OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zosterop de les Visayas

El zosterop de les Visayas (Dasycrotapha pygmaea) és un ocell de la família dels zosteròpids (Zosteropidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, clars i vegetació secundària de les terres baixes de les illes Leyte i Samar, a les Filipines.

## Referències

* ↑ «Zosterop de les Visayas». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Eufòria (desambiguació)

«Eufòria o Euforia» té aquests significats:
# Glàndules bulbouretrals

Les glàndules bulbouretrals (en llatí: glandulæ bulbourethrales), també conegudes com a glàndules de Cowper, són dues glàndules exocrines del sistema reproductor masculí dels mamifers. El nom de glàndules de Cowper es deu a l'anatomista i cirurgià anglès William Cowper (c. 1666-1709), qui les va descriure per primera vegada. Són homòlogues a les glàndules de Bartholin de la dona. Aquestes petites glàndules es troben sota de la pròstata i la seva funció és secretar un líquid alcalí que lubrifica i neutralitza l'acidesa de la uretra abans del pas del semen en l'ejaculació. Aquest líquid, anomenat líquid de Cowper, pot contenir espermatozoides (generalment arrossegats) que procedeixen d'ejaculacions anteriors i tenen una mobilitat molt escassa o nul·la, a part de no comptar amb els nutrients de la resta del fluid seminal.

## Referències

* ↑ Sanders, Mark A. «William Cowper and his decorated copperplate initials» (en anglès). The Anatomical Record Part B: The New Anatomist, 282B, 1, 01-01-2005, pàg. 5–12. DOI: 10.1002/ar.b.20046. ISSN: 1552-4906.
* ↑ Lopès, Patrice; Poudat, François-Xavier. Manuel de sexologie (en francès). Elsevier Masson, 2007. ISBN 978-2-294-01810-7.
* ↑ Fontenelle. Oeuvres de Monsieur de Fontenelle, 6 (en francès), 1754.
# Papir Egerton 2

El Papir Egerton 2, és un fragment de papir (dos fulls i mig) escrit en grec, provinent d'Egipte (150-200 aC), anomenat per alguns, Evangeli d'Egerton i que conté episodis de la vida de Jesús.
Va ser comprat pel Museu Britànic el 1934 a un comerciant egipci. Els tècnics del Museu es van sorprendre per l'antiguitat del text. Des d'un primer moment es va creure que pertanyia a un evangeli no conegut que havia de tenir origen a Oxirrinc per la semblança amb altres manuscrits de la col·lecció dels Papirs d'Oxirrinc. S'ha discutit molt sobre el significat d'aquest text. L'autor sembla haver buscat únicament conflictes i disputes de Jesús, prescindint de tot contingut doctrinal. Però alguns estudiosos, com l'erudit japonès Dr. Mayeda o Helmut Köster i J. D. Crossan, el consideren un fragment evangèlic anterior al canon, independent dels evangelis sinòptics i del de sant Joan. Són evidents les analogies amb els evangelis canònics i el de Joan, i per això altres estudiosos el relacionen amb els evangelis apòcrifs, en concret amb l'Evangeli dels Egipcis. És de notar el caràcter anti-jueu del text que sembla que ha portat l'autor a recollir tots els fragments que acusen als jueus d'haver instigat la mort de Crist. Per això se'l relaciona també amb l'Evangeli de Pere.
Destaquen els següents:
* Discussió de Jesús amb els mestres de la Llei (Evangeli segons Joan capítols 5 i 9)
* Guarició d'un leprós (Mateu 8,1-4)
* Pagament del tribut «als reis» (no al Cèsar)
* Miracle de Jesús al riu Jordà (inèdit)
El valor principal del papir rau en el fet que ajuda a comprendre el desenvolupament de la tradició sobre Jesús, i no es pot relacionar amb el gnosticisme ni amb cap altre corrent herètic del cristianisme primitiu. Un quart fragment d'aquest còdex es troba a la Universitat de Colònia, catalogat com a Papyrus Köln VI 255.

## Referències

* 1 2 Palau, 2013, p. 165.
* ↑ Santos Otero, Aurelio de. Los Evangelios apócrifos. Madrid: B.A.C., 1999, p. 91-92. ISBN 8479140445.

