
* Inexistente Al Andalus. De cómo los intelectuales reinventan el Islam, Premi Internacional de Ensayo Jovellanos. (2008) Oviedo, 2008.

## Vegeu també

Altres feministes valencians: Cèlia Amorós Puente, Neus Campillo i Iborra, Josep Vicent Marquès i González, Dolors Solís Donat, etc.

## Referències

* ↑ «Premio Jovellanos». Arxivat de l'original el 2009-05-08. [Consulta: 13 abril 2010].
* ↑ La sonrisa de Saturno
* ↑ Transmodernidad
# Tulip Computers (equip ciclista)

«Tulip Computers» té aquests significats:
* Tulip Computers (equip ciclista belga), equip ciclista belga de 1991 a 1992
* Tulip Computers (equip ciclista espanyol), equip ciclista espanyol el 1990
# Carreras (desambiguació)

«Carreras» té aquests significats:
* Carreras, barri del municipi de l'Espluga de Francolí, Conca de Barberà
* Biografies:
** Albert Carreras de Odriozola (Barcelona, 1955), economista
** Antoni Carreras i Casanovas (Espluga de Francolí, ?), historiador i advocat
** Francesc Carreras, diversos personatges
** Jaume de Carreras i del Portal (?, 1658 - Milà, 1743), militar català durant la Guerra de Successió Espanyola
** Joan Carreras, diversos personatges
** Joaquim Carreras i Artau (Girona, 1894 -Barcelona, 1968), filòsof
** Josep Carreras, diversos personatges
** Judit Carreras i Tort (Berga, 1974), advocada i política catalana
** Lucía Carreras
** Lluís Carreras i Ferrer (Sant Pol de Mar, 1972), futbolista i entrenador català
** Manuel Carreras Amérigo (Alacant, 1792 - 1855), polític valencià
** Marcel·lí Carreras i Ibáñez
** Marià Carreras (Barcelona, 1831-1888), pintor escenògraf
** Miquel Carreras i Costajussà (Sabadell, 1905 - Térmens de Segre, 1938), advocat, historiador, arxiver i filòsof sabadellenc
** Narcís de Carreras i Guiteras (La Bisbal d'Empordà, 1905 – Barcelona, 1991), advocat i polític franquista
** Pere Carreras i Robert (Sitges, 1861 – Camagüey, Cuba, 1915), comerciant indiano
** Rafael Carreras Puigdengolas (Puigcerdà, Girona, 1933), arquitecte tècnic i dissenyador
** Ramon Carreras i Pons (La Jonquera, 1893 - Còrdova, 1971), mestre i polític català
** Ricard Carreras i Valls (Barcelona, 1879 - 1937), escriptor i historiador
** Tomàs Carreras i Artau (Girona, 1879 - Barcelona, 1954), filòsof, etnòleg i polític català
* Nissagues: Carreras (impressors): Família d'impressors gironins
# Hyperolius atrigularis

Hyperolius atrigularis és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a la República Democràtica del Congo.

## Referències

* Schiøtz, A. & Channing, A. 2004. Hyperolius atrigularis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 d'abril del 2008.
# Kaylyn Kyle

Kaylyn McKenzie Kyle (Saskatoon, Saskatchewan, Canadà; 14 d'agost de 1983) és una futbolista canadenca. Juga com a migcampista i el seu equip actual és l'Orlando Pride de la National Women's Soccer League dels Estats Units.

## Clubs

| Club | País | Any |
| Vancouver Whitecaps | Canadà | 2006 - 2008 |
| Xiuliå IF | Suècia | 2009 |
| Vancouver Whitecaps | Canadà | 2010 - 2012 |
| Seattle Reign F.C. | Estats Units | 2013 |
| Boston Breakers | Estats Units | 2014 |
| Houston Dash | Estats Units | 2014 |
| Portland Thorns F.C. | Estats Units | 2015 |
| Orlando Pride | Estats Units | 2016 - |

## Palmarès
### Campionats internacionals

| Títol | Equip | Seu | Any |
| Jocs Olímpics | Selecció del Canadà | Londres | 2012 |

## Referències

* ↑ Fitxa de la jugadora en orlandocitysc.com (en anglès)

## Enllaços externs

* Fitxa de la jugadora a Women.soccerway.com
# Rosa María Posada Chapado

Rosa María Posada Chapado (Madrid, 17 de gener de 1940 - Madrid, 29 d'octubre de 2014) va ser una advocada i política espanyola, vicepresidenta primera de l'Assemblea de Madrid.

## Biografia

Va ser llicenciada en Dret i graduada en Dret Comparat per la Universitat d'Estrasburg. Va ser assessora i Directora del Gabinet del President del Govern espanyol Adolfo Suárez, directora general de Coordinació de l'Administració Central de l'Estat, Secretària d'Estat per a la Informació i Portaveu del Govern i consellera de Sanitat i Serveis Socials (1995 - 1999).
Va ser diputada de l'Assemblea de Madrid pel CDS primer i pel Partit Popular després, en les legislatures segona, quarta i cinquena. Va ser presidenta de l'Assemblea de Madrid a la segona legislatura. Era senadora per la Comunitat de Madrid, portaveu de la Comissió d'Afers Exteriors del Senat i membre de la Delegació Espanyola davant l'Assemblea del Consell d'Europa i davant la Unió Europea Occidental. El 25 de gener de 2012 va ser proposada com a Vicepresidenta Primera de l'Assemblea de Madrid en substitució de Cristina Cifuentes, que havia estat nomenada delegada del Govern central a Madrid.
Va morir a Madrid el 29 d'octubre de 2014, a 74 anys, víctima d'un càncer de pulmó.

## Referències

* ↑ Mor Rosa Posada, vicepresidenta primera de l'Assemblea de Madrid
* ↑ Rosa Posada, nova vicepresidenta de l'Assemblea en substitució de Cifuentes El País 25 de gener de 2012