## Bibliografia

* Puig i Tàrrech, Armand. Jesús un perfil biogràfic. Barcelona: Proa, 2004.
* Palau, Begonya «La tradició de Jesús fora dels evangelis canònics». Revista catalana de teología, 38, 1, 2013, pàg. 155–185. ISSN: 0210-5551.
# Kartal

Kartal és un districte d'Istanbul, Turquia, ubicat en la part asiàtica de la ciutat, a la costa del Mar de Màrmara, entre Maltepe i Pendik. Malgrat trobar-se lluny del centre de la ciutat, Kartal té una població de 432.199 (2010) La superfície total és de 38,54 km², incloses algunes zones en l'interior. Limita l'oest amb Maltepe, al nord amb Sancaktepe, al nord-est amb Sultanbeyli i a l'est amb Pendik.

## Història

El centre de Kartal (en turc, àguila) va ser un poble pesquer del mar de Mármara durant el període romà d'Orient anomenat Kartalimen al Kartalimin en grec, fundat a començaments del segle vi. Al segle xi, la ciutat va ser conquerida pel kayı Süleyman Shah i en 1329 va passar a formar part de l'Imperi Otomà. Posteriorment, els romans d'Orient van reconquerir la ciutat en 1403, encara que va tornar a mans otomanes 17 anys després.
Cap a 1947, Kartal ja era una zona industrial. Amb la introducció dels trens de proximitats fins a l'estació d'Haydarpaa des de Gebze el 1973, Kartal va guanyar en importància com a àrea industrial d'Istanbul. Hi ha al voltant de 400 fàbriques grans i mitjanes, 1.300 tallers i més de 1.200 botigues i oficines a Kartal, inclosa la part nord del districte, anomenada Samandira.
En l'actualitat es construeixen cada vegada més edificis a prop de la costa, mentre que s'estan tancant les fàbriques i es traslladen a l'interior. Per exemple, una gran fàbrica de ciment que es trobava a la costa es va tancar el 2003 i va esdevenir un centre cultural.

## Divisió administrativa
### Mahalleler

Atalar · Cevizli · Cumhuriyet · Çarşı · Çavuşoğlu · Esentepe · Gümüşpınar · Hürriyet · Karlıktepe · Kordonboyu · Orhantepe · Orta · Petrol-İş · Soğanlık · Topselvi · Uğur Mumcu · Yakacık · Yalı · Yukarı · Yunus

### Barris

Aydos · Dragos
# Dècada del 1230
## Esdeveniments

* Conquesta de Mallorca i València per part de la Corona d'Aragó regida per Jaume I
* Conquesta de taifa de Còrdova per part del Regne de Castella
* Els mongols envaeixen Rússia
* Prossegueix la Sisena Croada
* Es compon la Gesta Regum Britanniae, poesia èpica
* Data suposada de la confecció del còdex Carmina burana.

## Personatges destacats

* Jaume I
* Gregori IX
* Teobald I de Navarra
* Frederic II del Sacre Imperi Romanogermànic

## Referències

* ↑ Addington, Larry Holbrook. The Patterns of War Through the Eighteenth Century (en anglès). Indiana University Press, 1990, p.65. ISBN Indiana University Press.
# Salladasburg

Salladasburg és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 260 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Salladasburg tenia 260 habitants, 105 habitatges, i 70 famílies. La densitat de població era de 128,7 habitants/km².
Dels 105 habitatges en un 30,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,6% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 25,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 14,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.000$ i la renda mediana per família de 32.500$. Els homes tenien una renda mediana de 26.458$ mentre que les dones 28.125$. La renda per capita de la població era de 16.122$. Entorn de l'11,8% de les famílies i el 14,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Salladasburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Salladasburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Livia judiciaria

Livia judiciaria va ser una antiga llei romana establerta en data incerta que intentava un equilibri en la disputa sobre els judicis que tenien l'orde eqüestre i el senat romà. Ordenava l'elecció de 300 equites i 300 senadors i d'aquest cos de 600 homes s'extraurien el jutges per meitat de cada orde.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 108 [Consulta: 19 abril 2022].
# Gessamí de flor gran

El gessamí de flor gran o englantina (Jasminum grandiflorum) és una espècie de gessamí originari de l'Àsia meridional, la península aràbiga (Oman, Aràbia Saudita), Àfrica nord-oriental (Eritrea, Etiòpia, Djibouti, Somàlia, el Sudan), els grans llacs africans (Kenya, Uganda, Rwanda) i les regions de Yunnan i Sichuan de la Xina. L'espècie està àmpliament conreada i segons sembla que està naturalitzada a República de Guinea, les illes Maldives, Maurici, Reunió, Java, les Illes Cook, Chiapas, Amèrica Llatina i gran part del Carib. En català rep els noms comuns, compartits amb altres tàxons, de gessamí, englantina, gessamí d'Espanya, gessamí groc... En anglès se la coneix com a Catalonian jasimne (gessamí català) o Spanish jasmine (gessamí espanyol).

## Morfologia

És un arbust caducifoli que creix fins a uns 2 o 4 m d'alçada. Les fulles són oposades, de 5 a 12 cm de longitud, pinnades amb 5 a 11 folíols. Les flors creixen en cimes obertes, són individuals, de color blanc amb corol·la amb un tub basal de 13 a 25 mm de llarg i cinc lòbuls de 13 a 22 mm de llarg. La fragància de la flor és única i dolça.

## Taxonomia

L'epítet genèric Jasminum és un mot adaptat de l'àrab yasamîn, per les plantes aromàtiques dolces. Grandiflorum, compost dels mots llatins grandis (gran) i flos (flor), significa "amb flors grans". Es coneixen dues subespècies:
* Jasminum grandiflorum subsp. floribundum (R.Br. ex Fresen.) P.Green (syn., Jasminum floribundum R. Br. ex Fresen.): porcions africanes i àrabs de rang natural
* Jasminum grandiflorum subsp. grandiflorum: plantes d'Àsia meridional, cultivars i poblacions naturalitzades.

## Usos

A l'Índia, les seves fulles s'utilitzen àmpliament com a medicina herbàcia ayurvèdica i les seves flors s'utilitzen per engalanar la cobertura de les dones. Al Pakistan, creix salvatge a la zona de Salt Range i al Districte de Rawalpindi a 500-1500 m d'altitud. Està estretament relacionada amb el gessamí (Jasminum officinale) i de vegades és tractada merament com una varietat. La planta es coneix com a "saman pichcha" o "pichcha" a Sri Lanka. Els temples budistes i hindús utilitzen aquestes flors en abundància.
Es cultiva àmpliament com a planta ornamental en regions temperades i subtropicals càlides.
Per mètode d'extracció de dissolvent, les flors de gessamí es converteixen en oli essencial de gessamí i oleoresina de gessamí. Tots dos productes tenen una gran demanda en la indústria de les fragàncies.
El metil jasmonat aïllat de l'oli de gessamí de Jasinum gradiflorum va donar lloc al descobriment de l'estructura molecular de les hormones vegetals de jasmonat.

## Referències

* ↑ «Englantina | Verd urbà». [Consulta: 7 setembre 2022].
* ↑ «Gessamí de flor gran». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Vegeu l'entrada al TERMCAT precedent
* ↑ «Catalonian jasmine | Dictionary.com» (en anglès). [Consulta: 17 març 2019].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets» (en anglès). [Consulta: 17 març 2019].
# Otocinclus caxarari

Otocinclus caxarari és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,6 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Madeira.

## Referències

* ↑ Cope E. D. 1871. (Untitled report) "Some anatomical points of importance in the classification of the siluroids of the Amazon." Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 23. 112-113.
* ↑ «Otocinclus caxarari». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Kartalí

Kartalí - Карталы (rus) és una ciutat de l'óblast de Txeliàbinsk, a Rússia.

## Geografia

Kartalí es troba a la vall del riu Kartalí-Aiat, un afluent per l'esquerra de l'Aiat. És a 239 km al sud-oest de Txeliàbinsk.

## Història

La vila de Kartalí es troba a l'emplaçament on abans hi havia un poble cosac fundat el 1843. Kartalí es desenvolupà el 1914-1915 durant la construcció de la via ferroviària entre Troitsk i Orsk. El 1917 s'acabaren les obres de l'estació de Kartalí.
Rebé l'estatus de possiólok (poble) el 20 de juny del 1933 i el de ciutat el 17 d'abril del 1944.
# Dècada del 1220
## Esdeveniments

* El Papa aprova l'Orde dels Predicadors (dominics)
* Expansió dels mongols, que ataquen per primer cop terres europees
* Primer document escrit en gallec
* Conquesta de Mallorca
* S'aboleix l'esclavitud a Mali

## Personatges destacats

* Sant Albert Magne
* Genguis Kan
* Sant Francesc d'Assís
* Jaume el Conqueridor
# Salix yoshinoi

Salix yoshinoi és una espècie de salze endògena del Japó central. És un arbre caducifoli que pot atènyer una altitud de fins a uns vint-i-cinc metres. És una espècie de plantes amb flors que pertany al gènere Salix i a la família Salicaceae. Va ser descrita pel botànic japonès Gen'ichi Koidzumi el 1915.

## Referències

* 1 2 Koidzumi, Gen'ichi Botanical Magazine. [Shokubutsu-gaku zasshi] [Tòquio], 29, 1915, pàg. 314. ISSN: 0006808X.
* 1 2 «Salix yoshinoi». ITIS. Arxivat de l'original el 2016-06-03. [Consulta: 9 maig 2016].

## Bibliografia

* Newsholme, Christopher. Willows, the genus Salix (en anglès). Timber Press, 1992, p. 224. ISBN 9780881922615. «Descriptions of hundreds of willows of the world, ranging from A (Salix acmophylla) to Y Salix yoshinoi), with chapters on General Characteristics, Management & Cultivation, Ornamental Willows for Large Gardens…»
* Yamaguchi, J. «The identify process of the Salix yoshinoi group of Mizunashi valley (Hyogo Prefecture) and the report of the present condition» (en anglès). Humans and Nature, 2015, pàg. 41-46.
# Xavier Dilmé i Vert

Xavier Dilmé i Vert (la Bisbal d'Empordà, Baix Empordà, 25 d'abril de 1968) és un polític català, diputat al Parlament de Catalunya en la VIII, IX i X legislatures.

## Biografia

Va iniciar estudis de dret i de comunicació i recursos humans a la Universitat de Girona. És assistent tècnic en consum i ha treballat com a corresponsal del Diari de Girona a la Bisbal (1987-1988) i com a redactor del Diari de Girona (1988-1990). Ha estat inspector de consum de la Delegació Territorial de Girona del Departament d'Indústria, Comerç i Turisme (1991-2002), tècnic de l'Àrea de Consum del Consell Comarcal del Baix Empordà (2002-2003) i assessor dels Serveis de Millora i Expansió Ramadera i Genètica Aplicada (SEMEGA) (2004-2006).
Director i cofundador de la revista bisbalenca El Drac (1988-1990), ha estat cap d'informatius de la televisió de la Bisbal, TVBE (1988-1991), col·laborador d'informatius de Ràdio Bisbal (1987-1988) i col·laborador d'opinió de La Proa (1993-1996), del Diari de Girona (1993-2004) i d'Onda Rambla Girona.

## Trajectòria política

Militant d'UDC des del 1987, va ser president d'Unió de Joves del Baix Empordà (1987-1989) i president intercomarcal d'Unió de Joves de les comarques gironines (1990-1992). Des del 1999 és president comarcal d'UDC del Baix Empordà i conseller nacional d'UDC, des del 2002 és conseller nacional de Convergència i Unió (CiU) i des del 2005 va ser copresident del comitè executiu local de CiU de la Bisbal i vicepresident executiu intercomarcal de política municipal d'UDC.
Regidor de l'Ajuntament de la Bisbal d'Empordà de 1990 a 1999 i de 2003 a 2015, n'ha estat tinent d'alcalde (1990-1991) i diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2006, 2010 i 2012.
L'agost de 2018 esdevé regidor únic de CiU a La Bisbal d'Empordà en substitució de Núria Anglada. En les eleccions municipals del 2019 és elegit regidor per la llista de Tots per la Bisbal, i esdevé vicepresident primer del Consell Comarcal del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la VIII Legislatura p. 89
* ↑ Trillas, Joan. «El veterà Xavier Dilmé retorna com a regidor a la Bisbal - 02 ago 2018». [Consulta: 25 desembre 2018].
* ↑ Trillas, Joan «El veterà Xevi Dilmé, cap de llista de Tots per la Bisbal». El Punt Avui, 16-04-2019.
* ↑ «JxCat i el PSC reediten l'acord pel Consell de l'Alt Empordà». El Punt Avui, 21-06-2019.

## Enllaços externs

* Xavier Dilmé
# Roberto Néstor Sensini

Roberto Néstor Sensini (12 d'octubre de 1966) és un exfutbolista argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1990.

## Referències

* ↑ «Sensini fa decollare l' Udinese» (en italian). Il Corriere della Sera, 30-09-2002. [Consulta: 7 febrer 2015].
* ↑ «L' Udinese recupera e il Parma s' arrabbia» (en italian). Il Corriere della Sera, 16-02-1998. [Consulta: 7 febrer 2015].
* ↑ «Sensini: There's only one Diego». FIFA, 01-09-2008 [Consulta: 25 gener 2015]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 22 juliol 2022].
# Gessi Florus

Gessi Florus (en llatí Gessius Florus) va ser un governador romà de Judea al segle i. Era nascut a Clazòmenes (Àsia Menor).
Va succeir Albí com a procurador de Judea l'any 64, mercès a la influència de la seva dona Cleòpatra, amiga de l'emperadriu Popea Sabina. El seu govern va ser opressiu pels jueus, que tenien en millor consideració Albí, malgrat que tampoc no va ser un bon governador. Florus va ser cruel i sense cap pietat, i va saquejar la província sense deixar res. Les extorsions van ser enormes, i van afectar tots els districtes i totes les persones de posició, per les quals el millor remei va ser l'exili. Els bandits que infectaven el país van comprar la seva impunitat compartint el botí amb el procurador. Tant Flavi Josep com Tàcit li atribueixen la part essencial de les causes de la Gran Revolta jueva, i encara diuen que Florus va crear les causes de la revolta i la va instigar per amagar els efectes dels seus actes.
La revolta es pot dir que va començar a Cesarea el 65. Els grecs de la ciutat, capital de Judea, eren afavorits pel prefecte, i van fer determinats sacrificis davant la sinagoga, que impedien l'entrada als jueus. Florus va rebre un pagament per aconseguir l'entrada dels jueus a la seva sinagoga, però després de cobrar no va complir la seva paraula i va sortir de la ciutat, deixant els grecs insultant els jueus. Els comissionats jueus que van anar a protestar per reclamar la seva protecció comprada els va empresonar.
Poc després, ell mateix va fer provocar aldarulls, i amb aquesta excusa va fer una matança de 3600 jueus a Jerusalem, que sembla que era només un pretext per saquejar el temple. La reacció jueva va provocar que alguns romans de rang eqüestre (però jueus de naixement) fossin assassinats, tot i les súpliques de Berenice, de la família dels asmoneus, i germana d'Herodes Agripa II. Els jueus, a la festa de la Pasqua, l'abril del 65, van aixecar una queixa dirigida al governador de Síria, el procònsol Cesti Gal, però només van aconseguir una feble promesa d'un millor tracte en endavant, mentre Florus s'estava al costat del governador davant dels suplicants.
Finalment, la revolta va esclatar obertament l'any 66, tot i els esforços que va fer Herodes II Agripa per aturar-la, portat, sembla, més per l'odi a Gessi Florus que a Roma. Potser Florus va aconseguir escapar en començar la revolta i després va ser destituït, com diu Flavi Josep, però també s'ha dit (per exemple, Suetoni) que va morir a mans dels revoltats.

## Referències

* 1 2 3 4 Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown, & Comp., 1867, p. 178.
# Kolokxa

Kolokxa (en rus: Коверлево) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 907 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Ekur

Ekur (en sumeri 𒂍𒆳 É.KUR) també conegut com a Duranki, un terme sumeri que significa "Casa de muntanya", va ser un temple situat a la ciutat de Nippur on es venerava el Déu Enlil.
Era considerat el lloc on es celebrava l'assemblea dels déus al jardí dels déus, amb un paral·lelisme amb el mont Olimp de la mitologia grega, i era l'edifici més venerat i sagrat de l'antiga Sumer.
El temple, que estigué en funcionament fins al segle vii aC, és mencionat al codi d'Hammurabi, i el mateix Hammurabi se'n declarà pietós.

## Referències

* ↑ Ford, Michael W. Sebitti: Mesopotamian Magick & Demonology. Lulu, 2016, p. 163. ISBN 978-1-365-23661-7 [Consulta: 30 setembre 2019].
* ↑ Penglase, Charles. «From Ekur to Olympos». A: Greek Myths and Mesopotamia: Parallels and Influence in the Homeric Hymns and Hesiod. Psychology Press, 1997, p. 73–75. ISBN 978-0-415-15706-3 [Consulta: 30 setembre 2019].
* ↑ Fox, Michael V. Temple in Society. Eisenbrauns, 1988, p. 7–12. ISBN 978-0-931464-38-6 [Consulta: 30 setembre 2019].
* ↑ Lara Peinado, F. «Hammurabi de Babilonia: príncipe piadoso». ISIMU. Revista sobre Oriente Próximo y Egipto en la antigüedad, Vol. 8, 2005. ISSN: 2659-9090 [Consulta: 30 setembre 2019].

## Bibliografia

* George, A. R.. House most high: the temples of ancient Mesopotamia. Eisenbrauns, 1993. ISBN 9780931464805.
# Gabian

Gabian és un municipi occità del Llenguadoc, de la regió d'Occitània, al departament de l'Erau.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Zhang Binbin

Zhang Binbin (xinès, 张彬彬; nascuda el 23 de febrer de 1989 a Xiang'an, Xiamen) és una tiradora esportiva xinesa. Va representar al seu país als Jocs Olímpics de 2016, on va guanyar la medalla d'or en el rifle tres posicions 50 m.

## Referències

* ↑ «Binbin Zhang». Rio 2016. Arxivat de l'original el 2016-08-06. [Consulta: 11 agost 2016].
# Llista de terrae a Mart

A continuació es mostra una llista de les regions de Mart amb el nom de Terra (pl. Terrae). La majoria cobreixen àrees grans i accidentades, que sovint inclouen canals de sortida, craterització i "terreny del caos". Es poden contrastar amb les Planitia (per exemple, Amazonis Planitia) i mare (per exemple, Mare Erythraeum), regions més llises d'albedo diferent.
| Nom | Coordenades | Diàmetre de característica (km) |
| Aonia Terra | 62° 00′ S, 100° 00′ E﻿ / ﻿62.0°S,100.0°E﻿ / -62.0; 100.0 | 3,372 |
| Arabia Terra | 23° 00′ N, 355° 00′ E﻿ / ﻿23.0°N,355.0°E﻿ / 23.0; 355.0 | 6,000 |
| Terra Cimmeria | 35° 00′ S, 215° 00′ E﻿ / ﻿35.0°S,215.0°E﻿ / -35.0; 215.0 | 5,400 |
| Margaritifer Terra | 5° 00′ S, 25° 00′ E﻿ / ﻿5.0°S,25.0°E﻿ / -5.0; 25.0 | 2,049 |
| Noachis Terra | 45° 00′ S, 350° 00′ E﻿ / ﻿45.0°S,350.0°E﻿ / -45.0; 350.0 | 4,800 |
| Promethei Terra | 58° 00′ S, 260° 00′ E﻿ / ﻿58.0°S,260.0°E﻿ / -58.0; 260.0 | 3,300 |
| Terra Sabaea | 2° 00′ N, 318° 00′ E﻿ / ﻿2.0°N,318.0°E﻿ / 2.0; 318.0 | 4,700 |
| Terra Sirenum | 40° 00′ S, 150° 00′ E﻿ / ﻿40.0°S,150.0°E﻿ / -40.0; 150.0 | 3,900 |
| Tempe Terra | 40° 00′ N, 71° 00′ E﻿ / ﻿40.0°N,71.0°E﻿ / 40.0; 71.0 | 2,753 |
| Tyrrhena Terra | 15° 00′ S, 270° 00′ E﻿ / ﻿15.0°S,270.0°E﻿ / -15.0; 270.0 | 2,300 |
| Xanthe Terra | 3° 00′ N, 48° 00′ E﻿ / ﻿3.0°N,48.0°E﻿ / 3.0; 48.0 | 2,465 |

## Referències

* ↑ Staff. «Mars features database». MIT, 03-04-2000. [Consulta: 30 gener 2021].